KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. juli 2010
om statsstøtte C 27/09 (ex N 34/B/09) budgettilskud, som Den Franske Republik påtænker at yde til fordel for France Télévisions
(meddelt under nummer K(2010) 4918)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/140/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og under henvisning til disse bemærkninger og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 23. januar 2009 anmeldte Den Franske Republik et planlagt budgettilskud på 450 mio. EUR, som allerede var opført på finansloven for 2009, til fordel for France Télévisions. Kommissionen anmodede den 13. marts 2009 om yderligere oplysninger, som Den Franske Republik fremsendte ved brev af 25. maj 2009. I dette brev udvidede Den Franske Republik anmeldelsens omfang og meddelte, at hensigten var at indføre en permanent og flerårig offentlig finansiering af France Télévisions, som det årlige tilskud var en del af.
(2)
Ved brev af 1. september 2009 meddelte Kommissionen Den Franske Republik, dels at budgettilskuddet for 2009 var foreneligt med det indre marked i medfør af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, dels at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, vedrørende den nye offentlige finansieringsordning til fordel for France Télévisions i de kommende år.
(3)
Den Franske Republik fremsatte sine bemærkninger den 7. oktober 2009.
(4)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den pågældende støtteforanstaltning.
(5)
Kommissionen modtog bemærkninger fra interesserede parter. Den videresendte bemærkningerne til Den Franske Republik med henblik på kommentarer og modtog de franske bemærkninger ved brev af 15. januar 2010.
(6)
Den 23. april, den 19. maj og den 22. juni 2010 sendte Den Franske Republik yderligere oplysninger til Kommissionen.
II. DETALJERET BESKRIVELSE AF FINANSIERINGSORDNINGEN
(7)
Den flerårige finansieringsordning, som denne afgørelse omhandler, skal ses i relation til France Télévisions' public service-forpligtelse, som Kommissionen undersøgte i sine beslutninger af 10. december 2003 (3), 20. april 2005 (4), 16. juli 2008 (5) og 1. september 2009 (6). Der er dog tale om en anden foranstaltning end de foranstaltninger, der er behandlet i beslutningerne fra 2003, 2005 og 2008. Budgettilskuddet, der beskrives nærmere nedenfor, supplerer de offentlige midler, der ydes til France Télévisions i form af bidrag til den offentlige audiovisuelle sektor, tidligere kaldet tv-licens, som blev behandlet i Kommissionens beslutning af 20. april 2005, og er som eksisterende støtte ikke blevet ændret af de nye bestemmelser. Disse to offentlige ressourcer har til formål at dække omkostningerne ved France Télévisions' public service-forpligtelse fratrukket de reklameindtægter, der stadig består.
II.1. De vigtigste retsgrundlag
(8)
De vigtigste bestemmelser i den nye offentlige finansieringsordning fremgår af lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009 om audiovisuel kommunikation og tv's nye public service-opgaver. Den anmeldte støtte indgår i en bredere reform af de strukturer og public service-forpligtelser i den offentlige audiovisuelle sektor, der er foreskrevet i loven. Loven ændrer således de lovgivningsmæssige bestemmelser om France Télévisions' public service-forpligtelser, navnlig lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed. Disse forpligtelser præciseres yderligere i udbudsbetingelserne og målaftalen med France Télévisions, der er godkendt ved gennemførelsesbestemmelser til loven om kommunikationsfrihed. Lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009 indeholder også finansielle bestemmelser, som dels ændrer skatteloven og dels fastslår princippet om en budgetbevilling opført på finansloven til fordel for France Télévisions.
II.2. Støttemodtagerens aktiviteter og finansiering: France Télévisions
(9)
France Télévisions er et aktieselskab oprettet i medfør af artikel 44-I i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed. Ved denne lov, således som ændret, oprettes der én samlet virksomhed, France Télévisions, der samler de forskellige juridiske enheder fra forskellige tidligere kanaler. Virksomheden er underkastet den franske stats økonomiske og finansielle kontrol. Aktiekapitalen er fordelt på nominative aktier, som kun kan tilhøre staten. Bestyrelsen omfatter, ud over formanden, 14 medlemmer, der er valgt for fem år, nemlig to parlamentsmedlemmer udpeget af kulturudvalget i henholdsvis Nationalforsamlingen og Senatet, fem repræsentanter for staten, fem personer udnævnt af Conseil Supérieur de l'Audiovisuel og to personalerepræsentanter.
(10)
France Télévisions er den største audiovisuelle koncern i Frankrig. Virksomheden beskæftiger 11 000 personer og består af kanalerne France 2, France 3, France 4, France 5 og France Ô, der sender i Den Franske Republik, og RFO, et selskab der omfatter de offentlige radio- og tv-stationer, der sender i de oversøiske departementer og territorier. Koncernen omfatter også en reklamevirksomhed, selv om en udskillelse undersøges, og selskaber, der er beskæftiget med andre aktiviteter. Nogle af France Télévisions' kanaler sendes i vidt omfang i flere medlemsstater, navnlig i Belgien og Luxembourg.
(11)
France Télévisions' omsætning i 2007, det sidste regnskabsår før meddelelsen om reformen af den offentlige audiovisuelle sektor, var på 2 927 mio. EUR, hvoraf 64,2 % stammede fra licensindtægter, 28,1 % fra reklameindtægter (reklamer og sponsorering) og 7,7 % fra andre indtægter. Mellem 2003 og 2007 var de forskellige elementers bidrag til omsætningen forholdsvis stabil, således at reklame- og sponsorindtægterne svingede mellem 28 % og 30 %. Hele koncernen havde i perioden 2003-2007 et mindre positivt nettoresultat hvert år, der sammenlagt for perioden beløb sig til 99 mio. EUR.
(12)
Denne tendens blev ændret efter meddelelsen om reformen af den offentlige audiovisuelle sektor i januar 2008, der bl.a. på sigt indebar et bortfald af indtægter fra reklameindslag. France Télévisions havde underskud i 2008 med et negativt nettoresultat på [50-100] (7) mio. EUR (heraf -[50-100] mio. EUR, hvad angår public service-ydelser), hvilket navnlig skyldes betydeligt lavere reklameindtægter, som en særlig bevilling på 150 mio. EUR, som Kommissionen godkendte i sin beslutning af 16. juli 2008, ikke helt kunne dæmme op for. Da reformen af den offentlige audiovisuelle sektor var trådt i kraft, betød det budgetmæssige tilskud på 415 mio. EUR i 2009, som Kommissionen godkendte i sin beslutning af 1. september 2009, at det næsten var muligt at dæmme op for de faldende reklameindtægter, og koncernen France Télévisions fik et positivt nettoresultat ([10-20] mio. EUR). Resultatet for public service-ydelserne forblev imidlertid negativt med [0-5] mio. EUR, idet det positive resultat skyldtes koncernens kommercielle selskaber.
(13)
France Télévisions' aktiviteter og forvaltning i de senere år (2004-2008) og virksomhedens stilling i lyset af reformen af den offentlige audiovisuelle sektor var genstand for en forholdsvis kritisk rapport fra den franske revisionsret, »France Télévisions et la nouvelle télévision publique«. Rapporten, som nogle interesserede parter henviser til i deres bemærkninger, blev vedtaget og offentliggjort den 14. oktober 2009, dvs. efter beslutningen om at indlede proceduren. Rapporten viser uudnyttede muligheder for at forbedre France Télévisions' forvaltning og resultater og indeholder anbefalinger for en fremtidig forbedring inden for rammerne af reformen.
II.3. France Télévisions' public service-forpligtelser
II.3.1. France Télévisions' public service-forpligtelser
(14)
Artikel 43-11 i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986, således som ændret, fastslår France Télévisions' public service-forpligtelse og fastslår, at de offentlige kanaler »i offentlighedens interesse opfylder public service-forpligtelser. De giver den brede offentlighed adgang til en række programmer og tjenester, der er karakteriseret ved diversitet og pluralisme, kvalitets- og innovationskrav, respekt for individets rettigheder og de demokratiske principper, der følger af forfatningen. De tilbyder et varieret udbud af analoge og digitale programmer på områderne information, kultur, viden, underholdning og sport. De fremmer den demokratiske debat, udveksling mellem forskellige dele af befolkningen samt social inklusion og medborgerskab. De iværksætter foranstaltninger til fordel for den sociale samhørighed, den kulturelle diversitet og bekæmpelse af diskrimination og foreslår en programflade, der afspejler det franske samfunds diversitet. De sikrer fremme af det franske sprog og eventuelt de regionale sprog og fremhæver diversiteten i Den Franske Republiks kulturelle og sproglige arv. De bidrager til at udvikle og sprede intellektuel og kunstnerisk kreativitet og styrke medborgerlig, økonomisk, samfundsmæssig, videnskabelig og teknisk viden og udbrede kendskabet til den audiovisuelle sektor og medier. De fremmer læring af fremmedsprog, de bidrager til oplysning om miljø og bæredygtig udvikling. De giver gennem særlige systemer døve og hørehæmmede adgang til de programmer, de sender. De sikrer ærlige, uafhængige og pluralistiske informationer og en pluralistisk formidling af holdninger og synspunkter under overholdelse af princippet om ligebehandling og anbefalingerne fra Conseil supérieur de l'audiovisuel. Offentlige virksomheder inden for audiovisuel kommunikation bidrager inden for rammerne af deres forpligtelser til de audiovisuelle forpligtelser udadtil, til styrkelse af frankofoni og spredning af den franske kultur og det franske sprog i verden. De bestræber sig på at udvikle nye tjenester, der kan berige eller supplere deres programudbud samt de nye teknikker til produktion og spredning af audiovisuelle programmer og kommunikationstjenester. Hvert år aflægges der rapport for parlamentet for at gøre status over anvendelsen af bestemmelserne i denne artikel.«
II.3.2. France Télévisions' varetagelse af public service-forpligtelser
(15)
Hvad angår den konkrete opfyldelse af disse forpligtelser, fastslås det i artikel 44, I, i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986, at France Télévisions har til opgave at udvikle og programsætte tv-programmer og audiovisuelle tjenester, der svarer til de public service-forpligtelser, der er defineret i artikel 43-11 og i det udbudsmateriale, der er nævnt i lovens artikel 48.
(16)
Dekret nr. 2009-796 af 23. juni 2009 fastsætter de udbudsbetingelser, der er gældende for France Télévisions. Udbudsbetingelserne fastsætter rammerne for aktiviteterne i France Télévisions' kanaler med bindende forpligtelser til - ofte i prime time - dagligt at sende kulturprogrammer, musikprogrammer, navnlig klassisk musik spillet af både europæiske og regionale orkestre, teaterforestillinger eller videnskabelig formidling (artikel 4-7 i udbudsbetingelserne). France Télévisions er ligeledes forpligtet til at indarbejde en europæisk dimension i alle sine programmer, navnlig ved at sende reportager om forskellige former for livsstil eller kulturel praksis i andre medlemsstater og religiøse programmer om de vigtigste trosretninger i Den Franske Republik (artikel 14 og 15 i udbudsbetingelserne). Der er ligeledes en forpligtelse til at nå ud til en stor og repræsentativ seerskare (artikel 18).
(17)
I medfør af artikel 53 i lov nr. 86-1067 om kommunikationsfrihed er der indgået flerårige målaftaler mellem staten og France Télévisions af en varighed på mellem tre og fem år. Målaftalerne fastsætter følgende bl.a. inden for rammerne af France Télévisions' public service-forpligtelser:
-
de vigtigste udviklingsmuligheder
-
forpligtelse med hensyn til kreativ diversitet og innovation
-
France Télévisions' minimumsinvesteringer i produktion af europæiske og fransksprogede film- og andre audiovisuelle værker i procent af virksomhedens indtægter og i absolutte tal
-
forpligtelse til at sikre, at handicappede kan deltage i samfundet som medborgere og tilpasse samtlige tv-progammer til døve eller hørehæmmede
-
forpligtelse til at sende tv-programmer, der takket være særlige systemer er tilgængelige for blinde og svagtseende
-
de forventede omkostninger for virksomhedens aktiviteter for de pågældende år, og de kvantitative og kvalitative gennemførelses- og resultatindikatorer, der er opstillet
-
de offentlige midler, der skal afsættes til virksomheden, og bestemmelse af de midler, der først og fremmest skal anvendes på programbudgetterne
-
det forventede overskud af egne indtægter opdelt på reklame og sponsorering
-
de økonomiske udsigter for de tjenester, der betales for
-
eventuelt udsigterne for en tilbagevenden til økonomisk ligevægt.
(18)
På nuværende tidspunkt indgår France Télévisions' public service-forpligtelser i målaftalen for 2007-2010 »France Télévisions, le premier bouquet de chaînes gratuites de l'ère numérique« af 24. april 2007 undertegnet af de ansvarlige ministre og formanden for France Télévisions. Under overskriften for mål I.2 »Fremme den identitsmæssige værdi af public service-tjenester« opstiller aftalen mål udmøntet i konkrete foranstaltninger med kvalitative eller kvantitative indikatorer på områder som f.eks.:
-
fremme adgang for et bredre publikum til kulturelle programmer for at udbrede kulturelt indhold ved at sende mindst et kulturelt program i prime time
-
afspejle pluralismen i information og i samfundsdebatten
-
tilbyde en række sportsdiscipliner med vægt på de sportsgrene, der er dårligst dækket på de private kanaler
-
afspejle diversitet og i højere grad synliggøre det franske samfunds bestanddele
-
fremme den franske og europæiske kulturelle identitet, forståelsen for Unionens virkemåde og dens merværdi samt læring af fremmedsprog.
(19)
Aftalen indeholder også en flerårig finansiel del, der indeholder en justeringsklausul, der foreskriver, at afhængig af udviklingen i reklameindtægterne vil staten og koncernen aftale en justering af behovet for offentlige midler, således at overskud, der ikke anvendes til at nedbringe behovet for offentlige midler, først og fremmest vil blive anvendt til audiovisuelle produktioner.
(20)
Efter reformen er der udarbejdet en tillægsaftale til den gældende målaftale for perioden 2009-2012. Denne tillægsaftale, som er nærmere beskrevet nedenfor, hvad angår det finansielle aspekt, medfører en yderligere styrkelse af de identitetsmæssige værdier i France Télévisions' public service-ydelser og fastsætter nye kvantitative og kvalitative indikatorer, der skal opnås hvert år på nogle af de områder, der er nævnt i betragtning 18.
II.3.3. Indførelse af nye innovative audiovisuelle tjenester
(21)
Ifølge de nye udbudsbetingelser for France Télévisions indføres der en række innovative tjenester, der skal styrke programudbuddet, som f.eks. onlinekommunikationstjenester, on-demand audiovisuelle tjenester eller supplerende indhold, der uddyber programmerne. På samme måde foreslår tillæget til målaftalen også at indføre innovative tjenester, f.eks. on-demand video gratis eller mod betaling, mobile tv-løsninger, udsendelse på internettet, mobilapplikationer, regionalt eller tematisk WebTv.
II.3.4. Ekstern kontrol med France Télévisions' public service-forpligtelser, herunder lancering af nye tjenesteer
(22)
I medfør af artikel 53 i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 godkender France Télévisions' bestyrelse udkastet til selskabets målaftale og tager stilling til den årlige gennemførelse af denne; resultatet af disse drøftelser offentliggøres. Før målaftalerne og eventuelle tillægsaftaler undertegnes, fremsendes de til kulturudvalget og finansudvalget i Nationalforsamlingen og Senatet og til Conseil supérieur de l'audiovisuel. Udvalgene kan fremsætte en udtalelse inden for en frist på seks uger.
(23)
I øvrigt fremlægger France Télévisions' formand en årsrapport om gennemførelsen af målaftalen for kulturudvalget og finansudvalget i Nationalforsamlingen og Senatet. I forbindelse med fremlæggelsen af rapporten om gennemførelsen af selskabets målaftale for de kompetente udvalg i Nationalforsamlingen og Senatet redegør formanden for France Télévisions også for arbejdet i det rådgivende programudvalg (conseil consultatif des programmes), som er oprettet inden for rammerne af France Télévisions og består af seere, der har til opgave at fremsætte udtalelser og anbefalinger om programmerne.
(24)
På samme måde var det foreløbige udkast til udbudsbetingelser for France Télévisions, som er fastsat ved dekret, genstand for en offentlig høring fra den 10. til den 24. november 2008, hvor der indkom omkring 15 bidrag, der gav anledning til ændringer af den oprindelige tekst og en udtalelse fra Conseil supérieur de l'audiovisuel. Hvad angår den eksterne kontrol med gennemførelsen, foreskriver artikel 48 i lov af 30. september 1986, at Conseil supérieur de l'audiovisuel skal fremlægge en årsrapport for Nationalforsamlingens og Senatets kulturudvalg. Rapporten fremlægges ligeledes for kultur- og kommunikationsministeriet.
(25)
Disse parlamentariske udvalg samt Conseil supérieur de l'audiovisuel kan høre tredjeparter. Faktisk høres interesserede parter regelmæssigt inden for disse rammer og fremsætter deres synspunkter om spørgsmål, der vedrører den offentlige audiovisuelle sektor.
