RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 206/2011
af 28. februar 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 367/2006 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1, artikel 19, stk. 1, og artikel 22, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere undersøgelse og gældende udligningsforanstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (2) indførte Rådet i december 1999 en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (»PET-folie«) med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«) og henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90. Foranstaltningerne indebar en udligningstold i form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen af den pågældende vare fra alle andre virksomheder. Den oprindelige undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 1997 til 30. september 1998.
(2)
Rådet fastholdt i marts 2006 ved forordning (EF) nr. 367/2006 (3) (forordning (EF) nr. 367/2006) efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 den endelige udligningstold, der var blevet indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999, på importen af PET-folie med oprindelse i Indien. Den fornyede undersøgelse fandt sted i perioden fra 1. oktober 2003 til 30. september 2004.
(3)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 (4) i august 2006 efter en interimsundersøgelse om subsidiering af en indisk PET-folieproducent den endelige udligningstold, som var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(4)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1124/2007 (5) i september 2007 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af endnu en indisk PET-folieproducent den endelige udligningstold, der var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(5)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 15/2009 (6) i januar 2009 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af fem indiske PET-folieproducenter, som Kommissionen indledte på eget initiativ, den endelige udligningstold, der var blevet pålagt disse virksomheder ved forordning (EF) nr. 367/2006 og den endelige antidumpingtold, som var blevet pålagt ved forordning (EF) nr. 1292/2007 (7).
(6)
Rådet ændrede ved gennemførelsesforordning (EF) nr. 579/2010 (8) i juni 2010 efter en delvis interimsundersøgelse vedrørende subsidiering af en indisk PET-folieproducent, den endelige udligningstold, der var blevet pålagt denne virksomhed ved forordning (EF) nr. 367/2006.
(7)
Det skal bemærkes, at Vacmet India Limited i øjeblikket er underlagt en udligningstold på 19,1 % i henhold til forordning (EF) nr. 367/2006.
2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(8)
Det skal bemærkes, at Vacmet India Limited i øjeblikket er underlagt en resttold på 17,3 % i henhold til forordning (EF) nr. 1292/2007.
3. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(9)
Den 7. august 2009 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 19. Anmodningen, som var begrænset til undersøgelsen af subsidiering, blev indgivet af Vacmet India Limited, som er en eksporterende producent fra Indien (»ansøgeren«). Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke subsidiering.
(10)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 14. januar 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (9) (»indledningsmeddelelse«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, begrænset til en undersøgelse af subsidiering for så vidt angår ansøgeren.
(11)
I den delvise interimsundersøgelse ville også indgå en vurdering af behovet for, afhængigt af konklusionerne af undersøgelsen, at ændre den toldsats, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra de eksporterende producenter i det pågældende land, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien.
(12)
Ligeledes den 14. januar 2010 underrettede Kommissionen ved en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (10) om indledningen af en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne begrænset til undersøgelsen af dumping for så vidt angår ansøgeren.
4. Undersøgelse
(13)
Undersøgelsen af subsidieringens omfang omfattede perioden fra 1. januar 2009 til 31. december 2009 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
(14)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, de indiske myndigheder og EU-erhvervsgrenen om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(15)
Kommissionen fremsendte et spørgeskema til ansøgeren for at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse. Den fremsendte også et spørgeskema til de indiske myndigheder.
(16)
Ansøgeren samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, hvorimod de relevante indiske myndigheder ikke indsendte en spørgeskemabesvarelse inden for fristen. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøge, om der fandt subsidiering sted. Der blev aflagt et kontrolbesøg hos ansøgeren.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(17)
Den pågældende vare i denne undersøgelse er samme vare som i den forordning, hvorved de gældende foranstaltninger blev indført (forordning (EF) nr. 367/2006), dvs. polyethylenterephthalatfolie (PET-folie) med oprindelse i Indien, og som i øjeblikket er henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90.
2. Samme vare
(18)
Som i de foregående undersøgelser har også denne undersøgelse vist, at PET-folie fremstillet i Indien og eksporteret til Unionen og PET-folie fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Indien har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som PET-folie fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i Unionen.
(19)
Det konkluderes derfor, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SUBSIDIERING
1. Indledning
(20)
På grundlag af de oplysninger, som ansøgeren og EU-erhvervsgrenen har indsendt, blev følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier, undersøgt:
a)
»Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordning)
b)
»Export Promotion Capital Goods Scheme« (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
c)
»Advance Authorization Scheme« (forhåndslicensordning - tidligere kendt som »Advance Licence Scheme«)
d)
Kapitaltilskud.
(21)
De nævnte ordninger a) til c) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges de indiske myndigheder til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser sammenfattes i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. To »Foreign Trade Policy«-dokumenter er relevante for NUP i dette tilfælde, nemlig FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14. Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14. I procedurehåndbogen »Handbook of Procedures - Volume I« (HOP I 04-09 og HOP I 09-14). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(22)
Den under litra d) anførte ordning forvaltes af myndighederne i delstaten Uttar Pradesh.
2. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(23)
DEPBS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.3 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 4 i procedurehåndbogen HOP I 04-09 og HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(24)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er berettigede til denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(25)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råmaterialer i eksportvaren og tolden på disse importerede råmaterialer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej.
(26)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan blive eksporteret, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument under forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der vil blive indrømmet for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt omfanget af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har de indiske myndigheder ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en DEPBS-kredit.
(27)
Det konstateredes også, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan anvendes til at betale told på senere import af enhver vare, med undtagelse af investeringsgoder og varer, for hvilke der findes importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPB-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdatoen.
(28)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter arkiveres elektronisk og kan omfatte en ubegrænset mængde eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister for DEPBS-kreditter. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de frister, der er nævnt i kapitel 4.47 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(29)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(30)
Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved de indiske myndigheder giver afkald på toldindtægter, de ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(31)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(32)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de regler, der er fastsat i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om betaling af for høje importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 og beregningsmetoden for denne ordning i forordning (EF) nr. 367/2006 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har de indiske myndigheder ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(34)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i den fornyede undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(35)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 7,9 %.
3. »Export Promotion Capital Goods Scheme« (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
a) Retsgrundlag
(36)
EPCGS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 5 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(37)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører forbundet med støtteproducenter samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(38)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil 10 år gamle brugte) investeringsgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtold på 5 % på alle investeringsgoder, der importeres under ordningen.