II.4. Finansiel kompensation for udfasningen og den efterfølgende afskaffelse af reklameindslag
(26)
For at gøre programsætningen af den offentlige radio- og tv-spredning mere fri og mindre afhængig af kommercielle bindinger, foreskrives der i artikel 53, afsnit VI, i den ændrede lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed en udfasning og en efterfølgende afskaffelse af reklameindslag: »Programmer, der sendes mellem kl. tyve og kl. seks af de nationale tv-kanaler, jf. artikel 44, afsnit I, bortset fra regional- og lokalprogrammer, indeholder ikke reklameindslag ud over reklamer for varer og tjenesteydelser generelt. Denne bestemmelse finder også anvendelse på programmer, som disse kanaler sender mellem kl. seks og klokken tyve, fra det tidspunkt hvor den analoge jordbaserede transmission af de tv-tjenester, der er nævnt under I, ophører på hele Den Franske Republiks område. Den finder ikke anvendelse på kampagner af almen interesse.«
(27)
Analog jordbaseret transmission af tv-tjenester forventes at ophøre senest den 30. november 2011. Ud over undtagelsen for reklamer for varer og tjenesteydelser uden handelsnavn, findes der undtagelser for reklameindslag for de oversøiske departementer og territorier og Ny Kaledonien, da der ikke udbydes ukodede, jordbaserede private tv-kanaler.
(28)
I medfør af artikel 53 i lov nr. 86-1067 om kommunikationsfrihed giver udfasningen og den efterfølgende afskaffelse af reklameindslag som følge af loven anledning til, at staten yder økonomisk kompensation til France Télévisions på betingelser, der fastsættes i den enkelte finanslov. I den henseende har den franske stat oprettet et nyt program kaldet »Contribution au financement de l'audiovisuel public« inden for området »Médias« i statens almindelige budget. Det kan oplyses, at de franske myndigheder mener, at størrelsen af det offentlige tilskud, der skal supplere indtægterne fra bidraget til den offentlige audiovisuelle sektor, vil være på ca. 460 mio. EUR i 2010, 500 mio. EUR i 2011 og 650 mio. EUR i 2012.
(29)
Den Franske Republik erklærer, at hvert år vil den offentlige finansiering i form af budgettilskud blive fastsat i forhold til de omkostninger, der er forbundet med opfyldelsen af France Télévisions' public service-forpligtelse kumuleret med indtægterne fra bidraget til den offentlige audiovisuelle sektor med fradrag af de kommercielle indtægter, der består. I den henseende har de franske myndigheder fremlagt de forventede udgifter og indtægter for France Télévisions' public service-forpligtelser på basis af forretningsplanen for 2009-2012, der resumeres nedenfor:
Tabel 1
Forventede omkostninger og indtægter i relation til France Télévisions' public service-forpligtelser 2010-2012
(mio. EUR)
2010
2011
2012
Budget
Forel. budget
Forel. budget
A/Offentlige midler
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Andre indtægter (reklame, sponsorering osv.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Bruttoomkostninger ved public service-forpligtelser
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Nettoomkostninger ved public service-forpligtelser (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Forskel mellem nettoomkostninger ved public service-forpligtelser - offentlige indtægter (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Kilde: Observations France af 15. januar 2010.
(30)
Ovenstående tabel viser et forventet underskud svarende til de nettoomkostninger, der ikke er dækket i relation til France Télévisions' public service-forpligtelser i 2010 og 2011. Dette underskud skulle stort set være forsvundet i 2012 med et forventet mindre overskud på [30-50] mio. EUR, dvs. [0-5] % af nettoomkostninger ved public service-forpligtelsen. Dette forventede overskud for 2012 vil, hvis det viser sig at blive en realitet, hvilket forudsætter, at omkostninger og udgifter udvikler sig præcist som forventet, være mindre end det samlede forventede underskud for 2010 og 2011. I medfør af den løbende målaftale skal overskud, der ikke anvendes til at nedbringe behovet for offentlige midler, først og fremmest anvendes til audiovisuelle produktioner. Da denne produktion normalt vedrører programmer, skal et eventuelt overskud altså ikke finansiere kommercielle aktiviteter.
(31)
Det skal bemærkes, at forretningsplanen for 2009-2012, der findes i kapitel V i tillægget til den løbende målaftale, erstatter den finansielle del i den kontrakt, der blev indgået i april 2007, på grund af den nye ramme, der blev indført med reformen, og de finansielle følger. Ifølge forretningsplanen sker der et fald i de samlede bruttoomkostninger for opfyldelse af public service-forpligtelsen i perioden 2010-2012 med faldende driftsudgifter i forhold til den oprindelige aftale, et fald i sendeomkostninger og udnyttelse af synergi som følge af joint venture-virksomheden på trods af indførelse af nye udgiftsposter som led i reformen.
(32)
Hvad angår indtægter, vil de afsatte offentlige midler, selv om de er i stigning, ikke fuldt ud kunne sikre ligevægt på regnskabet for perioden 2010-2012, og som det fremgår af tabel 1, er de lavere end bruttoomkostningerne ved public service-forpligtelsen, således at den finansielle ligevægt i fremskrivningerne afhænger af de reklameindtægter, der hvert år fortsat består. Derfor understreges det i forretningsplanen, at det er interessant for virksomheden og for staten at sikre ligevægt hurtigere end planlagt, og den anbefaler en præcis og regelmæssig opfølgning i betragtning af de positive og negative usikkerhedsmomenter.
II.5. Loft over de offentlige midler
(33)
Artikel 44 i den ændrede lov nr. 86-1067 om kommunikationsfrihed understreger, at »Offentlige midler, der bevilges til virksomheder i den offentlige audiovisuelle sektor som kompensation for de public service-forpligtelser, de er pålagt, overstiger ikke omkostningerne ved opfyldelsen af disse forpligtelser.« Denne bestemmelse er en følge af de forpligtelser, Den Franske Republik påtog sig om udtrykkeligt i loven at fastslå princippet om ikke at overkompensere for public service-forpligtelser inden for rammerne af den procedure, der førte til Kommissionens beslutning om forenelighed af 20. april 2005 vedrørende anvendelse af licensindtægter (8).
(34)
I medfør af ovennævnte forpligtelse er artikel 2 i dekret nr. 2007-958 af 15. maj 2007 om de finansielle forbindelser mellem staten og offentlige virksomheder inden for audiovisuel kommunikation formuleret på samme måde som artikel 53 i loven af 30. september 1986 under hensyntagen til »de direkte og indirekte indtægter fra public service-forpligtelsen«, og det understreges, at omkostninger ved opfyldelse af public service-forpligtelsen fremgår af adskilte regnskaber. Dekretet foreskriver i artikel 3, at France Télévisions og datterselskaberne er forpligtet til at overholde markedsbetingelserne for alle virksomhedens kommercielle aktiviteter, og at en ekstern virksomhed skal udarbejde en årsrapport om opfyldelsen af denne forpligtelse, der forelægges det ansvarlige ministerium, Nationalforsamlingen og Senatet.
(35)
Kommissionen har modtaget og gennemgået rapporter om gennemførelse af artikel 2 og 3 i dekretet for regnskabsårene 2007 og 2008 (rapporterne i medfør af dekretets artikel 3 er for regnskabsåret 2007 blevet certificeret af revisionsfirmaerne PriceWaterhouseCoopers og KPMG og for regnskabsåret 2008 af revisionsfirmaet Rise) samt udkastet til årsrapport for 2009, jf. artikel 2.
II.6. Nye planlagte afgifter i forbindelse med reformen af den offentlige audiovisuelle sektor
(36)
Lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009 har også ændret skattelovgivningen og indført nye afgifter for reklame og elektronisk kommunikation.
II.6.1. Afgifter på reklameindslag
(37)
I skattelovens bog I, første del, afsnit II, findes der nu et kapitel VII septies, der indfører afgifter for alle tv-kanaler etableret i Den Franske Republik. Afgiften beregnes af det beløb, ekskl. moms, der betales af annoncørerne for udsendelse af deres reklameindslag, til de afgiftspligtige eller reklamebureauerne med fradrag af de afgifter, der i medfør af artikel 302 bis KC i skatteloven betales af editorer og tv-distributører, der udbyder audiovisuelle værker, som er godkendt af »Centre National de la Cinématographie«. Disse beløb er omfattet af en fast nedsættelse på 4 %. Afgiften andrager 3 % af den del af de årlige betalinger, ekskl. moms, for hver tv-tjeneste, der overstiger 11 mio. EUR.
(38)
For tv-tjenester, bortset fra jordbaserede, analoge tjenester, er denne sats dog fastsat til 1,5 % i 2009, 2 % i 2010 og 2,5 % i 2011. I en overgangsperiode indtil det år, hvor jordbaseret, analog transmission af tv-tjenester i Den Franske Republik ophører, er der et loft over afgiften på 50 % af stigningen i beregningsgrundlaget for det kalenderår, for hvilket afgiften skal betales, i forhold til 2008. Afgiften kan under ingen omstændigheder være lavere end 1,5 % af beregningsgrundlaget. For tv-stationer, hvis daglige seerskare uden for Den Franske Republiks europæiske område udgør over 90 % af det samlede seertal, nedsættes grundlaget for afgiftsberegningen med det beløb, der betales for transmission af reklameindslag til det europæiske eller internationale marked, ganget med den del af det samlede årlige seertal, der ligger uden for Den Franske Republiks europæiske område.
II.6.2. Afgift på elektronisk kommunikation
(39)
I skattelovens bog I, første del, afsnit II, findes der nu et kapitel VII octies, der indfører en afgift for alle udbydere af elektronisk kommunikation, der leverer tjenester i Den Franske Republik, og som på forhånd er godkendt af »Autorité de régulation des communications électroniques«. Afgiften beregnes af abonnementer og andre beløb, ekskl. moms, som brugerne betaler for de elektroniske kommunikationstjenester, der leveres af udbyderne af elektronisk kommunikation, med fradrag af de afskrivninger, der er opført i regnskabet for det regnskabsår, for hvilket afgiften skal betales, når afskrivningerne vedrører materiale og udstyr, som udbyderne har erhvervet efter lovens ikrafttrædelse med henblik på infrastruktur og elektroniske kommunikationsnet på det nationale område, og når afskrivningens varighed er på mindst ti år. Afgiften andrager 0,9 % af den del af beregningsgrundlaget, der overstiger 5 mio. EUR.
III. BEGRUNDELSE FOR AT INDLEDE PROCEDUREN
(40)
I beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vurderede Kommissionen, at den kompensation, der var planlagt fra 2010, kunne udgøre statsstøtte i medfør af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og at det var nødvendigt at undersøge foranstaltningens forenelighed med det indre marked, jf. artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge de principper og regler, der gælder for public service-radio og tv-virksomhed.
(41)
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om en public service-aktivitet, hvor forpligtelserne er klart fastsat i en officiel akt og omfattet af passende tilsynsforanstaltninger, konkluderede Kommissionen uden betænkning, ligesom i beslutningerne fra december 2003, april 2005, juli 2008 og september 2009, at France Télévisions' public service-forpligtelser er klart defineret i officielle akter udstedt af eller godkendt af den franske stat, der indeholder bestemmelser om et uafhængigt tilsyn med France Télévisions.
(42)
Hvad angår analysen af, hvorvidt den planlagte økonomiske kompensation står i et rimeligt forhold til nettoomkostningerne ved public service-aktiviteten og i øvrigt under hensyntagen til støttens virkninger, har Kommissionen derimod udtrykt tvivl på to punkter, nemlig:
-
for det første vedrørende risikoen for overkompensation for nettoomkostningerne ved public service-forpligtelsen for 2012, og sandsynligvis også for 2010 og 2011; Kommissionen havde ikke for disse år adgang til oplysninger, der var så detaljerede, som de oplysninger de franske myndigheder fremsendte for 2009, og
-
for det andet vedrørende en eventuel forbindelse mellem tildeling af provenuet fra afgiften på reklame og elektronisk kommunikation og støtten til France Télévisions, og, hvis der eksisterer en sådan forbindelse, de negative følger af denne og foreneligheden med traktaten, navnlig da der ikke forelå en konkurrencemæssig vurdering af finansieringsreformen for France Télévisions.
(43)
Kommissionen gjorde i øvrigt de franske myndigheder opmærksom på meddelelsen af 2. juli 2009 om statsstøttereglernes anvendelse på public service radio- og tv-virksomhed (9) (herefter kaldet »radio- og tv-meddelelsen«), der finder anvendelse på anmeldt støtte straks efter offentliggørelsen, og opfordrede de franske myndigheder til at tage højde for denne reviderede meddelelse i deres bemærkninger.
IV. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(44)
I bemærkningerne af 2. november 2009 henleder Société des auteurs et compositerus dramatiques (SACD) Kommissionens opmærksomhed på de mange forpligtelser, der er pålagt France Télévisions for at fremme den nationale audiovisuelle produktion. Disse forpligtelser blev styrket ved udgangen af 2008 gennem en brancheaftale, der vil blive indarbejdet i en kommende målaftale. I 2010 skulle France Télévisions således anvende 19 % af omsætningen i beregningsgrundlaget for 2009 på nationale audiovisuelle produktioner, og denne andel stiger til 20 %, dvs. 420 mio. EUR i 2012. TF1' s tilsvarende andel er på højst 12,5 %, og andelen for M6 og andre digitale jordbaserede tv-kanaler er på højst 11 %. Forpligtelserne i forhold til film stiger ligeledes med gennemsnitlig over 1,2 % årligt frem til 2012. Afskaffelsen af reklamer sker samtidig med stigende omkostninger til en programflade bestående af egne og ikke importerede produktioner, der vidner om et engagement til fordel for en innovativ og kvalitetspræget public service-kanal.
(45)
Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) vurderer i sine bemærkninger af 30. oktober 2009, som Iliad, der ikke er medlem af FFTCE, tilslutter sig, at afskaffelsen af kommercielle reklamer ikke som sådan vedrører France Télévisions' public service-forpligtelse. Når reklamer således ikke længere er en integreret del af denne forpligtelse, vil ethvert tilskud, der udelukkende tjener som kompensation for et indtægtstab uden at tage højde for den konkrete forpligtelse, i sig selv udgøre statsstøtte i modstrid med artikel 106, stk. 2, og artikel 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Denne kompensation skal dække de egentlige omkostninger ved public service-forpligtelsen, som skal fremgå af adskilte regnskaber. Støttens omfang synes imidlertid at være fastsat for de kommende år på basis af et skøn over mistede reklameindtægter, hvilket på et svækket marked er stærkt konkurrenceforvridende i forhold til private radio- og tv-selskaber. France Télévisions' samlede omsætning for reklameindslag på et svækket marked ville formodentlig have været på under 500 mio. EUR, men de franske myndigheder har ikke desto mindre forpligtet sig til at udbetale 450 mio. EUR i 2009 udelukkende for at opveje afskaffelsen af reklameindslag efter kl. 20. I fremtiden vil den modtagne støtte også ligge langt over de reklameindtægter, virksomheden ville have oppebåret, hvis reformen ikke var blevet gennemført.
(46)
Hvad angår public service-forpligtelsen, bemærker FFTCE, at de forpligtelser, der er pålagt France Télévisions som medlem af Union Européenne de Radiotélévision (UER), i og med virksomhedens vedtægter allerede eksisterer og ville finde anvendelse uden bestemmelserne i den franske lov. De forpligtelser, loven pålægger France Télévisions, er vage og ikke væsentligt forskellige fra de forpligtelser, der følger af UER's vedtægter, og som TF1 og Canal + også er omfattet af som medlemmer, hvorfor støtte i form af kompensation i medfør af loven må udgøre statsstøtte.
(47)
FTTCE mener endvidere, at den nye afgift på teleoperatørers omsætning i medfør af reformen af den audiovisuelle sektor, går til finansiering af France Télévisions. Ud over den forbindelse, som myndighederne har bekræftet, vil udsving i beregningsgrundlaget og satsen betyde, at støttens omfang vil variere. Indførelsen af en sådan afgift er en overtrædelse af artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (10), da medlemsstaterne ikke kan pålægge operatørerne andre afgifter af omsætningen end dem, der foreskrives i direktivet.
(48)
I bemærkningerne af 2. november 2009 fremfører Association des chaînes privées, at France Télévisions' dårlige ledelse, som den franske revisionsret ved flere lejligheder har påpeget, forværrer den inflatoriske tendens på markedet for produktion af programmer og køb af rettigheder. Da der ikke findes et analytisk regnskab, skaber den manglende omkostningsstyring usikkerhed om, hvordan omkostningerne ved public service-forpligtelsen kan beregnes og skaber en alvorlig risiko for overkompensation. En række indicier viser, at provenuet af den nye audiovisuelle afgift vil tilgå France Télévisions, og opførelsen på statens budget har udelukkende til formål at slippe uden om Kommissionens kontrol. Den tvinger France Télévisions' konkurrenter til at finansiere støtten og skaber en konkurrenceforvridning, som den utilstrækkelige differentiering mellem de forskellige etablerede kanalers programmer forværrer.
(49)
Union Européenne de Radiotélévision (UER) understreger i sine kommentarer af 2. november 2009, at enhver flerårig vurdering af de omkostninger og indtægter, som Den Franske Republik har fremlagt for den offentlige radio- og tv-station, nødvendigvis er en prognose. Sådanne vurderinger skal sikre den langsigtede synlighed, som operatøren skal råde over for at kunne sikre en uafhængig tjeneste. Det er de efterfølgende kontrolordninger, der skal sikre, at der korrigeres for eventuelle udsving. Kommissionens beslutning skal vedrøre beregningsparametrene ex ante og disse ordninger og ikke den faktiske kompensation ved udelukkende at validere de anslåede omkostninger og udgifter; i modsat fald vil Kommissionen fastsætte og kontrollere de årlige støttebeløb snarere end selve støtteordningen. UER er også bekymret over, at Kommissionen forsøger at fastslå værdien af de kommende års synergier og effektivitetsgevinster, da den effektivitet, hvormed en public service-forpligtelse opfyldes, falder uden for Kommissionens kontrol i medfør af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(50)
Association des Télévisions Commerciales européennes (ACT) er i sine bemærkninger af 2. november 2009 positive over for Den Franske Republiks beslutning om i væsentligt omfang at nedbringe France Télévisions' reklameindslag. ACT bemærker, at to af de betingelser, der blev fastslået i Altmark-dommen (11), ikke er opfyldt i dette tilfælde, hvorfor det planlagte budgettilskud udgør støtte. ACT mener imidlertid, at hvis støttens finansiering ved en afgift på konkurrenternes reklameindtægter er i overensstemmelse med EU-retten, vil fordelene ved tilbagetrækningen fra markedet blive meget få, og et sådant system vil i visse henseender kunne medføre mere konkurrenceforvridning end de tostrengede traditionelle offentlige og private finansieringsordninger.