(39)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe investeringsgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af investeringsgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne investeringsgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af investeringsgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(40)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion vedrørende EPCGS-ordningen
(41)
Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som staten ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer eksportørens likviditet.
(42)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(43)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Investeringsgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger (jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(44)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren. Efter fast praksis er det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, så der sker en afspejling af den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(45)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(46)
Med hensyn til importen under denne ordning afslørede undersøgelsen, at der var en række produkter, der kunne anvendes både til fremstilling af den pågældende vare og til fremstilling af andre varer. Det skal dog bemærkes, at nogle produkter blev anvendt i et produktionsanlæg, som kun anvendes til fremstilling af PET-folio. Derfor skal den nævner, der anvendes i forbindelse med disse produkter med hensyn til beregningen af ydelsen til ansøgeren, være eksportomsætningen for den pågældende vare og ikke den samlede eksportomsætning.
(47)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 2,4 %.
1. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(48)
AAS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.1.1 til 4.1.14 i FT-policy 04-09 og i FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 4.1 til 4.30 i HOP I 04-09 og i HOP I 09-14. Denne ordning blev kaldt »Advance Licence Scheme« i den tidligere undersøgelse, som førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved forordning (EF) nr. 367/2006.
b) Støtteberettigelse
(49)
AAS består af seks underordninger, der er nærmere beskrevet i betragtning 50. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelsen. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støtteproducenter, er berettiget til støtte efter AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i FT-policy 04-09, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er berettiget til AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne for »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(50)
Der kan udstedes AAS for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, der fastsættes ud fra tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, der henhører under en sådan varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og deles om produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfri råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for fremstillingen af varer, der skal sælges som »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i stk. 8.2.b) til f), g), i) og j) i FT policy 04-09. Ved transaktioner ligestillet med eksport forstås transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til virksomheder i særlige økonomiske områder.
v) »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse): En AAS-licensindehaver, der ønsker at købe råmaterialerne hos indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af ARO. I sådanne tilfælde godkendes AAS-licenserne som ARO og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af ARO giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både lokale og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en AAS-licensindehaver. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken godkender tilladelsen til direkte import, men kun for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 04-09 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).
(51)
Ansøgeren modtog indrømmelser under AAS i forbindelse med den pågældende vare i NUP. Ansøgeren gjorde brug af én af underordningerne, nemlig AAS for fysisk eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(52)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er AAS-licensindehaveren retligt forpligtet til at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14 samt tillæg 23), dvs. en fortegnelse over det faktiske forbrug. Denne fortegnelse skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest om, at de foreskrevne fortegnelser og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.
(53)
For så vidt angår den underordning, som ansøgeren anvendte i NUP, dvs. fysisk eksport, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af de indiske myndigheder på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (»SION-normer«), som findes for de fleste varer, herunder også den pågældende vare. Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder).
(54)
I den nuværende interimsundersøgelse blev det fastslået, at kravene til kontrol, som de indiske myndigheder har anført, ikke blev opfyldt eller endnu ikke er blevet afprøvet i praksis. Ansøgeren ajourførte ikke et system, så det kunne kontrolleres, hvilke råmaterialer der blev brugt til fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. FT-policy (Tillæg 23) og grundforordningens bilag II, punkt II, stk. 4. Der fandtes ikke nogen registrering af det faktiske forbrug.
(55)
Ændringer i administrationen af FT-policy 04-09, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af fortegnelsen over forbruget til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), har endnu ikke fundet anvendelse på ansøgeren. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på dette tidspunkt.
d) Konklusion vedrørende AAS
(56)
Fritagelsen for importtold er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, dvs. et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, der har medført en fordel for den undersøgte eksportør.
(57)
Desuden er AAS-ordningen for fysisk eksport retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til denne ordning.
(58)
Den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. De indiske myndigheder anvendte ikke på effektiv vis hverken den nye eller den gamle kontrolordning eller -procedure til at bekræfte, om der blev forbrugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordninger grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). SION-normerne for den pågældende vare var ikke tilstrækkeligt præcise. SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til kontrol af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at de indiske myndigheder ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i fremstillingen til eksport. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3).
(59)
Denne underordning er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(60)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I den henseende skal det bemærkes, at grundforordningen ikke kun indeholder bestemmelser om udligningen af eftergivelse af overskydende afgifter. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, punkt i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i grundforordningens bilag II og III er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende kontrolprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet anvendes den normale regel om, at det er de ubetalte afgiftsindtægter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af grundforordningens bilag II, del II, og bilag III, del II, påhviler det ikke den undersøgende myndighed at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.
(61)
Subsidiebeløbet for den ansøger, der benyttede AAS, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til underordningen i NUP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(62)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,2 %.
5. Kapitaltilskud (CS)
a) Retsgrundlag
(63)
I tidligere undersøgelser af PET-folie, herunder den undersøgelse, som førte til indførelsen af den gældende endelige udligningstold ved forordning (EF) nr. 367/2006, blev en række indiske delstatsordninger, som indebærer incitamenter til lokale virksomheder, undersøgt. Disse delstatsordninger falder ind under betegnelsen PSI, da der kan være forskellige former for incitamenter involveret. Ved den tidligere undersøgelse blev det fastslået, at en virksomheds ret til fordele kan fremgå af støtteberettigelsesbeviset (»Eligibility Certificate« eller »Entitlement Certificate«). Som i den nuværende undersøgelse kan der dog være tale om ad hoc-subsidier, f.eks. kapitaltilskud.
b) Støtteberettigelse
(64)
For at være støtteberettigede skal virksomhederne som hovedregel investere i mindre udviklede områder i en delstat enten ved at oprette et nyt industriforetagende eller ved at foretage en omfattende kapitalinvestering eller diversificering af et eksisterende industriforetagende.
c) Praktisk gennemførelse
(65)
I henhold til spørgeskemabesvarelsen modtog ansøgeren fra de indiske myndigheder i delstaten Uttar Pradesh i 2009 et betydeligt beløb som kapitaltilskud for at oprette et nyt produktionsanlæg. Det blev forklaret, at det modtagne kapitaltilskud var beregnet til at oprette et nyt produktionsanlæg, dvs. til at dække ansøgerens investeringsudgifter. Ifølge ansøgeren var det et rent tilskud beregnet på at forbedre egenkapitalen.