(51)
ACT mener, at France Télévisions' public service-forpligtelser ikke er blevet grundlæggende ændret siden 1994, og at de kan sammenlignes med de forpligtelser, der gælder for andre private operatører. På samme måde er skønnene over kompensation for tab af reklameindtægter indtil 2012 vage og tager hverken højde for faldende investeringsomkostninger i den henseende eller et eventuelt fald i omkostningerne ved en programlægning, der i mindre grad er underkastet krav fra annoncører, eller de forventede synergier. Ordningen for tilpasning af de offentlige midler og reklameindtægterne til de omkostninger, der er anført i målaftalen, bør kontrolleres, bl.a. i betragtning af de svingende indtægter fra kommercielle aktiviteter; i modsat fald vil Kommissionen ikke råde over pålidelige oplysninger, der giver den mulighed for at vurdere de faktiske omkostninger ved den leverede tjeneste og tilstedeværelsen af en eventuel overkompensation. Denne kontrol vil blive foretaget, uden at virksomheden har udarbejdet et analytisk regnskab, således som påpeget af den franske revisionsret.
(52)
Endelig mener ACT, at støtten i realiteten finansieres af de nye afgifter, der indføres som led i reformen, og at afgiften på audiovisuel reklame i Den Franske Republik vil betyde, at public service-forpligtelser vil blive finansieret af konkurrenterne, som man i øvrigt ikke har taget sig af. Støtteordningen betyder imidlertid, at France Télévisions beholder sine ressourcer, mens det vil blive mere og mere klart, at annoncørerne ikke fuldt ud kanaliserer deres anmodninger til de konkurrerende kanaler. En sådan ordning vil i øvrigt medføre flere hindringer for indtræden på det franske marked.
(53)
I sine bemærkninger af 2. november 2009 vurderer France Télévisions, at den anmeldte ordning ikke giver nogen økonomisk fordel i forhold til konkurrenterne, da kompensationen for mistede reklameindtægter er en følge af de forpligtelser, staten har pålagt virksomheden, og som ingen privat operatør på markedet er underlagt, nemlig afskaffelse af reklameindslag. Når afskaffelsen af reklameindslag træder i kraft, vil enhver konkurrenceforvridning på markedet forsvinde, og presset på konkurrenterne, hvad angår sponsorering, vil også stort set forsvinde. Hvad angår erhvervelse af de såkaldte »premium«-rettigheder, opnåede TF1 96 af de 100 bedste seertal og 18 af de 20 bedste seertal i 2008, mens France Télévisions ikke havde nogen særlige aftaler med de store amerikanske selskaber. Kvalitetskravene til France Télévisions' audiovisuelle produktion er i øvrigt uforenelige med de kommercielle kanalers seertalsmål. Hvad angår salg af programmer, vurderer France Télévisions kun at spille en marginal rolle.
(54)
France Télévisions mener endvidere, at da det beløb, der allokeres til virksomheden hvert år fastlægges på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde i forhold til omkostningerne ved public service-forpligtelsen med en efterfølgende korrektion, hvis der er udsving i forhold til de faktiske omkostninger, opfylder den anmeldte ordning den anden betingelse i Altmark-dommen. Den fjerde betingelse ifølge denne dom skulle også være opfyldt, da de hidtil uudnyttede synergier nu vil blive udnyttet med ændringen af den juridiske form og vedtægterne, og da denne fjerde betingelse ikke kræver, at forpligtelsen opfyldes med det lavest mulige omkostningsniveau, men at omkostningerne svarer til omkostningerne for en veldrevet gennemsnitsvirksomhed.
(55)
Hvad angår den anmeldte ordnings forenelighed med det indre marked, mener France Télévisions, at da ordningen skal gælde i en række år, vil nettoomkostningerne ved public service-forpligtelsen ikke kunne beregnes med en sikkerhed, der giver Kommissionen mulighed for på forhånd at kontrollere, at der ikke er tale om overkompensation. De vejledende skøn for 2010 til 2012 er ikke uforenelige med opnåelse af et fornuftigt overskud eller opbygning af en begrænset reserve på højst 10 % af de årlige omkostninger ved public service-forpligtelsen, men de retlige og administrative bestemmelser foreskriver en efterfølgende kontrol, der under alle omstændigheder giver mulighed for at sikre en proportionel finansiering. Da omkostningerne vil afhænge af den valgte programflade, mener France Télévisions derimod kun at være forpligtet til at overholde de public service-forpligtelser, loven pålægger virksomheden, og den franske stat er frit stillet til at definere indholdet. Disse forpligtelser indeholder også et krav om seertal, som ikke bliver lettere at overholde med udfasningen af reklameindslag. Tværtimod skal der indkøbes et større antal programmer.
(56)
I sine bemærkninger af 2. november 2009 anførte Métropole Télévisions (M6), at den planlagte finansieringsordning udgør statsstøtte i medfør af artikel 107 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bl.a. fordi den anden og den fjerde betingelse i Altmark-dommen ikke er opfyldt: en kompensation baseret på et skøn over mistede reklameindtægter, som pr. definition og i realiteten er varierende, kan ikke anses for at være baseret på objektive og gennemsigtige beregningsparametre for omkostningerne ved public service-forpligtelsen. Endvidere er beregningsgrundlaget ikke omkostningerne for en veldrevet gennemsnitsvirksomhed i sektoren, men France Télévisions' omkostninger, og der er talrige tegn på, at virksomheden er ineffektivt drevet, hvilket øger de public service-omkostninger, som samfundet skal bære.
(57)
Hvad angår foranstaltningens forenelighed med det indre marked, mener M6, at den påtænkte finansieringsordning er ulovlig, da den medfører en strukturel overkompensation af omkostningerne ved public service-forpligtelsen. Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (12) kræver, at Den Franske Republik tildeler eller fordeler alle omkostninger og indtægter vedrørende public service-forpligtelsen korrekt på grundlag af konsekvent anvendte omkostningsregnskabsprincipper. Men som understreget af den franske revisionsret råder France Télévisions ikke over sådanne regnskabsværktøjer. Der findes således ingen objektive elementer, der kan tjene til at beregne kompensationen. En overkompensation vil være uundgåelig, da tilskuddet beregnes på basis af reklameindtægter, der hverken henhører under public service-forpligtelsen eller indgår i omkostningerne ved opfyldelsen af denne forpligtelse. De usikre prognoser for mistede indtægter og en manglende omkostningsanalyse vil også gøre en overkompensation uundgåelig.
(58)
Inddragelse af de nye afgifter i finansieringsordningen forværrer støttens negative følger for markedet for erhvervelse af audiovisuelle rettigheder - hvor France Télévisions' dårlige ledelse, der opvejes af den offentlige støtte, øger konkurrenternes omkostninger - og for reklameaktiviteten, som France Télévisions vil overflytte til sponsorering, uden at M6, som har en anden seerprofil, vil kunne overtage den plads, som France Télévisions efterlader. I den situation vil kun en efterfølgende finansiering være berettiget. M6 mener således, at ordningen strukturelt set er ulovlig, da der ikke er indført uafhængige efterfølgende kontrolordninger, der effektivt på basis af reelle tal kan sikre, at der ikke er ydet overkompensation.
(59)
I sine bemærkninger af 2. november 2009 relaterer Télévision Française 1 (TF1) reformen af finansieringen af France Télévisions til de strukturændringer, der pågår på reklamemarkedet, hvor internettet vinder stadig større indpas. Fjernsyn udgjorde kun ca. 11 % af de 33 mia. EUR, annoncørerne brugte på kommunikation i 2008. Mellem januar og september 2009 steg reklameomsætningen hos de jordbaserede digitale tv-stationer med 60 % mod et fald på 8 % hos de tre ikke-kabelbårne private etablerede kanaler. I 2008 udgjorde skatter og afgifter 60 % af TF1's resultat. Men kontrakter om køb af flerårige rettigheder, prisinflation og omkostningsstivhed, f.eks. omkostninger i relation til lovfæstede forpligtelser til produktion og transmission af franske og europæiske værker, der udgør 30 % af de samlede omkostninger, reducerer ifølge TF1 selskabets handlefrihed. Samtidig vil en ny audiovisuel afgift øge konkurrenceforvridningen på markedet.
(60)
En eventuel overflytning af annoncørernes efterspørgsel til TF1 er det erklærede mål med afgiften på audiovisuel reklame. Ikke nok med at den forventede overflytning af en omsætning på 350 mio. EUR til de tre ikke-kabelbårne kanaler ikke fandt sted i 2009, selskaberne oplevede ydermere et fald på 450 mio. EUR i forhold til prognoserne. I øvrigt ville omfanget af denne overførsel under alle omstændigheder være begrænset af lovgivningsmæssige og administrative bestemmelser, der som led i gennemførelsen af EU-retten begrænser den tid, hvori der sendes reklamer, til højst 12 minutter pr. sendetime, forudsat at et dagligt gennemsnit på seks minutter pr. time ikke overskrides.
(61)
TF1 mener, at afgiften udgør statsstøtte af to grunde: France Télévisions vil i realiteten ikke efter den 30. november 2011 skulle betale (fra den dato er virksomheden forpligtet til at ophøre med at sende reklameindslag, der udgør grundlaget for betalingerne), og for det andet vil France Télévisions modtage de midler, der opkræves i den henseende, da det fremgår af talrige erklæringer fra regering og parlamentsmedlemmer under debatten om lovforslaget, at afgiften skal finansiere støtten. Uanset afgiftens lovlighed bør den afgiftsordning, der finansierer støtten, indgå i vurderingen af støtten.
(62)
TF1 mener at være underkastet de samme forpligtelser som France Télévisions, hvis programmer kun afviger lidt fra TF1's. Selv om TF1 er tilfreds med ændringen af målaftalen og udbudsbetingelserne som følge af reformen af den offentlige audiovisuelle sektor, mener selskabet med udgangspunkt i udtalelsen fra den franske revisionsret, at udbuddet af public service radio og tv ikke er tilstrækkelig individualiseret. Det understreges således, at i de tidligere udbudsbetingelser udgjorde de kvantitative sendeforpligtelser 10 % af programfladen.
(63)
TF1 mener, at kontrollen med omkostningerne og kvaliteten af France Télévisions' ledelse er lige så utilstrækkelig og betyder, at public service-forpligtelsen ikke opfyldes med så få omkostninger som muligt for samfundet og medfører en risiko for overkomensation. Kommissionen bør derfor i den henseende kontrollere stigningen i overskuddet fra kommercielle aktiviteter og de synergier, der efter 2009 skulle følge af oprettelsen af én samlet virksomhed, France Télévisions, samt et mindre pres på omkostningerne vedrørende programfladen som følge af et mindre pres fra annoncørerne.
V. KOMMENTARER FRA DEN FRANSKE REPUBLIK
(64)
I Den Franske Republiks bemærkninger af 7. oktober 2009, som efterfølgende er blevet præciseret, hvad angår anvendelsen af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, henvises der bl.a. til Kommissionens betænkeligheder dels ved den offentlige finansierings proportionalitet og risikoen for overkompensation, og dels ved inddragelsen af de nye afgifter, der indføres med reformen af den offentlige audiovisuelle sektor, i vurderingen af den anmeldte foranstaltnings forenelighed med det indre marked.
V.1. Finansieringens proportionalitet og efterfølgende kontrol med risikoen for overkompensation
(65)
Den Franske Republik understreger, at den anmeldte foranstaltning ikke er en kompensation for mistede reklameindtægter for koncernen France Télévisions, selv om de vejledende overslag tager højde derfor, men en finansiering, der skal dække omkostningerne ved opfyldelsen af public service-forpligtelsen. Finansieringsbehovene vil udvikle sig i forhold til ændringerne i omkostningerne vedrørende programfladen, udsving i reklameindtægter og transmissionsmåder.
(66)
Den Franske Republik understreger, at forudgående validering af, at der ikke foreligger overkompensation, skal ske ved at sikre, at der eksisterer lovgivningsmæssige og administrative kontrolordninger i overensstemmelse med retspraksis og Kommissionens praksis og ikke i forhold til vejledende overslag over støtte og fremtidige omkostninger. De vejledende tal gives som eksempel i lyset af den forretningsplan, som France Télévisions' tilsynsmyndigheder har godkendt. Metoden til beregning af støtten er ikke baseret på en vurdering af faldende reklameindtægter for France Télévisions. Beregningen er baseret på en generel formel, således at for hvert år vil beløbet fra bidraget til den offentlige audiovisuelle sektor sammenlagt med budgetbevillingen inden for rammerne af Den Franske Republiks forpligtelser og de lovhjemlede efterfølgende kontrolordninger være proportionelt med omkostningerne til France Télévisions' public service-forpligtelse med fradrag af reklameindtægterne.
(67)
Hvad angår de nye innovative audiovisuelle tjenester, der er nævnt i radio- og tv-meddelelsen, understreger Den Franske Republik, at der allerede er planlagt visse tjenester i France Télévisions' nye udbudsbetingelser og den ændrede målaftale, som har været og vil blive gjort til genstand for de forudgående og regelmæssige kontrolforanstaltninger og høringer, der er beskrevet ovenfor. I fremtiden mener Den Franske Republik, at lancering af enhver ny innovativ tjeneste skal ske inden for rammerne af en målaftale, hvor de samme kontrolforanstaltninger finder anvendelse.
(68)
Da radio- og tv-meddelelsen endvidere trådte i kraft efter indledningen af denne procedure, forpligter Den Franske Republik sig til at forbedre sin efterfølgende finansielle kontrol for at opfylde de nye regler for finansiel kontrol, der følger af denne meddelelse. Den Franske Republik har således planlagt at ændre artikel 2 i dekret nr. 2007-958 af 15. maj 2007. Formålet med denne ændring er:
-
at sikre, at overførslen til adskilte regnskaber - et krav, der sikrer kontrol med, at der ikke sker overkompensation - foregår i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 3 og kontrolleres af et eksternt organ, der skal godkendes af den minister, der har ansvar for kommunikation, og oversendes til denne minister og til Nationalforsamlingen og Senatet og sker for France Télévisions' regning
-
at forbedre den ordning, der skal sikre en effektiv inddrivelse af en eventuel overkompensation eller krydssubsidiering, der måtte fremgå af disse adskilte regnskaber, og som ikke er forenelig med artikel 53 i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed og Kommissionens radio- og tv-meddelelse.
(69)
På samme måde gælder det, at for at sikre Kommissionen flere oplysninger i de første år af den reform, der er iværksat ved lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009, forpligter de franske myndigheder sig til at meddele følgende oplysninger for 2010-2013 til Kommissionen:
-
gennemførte overførsler i medfør af artikel 2 og 3 i ovennævnte dekret, således som ændret, inden for en frist på højst seks måneder efter at generalforsamlingen har godkendt regnskaberne, herunder oplysninger om udviklingen for reklamemarkedet siden 2007
-
offentlige tiltag til opfølgning af opfyldelsen af France Télévisions' public service-forpligtelser, herunder regnskab for kanalerne udarbejdet årligt af Conseil supérieur de l'audiovisuel (som foreskrevet i artikel 18 i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986) og referat af parlamentsudvalgenes (Nationalforsamlingens og Senatets udvalg for kulturelle anliggender og finansudvalget) høring af formanden for France Télévisions om den årlige gennemførelse af målaftalen (som foreskrevet i ovennævnte lovs artikel 53).
V.2. Inddragelse af de nye planlagte afgifter som følge af reformen af den offentlige audiovisuelle sektor
(70)
Den Franske Republik mener ikke at have inddraget de nye afgifter på reklame og elektronisk kommunikation i sin anmeldelse. Selv om disse afgifter er indført ved samme lov som reformen, indgår de ikke i den anmeldte foranstaltning.
(71)
Den Franske Republik understreger, at de offentlige udtalelser før vedtagelsen af den lov, som er genstand for beslutningen om at indlede proceduren, som efterfølgende er blevet ændret af nævnte lov, ikke er tilstrækkelige til at fastslå en bindende forpligtelse til at anvende afgifterne til finansiering af støtten. Ifølge fransk lov opkræves disse afgifter til fordel for statens almindelige budget, og de bidrager til finansiering af alle offentlige udgifter og opfylder bruttoprincippet og enhedsprincippet, som er grundlæggende principper for offentlige finanser. I medfør af artikel 36 i lov af 1. august 2001 om finansloven kan en hel eller delvis bevilling af midler til fordel for staten eller en juridisk person udelukkende ske efter en udtrykkelig bestemmelse i finansloven, hvilket ikke er tilfældet her.
(72)
Den Franske Republik understreger i øvrigt, at der ikke er planer om at etablere en forbindelse mellem de omhandlede afgifter og finansieringen af France Télévisions. Den Franske Republik understreger, at hvis der skal gennemføres en ændring af ordningens opbygning, vil de franske myndigheder foretage en ny anmeldelse til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
VI. VURDERING AF STØTTEN
VI.1. Statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
(73)
Det bestemmes i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde: »Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.« Disse betingelser undersøges nedenfor.
VI.1.1. Statsmidler
(74)
De budgetbevillinger, som denne anmeldelse vedrører, vil hvert år fremgå af finansloven for den franske stats budget. Der er derfor tale om foranstaltninger, som ydes ved hjælp af statsmidler.
VI.1.2. Selektiv økonomisk fordel
(75)
Ordningen for budgettilskud, der skal supplere de offentlige midler, som stilles til rådighed for France Télévisions, er selektiv, da France Télévisions er den eneste modtager. Det årlige budgetmæssige driftstilskud, der navnlig skal give virksomheden mulighed for at forsætte sine aktiviteter og opveje tab af de reklameindtægter, der hidtil delvist har finansieret virksomhedens omkostninger og investeringer. France Télévisions vil således kunne opnå et seertal, som kanalen ikke ville kunne opnå uden budgetbevillingen. Det vil sige, at virksomheden får en økonomisk fordel, som den ikke kunne havde fået på anden vis, eller - da der er tale om et tilskud - på andre markedsbetingelser, dvs. de betingelser, der gælder for de private konkurrenter.
(76)
Kommissionen bemærker i øvrigt, at Den Franske Republik ikke har fremsat bemærkninger, der betvivler vurderingen i beslutningen om at indlede proceduren, hvorefter det planlagte tilskud ikke opfylder alle betingelserne i Altmark-dommen og således skulle give virksomheden en økonomisk fordel i form af statsstøtte (13). Den bemærker i øvrigt - uden at det berører den videre udvikling i forvaltningen af og resultaterne for France Télévisions i de kommende år - at den franske revisionsrets rapport om France Télévisions, der blev offentliggjort i oktober 2009, dvs. efter indledningen af proceduren, bekræfter påstanden om, at den fjerde betingelse ikke er opfyldt.
(77)
Det fremgår således af ovenstående, at budgettilskuddene udelukkende til koncernen France Télévisions ved hjælp af midler fra den franske stat giver virksomheden en selektiv fordel.
VI.1.3. Fordrejning af konkurrencevilkårene og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne
(78)
France Télévisions forretningsområde er produktion og udsendelse af programmer, som virksomheden udnytter kommercielt, navnlig ved at sende reklameindslag, der betales af annoncører, eller sponsorerede programmer, og videresælge sine senderettigheder eller købe sådanne rettigheder. Disse kommercielle aktiviteter gennemføres i konkurrence med andre kanaler, som f.eks. TF1, M6, Canal +, navnlig i Den Franske Republik, hvor koncernen France Télévisions er den største audiovisuelle koncern, hvilket de franske myndigheder også understreger. I 2010 forventes France Télévisions' markedsandel at ligge på ca. 10 %, hvilket gør virksomheden til den tredjestørste udbyder på det franske marked.
(79)
Frem til udfasningen af reklameindslag i slutningen af 2011 vil France Télévisions fortsat være aktiv på det franske marked for reklame-tv i konkurrence med de øvrige radio- og tv-selskaber, dog med begrænsninger med hensyn til sendetidspunkter. France Télévisions vil også efter 2011 kunne tilbyde sine tjenester til annoncører, når det drejer sig om reklamer for generiske varer eller sponsorering af udsendelser, i konkurrence med andre radio- og tv-selskaber, der er aktive på det franske marked. Selv om France Télévisions' konkurrenter fuldt ud vil kunne drage fordel af France Télévisions' næsten fuldstændige tilbagetrækning fra reklamemarkedet som følge af reformen, vil France Télévisions ikke desto mindre fortsat være til stede på markedet. Målt i konkurrenternes faste mængder og markedsandele i forhold til 2007 og på basis af skøn for France Télévisions' indtægter i forbindelse med reklamer og sponsorering, som de franske myndigheder har fremsendt, vil France Télévisions stadig have 3,3 % af markedet i 2012 i forhold til over henholdsvis 50 % og 20 % for TF1 og M6.
(80)
France Télévisions vil kunne opnå et seertal, som virksomheden ikke kunne opnå uden budgetbevillingen, hvilket må forventes at have følger for de andre kanalers seertal, og dermed for sidstnævntes kommercielle aktiviteter, således at konkurrencevilkårene vil blive påvirket. France Télévisions vil under alle omstændigheder også fortsat være aktiv på markedet for køb og salg af audiovisuelle rettigheder og bevare sin forhandlingsposition takket være den omhandlede støtte. Bevarelsen af programinvesteringerne, som budgetbevillingerne muliggør, vil således være afgørende for, i hvilket omfang France Télévisions vil være køber eller sælger på markedet.
(81)
Det fremgår af ovenstående, at budgetbevillingerne udelukkende til koncernen France Télévisions ved hjælp af midler fra den franske stat, fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene på markedet for kommerciel udnyttelse af radio- og tv-spredning i Den Franske Republik og i et vist omfang i andre medlemsstater, hvor France Télévisions' programmer sendes.
(82)
Markederne for køb og salg af audiovisuelle programmer og senderettigheder, på hvilke France Télévisions er aktiv, har internationale dimensioner, selv om erhvervelsen normalt er geografisk begrænset til en medlemsstat. France Télévisions' programmer, som fortsat kan sendes takket være statsstøtten, kan også ses i andre medlemsstater, f.eks. Belgien og Luxembourg. Endelig sender France Télévisions også programmer over internettet, som er tilgængelige ud over Den Franske Republiks grænser.
(83)
I den situation vil de planlagte budgettilskud kunne fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
VI.1.4. Konklusion om spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger statsstøtte
(84)
I lyset af ovenstående vil de budgettilskud, som Den Franske Republik påtænker at yde til France Télévisions, udgøre statsstøtte i medfør af artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og det er nødvendigt at undersøge, hvorvidt støtten er forenelig med det indre marked.
VI.2. Forenelighed i lyset af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
(85)
Det fastsættes i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at »Virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige forpligtelser, som er betroet dem. Udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesse.«
(86)
I radio- og tv-meddelelsen fastsætter Kommissionen de principper, den vil følge ved anvendelse af artikel 107 og artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på offentlig finansiering af public service-radio- og tv-virksomhed. I den henseende lægger Kommissionens vurdering vægt på følgende to aspekter:
-
At public service-forpligtelsen er klart og præcist defineret i en officiel akt, herunder levering af nye vigtige tjenester, og omfattet af et effektivt tilsyn varetaget af et organ, der er uafhængigt af radio- og tv-kanalen.
-
At den offentlige støtte, som er nødvendig for denne forpligtelse, er proportionel og gennemsigtig, uden at kompensationen overstiger nettoomkostningerne ved public service-forpligtelsen, som også er underlagt et effektivt tilsyn.
VI.2.1. Klar og præcis definition af public service-forpligtelsen i en officiel akt og et effektivt tilsyn
(87)
Som nævnt ovenfor har Kommissionen ikke i sin beslutning om at indlede proceduren givet udtryk for betænkeligheder af de grunde, der er nævnt deri, hverken vedrørende en passende definition den public service-forpligtelse, som France Télévisions er pålagt ved officielle akter, eller vedrørende et passende tilsyn med den måde, hvorpå France Télévisions opfylder disse forpligtelser, således som beskrevet ovenfor. Kommissionen mener derfor, at de relevante bestemmelser i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986, således som ændret (artikel 43-11, 44, 48 og 53) og i de dekreter og officielle akter, der gennemfører loven og bl.a. vedrører udbudsbetingelserne (dekret nr. 2009-796 af 23.6.2009), samt i målaftalen, er i overensstemmelse med de regler om gennemførelse af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, om vurdering af støtte til public service radio- og tv-virksomhed, der fremgår af radio- og tv-meddelelsen.
(88)
Denne konklusion er den samme, som Kommissionens konklusioner i beslutningerne fra 2003 og 2005 om France 2 og France 3, og i 2008 og 2009 for France Télévisions i medfør af den meddelelse der var gældende på det tidspunkt.
(89)
Det er således for fuldstændighedens skyld, at der foretages en gennemgang af de generelle bemærkninger fra visse interesserede parter, der påstår, at programfladen stort set er den samme på offentlige og private tv-kanaler, hvilket modsiges i bemærkninger fra andre parter, og som ikke er af en sådan karakter, at de kan ændre denne vurdering.
(90)
Den ændrede lov nr. 86-1067 om kommunikationsfrihed definerer meget generelt og præcist France Télévisions' public service-forpligtelser. Selskabet skal bl.a. henvende sig til et bredt publikum og foreslå et varieret program i overensstemmelse med målsætningen om af hensyn til pluralismen at sikre samfundets demokratiske, samfundsmæssige, medborgerlige og kulturelle behov. Det forhold, at nogle konkurrenter på grund af deres medlemskab af UER er forpligtet til at overholde denne organisations vedtægter, som FFTCE understreger, berører ikke det forhold, at der findes specifikke public service-forpligtelser, som er fastlagt i officielle akter udstedt af Den Franske Republik, som i modsætning til de forpligtelser, der følger af medlemskabet af UER, udelukkende finder anvendelse på France Télévisions.
(91)
Om nødvendigt er France Télévisions' forpligtelser i øvrigt yderligere præciseret i udbudsbetingelserne og målaftalen, der også indeholder præcise og målbare indikatorer, som virksomheden skal overholde i programfladen, og som konkurrenterne ikke er underlagt. France Télévisions tildeles offentlige midler for at nå disse mål og opfylde de public service-forpligtelser, der er fastsat ved lov i borgernes interesse, mens de private midler, der tildeles konkurrerende stationer, har et rent lukrativt formål. På samme måde gælder det, at det forhold, at der findes lovhjemlede begrænsninger eller begrænsninger, som udbyderne anvender frivilligt i deres radio- og tv-virksomhed, ikke er ensbetydende med, at de offentlige og private kanalers udbud er udifferentieret. De public service-forpligtelser, der følger af loven, er i øvrigt - i modsætning til de forpligtelser, der følger af medlemskabet af UER - omfattet af regelmæssig ekstern kontrol, bl.a. parlamentarisk, hvad angår opfyldelsen af forpligtelserne.
(92)
Endvidere understreger SACD, at France Télévisions har større forpligtelser, hvad angår national audiovisuel og cinematografisk produktion, end konkurrenterne, der er underkastet langt færre forpligtelser. SACD begrunder eller forklarer ganske vist ikke, hvorfor ikke-franske importerede værker, eventuelt fra andre medlemsstater, skulle være af ringere kvalitet end de værker, France Télévisions finansierer. Ikke desto mindre vil en øget og bindende forpligtelse til national produktion i forhold til konkurrenterne bidrage til og være direkte knyttet til det franske samfunds samfundsmæssige og kulturelle behov, som France Télévisions' programflade er forpligtet til at opfylde på grund af sine public service-forpligtelser.
(93)
Hvad angår de oplysninger, som Den Franske Republik har fremsendt, skal denne positive vurdering af definitionen og tilsynet med France Télévisions' public service-forpligtelse udvides til også at gælde de ordninger, der gælder for lancering af nye, innovative audiovisuelle tjenester i medfør af radio- og tv-meddelelsen, der trådte i kraft efter beslutningen om at indlede denne procedure. Disse tjenester, der giver mulighed for at se eller lytte til de sendte radio- og tv-programmer på andre medier eller formater, indgår i France Télévisions' udbudsbetingelser og målaftalen, der i øvrigt præciserer de lovhjemlede public service-forpligtelser. Disse dokumenter er vedtaget ved dekret som nævnt ovenfor, således at de nye allerede planlagte tjenester og eventuelt fremtidige tjenester vil blive omfattet af den samme specifikke forudgående høringsprocedure og det årlige efterfølgende tilsyn med gennemførelsen som de omhandlede tjenester.
(94)
Alt i alt ser det således ud til, at definitionen af den public service-forpligtelse, som France Télévisions er pålagt, samt de dertil hørende kontrolordninger, er i overensstemmelse med de regler og principper, der følger af radio- og tv-meddelelsen, som også er inspireret af retspraksis ved EU-domstolen.
VI.2.2. En proportionel og gennemskuelig offentlig finansiering
(95)
Den finansieringsordning, Den Franske Republik har anmeldt, som det årlige tilskud som kompensation for udfasningen og den efterfølgende afskaffelse af reklameindslag er et led i, skal være permanent og således fortsætte efter den dato, der er fastsat for ophør af reklameindslag, dvs. november 2011.
(96)
Den offentlige årlige finansiering vil omfatte tildeling af en del af midlerne fra bidraget til den offentlige audiovisuelle sektor, tidligere kaldet licens, og det årlige tilskud i medfør af lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009. Ud over den eksisterende støtte, som Kommissionen godkendte i sin beslutning af 20. april 2005, og som ikke ændres af den planlagte ordning, kommer der altså et budgettilskud, hvis nøjagtige størrelse vil blive fastsat årligt i finansloven for det pågældende finansår. Den Franske Republik understreger i sine bemærkninger, at det er de planlagte nettoomkostninger ved public service-forpligtelsen, der hvert år forud for hvert finansår vil fastsætte størrelsen af det årlige tilskud.
(97)
Det fremgår i øvrigt af de skøn, de franske myndigheder har fremlagt som svar på de betænkeligheder, Kommissionen gav udtryk for i beslutningen om at indlede proceduren. Kommissionen bemærker, at de franske myndigheder betragter prognoserne for forretningsplanen som vejledende, og er enig i, at det er nyttigt for en virksomhed, der er pålagt en public service-forpligtelse, og som i den henseende må påtage sig flerårige udgifter, at råde over en finansiel ramme som i forretningsplanen, der indgår i tillægget til målaftalen. De samlede vejledende offentlige midler skal imidlertid - selv om de er lavere - ses i forhold til de planlagte bruttoomkostninger for tjenesten i perioden 2010-2012.
(98)
I betragtning af den relative forudsigelighed for bruttoomkostningerne, som er mindre svingende end de kommercielle indtægter, der lægges til grund for fastsættelsen af nettoomkostningerne, støtter de vejledende tal i forretningsplanen umiddelbart Den Franske Republiks påstand om betydningen af nettoomkostningerne ved public service-forpligtelsen for fastsættelsen af det årlige støttebeløb. Således vil den forpligtelse til statslig finansiel kompensation, der indføres med lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009, udløse det anmeldte budgettilskud, uden dermed at være afgørende for størrelsen, i forhold til et eventuelt skøn over mistede reklameindtægter som følge af afskaffelsen af reklameindslag.
(99)
En sådan tilgang er objektivt set begrundet. I betragtning af tilskuddets permanente karakter vil det blive stadig mere arbitrært at fastsætte dets størrelse i forhold til, hvad reklameindtægterne ville have andraget, hvis reklameindslagene ikke var afskaffet i medfør af loven, f.eks. ved at fastsætte beløbet til det, indtægterne udgjorde før meddelelsen om og gennemførelsen af reformen, eventuelt forhøjet i forhold til udviklingen på markedet for tv-reklamer. Hvis tilskuddets størrelse således blev beregnet i forhold til de forventede indtægter, kunne en større nedsættelse af bruttoomkostningerne ved public service-forpligtelsen end forventet, f.eks. som følge af nye synergier i forbindelse med etableringen af den samlede virksomhed France Télévisions, medføre en risiko for overkompensation med offentlige midler.
(100)
Beregningsmetoden for det årlige tilskud i forhold til omkostningerne ved public service-forpligtelsen med fradrag af de kommercielle nettoindtægter, der består, er i øvrigt i overensstemmelse med Den Franske Republiks forpligtelse, jf. artikel 44 i den ændrede lov nr. 86-1067 om kommunikationsfrihed, og artikel 2 i dekretet om de finansielle forbindelser mellem den franske stat og virksomhederne i den offentlige audiovisuelle sektor, således at de offentlige midler, der tildeles France Télévisions, ikke overstiger nettoomkostningerne til gennemførelse af de public service-forpligtelser, der er pålagt sidstnævnte. Som de franske myndigheder nævner, finder denne forpligtelse og ovennævnte bestemmelser fuldt ud anvendelse på det anmeldte budgettilskud og på den årlige offentlige finansieringsordning, som tilskuddet er en integreret del af.
(101)
Beregningsmetoden for det årlige tilskud i forhold til nettoomkostningerne ved public service-forpligtelsen - og således fratrukket de kommercielle nettoindtægter, der fortsat består - forekommer proportionel i medfør af Kommissionens radio- og tv-meddelelse.
(102)
I den henseende kan bemærkninger fra visse interesserede parter, der påstår det modsatte, ikke modsige denne konklusion:
-
Bemærkningerne fra FFTCE, ifølge hvilke en kompensation for faldende reklameindtægter, som ikke er en del af public service-forpligtelsen, ikke vedrører finansieringen af denne forpligtelse, kan ikke støttes, ej heller bemærkningerne fra M6 om den svingende og dermed upræcise beregning af mistede reklameindtægter; det er i forhold til nettoomkostningerne ved France Télévisions' public service-forpligtelse, at det årlige tilskud bør fastsættes foreløbigt, og de skøn, Den Franske Republik har fremsendt for 2010, 2011, 2012, er rent vejledende.
-
Bemærkningerne fra M6, hvorefter en påstået mangel på analytiske regnskabsværktøjer hos France Télévisions, som den franske revisionsret har gjort opmærksom på, skulle medføre en strukturel overkompensation, fordi tilskuddet er baseret på ikke-objektive omkostningsforhold, samt TF1's bemærkninger om overkompensation af dårligt forvaltede omkostninger, er ikke berettigede; for det første gjorde den franske revisionsret i oktober 2009 opmærksom på, at virksomheden manglede styreværktøjer, der gjorde det muligt at integrere datterselskabernes analytiske regnskabsværktøjer i koncernen France Télévisions, men ikke at der totalt manglede analytiske regnskabsværktøjer; der findes et analytisk regnskab for alle selskaber i koncernen France Télévisions.