(66)
Det fremgik også af undersøgelsen, at ansøgeren er støtteberettiget med hensyn til refusion af moms og central omsætningsafgift fra skatteministeriet i Uttar Pradesh som følge af tidligere investeringer. I støtteberettigelsesbeviset (Eligibility Certificate) findes der et maksimumbeløb, som virksomheden kan søge om. Ordningen har været anvendt af virksomheden i fire år. Der blev hver måned anmodet om refusion af betalt moms og central omsætningsafgift på salg henholdsvis inden for delstaten og mellem delstaterne, og også i NUP.
d) Konklusion
(67)
Kapitaltilskuddet er en direkte overførsel af midler, dvs. et tilskud til ansøgeren. Det er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2. Det er et finansielt bidrag fra delstaten Uttar Pradesh, som giver ansøgeren en direkte fordel.
(68)
Refusion af moms og central omsætningsafgift tilvejebringer subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Refusionen er et finansielt bidrag fra myndighederne i delstaten Uttar Pradesh, da denne indrømmelse reducerer de afgiftsindtægter, som delstaten ellers ville have haft. Desuden medfører afgiftsfritagelsen en fordel for ansøgeren, da afgiftsbesparelsen forbedrer virksomhedens likviditet.
(69)
Subsidierne er ikke retligt betinget af eksportresultater. Som følge af manglende samarbejde fra delstaten Uttar Pradesh var Kommissionen imidlertid ikke i stand til at drage en entydig konklusion om det specifikke i denne ordning og den praktiske anvendelse af denne lov, herunder også den skønsmargin, som den bevilgende myndighed har, når den træffer en beslutning om ansøgningerne. Det kan rent faktisk ikke med sikkerhed afgøres, om artikel 4, stk. 2, litra b), er opfyldt, i betragtning af at det ikke kunne fastslås, at delstaten Uttar Pradesh anvendte objektive kriterier eller betingelser for at bevilge dette subsidie. Selv om det blev påvist, at denne ordning i henhold til loven ikke er specifik, er det stadig ikke klart, at den ikke i realiteten er specifik. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c) og artikel 4, stk. 2, fjerde afsnit.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(70)
Med hensyn til kapitaltilskuddet, der blev modtaget for at oprette et nyt produktionsanlæg, blev subsidiebeløbet jf. grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af kapitaltilskuddet, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren, da subsidiet kan knyttes til erhvervelsen af anlægsaktiver. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning og det samlede hjemmemarkedssalg i NUP som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(71)
Med hensyn til refusionen af moms og central omsætningsafgift blev subsidiebeløbet beregnet ud fra det beløb, der blev refunderet i NUP. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning og det samlede hjemmemarkedssalg i NUP som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(72)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med disse kapitaltilskud i NUP, er på 0,5 %.
6. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(73)
Ansøgeren er i øjeblikket pålagt en udligningstold på 19,1 %.
(74)
I løbet af denne delvise interimsundersøgelse konstateredes det, at de udligningsberettigede subsidiebeløb for ansøgeren udtrykt som en værditold var på 11,0 % som anført nedenfor:
ORDNING→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
CS
I alt
VIRKSOMHED↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
I betragtning af ovennævnte konkluderes det, at subsidieringens omfang med hensyn til den eksporterende producent er faldet.
7. Udligningsforanstaltninger
(76)
Det blev også undersøgt, om de ændrede omstændigheder vedrørende de undersøgte ordninger kunne betragtes som værende af varig karakter.
(77)
Det bekræftedes i undersøgelsen, at subsidiebeløbet for ansøgeren var faldet til et godt stykke under den told, der i øjeblikket finder anvendelse på ansøgeren. Dette fald i det overordnede subsidieringsniveau skyldes hovedsageligt et betydeligt fald i de fordele, som findes under DEPBS-ordningen. På grundlag af ovenstående tyder det på, at ansøgeren fortsat vil modtage subsidier fremover i form af et beløb, der er lavere end det, som den pågældende i øjeblikket er underlagt.
(78)
Eftersom det er blevet påvist, at den subsidiering, ansøgeren modtager, er langt mindre end tidligere, og at denne sandsynligvis vil fortsætte med at modtage subsidier af et omfang, der er mindre end det, som blev fastslået i den oprindelige undersøgelse, burde foranstaltningens niveau derfor ændres, så den afspejler de nye konklusioner.
(79)
I betragtning af ovenstående bør den ændrede udligningstold fastsættes på samme niveau som den nye subsidieringssats, der er blevet konstateret under den nuværende delvise interimsundersøgelse, eftersom den skadesmargen, der blev beregnet i den oprindelige antisubsidieundersøgelse, er højere.
(80)
I henhold til artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 597/2009 må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Da antidumpingtolden for ansøgeren imidlertid er fastlagt til 0 % som følge af den sideløbende interimsundersøgelse i forbindelse med antidumping for så vidt angår den pågældende vare, opstår denne situation ikke i det foreliggende tilfælde.
(81)
For så vidt angår den told, der i øjeblikket finder anvendelse på importen af den pågældende vare fra de eksporterende producenter, som ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006, dvs. den told, som gælder for »alle andre virksomheder« i Indien, bemærkes det, at de nærmere bestemmelser i de undersøgte ordninger og deres udligningsberettigelse er uændrede i forhold til den tidligere undersøgelse. Der er således ingen grund til igen at beregne subsidieringen og tolden for disse virksomheder. Derfor forbliver den told, der gælder for alle andre virksomheder end ansøgeren, uændret.
(82)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at foreslå en ændring af den gældende told over for ansøgeren, og de fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
(83)
Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de endelige afgørelser er blevet ændret i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I tabellen i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 indsættes følgende:
»Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Indien
11,0
A992«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2011.