-
For det andet vedrører undersøgelsen af, hvorvidt kompensationen er forenelig med det indre marked - i modsætning til undersøgelsen af, hvorvidt der er tale om en økonomisk fordel for France Télévisions - ikke omkostninger, som en veldrevet gennemsnitsvirksomhed i den private sektor måtte have ved at udføre en public service-opgave, men de omkostninger, som France Télévisions faktisk pådrager sig, herunder også den reduktion, der forventes i fremtiden; men som det fremgår af ovenstående vil de samlede offentlige midler, der ydes til France Télévisions, umiddelbart være lavere end omkostningerne ved public service-forpligtelsen, og blive fastsat, så der undgås overkompensation, når de kommercielle nettoindtægter er fratrukket.
(103)
Disse kommentarer, som er uberettigede, hvad angår den forudgående fastsættelse af det årlige tilskud, tager i øvrigt ikke højde for, at der findes efterfølgende kontrolordninger. Som nævnt nedenfor vil den årlige forudgående fastsættelse i finansloven af tilskuddet for det pågældende finansår blive ledsaget af efterfølgende kontrolordninger og en eventuel tilbagebetaling.
(104)
Radio- og tv-meddelelsen foreskriver, at medlemsstaterne skal indføre ordninger, som sikrer, at der ikke sker overkompensation, og sikre regelmæssig og effektiv kontrol med brugen af de offentlige midler. En effektiv kontrol, som foreskrevet i meddelelsen, skal gennemføres regelmæssigt af et organ, som er uafhængigt, ledsaget af ordninger, der giver mulighed for at sikre tilbagebetaling af en eventuel overkompensation eller sikre en korrekt bevilling i det følgende finansår i forhold til eventuelle reserver, der ikke overstiger 10 % af de årlige omkostninger ved public service-forpligtelsen på den ene side og på den anden side eventuelle krydssubsidieringer.
(105)
Artikel 44 i den ændrede lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 understreger, at »Offentlige midler, der bevilges til virksomheder i den offentlige audiovisuelle sektor som kompensation for de public service-forpligtelser, de er pålagt, overstiger ikke omkostningerne ved opfyldelsen af disse forpligtelser.« Denne bestemmelse er en følge af de forpligtelser, Den Franske Republik påtog sig til udtrykkeligt i loven at fastslå princippet om ikke at overkompensere for public service-forpligtelser inden for rammerne af den procedure, der førte til Kommissionens beslutning om forenelighed af 20. april 2005 vedrørende anvendelse af licensindtægter (14).
(106)
Artikel 2 i dekret nr. 2007-958 af 15. maj 2007 om de finansielle forbindelser mellem staten og offentlige virksomheder inden for audiovisuel kommunikation har samme formulering som artikel 53 i loven af 30. september 1986 under hensyntagen til »de direkte og indirekte indtægter fra public service-forpligtelsen« og understreger, at omkostninger ved opfyldelse af public service-forpligtelserne fremgår af adskilte regnskaber. Dekretet foreskriver i artikel 3, at France Télévisions og datterselskaberne er forpligtet til at overholde de normale markedsbetingelser for alle virksomhedens kommercielle aktiviteter, og at en ekstern virksomhed skal udarbejde en årsrapport om opfyldelsen af denne forpligtelse, der forelægges det ansvarlige ministerium, Nationalforsamlingen og Senatet. Sidstnævnte bestemmelse indgik også i Den Franske Republiks forpligtelser som nævnt i Kommissionens beslutning af 20. april 2005 (betragtning 7).
(107)
Den Europæiske Unions Ret har fastslået, at både de bestemmelser, der fastslår princippet om ikke-overkompensation, og kontrol med de betingelser, France Télévisions anvender på sine kommercielle aktiviteter, fuldt ud fjerner de betænkeligheder, Kommissionen fremsatte i løbet af den procedure, der førte til beslutningen af 20. april 2005 (15). Retten har i øvrigt bekræftet, at det efterfølgende tilsyn med overholdelsen af disse forpligtelser er helt tilfredsstillende (16).
(108)
Kommissionen har modtaget og gennemgået rapporter om gennemførelsen af artikel 2 og 3 i dekretet for regnskabsårene 2007 og 2008 (rapporterne i medfør af dekretets artikel 3 er for regnskabsåret 2007 blevet certificeret af revisionsfirmaerne PriceWaterhouseCoopers og KPMG og for regnskabsåret 2008 af revisionsfirmaet Rise) samt udkastet til årsrapport for 2009, jf. artikel 2. De foreliggende rapporter konkluderer, at de offentlige midler, der er tildelt koncernen France Télévisions, ikke overstiger nettoomkostningerne ved opfyldelsen af de public service-forpligtelser, der er pålagt France Télévisions, og at virksomheden har overholdt de normale markedsbetingelser for alle sine kommercielle aktiviteter. Det udelukker således eventuelle krydssubsidieringer mellem kommercielle aktiviteter og public service-aktiviteter. De omhandlede rapporter viser i øvrigt, at det er muligt at opstille regnskaber for udgifter og indtægter i forbindelse med opfyldelsen af public service-forpligtelsen for France Télévisions' forskellige kanaler i modsætning til, hvad M6 påstår.
(109)
Retningslinjerne for efterfølgende kontrol med de offentlige midler som foreskrevet i dekret nr. 2007-958 vil finde anvendelse på det anmeldte budgettilskud. Siden indførelsen af kontrollen har de samlede offentlige midler, der er tildelt France Télévisions, været utilstrækkelige til at dække nettoomkostningerne ved opfyldelsen af public service-forpligtelserne, således at spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om overkompensation, ikke er relevant. Hvad angår prognoserne for omkostninger og indtægter på mellemlang sigt ifølge forretningsplanen og illustreret i tabel 1 ovenfor, forventes der et mindre overskud i 2012, som - hvis det opnås og ikke skal bruges til at dække de forventede underskud i 2010 og 2011 - i princippet først og fremmest vil blive brugt til at dække udgifter til audiovisuel produktion.
(110)
For at bringe den eksisterende ordning i overensstemmelse med de regler, der blev indført i 2009 i medfør af radio- og tv-meddelelsen, forpligter Den Franske Republik sig under alle omstændigheder til at ændre artikel 2 i dekret nr. 2007-958 af 15. maj 2007 med henblik på:
-
at sikre, at årsrapporten om de adskilte regnskaber i overensstemmelse med artikel 3 kontrolleres af et eksternt organ, der skal godkendes af den minister, der har ansvar for kommunikation, og oversendes til denne minister og til Nationalforsamlingen og Senatet, og udarbejdes for France Télévisions' regning
-
at forbedre den ordning, der skal sikre en effektiv inddrivelse af en eventuel overkompensation eller krydssubsidiering, der måtte fremgå af disse adskilte regnskaber, og som ikke er forenelig med artikel 53 i lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed og Kommissionens radio- og tv-meddelelse.
(111)
I den sammenhæng ser det ud til, at Den Franske Republik har indført egnede bestemmelser om regelmæssig og effektiv kontrol med brugen af de offentlige midler for at undgå overkompensation og krydssubsidiering i overensstemmelse med radio- og tv-meddelelsen.
(112)
I betragtning af ovenstående ser det ud til, at de potentielle konkurrencebegrænsninger som følge af France Télévisions' tilstedeværelse på de kommercielle markeder, hvor virksomheden fortsat vil være aktiv efter den fulde gennemførelse af reformen, alt i alt vil være begrænsede. Denne tilstedeværelse vil formodentlig være stærkt begrænset, og reformen må forventes i hvert fald delvist at flytte efterspørgslen efter tv-reklamer til France Télévisions' konkurrenter.
(113)
Som anført i et brev offentliggjort af syv private radio- eller tv-kanaler vil videreførelsen af reformen, der fører til en afskaffelse af France Télévisions' reklameindslag, kunne: »give de private medier et tiltrængt skub fremad«, mens en bevarelse af reklameindslag: »kunne få alvorlige følger for samtlige franske medier og i væsentlig grad ændre aktørernes økonomiske perspektiver …« (17).
(114)
Med andre ord vil France Télévisions' delvise tilbagetrækning og fokusering af indtægtsstrukturen - kommercielle indtægter eller offentlig kompensation - på transmission af programmer, der svarer til virksomhedens public service-forpligtelse uden direkte finansiel kompensation for seerskaren, dæmpe en eventuel konkurrencebegrænsning på de konkurrenceprægede markeder, hvor France Télévisions er aktiv. Denne tilbagetrækning efterlader en plads, som kan indtages af nye markedsdeltagere eller aktører, der på nuværende tidspunkt har en begrænset tilstedeværelse på reklamemarkedet, og således skærpe konkurrencen på sigt.
(115)
I betragtning af de oplysninger, Den Franske Republik har fremsendt, og de indgåede forpligtelser, følger det, at den offentlige finansiering skal give France Télévisions mulighed for at dække de nettoomkostninger, der følger af opfyldelsen af de forpligtelser, virksomheden er pålagt, og denne finansiering skal begrænses til disse omkostninger og vil blive omfattet af en efterfølgende kontrol, der opfylder de kriterier, der er fastsat i den gældende radio- og tv-meddelelse. Da France Télévisions endvidere vil begrænse sin tilstedeværelse på de konkurrenceprægede markeder, risikerer den planlagte støtte ikke at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne i et omfang, der strider mod EU's interesse, hvorved betingelserne i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er opfyldt.
(116)
Den Franske Republik forpligter sig i øvrigt til at fremlægge en rapport for Kommissionen frem til 2013, hvor reformen af den audiovisuelle sektor vil være gennemført, som vil give mulighed for at følge de aspekter af gennemførelsen af reformen, der er mest relevante i forhold til statsstøttereglerne, nemlig de årlige kompensationer med tilhørende efterfølgende kontrolordninger, de betingelser, France Télévisions anvender på sine kommercielle aktiviteter, udviklingen for virksomhedens stilling på markedet samt den årlige opfyldelse af målaftalen.
(117)
I betragtning af reformens omfang, de innovative tiltag vedrørende finansieringen af France Télévisions' public service-forpligtelse, dens følger for udviklingen i France Télévisions' indtægter og udgifter samt den usikre økonomiske situation på de markeder, der påvirker France Télévisions' og konkurrenternes kommercielle indtægter, vil denne forpligtelse give Kommissionen mulighed for på tæt hold at kontrollere og følge gennemførelsen af reformen og opfyldelsen af Den Franske Republiks forpligtelser inden for rammerne af denne procedure.
(118)
I beslutningen om at indlede proceduren havde Kommissionen betænkeligheder ved en eventuel forbindelse mellem anvendelsen af indtægterne fra de nye afgifter på reklame og elektronisk kommunikation og det årlige tilskud, der vil blive udbetalt til France Télévisions fra 2010. Hvis der kan fastslås en sådan forbindelse, bør disse afgifter betragtes som en integreret del af støtten, og det bør undersøges, om dette er foreneligt med det indre marked. En sådan forbindelse kan udelukkes for 2009, bl.a. på grund af ikrafttrædelsen af lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009 om den audiovisuelle sektor, men der var fortsat tvivl om fremtiden i betragtning af de erklæringer, der er fremsat af de franske myndigheder.
(119)
Det fremgår af EU-Domstolens retspraksis, stadfæstet af dom af 22. december 2008 i den præjudicielle sag Régie Networks (C-333/07) (præmis 99), at »For at en afgift kan antages at udgøre en integrerende del af en støtteforanstaltning, skal der bestå en tvungen forbindelse mellem afgiften og den berørte støtte i henhold til den relevante nationale lovgivning, således at afgiftsprovenuet nødvendigvis anvendes til at finansiere støtten og har direkte indvirkning på dennes størrelse og dermed på bedømmelsen af denne støttes forenelighed med fællesmarkedet« (18). De to betingelser, Domstolen fastsætter, nemlig den relevante nationale lovgivning og en direkte indvirkning på støttens størrelse, undersøges herefter.
(120)
I fransk ret gælder det i medfør af artikel 36 i lov af 1. august 2001 om finansloven, at bevilling af midler opkrævet til fordel for den franske stat til en anden juridisk person udelukkende kan ske, hvis det fremgår af en bestemmelse i finansloven. Finansloven skal således udtrykkeligt fastslå, at provenuet fra afgifter på reklame og elektronisk kommunikation i medfør af lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009 helt eller delvist vil blive anvendt til at finansiere France Télévisions. En sådan bestemmelse er ikke indført. Den Franske Republik forpligter sig til i fremtiden at foretage en ny anmeldelse til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvis der gennemføres en ændring af ordningen. Det kan således ikke fastslås, at der foreligger en tvungen forbindelse mellem den anmeldte støtte og de nye afgifter i medfør af national ret, således som foreskrevet i Domstolens retspraksis.
(121)
Endvidere ser det ud til, at det afgørende kriterium for at beregne størrelsen af det årlige budgettilskud, sammenlagt med den planlagte tildeling af midler fra bidraget til den offentlige audiovisuelle sektor, vil være størrelsen af nettoomkostningerne ved de public service-forpligtelser, der er pålagt France Télévisions, og ikke provenuet af den nye afgift. Skøn over public service-omkostningerne er og vil fortsat være omfattet af forudgående skøn i målaftalerne i medfør af artikel 53 i den ændrede lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed, det årlige tilskud, der er opført i udkastet til finanslov, vil blive beregnet i forhold til de planlagte nettoomkostninger, og justeringen af skøn og resultater skal konstateres og om nødvendigt korrigeres efterfølgende inden for rammerne af den rapport, der skal udarbejdes i medfør af artikel 2 i dekret nr. 2007-958 af 15. maj 2007 om de finansielle forbindelser mellem staten og offentlige virksomheder inden for audiovisuel kommunikation. Da disse omkostninger påløber uanset afgiftsprovenuet, kan dette provenu ikke direkte påvirke støttens størrelse. Det viser sig i øvrigt, at de afgiftssatser, den franske regering oprindelig havde fastsat, er blevet sat ned i den endelige finanslov godkendt af det franske parlamentet, uden at det viser sig i en samtidig og proportionel nedsættelse af tilskuddet til France Télévisions.
(122)
Det fremgår af ovenstående, at de afgifter på reklame og elektronisk kommunikation, der er indført ved lov nr. 2009-258 af 5. marts 2009, ikke er en integreret del af støtten, og derfor ikke skal indgå i undersøgelsen af, hvorvidt sidstnævnte er forenelig med det indre marked, i modsætning til hvad der påstås af visse interesserede parter, nemlig ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 og TF1.
(123)
Denne konklusion berører ikke de omhandlede afgifters og de specifikke bestemmelsers forenelighed med EU-retten i deres egenskab af særskilte foranstaltninger, navnlig hvad angår foreneligheden af afgiften på elektronisk kommunikation, hvad angår de spørgsmål, der er behandlet i overtrædelsesprocedure nr. 2009/5061, i forhold til 2002/20/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (19).
(124)
Kommissionen bemærker sig i øvrigt Frankrigs erklæring, hvorefter de omhandlede afgifter ikke er omfattet af den anmeldelse, som denne beslutning vedrører.
VII. KONKLUSION
(125)
I betragtning af ovenstående konkluderer Kommissionen, at det årlige budgettilskud til fordel for France Télévisions iværksat som anført ovenfor kan erklæres for foreneligt med det indre marked i medfør af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, ifølge de principper og regler, der gælder for radio- og tv-virksomhed -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den støtte, som Den Franske Republik planlægger at iværksætte til fordel for France Télévisions i form af et årligt budgettilskud i medfør af artikel 53-VI, i den ændrede lov nr. 86-1067 af 30. september 1986 om kommunikationsfrihed, er forenelig med det indre marked i overensstemmelse med artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Støtten er følgelig tilladt.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 20.)
a C 27/09 (korábbi N 34/B/09) számú állami támogatásról A Francia Köztársaság által a France Télévisions számára nyújtandó költségvetési támogatásról
(az értesítés a C(2010) 4918. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/140/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az említett cikkekkel összhangban (1) felkérték az érdekelteket, hogy tegyék meg észrevételeiket, és tekintettel ezen észrevételekre,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Francia Köztársaság 2009. január 23-i levelében értesítette a Bizottságot arról, hogy a France Télévisions számára a 2009. évre 450 millió EUR összegű költségvetési támogatást kíván nyújtani, amelyet már pénzügyi törvénybe foglaltak. 2009. március 13-án a Bizottság kiegészítő információkat kért a Francia Köztársaságtól, amelyeket 2009. május 25-én kapott meg. A Francia Köztársaság azon szándékát kimutatva, hogy a France Télévisions számára egy végleges, többéves állami finanszírozási mechanizmust kíván létrehozni, amelynek egyéves támogatás is része lesz, e levélben kiterjesztette a tájékoztatás tárgyát.
(2)
2009. szeptember 1-jei levelében a Bizottság egyrészt úgy ítélte meg, hogy a 2009. évre megszavazott költségvetési támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 106. cikke (2) bekezdése alapján összeegyeztethető a belső piaccal, másrészt pedig tájékoztatta a Francia Köztársaságot azon határozatáról, amely szerint a France Télévisions további évekre szóló új állami finanszírozási mechanizmusára vonatkozóan az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárást kívánja megindítani.
(3)
A Francia Köztársaság 2009. október 7-én nyújtotta be észrevételeit.
(4)
A Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatát az Európai Unió Hivatalos Lapjában tették közzé (2). A Bizottság felkérte az érintetteket, hogy tegyék meg észrevételeiket a vonatkozó támogatással kapcsolatban.
(5)
A Bizottsághoz érkeztek erre vonatkozó észrevételek az érdekeltek részéről. Ezeket továbbította a Francia Köztársaságnak, és lehetőséget biztosított számára, hogy megtegye saját észrevételeit, amelyeket a Bizottság a 2010. január 15-i levélben kapott meg.
(6)
A Francia Köztársaság 2010. április 23-án, május 19-én és június 22-én pontosításokat, illetve kiegészítő információkat nyújtott a Bizottságnak.
II. A FINANSZÍROZÁSI MECHANIZMUS RÉSZLETES BEMUTATÁSA
(7)
Az e határozat tárgyát képező többéves finanszírozási mechanizmus a France Télévisions közszolgálati feladataival függ össze, amelyet a Bizottság 2003. december 10-i (3), 2005. április 20-i (4), 2008. július 16-i (5) és 2009. szeptember 1-jei (6) határozataiban vizsgált. Mindazonáltal a 2003., a 2005. és a 2008. évi határozatok tárgyától különálló rendelkezésről van szó. Pontosabban szólva, az alábbiakban részletesebben leírt költségvetési támogatások a France Télévisions számára közszolgálati audiovizuális hozzájárulás (contribution à l’audiovisuel public), korábbi nevén licenciadíj (redevance) - amelyre a Bizottság 2005. április 20-i határozata vonatkozik, és amelyet mint létező támogatást az új rendelkezések nem módosítottak - címén odaítélt állami forrásokat gyarapítják. E két állami forrás a France Télévisions közszolgálati feladatainak a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeit hivatott fedezni.
II.1. Legfontosabb jogalapok
(8)
Az audiovizuális hírközlésre és az új televíziós közszolgálatra vonatkozó, 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény tartalmazza az új állami finanszírozási mechanizmus fő rendelkezéseit. Az ismertetett támogatás a törvény által előírt, az állami audiovizuális szektor általános gazdasági érdekű struktúráinak és feladatainak szélesebb körű reformjába illeszkedik. Ily módon a törvény módosítja a France Télévisions közszolgálati feladatait szabályozó törvényi rendelkezéseket és különösen a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvényt. E feladatokat pontosabban meghatározza a France Télévisions ajánlattételi dokumentációja és a céljairól és eszközeiről szóló szerződés, amelyeket a hírközlés szabadságáról szóló törvény alkalmazása érdekében megalkotott szabályozások hagytak jóvá. A 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény is tartalmaz egyrészt az adótörvényeket módosító pénzügyi rendelkezéseket, másrészt pedig a France Télévisions számára nyújtandó, pénzügyi törvénybe foglalt költségvetési támogatás elvére vonatkozó rendelkezéseket.
II.2. A kedvezményezett France Télévisions tevékenységei és finanszírozása
(9)
A France Télévisions a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44-I. cikke értelmében létrehozott részvénytársaság. E módosított törvény a különböző korábbi csatornák különálló jogi személyeinek összevonásával egyetlen vállalatot hoz létre, a France Télévisions-t. A francia állam gyakorolja felette a gazdasági és pénzügyi felügyeletet. A társaság tőkéje névre szóló részvényekből áll, amelyeknek kizárólag az állam lehet a tulajdonosa. Igazgatótanácsának az elnökön kívül tizennégy tagja van, akiknek a mandátuma öt évre szól, és kettő közülük parlamenti képviselő, akiket sorrendben a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális ügyekért felelős bizottságai jelölnek, öt tag az államot képviseli, öt személyt az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács nevez meg, két tag pedig az alkalmazottakat képviseli.
(10)
A France Télévisions az elsőszámú francia audiovizuális vállalatcsoport. Közel 11 000 főt foglalkoztat, és hozzá tartoznak az anyaország területén sugárzott France 2, France 3, France 4, France 5 és France Ô csatornák, valamint az RFO, amely a tengeren túli megyékben és területeken sugárzott állami televíziós és rádiócsatornákat tömörítő társaság. A vállalatcsoportba tartozik még egy reklámcég is, noha vizsgálják a kötelezettségek megszüntetését, valamint több diverzifikációs tevékenységet folytató társaság is. Bizonyos France Télévisions csatornákat széles körben sugároznak több tagállamban, mindenekelőtt Belgiumban és Luxemburgban.
(11)
A France Télévisions forgalma az állami audiovizuális szolgáltatások reformjának bejelentése előtti utolsó üzleti évben, vagyis 2007-ben, 2 927 millió EUR volt, amely összeg 64,2 %-a a TV licenciadíj forrásból, 28,1 %-a reklámbevételekből (reklámok és szponzorálás), 7,7 %-a pedig egyéb bevételekből származott. 2003 és 2007 között a forgalom összetevőinek megoszlása viszonylag stabil maradt, a reklámokból és a szponzorálásból származó bevételek 30 % és 28 % között mozogtak. Az egész csoport csekély mértékben pozitív eredményt ért el 2003 és 2007 között minden évben, amelynek az időszakra vonatkozó kumulált összege 99 millió EUR.
(12)
E tendencia megfordult, miután 2008 januárjában bejelentették az állami audiovizuális szektor reformját, amely a reklámokból származó bevételek fokozatos megszűnését is magában foglalta. A 2008-as üzleti év veszteséges volt a France Télévisions csoport számára, a nettó negatív eredmény [50-100] (7) millió EUR volt (ebből [50-100] millió EUR a közszolgálati tevékenységekben), ami mindenekelőtt a reklámbevételek jelentős visszaesésének tudható be, és ezt nem sikerült meggátolni a Bizottság 2008. július 16-i határozatában jóváhagyott 150 millió EUR értékű rendkívüli tőkedotációval sem. 2009-re, miután az állami audiovizuális szektor reformja hatályba lépett, a Bizottság 2009. szeptember 1-jei határozatában elfogadott, 415 millió EUR összegű költségvetési támogatás, amelyet végül folyósítottak, majdnem teljesen áthidalta a reklámbevételek csökkenését, és a France Télévisions csoport csekély mértékben pozitív eredménnyel zárt ([10-20] millió EUR). Mindazonáltal, a közszolgálat területe továbbra is enyhén veszteséges maradt, hozzávetőleg [0-5] millió EUR nagyságrendben, mivel a pozitív eredmény a csoport üzleti tevékenységet folytató társaságainak volt köszönhető.
(13)
2004 és 2008 között a France Télévisions tevékenységeiről és irányításáról, valamint a vállalat helyzetéről az állami audiovizuális szektor reformjára tekintettel, viszonylag kritikus hangvételű jelentést készített a Francia Számvevőszék „A France Télévisions és az új közszolgálati televízió” címmel. A jelentést, amelyre néhány harmadik érdekelt fél hivatkozik az észrevételeiben, zárt tanácskozás során fogadták el, és 2009. október 14-én hozták nyilvánosságra, vagyis az eljárás megindításáról szóló határozat után. A jelentés rámutat arra, hogy vannak kiaknázatlan fejlődési területek a vállalat irányításában és a France Télévisions addigi eredményeiben, valamint a reform új kontextusában történő jövőbeli fejlődésre vonatkozó ajánlásokat tartalmaz.
II.3. A France Télévisions közszolgálati feladatai
II.3.1. A közszolgálati feladatok törvényi meghatározása
(14)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 43-11. cikke kimondja a France Télévisions közszolgálati feladatát azáltal, hogy megállapítja, „általános érdeket képviselő, közszolgálati feladatokat lát el. A közönség valamennyi rétege számára olyan programokat és szolgáltatásokat kínál, amelyekre a sokféleség és a pluralizmus, a minőség és az innováció követelménye, a személyiségi jogok, valamint az alkotmányban meghatározott demokratikus elvek tiszteletben tartása jellemző. Sokrétű analóg és digitális programkínálatot nyújt a tájékoztatás, a kultúra, az ismeretek, a szórakozás és a sport területén. Támogatja a demokratikus vitát, a népesség különböző részei közötti eszmecseréket, valamint a társadalmi beilleszkedést és a honpolgárságot. Programokat valósít meg a társadalmi kohézió, a kulturális sokféleség és a megkülönböztetés elleni küzdelem támogatása érdekében, és a francia társadalom sokféleségét tükröző programokat kínál. Biztosítja a francia nyelv, és adott esetben a regionális nyelvek támogatását, valamint rámutat Franciaország kulturális és nyelvi öröksége sokféleségének értékére. Hozzájárul a szellemi és művészeti alkotás, a polgári, gazdasági, társadalmi, tudományos és műszaki ismeretek fejlesztéséhez és terjesztéséhez, valamint az audiovizuális szektoron és médián keresztül történő oktatáshoz. Támogatja az idegen nyelvek tanulását. Részt vesz a környezetvédelemre és a fenntartható fejlődésre irányuló oktatásban. Megfelelő eszközökkel támogatja a siketek és nagyothallók hozzáférését az általa sugározott műsorokhoz. Az egyenlő elbánás elve és az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács ajánlásai tiszteletben tartásával biztosítja a tájékoztatás feddhetetlenségét, függetlenségét és pluralizmusát, valamint a különböző gondolkodásmódok és vélemények pluralista kifejezését. Az audiovizuális hírközlés állami szektorába tartozó szervezetek feladataik ellátása érdekében hozzájárulnak a külső audiovizuális tevékenységhez, a frankofónia virágzásához, valamint a francia kultúra és a francia nyelv terjesztéséhez a világban. Törekednek a programkínálat gazdagítására, illetve kiegészítésére alkalmas új szolgáltatások, valamint audiovizuális hírközlési szolgáltatások és műsorok készítését és terjesztését szolgáló technikák fejlesztésére. Évente jelentést nyújtanak be a parlamenthez, e cikk rendelkezéseinek alkalmazásának helyzetéről.”
II.3.2. A közszolgálati kötelezettségek megjelenése a France Télévisions tevékenységeiben
(15)
E tevékenységek konkrét megjelenésére vonatkozóan az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44. cikkének I. része kimondja, hogy a France Télévisions feladata azon televíziós adások és audiovizuális hírközlési szolgáltatások megtervezése és műsorra tűzése, amelyek megfelelnek az említett törvény 43-11. cikkében és ugyanezen törvény 48. cikkével előírt ajánlattételi feltételekben meghatározott közszolgálati feladatoknak.
(16)
A 2009. június 23-i 2009-796. sz. rendelet rögzíti a France Télévisions egyébként egységes ajánlattételi feltételeit. A France Télévisions csatornák tevékenységének keretét az ajánlattételi feltételek határozzák meg, gyakran főműsoridőben történő kötelező műsorsugárzási kötelezettségekkel, amelybe beletartoznak a napi kulturális adások, a zenei adások, elsősorban komolyzenei adások - váltakoztatva az európai, illetve regionális zenekarokat -, a színházi előadások, továbbá a tudományos ismeretterjesztő adások (ajánlattételi feltételek 4-7. cikkei). A France Télévisions köteles továbbá műsoraiba beilleszteni az európai dimenziót is, elsősorban más tagállamok életmódjairól vagy kulturális szokásairól szóló riportok közvetítésével, valamint a Franciaországban gyakorolt fő vallási irányzatoknak szentelt vallási jellegű adások sugárzásával (az ajánlattételi feltételek 14. és 15. cikke). Szintén szerepel a követelmények között, hogy a közönség egészének széles és kiegyensúlyozott körét kell vonzania (18. cikk).
(17)
Egyébként a hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. törvény 53. cikke alapján többéves, háromtól öt évig terjedő futamidejű szerződéseket kötött az állam és a France Télévisions a célokról és az eszközökről. A célokról és az eszközökről szóló szerződések a France Télévisions közszolgálati feladatait tiszteletben tartva a következőket határozzák meg:
-
a fejlődésében prioritást élvező területeket,
-
a sokféleség és az alkotásban megvalósuló innováció címén tett vállalásokat,
-
a France Télévisions európai és eredeti francia nyelvű filmművészeti alkotások készítésébe történő befektetéseinek minimális összegeit, a bevételek arányában és abszolút értékben,
-
a fogyatékossággal élők részvételét és állampolgárságának gyakorlását, az összes televíziós műsornak a siketek, illetve nagyothallók részére történő adaptációját biztosító kötelezettségeket,
-
megfelelő eszközökkel a vakok, illetve a gyengén látók számára is elérhető televíziós műsorok sugárzását biztosító kötelezettségeket,
-
a tevékenységei tervezett költségét minden egyes vonatkozó évre, valamint a teljesítésre és az eredményekre vonatkozóan elfogadott mennyiségi és minőségi mutatókat,
-
a számára nyújtandó állami források összegét, megnevezve azokat, amelyeket elsősorban a műsorok költségvetésének fejlesztésére szánnak,
-
a saját bevételekből várható hozamot, megkülönböztetve a reklámokból és a szponzorálásból származó bevételeket,
-
a díjfizetéses szolgáltatások gazdasági távlatait,
-
adott esetben, a pénzügyi egyensúly helyreállításának távlatait.
(18)
Jelenleg a France Télévisions közszolgálati kötelezettségeit a felügyeletet ellátó miniszterek és a France Télévisions elnöke által aláírt, a 2007 és 2010 közötti időszakra vonatkozó célokról és eszközökről szóló, 2007. április 24-i szerződés szabályozza, amelynek címe „A France Télévisions, a digitális kor első ingyenes csatornacsomagja”. „A közszolgálatot meghatározó értékek előmozdítása” című I.2. célkitűzés rovatban a szerződés meghatározza a konkrét fellépésekben felsorolt, mennyiségi és minőségi mutatókkal ellátott alábbi területekre vonatkozó célokat:
-
a kultúra demokratizálása érdekében támogatni kell, hogy a közönség szélesebb körben férjen hozzá a kulturális műsorokhoz, a főműsoridőkben legalább egy kulturális műsor sugárzásával,
-
a tájékoztatásban és a polgárok vitáiban a pluralizmust kell tükrözni,
-
sportágak széles palettáját kell kínálni, a kereskedelmi csatornákon előtérbe helyezett sportágaktól eltérő sportokra helyezve a hangsúlyt,
-
a sokféleséget kell tükrözni, és javítani kell a francia társadalom elemeinek láthatóságát,
-
támogatni kell a francia és az európai kulturális azonosság védelmét, az Unió működésének és az ebből fakadó előnyöknek a megértését, valamint az idegen nyelvek tanulását.
(19)
A szerződés meghatároz egy többéves pénzügyi területet is, amely tartalmaz egy kiegészítő záradékot arról, hogy a reklámbevételek alakulása függvényében az állam és a vállalatcsoport hajlandóak egymással egyeztetni az esetlegesen szükséges állami forrásokkal való kiegészítésről, azzal, hogy a nem az állami források iránti igény csökkentésére fordított többletet az audiovizuális alkotás támogatására fordítják.
(20)
A reform nyomán a célokról és eszközökről szóló hatályos szerződést a 2009 és 2012 közötti időszakra módosították. E módosítás, amelynek pénzügyi részéről szóló részletes leírás alább található, tovább erősíti a France Télévisions által ellátott közszolgálati feladatok meghatározó értékeit, és új mennyiségi mutatókat állapít meg, amelyeket a 18. preambulumbekezdésben meghatározott egyes területeken évente kell elérni.
II.3.3. Új, innovatív audiovizuális szolgáltatások létrehozása
(21)
A France Télévisions új ajánlattételi feltételei egy sor innovatív szolgáltatás bevezetéséről rendelkeznek, amelyek a kínálat bővítését szolgálják, úgymint a műsorait gazdagító hírközlési szolgáltatások, lekérhető audiovizuális médiaszolgáltatások, illetve kiegészítő tartalmak online elérhetővé tétele. Ugyanilyen módon, a célokról és az eszközökről szóló szerződés módosítása rendelkezik az innovatív szolgáltatások bevezetéséről is, úgymint az ingyenesen lekérhető, vagy fizetős videók, a személyes mobil televízió, vagy az interneten keresztüli műsorszolgáltatás, a mobil alkalmazások, a regionális vagy tematikus WebTV-k.
II.3.4. A közszolgálati kötelezettségek, köztük az új szolgáltatások külső ellenőrzése
(22)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkének alkalmazásában a France Télévisions igazgatótanácsa hagyja jóvá e társaság célokról és eszközökről szóló szerződéstervezetét, és határoz ennek éves teljesítéséről, a határozat eredménye pedig nyilvános. Aláírás előtt a célokról és eszközökről szóló szerződéseket, valamint az esetleges módosításokat a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai, valamint az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács elé terjesztik. A bizottságok hat héten belül nyilváníthatnak véleményt.
(23)
A France Télévisions célokról és eszközökről szóló szerződésének teljesítéséről a vállalatcsoport elnöke éves jelentést terjeszt a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai elé. A célokról és eszközökről szóló szerződés teljesítéséről készült jelentésnek a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus illetékes bizottságaihoz történő beterjesztésekor a France Télévisions elnöke beszámol a vállalatcsoporton belül létrehozott programok konzultatív bizottsága tevékenységéről és munkájáról is, amelynek tagjai televíziónézők, és feladata a műsorokra vonatkozó ajánlások és vélemények megfogalmazása.
(24)
A France Télévisions rendeletben megállapított ajánlattételi feltételeinek tervezetéről 2008. november 10. és 24. között nyilvános konzultációt tartottak, amelynek során mintegy 15 szervezet tett hozzászólást. Ezek alapján az eredeti szöveget módosították, majd pedig az Audiovizuális Tanács kiadta véleményét. A végrehajtás külső ellenőrzésére vonatkozóan az 1986. szeptember 30-i törvény 48. cikke előírja, hogy az Audiovizuális Legfelsőbb Tanácsnak továbbítania kell az éves jelentést a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális bizottságai részére. A jelentést a kulturális és hírközlési minisztériumnak is továbbítják.