A TANÁCS 206/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. február 28.)
az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatala vonatkozásában végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 367/2006/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére, 19. cikke (1) bekezdésére és 22. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Korábbi vizsgálat és meglévő kiegyenlítő intézkedések
(1)
1999 decemberében a Tanács a 2597/1999/EK rendelettel (2) végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a jelenleg az ex 3920 62 19 és az ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó, Indiából származó polietilén-tereftalát (PET-) fólia (a továbbiakban: az érintett termék) behozatalára. Az intézkedések az érintett termék egyedileg megnevezett exportőröktől származó behozatala esetében 3,8 % és 19,1 % közötti kiegyenlítő vám, míg az összes többi vállalat vonatkozásában 19,1 %-os maradványvám formáját öltötték. Az eredeti vizsgálati időszak 1997. október 1-jétől1998. szeptember 30-ig tartott.
(2)
Az alaprendelet 18. cikkében előírt lejárati felülvizsgálatot követően 2006 márciusában a Tanács a 367/2006/EK rendelettel (3) (a továbbiakban: 367/2006/EK rendelet) fenntartotta az Indiából származó polietilén-tereftalát fólia (PET) behozatalára a 2597/1999/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot. A felülvizsgálati időszak 2003. október 1-jétől2004. szeptember 30-ig tartott.
(3)
Egy indiai PET-fólia gyártó támogatásának időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2006 augusztusában az 1288/2006/EK rendelettel (4) módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
(4)
Egy másik indiai PET-fólia gyártó támogatásának részleges időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2007 szeptemberében az 1124/2007/EK rendelettel (5) módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
(5)
Öt indiai PET-fólia gyártó támogatásának a Bizottság saját kezdeményezésére indított részleges időközi felülvizsgálatát követően 2009 januárjában a Tanács a 15/2009/EK rendelettel (6) módosította az e vállalatokra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámokat és az 1292/2007/EK rendelettel (7) kivetett végleges dömpingellenes vámokat.
(6)
Egy indiai PET-fólia gyártó támogatásának részleges időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2010 júniusában az 579/2010/EU végrehajtási rendelettel (8) módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
(7)
Megjegyzendő, hogy a Vacmet India Limited-re jelenleg 19,1 %-os kiegyenlítő vám van érvényben a 367/2006/EK rendelet alapján.
2. Meglévő dömpingellenes intézkedések
(8)
Megjegyzendő, hogy a Vacmet India Limited-re jelenleg 17,3 %-os dömpingellenes maradványvám van érvényben az 1292/2007/EK rendelet alapján.
3. Részleges időközi felülvizsgálat megindítása
(9)
2009. augusztus 7-én a Bizottsághoz az alaprendelet 19. cikke szerint részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem érkezett. A támogatás kivizsgálására korlátozott kérelmet egy indiai exportáló gyártó, a Vacmet India Limited (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be. Kérelmében a kérelmező azt állította, hogy az intézkedések elrendeléséhez vezető körülmények megváltoztak, és ezek a változások tartósnak bizonyulnak. A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a támogatás ellensúlyozásához a továbbiakban nincs szükség a jelenlegi mértékű intézkedés fenntartására.
(10)
Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2010. január 14-én kihirdetett értesítéssel (9) (a továbbiakban: a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) bejelentette, hogy az alaprendelet 19. cikke alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít, mely a támogatásnak a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik.
(11)
A részleges időközi felülvizsgálat - a felülvizsgálat megállapításaitól függően - annak felmérésére is kiterjedt, hogy az érintett terméknek az érintett országba történő behozatala tekintetében szükség van-e a 367/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártókra, nevezetesen az „összes többi” indiai vállalatra jelenleg alkalmazandó vám mértékének módosítására.
(12)
A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2010. január 14-én közzétett értesítéssel (10) továbbá azt is bejelentette, hogy a dömpingellenes intézkedések tekintetében is részleges időközi felülvizsgálatot indít, amely a dömpingnek a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik
4. A vizsgálat
(13)
A támogatás szintjére vonatkozó vizsgálat a 2009. január 1. és 2009. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.
(14)
A Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőt, az indiai kormányt és az uniós gazdasági ágazatot a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére, és meghallgatáson való részvételre.
(15)
A vizsgálathoz szükségesnek tartott információk beszerzése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek. A Bizottság kérdőívet küldött továbbá az indiai kormánynak is.
(16)
A kérelmező teljes mértékben együttműködött a vizsgálatban, ugyanakkor az indiai kormány érintett hatóságai nem juttatták el a Bizottsághoz határidőn belül a kitöltött kérdőívet. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a támogatás megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A kérelmező telephelyein ellenőrző látogatásra került sor.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(17)
Az e felülvizsgálatban érintett termék megegyezik a hatályban levő intézkedéseket elrendelő rendeletben (a 367/2006/EK rendeletben) meghatározott termékkel, vagyis az Indiából származó, jelenleg az ex 3920 62 19 és ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó polietilén-tereftalát (PET-) fóliával.
2. Hasonló termék
(18)
Az előző vizsgálatokhoz hasonlóan ez a vizsgálat is azt mutatta, hogy az Indiában gyártott és az Unióba exportált PET-fólia, az Indiában gyártott és az indiai piacon értékesített PET-fólia, valamint az uniós gyártók által az EU-ban gyártott és értékesített PET-fólia azonos alapvető fizikai és kémiai jellemzőkkel rendelkezik, és alapvető felhasználásuk is megegyezik.
(19)
Így az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében ezeket a termékeket hasonló terméknek tekintik.
C. TÁMOGATÁS
1. Bevezetés
(20)
A kérelmező és az uniós gazdasági ágazat által benyújtott információk alapján az alábbi, állítólagos támogatás nyújtásával járó rendszereket vizsgálták:
a)
vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook szabályozás);
b)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme);
c)
előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, korábban Advance Licence Scheme néven volt ismert);
d)
tőketámogatások
(21)
A fenti a)-c) pontban megjelölt rendszerek az 1992-es (1992. évi 22. számú) külkereskedelmi (fejlesztési és szabályozási) törvényen alapulnak, amely 1992. augusztus 7-én lépett hatályba (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény). A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy bejelentéseket tegyen az export- és importpolitikával kapcsolatban. Ezek a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika, továbbiakban FT-policy) című dokumentumokban vannak összefoglalva, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. Ezen eset felülvizsgálati időszakát tekintve két FT-policy dokumentum bír relevanciával, nevezetesen az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14. Ezenfelül az indiai kormány az FT-policy 04-09-re és az FT-policy 09-14-re az „Eljárási kézikönyv” (Handbook of Procedures) I. kötetében (a 2004-2009-es eljárási kézikönyv I. fejezete illetve a 2009-2014-es eljárási kézikönyv I. fejezete) meghatározza a vonatkozó eljárásokat. Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.