(25)
E parlamenti bizottságok, valamint az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács harmadik feleket is meghallgathatnak. Az érdekelt feleket ennek keretében valóban rendszeresen meghallgatják, és ismertetik az állami audiovizuális szektort érintő kérdésekre vonatkozó véleményüket.
II.4. A reklámüzenetek sugárzásának fokozatos csökkentését, majd pedig megszüntetését célzó pénzügyi kompenzáció
(26)
A közcélú műsorszolgáltatás ütemezésének szabadabbá tételének és a kereskedelmi kényszerektől való fokozottabb függetlenítésének érdekében a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének VI. albekezdése a reklámüzenetek csökkentését, majd pedig megszüntetését írja elő. „A 44. cikk (1) bekezdésében meghatározott nemzeti televíziós szolgálatok által húsz óra és hat óra között sugárzott programok, a regionális és helyi programjaik kivételével nem tartalmaznak az általános megnevezés alatt kínált áruk és szolgáltatások reklámüzenetein kívül más reklámokat. E rendelkezést kell alkalmazni az említett szolgálatok által hat óra és húsz óra között sugározott programokra, az ugyanezen (1) bekezdésben említett televíziós szolgáltatások analóg földi rádióhullámú sugárzásának megszűnésétől számítva az anyaország egész területén. E rendelkezés nem alkalmazandó a közérdekű kampányokra.”
(27)
A televíziós szolgáltatások analóg földi rádióhullámú sugárzását legkésőbb 2011. november 30-ig megszüntetik. A kereskedelmi márkanév nélküli áruk és szolgáltatások reklámjainak kivételén túl a reklámüzenetek sugárzására vonatkozó mentességeket határoztak meg a tengeren túli megyék és területek, illetve Új-Kaledónia tekintetében, mivel e területeken nincsen tisztán fogható analóg földi rádióhullámon sugárzott kereskedelemi televíziós kínálat.
(28)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének rendelkezései szerint a törvény végrehajtása eredményeként a reklámüzenetek csökkentése, majd pedig megszüntetése miatt az állam a France Télévisions számára az egyes pénzügyi törvényekben meghatározott feltételek mellett pénzügyi kompenzációt nyújt. Ennek érdekében a francia állam az általános állami keret „Médiafeladatok” egységén belül létrehozott egy új programot, „Hozzájárulás az állami audiovizuális szektor finanszírozásához” címmel. Csupán jelzésképpen említendő, hogy a francia hatóságok becslései szerint az állami audiovizuális szektorhoz való hozzájárulás hozamát kiegészítő állami támogatás részaránya 2010-ben hozzávetőleg 460 millió EUR, 2011-ben 500 millió EUR, 2012-ben pedig 650 millió EUR lesz.
(29)
A Francia Köztársaság kijelenti, hogy a költségvetési támogatásból származó állami finanszírozást minden egyes évben a France Télévisions közszolgálati feladatainak teljesítésével felmerült költségek szerint állapítják meg, növelve az állami audiovizuális szektorhoz való hozzájárulás hozamával, és csökkentve a továbbra is fennmaradó kereskedelmi bevételekkel. E tekintetben a francia hatóságok elküldték a France Télévisions közszolgálati működésének költségeire és bevételeire vonatkozó tervezetet, amelyet az alább összefoglalt, a 2009 és 2012 közötti időszakra szóló üzleti terv alapján készítettek el.
1. táblázat
A France Télévisions közszolgálati működésének költségeire és bevételeire vonatkozó tervezet, a 2010 és 2012 közötti időszakra
(millió EUR-ban)
2010
2011
2012
Költségvetés
Ktg.vetési terv
Ktg.vetési terv
A/Állami források
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Egyéb bevételek (reklám, szponzorálás stb.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Közszolgálat bruttó költsége
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Közszolgálat nettó költsége (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Nettó költség eltérése KSZ - Állami Források (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Forrás: Observations France 2010. január 15-i száma.
(30)
A fenti táblázatból látható, hogy a tervezet deficitje 2010-ben és 2011-ben a France Télévisions közszolgálati elszámolásai fedezetlen nettó költségének felel meg. E deficit 2012-ben várhatóan részben megszűnik, a tervezett kisebb, [30-50] millió EUR összegű többlettel, ami a közszolgálati tevékenység nettó költségének [0-5] %-át teszi ki. Ez a 2012-re tervezett többlet, amennyiben a gyakorlatban is megvalósul - ami azt feltételezi, hogy a bevételek és a költségek pontosan a tervezettek szerint alakulnak -, továbbra is alacsonyabb, mint a 2010-re és 2011-re tervezett összes veszteség. A célokról és eszközökről szóló jelenlegi szerződés értelmében a nem az állami források igényének csökkentésére ráfordított többletet mindenekelőtt az audiovizuális alkotást támogató kiadásokra kell fordítani. Mivel ez az alkotás elvileg a műsortervezést szolgálja, az esetleges többletből nem lehet kereskedelmi tevékenységeket finanszírozni.
(31)
Megjegyzendő, hogy a 2009 és 2012 közötti időszakra szóló üzleti terv, amelyet a célokról és eszközökről szóló jelenlegi szerződés módosításának V. fejezete átvett, a 2007 áprilisában kötött szerződés pénzügyi részét váltja fel, tekintettel a reformmal bevezetett új keretre és annak pénzügyi következményeire. Az üzleti terv a 2010 és 2012 közötti időszakra a közszolgálati tevékenység átfogó bruttó költségének csökkenését irányozza elő, a működési költségeknek az eredeti szerződéshez képest történő csökkentése, a műsorsugárzási költségek csökkenése és a közös vállalatból származó szinergiák kiaknázása mellett, és mindezt a reformot kísérő új költségtételek létrehozása ellenére.
(32)
A bevételek szintjén a tervezett állami források a növekedés ellenére nem egyenlítik ki teljesen a 2010 és 2012 közötti időszakra vonatkozó elszámolásokat, és amint az 1. táblázat is mutatja, továbbra is elmaradnak a közszolgálati működés bruttó költségétől, így a tervezetben szereplő pénzügyi egyensúly az egyes években megmaradó kereskedelmi bevételektől függ. Az üzleti terv jelzi azt is, hogy mind a vállalatnak, mind pedig az államnak érdeke az egyensúly tervezettnél gyorsabban történő elérése, és megjegyzi, hogy pontos és rendszeres nyomon követés szükséges, tekintettel a pozitív vagy negatív eshetőségekre.
II.5. Az állami források felső határának megállapítása
(33)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 44. cikke kimondja azt is, hogy „Az állami audiovizuális szektorba tartozó szervezeteknek, a rájuk ruházott közszolgálati kötelezettségek kompenzálásaként odaítélt állami források összege nem haladja meg az említett kötelezettségek teljesítésének költségét”. E rendelkezés a Francia Köztársaság által vállalt azon kötelezettségekből ered, amelyek szerint kifejezetten bele kell foglalni a törvénybe a közszolgálati kötelezettségek túlkompenzációjának elkerülésére vonatkozó elvet, annak az eljárásnak a keretében, ami a Bizottság részéről a TV licenciadíjból származó források felhasználásáról szóló, a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2005. április 20-i határozat meghozatalához vezetett (8).
(34)
A fentebb említett kötelezettségnek eleget téve, az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikke átveszi az 1986. szeptember 30-i törvény 53. cikk szövegét, figyelembe véve „a közszolgálati feladatokból származó közvetlen és közvetett bevételeket”, és kimondja, hogy a közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költségéről külön elszámolást vezetnek. A rendelet 3. cikke kimondja, hogy a France Télévisions és leányvállalatai kötelesek tiszteletben tartani valamennyi kereskedelmi tevékenységük során a piaci feltételeket, és előírja, hogy e kötelezettség teljesítéséről egy külső szervezettel éves jelentést kell készíttetni, amelyet a felügyeletet ellátó minisztériumhoz, a Francia Nemzetgyűléshez és a Szenátushoz kell beterjeszteni.
(35)
A Bizottság megkapta és megvizsgálta a 2007-es és 2008-as üzleti évekre vonatkozó, a rendelet 2. és 3. cikkének teljesítéséről szóló jelentéseket (a rendelet 3. cikke alapján elkészített jelentéseket, amelyek közül a 2007. évre szóló jelentés a PriceWaterhouseCoopers és KPMG könyvvizsgáló cégek, a 2008. évre szólót pedig a Cabinet Rise tanúsították), valamint a 2. cikkben meghatározott, 2009. évre vonatkozó jelentéstervezetet.
II.6. Az állami audiovizuális szektor reformjában előírt új adók
(36)
A 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény szintén módosította az adótörvénykönyvet, új adókat vezetett be a reklámokra és az elektronikus hírközlésre.
II.6.1. Reklámüzenetekre kivetett adók
(37)
Az általános adótörvénykönyv I. könyve első részének II. címében szerepel azóta egy VIIf. fejezet, amely létrehoz egy, a Franciaországban székhellyel rendelkező valamennyi televíziós szolgáltató által megfizetendő adót. Az adót a hirdetők által a reklámüzeneteik sugárzásáért kifizetett hozzáadottérték-adó nélküli összegek után az érintett teherviselőknek, vagy a reklámüzenetek irányító feleknek kell megfizetniük, amelynek összege csökken az általános adótörvénykönyv 302a. KC cikkében előírt adó alapján befizetett azon összegekkel, amelyeket az Országos Filmművészeti Központ támogatására jogosult audiovizuális műveket terjesztő televíziós kiadók és forgalmazók fizetnek meg. Ezen összegek 4 %-os átalányösszegű levonással csökkenthetők. A 3 %-os mértékű adó alapja minden egyes, 11 millió EUR-t meghaladó összegű televíziós szolgáltatás utáni éves befizetések héa-val csökkentett összege.
(38)
Ugyanakkor a nem analóg földi rádióhullámú sugárzással terjesztett televíziós szolgáltatások esetében 2009-ben ennek mértéke 1,5 %, 2010-ben 2 %, és 2011-ben 2,5 %. Átmeneti jelleggel valamennyi adófizetésre kötelezett számára - az analóg földi rádióhullámon sugárzott televíziós szolgáltatásoknak az anyaországban történő megszüntetése évéig - az adó legmagasabb mértéke az abban a naptári évben megállapított, a 2008. évhez viszonyított alapnövekedésének az 50 %-a, amely alapján az adó fizetendő. Mindazonáltal az adó összege nem lehet alacsonyabb az adóalap 1,5 %-ánál. Ezzel együtt azon televíziós műsorszolgáltatók esetében, amelyeknek teljes mindennapi nézőközönségéből a Franciaország anyaországi területén kívüli nézők aránya meghaladja a 90 %-ot, az adó kiszámításánál figyelembe vett összeg csökkentendő az európai vagy a világpiacra szánt reklámüzenetek közléséért fizetett összegek és a teljes éves nézőközönségből a Franciaország anyaországi területén kívül elért nézőközönség arányának szorzatával.
II.6.2. Az elektronikus hírközlésre kivetett adók
(39)
Az általános adótörvénykönyv I. könyve első részének II. címében szerepel egy VIIg. fejezet, amely létrehoz egy, az Elektronikus Hírközlési Szabályozó Hatóságnál előzetesen bejelentett és Franciaországban szolgáltatást nyújtó valamennyi elektronikus hírközlési szolgáltató által megfizetendő adót. Az adó kiszámításának alapja az elektronikus hírközlési szolgáltatók által nyújtott elektronikus hírközlési szolgáltatásokért a felhasználók által kifizetett, hozzáadottérték-adó nélküli előfizetés vagy egyéb összeg, csökkentve azon lezárt üzleti év során könyvelt amortizációhoz nyújtott dotációk összegével, amely évben az adó megfizetése esedékessé vált, abban az esetben, amikor ezek az amortizációk a szolgáltatók által az ország területén működő elektronikus hírközlési infrastruktúrák és hálózatok igényeinek kielégítésére, a törvény hatálybalépésétől számítva beszerzett, legalább tízéves amortizációs idejű eszközökre és berendezésekre vonatkoznak. Az adó kiszámítása során az adóalap 5 millió EUR feletti részének 0,9 %-át veszik.
III. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
(40)
Hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság úgy vélte, hogy a 2010-től tervezett kompenzáció az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülhet, amelyet meg kell vizsgálni, hogy összeegyeztethető-e az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése értelmében a belső piaccal, a közszolgálati műsorsugárzási szolgáltatásokra vonatkozóan meghatározott elvek és alkalmazási szabályok szerint.
(41)
Azon közszolgálati tevékenység esetében, amelynek feladatait hivatalos jogi aktus egyértelműen meghatározza, és megfelelő, feddhetetlen ellenőrzési mechanizmusnak van alávetve, a Bizottság a 2003. decemberi, 2005. áprilisi, 2008. júliusi és 2009. szeptemberi határozataihoz hasonlóan megállapította, hogy a France Télévisions közszolgálati feladatait a francia állam által kiadott vagy jóváhagyott hivatalos jogi aktusok egyértelműen meghatározzák, a France Télévisions független ellenőrzését előíró szabályok szerint.
(42)
A közszolgálati tevékenység nettó költségeihez képest tervezett pénzügyi kompenzáció arányosságának vizsgálatát tekintve azonban, figyelembe véve többek között a támogatás hatásait, a Bizottság a következő két kérdéssel kapcsolatban kételyeinek adott hangot:
-
egyrészt, a közszolgálati feladatok ellátásának nettó költségeire fennáll a túlkompenzáció veszélye 2012-ben, és valószínűleg 2010-ben és 2011-ben is, miközben ezekre az évekre a Bizottság nem rendelkezett olyan részletes információkkal, mint amilyeneket a 2009. évről kapott a francia hatóságoktól,
-
másrészt, előfordulhat, hogy hozzárendeltségi viszony áll fenn a reklámokból és elektronikus hírközlésből befolyt adók és a France Télévisions számára fizetendő támogatás között, és amennyiben ilyen kapcsolat létrejöhetett, akkor ennek negatív hatásai vannak, és ellentétes lehet a Szerződéssel, különös tekintettel a France Télévisions finanszírozási reformjának hiányzó versenyjogi megítélésére.
(43)
Továbbá, a Bizottság felhívta a francia hatóságok figyelmét arra, hogy 2009. július 2-án elfogadta az állami támogatás szabályainak a közszolgálati műsorszolgáltatásra történő alkalmazásáról szóló közleményét (9) (a továbbiakban: „a műsorszolgáltatásról szóló közlemény”), amely az ismertetett támogatásra a közzétételétől kezdve alkalmazandó, és kérte a francia hatóságokat, hogy észrevételeikben vegyék figyelembe e felülvizsgált közleményt.
IV. AZ ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI
(44)
Az Írók és Drámaírók Társasága (SACD) 2009. november 2-i észrevételeiben felhívja a Bizottság figyelmét arra, hogy milyen fontosak a France Télévisions vállalatcsoportra háruló, a hazai audiovizuális alkotás támogatására irányuló kötelezettségek. E kötelezettségek jelentőségét 2008 végén tovább fokozta az a szakmaközi megállapodás, amely egy későbbi célokról szóló szerződésben kapna helyet. 2010-ben a France Télévisions vállalatcsoportnak tehát a 2009-es adóalapban szereplő forgalma 19 %-át kell a hazai audiovizuális alkotásra fordítania, amely 2012-ben 20 %-ra, vagyis 420 millió EUR-ra emelkedik. A TF1 megfelelő részarányát viszont legfeljebb 12,5 %-ban határozták meg, és az M6, valamint a digitális földi televíziós csatornák részaránya egyenként nem lehet magasabb 11 %-nál. A filmművészet támogatására vonatkozó vállalás is emelkedik 2012-ig bezárólag, átlagosan több, mint évi 1,2 %-kal. A reklám megszüntetése a műsorrend költségeinek növekedésével fog együtt járni a saját készítésű és nem importált művek esetében, ami az innovatív és minőségi közszolgálat melletti elkötelezettséget tanúsítja.
(45)
A Francia Telekommunikációs és Elektronikus Hírközlési Szövetség (FFTCE) 2009. október 30-i észrevételeiben, amelyhez csatlakozott az FFTCE-ben tagsággal nem rendelkező Iliad is, úgy véli, hogy a kereskedelmi reklámok eltörlése mint olyan, nem járul hozzá a France Télévisions közszolgálati feladataihoz. Ha a reklám e feladatoknak nem szerves része, minden olyan támogatás, amely a tényleges feladatoktól függetlenül kizárólag a bevételkiesést kívánja kompenzálni, per se az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésével és 107. cikkével ellentétes állami támogatás volna. E kompenzációnak a közszolgálat saját költségeit kell fedeznie, amelyekről külön elszámolást kell vezetni. Úgy tűnik, hogy a támogatás összegét a következő évekre az elmaradó üzleti bevételek becsült értéke alapján számították ki, ami egy tönkrement piacon súlyosan torzítja a kereskedelmi műsorszolgáltatókkal a versenyt. Míg a France Télévisions reklámokból származó összes forgalma egy meggyengült piacon biztosan nem érné el az 500 millió EUR-t, addig a francia hatóságok vállalták, hogy 2009-ben 450 millió EUR-t fizetnek csupán a 20 óra utáni reklámok megszüntetésének ellentételezésére. A támogatásokból származó bevételek várhatóan a jövőben is jóval magasabbak lesznek a reform hiányában elérhető reklámbevételeknél.
(46)
Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásba tartozó feladatokat illetően az FFTCE megjegyzi, hogy a France Télévisions csoportra az Európai Műsorsugárzók Uniója (UER) tagjaként háruló kötelezettségek a szervezet alapszabályából erednek, és már korábban is léteztek, valamint a francia törvényekben foglalt kötelezettségek nélkül is hatályosak volnának. A törvény által egyébként igen általánosan meghatározott kötelezettségek nem térnek el lényegesen az UER alapszabályából eredő kötelezettségektől, és a TF1 és a Canal + csatornákra mint tagokra szintén vonatkoznak e kötelezettségek, így a törvény alapján nyújtott kompenzációs támogatást állami támogatásnak kell tekinteni.