(22)
A d) pontban megjelölt rendszert Uttar Pradesh állam hatóságai működtetik.
2. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook szabályozás, DEPBS)
a) Jogalap
(23)
A DEPBS részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 4.3. fejezete, valamint a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4. fejezete tartalmazza.
b) Jogosultság
(24)
A rendszer igénybevételére minden gyártó-exportőr és kereskedő-exportőr jogosult.
c) A DEPBS gyakorlati végrehajtása
(25)
Az exportőr kérelmet nyújthat be DEPBS-hitel iránt, amelyet a rendszer alapján exportált termékek értékének százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre - többek között az érintett termékre vonatkozóan is - megállapítottak ilyen DEPBS-rátákat. Ezeket a Standard Input Output Norms (standard input-output normák, a továbbiakban: SION) alapján állapítják meg, figyelembe véve az exportált termékek inputjának feltételezett importtartalmát és az ilyen feltételezett import vámterhét, függetlenül attól, hogy ténylegesen megfizették-e a behozatali vámokat.
(26)
A rendszerből eredő előnyökre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak, jelezve, hogy az export a DEPBS alapján történik. Az áruk exportálása érdekében az indiai vámhatóságok a feladási eljárás során kiállítanak egy export-szállítólevelet. Ez az okmány egyebek között tartalmazza az adott exporttranzakcióhoz nyújtandó DEPBS-hitel összegét is. Az exportőr ekkor tudja meg, hogy milyen előnyben fog részesülni. Amint a vámhatóságok kiállították az export-szállítólevelet, az indiai kormány már nem bírálhatja felül a DEPBS-hitel megadását.
(27)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléletű módon bevételként is elszámolhatók. Az ilyen hitelek felhasználhatók vámkifizetésre bármely, későbbiekben importált termék vonatkozásában, kivéve a beruházási javakat és az importkorlátozás alatt álló termékeket. Az ilyen hitelek felvételével behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók, és a kibocsátásuk napjától számított 12 hónapig érvényesek.
(28)
A DEPBS-hitel iránti kérelem benyújtása elektronikusan történik, és a kérelem korlátlan számú exporttranzakciót foglalhat magában. A gyakorlatban nincsenek szigorú határidők a DEPBS-hitel igénylésére. A DEPBS kezelésére használt elektronikus rendszer nem zárja ki automatikusan a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4.47. fejezetében említett benyújtási határidőn túli exporttranzakciókat. Sőt, amint azt a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 9.3. fejezete világosan meghatározza, a benyújtási határidők lejárta után beérkezett kérelmek csekély (a jogosultság 10 %-ának megfelelő) pénzbüntetés kivetésével bármikor elbírálhatók.
(29)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) A DEPBS-sel kapcsolatos következtetések
(30)
A DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásokat nyújt. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a DEPBS-hitel előnyhöz juttatja az exportőrt, mivel javítja likviditását.
(31)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(32)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, a hitel összege pedig nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva kerül kiszámításra. Ezenkívül nem működik rendszer vagy eljárás annak megerősítésére, hogy az exporttermék gyártási folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám befizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyökre, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árut.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(33)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke értelmében, valamint az e rendszerre a 367/2006/EK rendeletben használt számítási módszer szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezett számára a felülvizsgálati időszak során biztosított előnyök figyelembevételével számították ki. Ebben a vonatkozásban figyelembe vették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá az előnyhöz, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Jelenleg az indiai kormánynak le kell mondania a vámilletékek beszedéséről, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az export-szállítólevelet, amelyen egyebek között a szóban forgó kiviteli ügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről vagy megtagadásáról. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében biztosított előnyöket úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott hitelek összegét.
(34)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a támogatás összegének (mint számlálónak) kiszámításához a hitelek összegéből indokolt kérésre levonták a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezt a támogatási összeget vetítették ki a felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra, mint megfelelő nevezőre, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(35)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 7,9 %.
3. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Jogalap
(36)
Az EPCGS részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 5. fejezete, valamint a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 5. fejezete tartalmazza.
b) Jogosultság
(37)
E rendszer igénybevételére a támogató gyártókhoz „kötött” gyártó-exportőrök és szolgáltatók jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(38)
Amennyiben egy vállalat exportkötelezettséget vállal, csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és - 2003 áprilisa óta - használt, legfeljebb 10 éves) beruházási javakat. E célból India kormánya - kérelem alapján és díjfizetés ellenében - a beruházási javak exportösztönzési rendszerének használatára feljogosító engedélyt állít ki. 2000 áprilisa óta a rendszer 5 %-os vámtételcsökkentést biztosít a rendszer keretében importált beruházási javakra.
(39)
Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi gyártója maga veheti igénybe az ilyen beruházási javak gyártásához szükséges alkatrészek vámmentes behozatalának előnyét. Választható lehetőségként a belföldi gyártó kérheti a kváziexport kedvezményét az EPCGS-engedély egyik tulajdonosának szállított beruházási javakra vonatkozóan.
(40)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) Következtetések az EPCG-rendszerrel kapcsolatban
(41)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A vámcsökkentés az indiai kormány által nyújtott pénzügyi támogatás, mivel ez az engedmény csökkenti az indiai kormányt egyébként megillető vámbevételeket. Emellett a vámcsökkentés előnyt biztosít az exportőrnek, mert az importáláskor megtakarított vámok növelik likviditását.
(42)
Az EPCGS-szabályozás jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel az engedélyek exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhetők el. Ezért ez a rendszer az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja szerint egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(43)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i. pontja meghatározza, mivel nem használják őket el az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(44)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. A kialakult gyakorlat szerint az így kiszámított és a felülvizsgálati időszakra vonatkozó összeget kiigazították az adott időszakra érvényes kamatlábak hozzáadásával, annak érdekében, hogy ez tükrözze az időszak során élvezett előny teljes értékét. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak során Indiában érvényes kereskedelmi kamatot. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből.
(45)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(46)
Ami az e rendszer alapján történő behozatalokat illeti, a vizsgálat megállapította, hogy számos olyan áru volt, amelyet egyaránt lehetett használni az érintett termék és más termékek előállítására is. Ugyanakkor megállapításra került, hogy egyes árukat egy kizárólag PET-fólia gyártását végző gyáregységben használták. Ezért a kérelmezőnek biztosított előny kiszámításakor ezen árukra nevezőként az érintett termék exportforgalmát, és nem a teljes exportforgalmat használták.
(47)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 2,4 %.
4. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Jogalap
(48)
A rendszer részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 4.1.1-4.1.14. bekezdése, valamint a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4.1-4.30. fejezete tartalmazza. Ez a rendszer Advance Licence Scheme néven volt ismert az előző vizsgálat idején, amely a 367/2006/EK rendelet alapján jelenleg hatályban lévő végleges kiegyenlítő vám kivetéséhez vezetett.
b) Jogosultság
(49)
Az AAS hat alrendszerből áll, amelyeket az (50) preambulumbekezdés mutat be részletesen. Ezek az alrendszerek többek között a jogosultság vonatkozásában is eltérőek. A gyártó-exportőrök és a támogató gyártókhoz „kötődő” kereskedő-exportőrök jogosultak a tényleges exporthoz és az éves igényhez kapcsolódó AAS-re. A végső exportőrt ellátó gyártó-exportőrök a közbenső szállításokra vonatkozó AAS-re jogosultak. Az FT-policy 04-09 8.2. bekezdésében említett, „kváziexport” kategóriákat ellátó fővállalkozók, mint például az exportorientált egység beszállítói, a kváziexportra vonatkozó AAS-alrendszerre jogosultak. Végezetül a gyártó-exportőrök közbenső beszállítói az előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditív alrendszerei szerint a „kváziexport”-kedvezményekre jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(50)
Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:
i. Tényleges (fizikai) export: Ez a fő alrendszer. Ez teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártásához szükséges alapanyagok vámmentes behozatalát. A „fizikai” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy az exportterméknek ténylegesen el kell hagynia India felségterületét. Az engedély meghatározza az importtámogatást és az exportkötelezettséget, beleértve az exporttermék fajtáját is.
ii. Éves igény: Az ilyen engedély nem egy adott exporttermékre, hanem egy szélesebb termékcsoportra (például vegyi és kapcsolódó termékekre) vonatkozik. Az engedély jogosultja - a múltbeli exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig - vámmentesen hozhat be bármely nyersanyagot az adott termékcsoportba tartozó bármely termék gyártásához. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes nyersanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja.
iii. Közbenső szállítások: Ez az alrendszer azon eseteket fedi le, amikor két gyártó ugyanazt az exportterméket szándékozik gyártani, és felosztják a gyártási folyamatot. A közbenső terméket előállító gyártó-exportőr az alapanyagokat vámmentesen hozhatja be, és e célból igénybe veheti az AAS-t a közbenső szállításokra. A gyártást a végső exportőr fejezi be, és ő köteles a készterméket exportálni.
iv. Kváziexport: Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy az FT-policy 04-09 8.2. szakaszának b)-f), valamint g), i) és j) pontjában említett vevőkategóriák részére „kváziexportként” értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. A kváziexport azon ügyletekre vonatkozik, amelyek során a szállított áru nem hagyja el az országot. Néhány szállítási kategória kváziexportnak minősül, feltéve, hogy az árukat Indiában állítják elő; ide tartozik például egy exportorientált egységhez vagy egy különleges gazdasági övezetben található vállalathoz történő áruszállítás.
v. Előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO): Azon AAS-jogosultak, aki a felhasználandó anyagokat közvetlen import helyett belföldi forrásokból kívánja beszerezni, ARO-k ellenében is beszerezheti azokat. Ilyen esetekben az előzetes engedélyeket ARO-ként érvényesítik, és a benne meghatározott áruk szállításakor a belföldi szállítóra ruházzák át őket. Az ARO átruházása feljogosítja a belföldi szállítót az FT-policy 04-09 8.3. bekezdésében meghatározott kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra vonatkozó AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-rendszer a szállítónak fizeti vissza az adókat és a vámokat ahelyett, hogy a végső exportőrnek fizetné azokat vissza vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában. Az adók/vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető.
vi. Fedezett belföldi akkreditív: Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényesíti. A belföldi szállító jogosult lesz az FT-policy 04-09 8.3. bekezdésében említett kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra vonatkozó AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).
(51)
A kérelmező a felülvizsgálati időszak alatt az érintett termékhez kapcsolódó AAS-rendszer alapján szerzett engedményeket. A kérelmező igénybe vette az egyik alrendszert, nevezetesen a tényleges (fizikai) exportra vonatkozó ASS-t. Ezért nem szükséges az igénybe nem vett fennmaradó alrendszerek kiegyenlíthetőségét megállapítani.
(52)
Az indiai hatóságok általi ellenőrzés céljára az előzetes engedély jogosultjának jogszabályban előírt kötelezettsége, hogy „a vámmentesen importált/belföldön beszerzett áruk fogyasztásáról és felhasználásáról valósághű és megfelelő nyilvántartást vezessen” meghatározott formátumban (a 2004-2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyv I. fejezetének 4.26., 4.30. fejezete és 23. függeléke), azaz nyilvántartást kell vezetni a tényleges fogyasztásról. Ezt a nyilvántartást ellenőriznie kell egy külső okleveles könyvvizsgálónak/kontrollernek, aki igazolást ad ki arról, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és megfelelő iratok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak.
(53)
A felülvizsgálati időszakban a kérelmező által igénybe vett alrendszer, azaz a tényleges (fizikai) export tekintetében az indiai kormány rögzítette mind az importtámogatás, mind pedig az exportkötelezettség mennyiségét és értékét, és azokat dokumentálta az engedélyen. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a megfelelő tranzakciókat a kormánytisztviselőknek dokumentálniuk kell az engedélyen. Az AAS-rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg a standard input-output normák (SION) alapján, amely a legtöbb termékre, így az érintett termékre is létezik. Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat az exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az engedély kiállítástól számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal meghosszabbítható, egyenként 6 hónappal).
(54)
A jelenlegi időközi felülvizsgálat azt is megállapította, hogy az indiai hatóságok által meghatározott ellenőrzési követelményeket nem tartották be és még nem tesztelték a gyakorlatban. A kérelmező nem tartott fenn olyan, az FT-policyben (23. függelék) és az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontjában meghatározott ellenőrzési rendszert, amelynek segítségével megállapítható lenne, hogy mely alapanyagokat és milyen mennyiségben használtak fel az exportált termék előállításához. A tényleges felhasználást ugyanis nem jegyezték.
(55)
Az FT-policy 04-09 2005 ősze óta hatályos, az adminisztrációra vonatkozó módosításait, amelyek szerint a visszatérítési eljárás során kötelező a fogyasztási nyilvántartást az indiai hatóságoknak megküldeni, a kérelmező esetében még nem alkalmazták. Ezért a fenti rendelkezés tényleges végrehajtását ebben a szakaszban nem lehetett ellenőrizni.
d) Az AAS-sel kapcsolatos következtetések
(56)
A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőrt előnyben részesítette.
(57)
Ezen túlmenően a tényleges (fizikai) exportra vonatkozó AAS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszer alapján nem juthatnak kedvezményekhez.
(58)
Az ebben az esetben használt alrendszerek nem minősíthetők az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja ii. alpontjának értelmében megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Az indiai kormány nem alkalmazta hatékonyan sem új, sem pedig régi ellenőrzési rendszerét, illetve eljárásait annak ellenőrzésére, hogy az alapanyagokat az exportált termék előállításához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. mellékletének II. 4. pontja és a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében az alaprendelet III. mellékletének II. 2. pontja). Az érintett termék vonatkozásában a standard input-output normák nem voltak kellően pontosak. A standard input-output normák nem tekinthetők a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszernek, mivel nem teszik lehetővé az indiai kormány számára annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű nyersanyagot használtak fel az exportértékesítésre irányuló gyártás során. Ezenfelül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen felhasznált alapanyagok vonatkozásában, noha hatékony ellenőrzési rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kellett volna végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja).
(59)
Az alrendszer ezért kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(60)
Engedélyezett vám-visszatérítési rendszerek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek hiányában a kiegyenlíthető előny a nyersanyagok importja esetén rendes esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „túlzott” mértékű vámelengedés kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, valamint I. mellékletének i) pontja értelmében a túlzott vámelengedés kizárólag akkor egyenlíthető ki, ha az alaprendelet II. és III. mellékletében foglalt feltételek teljesülnek. Ezek a feltételek azonban a jelen esetben nem teljesültek. Tehát, ha a megfelelő nyomonkövetési eljárás megléte nem bizonyított, a visszatérítési rendszerekre vonatkozó fenti kivételt nem kell alkalmazni, és helyette a ki nem fizetett vámok (bevételkiesés) mennyiségének kiegyenlítésére, nem pedig a túlzott vámelengedés kiegyenlítésére vonatkozó szokásos szabály alkalmazandó. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó túlzott elengedés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóságra hárul. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a vizsgálatot folytató hatóságnak kielégítő bizonyítékot kell találnia az állítólagos ellenőrzési rendszer alkalmasságának megcáfolására.
(61)
Az AAS-t igénybe vevő kérelmező támogatásának összegét a felülvizsgálati időszak során alkalmazott alrendszer keretében importált anyagokra elengedett importvámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a támogatás elnyerése során szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (a nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(62)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 0,2 %.
5. Tőketámogatások (TT)
a) Jogalap
(63)
A PET-fóliára vonatkozó előző vizsgálatok során - beleértve a jelenleg hatályban lévő, a 367/2006/EK rendelettel elrendelt végleges kiegyenlítő vámhoz vezető vizsgálatot is - több, helyi vállalatoknak nyújtott ösztönzőket tartalmazó indiai állami rendszert megvizsgáltak. Az állami rendszerek az „ösztönzőrendszer-csomag” kategóriába tartoznak, mivel különböző típusú ösztönzőket foglalhatnak magukban. Az előző vizsgálat azt állapította meg, hogy a vállalatok kedvezményben részesítésének lehetőségét a „Támogatásra való jogosultságra vonatkozó igazolás” (Eligibility Certificate) vagy a „Jogosultsági igazolás” (Entitlement Certificate) tartalmazhatja. Létezhetnek ugyanakkor, amint e vizsgálat is példázza, ad hoc jellegű támogatások is, például tőketámogatások.
b) Jogosultság
(64)
A jogosultság megszerzéséhez a vállalatoknak - általános szabályként - az állam kevésbé fejlett területein kell beruházniuk, vagy új ipari létesítmény létrehozásával vagy meglévő ipari létesítménybe történő nagymértékű tőkebefektetéssel vagy annak diverzifikációjával.
c) Gyakorlati végrehajtás
(65)
A kérdőívre adott válaszok tanúsága szerint a kérelmező 2009-ben jelentős összeget kapott Uttar Pradesh kormányától tőketámogatás formájában új termelési létesítmények létrehozására. Kifejtették, hogy a kapott tőketámogatás új termelési létesítmények létrehozásához kapcsolódik, azaz a kérelmező befektetési kiadásait hivatott fedezni. A kérelmező állítása szerint ez a sajáttőke-arány növelését célzó támogatás volt.
(66)
A vizsgálat felfedte továbbá, hogy a kérelmező korábbi beruházásai révén héa-visszatérítésre és központi forgalmi adó visszatérítésre is jogosult Uttar Pradesh forgalmiadó-hivatalától (Commercial Tax Department). A „Támogatásra való jogosultságra vonatkozó igazolás” (Eligibility Certificate) megszabja a vállalat által visszaigényelhető összeg felső határát. A vállalat négy éven keresztül vette igénybe ezt a rendszert. Havi rendszerességgel igényelték a szövetségi államon belüli és szövetséges államok közti értékesítéseknél befizetett héa és központi forgalmi adó visszatérítését, a felülvizsgálati időszakot is beleértve.
d) Következtetés
(67)
A tőketámogatás egy közvetlen pénzügyi tranzakciót jelent, azaz egy, a kérelmezőnek nyújtott pénzügyi támogatást. A tőketámogatás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése alapján támogatásnak minősül. Olyan pénzügyi hozzájárulás az Uttar Pradesh-i szövetségi állam kormánya részéről, amely közvetlen előnyt biztosít a kérelmező számára.
(68)
A héa és a központi forgalmi adó visszatérítése az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. A visszatérítés az Uttar Pradesh-i szövetségi állami kormánya részéről történő pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel az engedmény csökkenti az állam egyébként esedékes adóbevételét. Ezenkívül az adóvisszatérítés előnyhöz juttatja a kérelmezőt, mert a megspórolt adótételek javítják likviditását.
(69)
A támogatások jogilag nem függnek az exportteljesítménytől. Uttar Pradesh szövetségi állam hatóságai együttműködésének hiánya miatt azonban a Bizottság a rendszerrel kapcsolatban nem tudott egyértelmű következtetéseket levonni a jogszabály egyediségének és gyakorlati alkalmazásának tekintetében, sem pedig arról, hogy az odaítélő hatóság milyen szinten mérlegelhet, amikor a kérelmekről dönt. Biztonsággal még azt sem lehet megállapítani, hogy teljesül-e a 4. cikk (2) bekezdése első albekezdésének b) pontja, mivel nem állapítható meg, hogy az Uttar Pradesh-i szövetségi állami kormány objektív kritériumokat vagy feltételeket alkalmazott-e a támogatás odaítélésénél. Ezért bár a rendszer a törvény szerint nem egyedi, továbbra sem világos, hogy de facto nem egyedi-e. Ebből következően a rendszer az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdése első albekezdésének c) pontja és 4. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(70)
Ami az új termelési létesítmények létrehozására nyújtott tőketámogatást illeti, a támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban számították ki egy olyan időszakra elosztott tőketámogatás alapján, mely az érintett gazdasági ágazatban a beruházási javak szokásos értékcsökkenési idejét/hasznos élettartamát tükrözi, mivel a támogatás a tárgyi eszközök beszerzéséhez kapcsolódhat. Az időközben felhalmozódott előny teljes értékének kifejezése érdekében ehhez az összeghez kamatokat adtak hozzá. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatláb. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összegeket vetítették ki a megfelelő nevezőre, azaz a felülvizsgálati időszak során megvalósult export és belföldi értékesítések teljes forgalmára, mivel a támogatás nem az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(71)
A héa-visszatérítést és központi forgalmi adó visszatérítését tekintve a támogatási összeget a felülvizsgálati időszak alatt visszatérített összeg alapján számították ki. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget (nevező) vetítették ki a megfelelő nevezőre, azaz a felülvizsgálati időszak során megvalósult export és belföldi értékesítés teljes forgalmára, mivel a támogatás nem az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(72)
A fentiek alapján a felülvizsgálati időszakban e tőketámogatásokat tekintve a támogatási ráta a kérelmező esetében 0,5 %.
6. A kiegyenlíthető támogatások összege
(73)
A kérelmezőre jelenleg 19,1 %-os kiegyenlítő vám van érvényben.
(74)
A jelen részleges időközi felülvizsgálat során az értékarányosan kifejezett kiegyenlítő támogatások mértékét a kérelmező tekintetében 11,0 %-osnak találták, az alábbiaknak megfelelően:
RENDSZER→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
TT
Összesen
VÁLLALAT↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
A fentieket figyelembe véve az a következtetés vonható le, hogy az érintett exportáló gyártó tekintetében a támogatás szintje csökkent.
7. Kiegyenlítő intézkedések
(76)
Azt is megvizsgálták, hogy a megváltozott körülmények a megvizsgált rendszerek tekintetében tartós jellegűnek tekinthetők-e.
(77)
A vizsgálat megerősítette, hogy a támogatás összege a kérelmező esetében jóval a rá jelenleg érvényben lévő vámtétel alá csökkent. Az általános támogatási szintben jelentkező csökkenés jórészt a DEPBS-szabályozás keretében rendelkezésre álló előnyök drasztikus csökkenésének tulajdonítható. A fentiek arra engednek következtetni, hogy a kérelmező a jövőben is a rá jelenleg érvényben lévő támogatás mértékénél kisebb mértékű támogatásban fog részesülni.
(78)
Miután bizonyítottá vált, hogy a kérelmező sokkal alacsonyabb mértékű támogatásban részesül, mint korábban, és hogy minden valószínűség szerint ezt követően is az eredeti vizsgálatban megállapítottnál alacsonyabb összegű támogatásban fog részesülni, az intézkedés szintjét módosítani kell az új megállapítások figyelembevétele érdekében.
(79)
A fentiek figyelembevételével, a módosított kiegyenlítő vámtételeket a jelen részleges időközi felülvizsgálat során megállapított új támogatási arány alapján kell meghatározni, mivel az eredeti szubvencióellenes vizsgálatban kiszámított kárkülönbözet magasabb marad.
(80)
Az 597/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint egy termék esetében sem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömping vagy az exporttámogatások miatt kialakult egy és ugyanazon helyzet kezelésére. Ugyanakkor mivel a párhuzamosan zajló időközi dömpingellenes felülvizsgálat eredményeképpen 0 % dömpingellenes vámot állapítottak meg a kérelmezőre az érintett termék vonatkozásában, jelen esetben ez a helyzet nem áll fenn.
(81)
A 367/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártóktól származó érintett termék behozatalára alkalmazandó jelenlegi vámtételek, azaz az „összes többi” indiai vállalatra vonatkozó vám mértéke tekintetében meg kell jegyezni, hogy a vizsgált rendszerek tényleges módozatai és kiegyenlíthetőségük az előző vizsgálat óta nem változott meg. Ezért e vállalatok esetében nem indokolt a támogatás és a vám mértékének újbóli kiszámítása. Következésképpen a kérelmezőn kívüli összes többi vállalatra alkalmazandó vámtételek változatlanok maradnak.
(82)
A Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a lényeges tényekről és szempontokról, melyek alapján a kérelmezőre vonatkozó vám módosítását szándékozik javasolni, és a felek lehetőséget kaptak észrevételek benyújtására.
(83)
A felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket figyelembe vették, és a végleges megállapításokat - adott esetben - azoknak megfelelően módosították,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 367/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében a táblázat a következőkkel egészül ki:
„Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India
11,0
»A992«”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. február 28-án.