(47)
Végül pedig az FTTCE úgy véli, hogy az állami audiovizuális ágazat reformjával bevezetett, az elektronikus hírközlési szolgáltatók forgalmára kivetett új adót a France Télévisions finanszírozására fordítják. A hatóságok nyilatkozataiban állított hozzárendeltségi viszonyon túl az alapjában és mértékében bekövetkező változások mozgatják a támogatás összegét. Márpedig egy ilyen adó létrehozása ellentétes az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 12. cikkével, mivel a tagállamok nem vethetnek ki a szolgáltatókra az irányelvben meghatározottakon kívül semmilyen egyéb, forgalom után fizetendő adót.
(48)
A Kereskedelmi Csatornák Szövetsége 2009. november 2-i észrevételeiben úgy véli, hogy a France Télévisions rossz irányítása, amelynek számos példájára rámutatott a Számvevőszék, súlyosbítja a programkészítési és jogvásárlási piacon tapasztalt inflációs hatást. Analitikus könyvelés hiányában a költségek kézben tartásának hiánya bizonytalanságot gerjeszt a finanszírozandó közszolgálati feladatok költségeinek meghatározása terén, a túlkompenzáció súlyos veszélye mellett. A szövetség szerint jó néhány jel mutat arra, hogy az új audiovizuális adót a France Télévisions csoportra fordítják majd, az állami költségvetésben a felhasználásának célja csupán a Bizottság ellenőrzésének elkerülését szolgálja. Ez a France Télévisions versenytársait a támogatás finanszírozására kényszeríti, ezzel torzulást eredményezve, amit tovább súlyosbít a különböző, régóta működő csatornák programjai közötti elégtelen differenciálás.
(49)
Az Európai Műsorsugárzók Uniója (UER) 2009. november 2-i észrevételeiben hangsúlyozza, hogy a Franciaország által benyújtott, az állami műsorszolgáltató költségeire és jövedelmeire vonatkozó valamennyi többéves becslés szükségszerűen előretekintő jellegű. E számításoknak kell biztosítaniuk a hosszú távú pénzügyi átláthatóságot, amelyekkel a szolgáltatónak a szolgáltatás teljesen független, folyamatos biztosításához rendelkeznie kell. Az utólagos mechanizmusoknak kell biztosítaniuk a tervezet esetleges eltéréseinek korrekcióját. A Bizottság határozatának az előzetes számítási paraméterekre és e mechanizmusokra kell kiterjednie, anélkül, hogy kötelezővé tenné a nyújtandó kompenzáció tényleges összegét csupán a becsült költségek és bevételek jóváhagyásával, amelynek hiányában a Bizottság sokkal inkább egy támogatási rendszer éves összegeit határozná meg és ellenőrizné, mintsem magát a rendszert. Az UER aggodalmát fejezi ki továbbá azért, mert a Bizottság az elkövetkező évek szinergiáinak és hatékonyságnövelésének becsült összegét kívánja megtudni, mivel az a hatékonyság, amivel az általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtják, az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazásában nem tartozik a Bizottság ellenőrzése alá.
(50)
Az Európai Kereskedelmi Televíziók Egyesülete (ACT) 2009. november 2-i észrevételeiben támogatja a Francia Köztársaság azon határozatát, amely szerint lényegesen csökkenteni kívánja a kereskedelmi célú reklámokat az állami műsorszolgáltatásában. Az egyesület megjegyzi, hogy az Altmark ítélkezési gyakorlattal (11) lefektetett két feltétel jelen esetben nem teljesül, így a tervezett költségvetési hozzájárulás támogatásnak minősül. Mindazonáltal, az ACT úgy véli, hogy amennyiben a versenytársak reklámbevételeire kivetett adóval történő támogatásfinanszírozási rendszer megfelel az uniós jognak, a piacról való kivonás nyereségei igen megcsappannának, míg egy ilyen rendszer bizonyos területeken több torzulást okozna, mint a hagyományos állami és kereskedelmi duális finanszírozási rendszerek.
(51)
Az ACT szerint a France Télévisions közszolgálati kötelezettségei 1994 óta alapvetően nem változtak, és azonosak a kereskedelmi műsorszolgáltatók kötelezettségeivel. Emellett a reklámbevételek kiesése miatti kompenzációs számítások a 2012-ig tartó időszakra igen általánosak, és nem veszik figyelembe sem a vonatkozó beruházások költségeinek csökkenését, sem a hirdetőknek kevésbé alárendelt műsortervezés költségeinek lehetséges csökkenését, sem a remélt szinergianövekedéseket. Ellenőrizni kellene az állami és kereskedelmi bevételeket a célokról és az eszközökről szóló szerződésben meghatározott költségekhez igazító mechanizmust, mindenekelőtt a kereskedelmi bevételek változása tekintetében, ami nélkül a Bizottság nem rendelkezne megbízható információkkal a nyújtott szolgáltatás tényleges költségeinek meghatározásához, és egy esetleges túlkompenzáció fennállásának megállapításához. Ezt az ellenőrzést anélkül hajtják végre, hogy a vállalat rendelkezne analitikus könyveléssel, amint arra a Számvevőszék rámutatott.
(52)
Végül pedig az ACT úgy véli, hogy a támogatást valójában a reformmal bevezetett új adókból finanszírozzák, és az audiovizuális reklámokat illetően a reform egy olyan, versenytársak által finanszírozott közszolgálati modellt vezet be Franciaországban, amelyet máshol megszüntettek. A támogatási mechanizmus fenntartja a France Télévisions forrásait, miközben egyre inkább nyilvánvaló, hogy a hirdetők nem viszik át a teljes megrendelésüket a versenytárs csatornákhoz. Egyébként egy ilyen mechanizmus tovább erősíti a francia piacra történő bejutás akadályait.
(53)
A France Télévisions 2009. november 2-i észrevételeiben úgy véli, hogy a jelzett mechanizmus semmilyen gazdasági előnyt nem nyújt számára a versenytársakhoz képest, minthogy bár megmenekült a kereskedelmi bevételek kiesésétől, viszont ezért cserébe az állam olyan kötelezettséget rótt rá, amelyet egyetlen kereskedelmi műsorszolgáltató sem visel a piacon: a reklám megszüntetését. Amikor ténylegesen megszüntetik a reklámüzeneteket, eltűnik minden versenytorzulás a piacon, miközben a szponzorálás miatt a versenytársakra gyakorolt nyomása, korlátozott jelenlétére tekintettel, szintén nullára csökken. Az úgynevezett „prémium” audiovizuális jogok megvásárlását illetően, míg a TF1 nézettsége a 100 legjobból 96-ot ért el, és a 20 legjobból pedig 18-at 2008-ban, addig a France Télévisions nem rendelkezett egyetlen kizárólagos szerződéssel az amerikai piacvezetőkkel. Egyébiránt az audiovizuális alkotásba olyan minőségi követelményekkel kell befektetnie, amelyek ellentétesek a kereskedelmi csatornák nézettségi célkitűzéseivel. A műsorok értékesítése terén pedig úgy ítéli meg, hogy csak marginális piaci jelenléttel rendelkezik.
(54)
A France Télévisions úgy véli továbbá, hogy mivel a számára megítélendő összeg előzetesen, pontosan és objektíven függ minden egyes évben a tevékenységei költségétől, a tényleges költségek eltérése esetén utólagos korrekcióval, a jelzett mechanizmus megfelel az Altmark ítélkezési gyakorlat által lefektetett második feltételnek. Az említett ítélkezési gyakorlat által megkövetelt negyedik feltétel is teljesül, mivel a múltban nem kiaknázható szinergiákat a jogi felépítés és az alapszabály megújításával ki fogják használni, ugyanis e negyedik feltétel nem azt követeli meg, hogy a szolgáltatást a lehető legalacsonyabb költségszinttel nyújtsák, hanem azt, hogy a költségek feleljenek meg egy átlagos, jól irányított vállalat költségeinek.
(55)
A France Télévisions szerint a kifogásolt mechanizmus belső piaccal való összeegyeztethetőségének feltételei vonatkozásában, mivel ennek több évig el kell tartania, a közszolgálat nettó költségei nem ismerhetők kellő bizonyossággal ahhoz, hogy a Bizottság előzetes ellenőrzéssel meggyőződhessen arról, hogy nem áll fenn túlkompenzáció. Míg a 2010 és 2012 közötti időszakra készült tájékoztató jellegű számítások nem ellentétesek egy ésszerű nyereség elérésének vagy a közszolgálat éves kiadásainak 10 %-ára korlátozott tartalékok létrehozásának lehetőségével, addig az utólagos ellenőrzést bevezető törvényi és szabályozó rendelkezések minden esetben biztosítják a finanszírozás arányosságát. Ezzel szemben mivel a műsorrendköltségek változása a műsorszerkesztési döntésektől függ, a France Télévisions-nak - véleménye szerint - csak a törvény által előírt közszolgálati kötelezettségeket kell tiszteletben tartania, a Francia Köztársaságot a tartalom meghatározása terén megillető szabadság alapján. Egyébként e kötelezettségek a nézettségi elvárásban is megnyilvánulnak, amit a reklámüzenetek megszüntetése nem enyhít. Sőt, éppen ellenkezőleg, sokkal több programot kell majd beszerezni.
(56)
2009. november 2-i észrevételeiben a Métropole Télévisions (M6) úgy véli, hogy a kilátásba helyezett finanszírozási eszköz az EUMSZ 107. cikke értelmében vett állami támogatásnak minősül, mindenekelőtt abban az estben, ha az Altmark ítélkezési gyakorlatban meghatározott második és negyedik feltétel nem teljesül: a jellegüknél fogva - és a valóságban is - változó kereskedelmi bevételek becsült értékén alapuló kompenzációt nem volna szabad úgy tekinteni, hogy a közszolgálati költségek objektív és átlátható számítási paraméterein alapul. Egyébként pedig a számítások alapja nem az ágazat egy átlagos, jól irányított vállalatának költsége, hanem a France Télévisions költségei, amellyel kapcsolatban számos jelzés arra mutat, hogy irányítása nem hatékony, ez pedig növeli a közösség által fedezendő közszolgálati költségeket.
(57)
A belső piaccal való összeegyeztethetőséggel kapcsolatban az M6 úgy véli, hogy a kilátásba helyezett finanszírozási eszköz törvényellenes, mivel strukturálisan tartalmazza a közszolgálati költségek túlkompenzációját. A tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról, illetve egyes vállalkozások pénzügyi átláthatóságáról szóló, 2006. november 16-i 2006/111/EK bizottsági irányelv (12) Franciaország számára előírja, hogy az általános érdekű szolgáltatás költségeit és hozamát a koherens módon alkalmazott analitikus könyvelési elvek alapján kell kiszámítani. Márpedig, amint a Számvevőszék is hangsúlyozza, a France Télévisions nem rendelkezik ilyen könyvviteli eszközökkel. Tehát nincsen egyetlen objektív elem sem a kompenzáció összegének kiszámításához. A túlkompenzáció tehát elkerülhetetlen, mivel a támogatást a kereskedelmi bevételek alapján számolják ki, ami nem tartozik a közszolgálati feladatok közé, és nem szabad figyelembe venni e feladatok költségének kiszámításakor. A kieső bevételek kiszámításának véletlenszerűsége és a költségelemzés hiánya miatt szintén elkerülhetetlen a túlkompenzáció.
(58)
Az új adók beépítése a finanszírozási mechanizmusba tovább súlyosbítja a támogatások negatív hatásait az audiovizuális jogok beszerzési piacán - ahol a France Télévisions rossz irányítása, amelyet az állami támogatások levédtek, tovább növeli a versenytársak költségeit, továbbá a reklámtevékenységre gyakorolt negatív hatásokat is, mivel a France Télévisions a szponzorálás felé mozdul el, miközben az M6, tekintve, hogy nézőköre más profilba tartozik, nem szerzi meg a France Télévisions által elhagyott piacrészt. Ilyen körülmények között kizárólag az utólagos finanszírozás lehet megalapozott. A mechanizmus tehát strukturális szempontból törvényellenes, mivel nem jött létre olyan független utólagos ellenőrzési mechanizmus, amely tényleges számadatok alapján hatékonyan garantálja a túlkompenzáció elkerülését, amelynek végrehajtása nem volna hatékony Franciaországban az M6 szerint.
(59)
2009. november 2-i észrevételeiben a Télévision Française 1 (TF 1) a France Télévisions finanszírozási reformját a reklámpiacot befolyásoló strukturális változások összefüggésébe helyezi, ahol az internet erős növekedést mutat. Véleménye szerint 2008-ban a televízió csupán mintegy 11 %-ot képviselt a hirdetők 33 milliárd EUR-s hírközlési kiadásaiból. 2009. január és szeptember között a földi digitális televíziós csatornák reklámokból származó forgalma 60 %-kal nőtt, miközben a három legrégebben működő analóg sugárzású kereskedelmi csatorna forgalma ebben a szegmensben 8 %-kal csökkent. A TF1 által a 2008. évre befizetett adók és illetékek eredményének 60 %-át tették ki. A jogok megvásárlásáról szóló többéves szerződések, az árak inflálódása, valamint a költségek rugalmatlansága, köztük a francia és európai alkotások elkészítésére és sugárzására vonatkozó jogszabályban előírt kötelezettségekkel felemésztett műsorrendköltségek, amelyek az egész 30 %-át teszik ki, a TF1 szerint az árrését csökkentik. Ezzel párhuzamosan az új audiovizuális adófizetési kötelezettsége véleménye szerint tovább fokozza a piacon a verseny torzulását.
(60)
A hirdetői keresletnek a TF1 felé történő potenciális átvitele az audiovizuális reklámokra kivetett adó kinyilvánított tárgya. Nem csupán a 350 millió EUR-s forgalomnak a három analóg csatornához történő várt átvitele nem valósult meg 2009-ben, hanem ráadásul a tervezettekhez képest 450 millió EUR-s csökkentést mutatott e három csatorna forgalma. Egyébként ezt az átvitelt törvényi és szabályozó rendelkezések korlátozzák, amelyek az uniós jog átültetésével műsoróránként 12 percben korlátozzák a reklámok idejét, azzal, hogy napi átlagban a reklámok ideje nem lehet több óránként hat percnél.
(61)
A TF1 szerint az adó két okból is állami támogatásnak minősül: egyrészt azért, mert a France Télévisions 2011. november 30. után már ténylegesen nem kötelezett a megfizetésére (ezzel a dátummal kell megszüntetnie az adófizetés alapját képező reklámüzenetek sugárzását), másrészt pedig azért, mert a France Télévisions lesz az e címen beszedett források kedvezményezettje, mivel számos, a kormány és a parlament által a törvénytervezet vitája során tett nyilatkozatból kitűnik, hogy az adót a támogatás finanszírozására fordítják. A tényleges jogszerűségtől függetlenül, az azt finanszírozó adórendszert tehát figyelembe kellene venni a támogatás értékelésénél.
(62)
A TF1 úgy véli, hogy a France Télévisions kötelezettségeivel összehasonlítható kötelezettségei vannak, és a két szolgáltató műsorai alig különböznek egymástól. Noha a TF1 üdvözli a célokról és eszközökről szóló szerződés és az ajánlattételi feltételek megújulását a közszolgálati audiovizuális szektor reformja nyomán, a Számvevőszék véleményére alapozva mégis úgy véli, hogy a közszolgálati műsorok kínálata nem igazodik eléggé az igényekhez. Ily módon kimutatható, hogy a régi ajánlattételi feltételekben a műsorsugárzási mennyiségi követelmények a műsorrendek 10 %-át tették ki.
(63)
Véleménye szerint a France Télévisions költségeinek kezelése és irányításának minősége sem kielégítő, és emiatt a közszolgálatot nem a legalacsonyabb költségekkel nyújtja a közösség számára, továbbá a túlkompenzáció veszélyét hordozza. A Bizottságnak ellenőriznie kell e tekintetben a kereskedelmi tevékenységek növekedését, az egységes France Télévisions vállalat létrehozásával 2009 után létrejött szinergiákat, valamint a hirdetőktől való legkisebb függőségből eredő műsorütemezési költségekre gyakorolt legminimálisabb nyomást is.
V. A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG MEGJEGYZÉSEI
(64)
A Francia Köztársaság 2009. október 7-én elküldött és később pontosított észrevételeiben az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazása vonatkozásában a Bizottság által megfogalmazott kételyekre hivatkozik, amelyek egyrészt az állami finanszírozás arányossága és a túlkompenzáció veszélye, másrészt pedig az állami audiovizuális szektor reformjával bevezetett új adóknak a jelzett intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségének felmérése érdekében történő figyelembevételére vonatkoznak.
V.1. A túlkompenzáció veszélyére irányuló utólagos finanszírozás és ellenőrzés arányossága
(65)
A Francia Köztársaság azt állítja, hogy a jelzett intézkedés nem a France Télévisions csoport reklámbevételeinek kiesését kompenzálja, noha ezt figyelembe veszik a tájékoztató jelleggel megadott tervezett összegek, hanem a közszolgálati feladatok teljesítésével járó költségek fedezését szolgáló finanszírozásról van szó. A finanszírozási igények várhatóan növekedni fognak a műsorrend költségeinek változása, a kereskedelmi bevételek mozgása, illetve a műsorszolgáltatási eszközök függvényében.
(66)
A Francia Köztársaság hangsúlyozza, hogy az arra vonatkozó előzetes hitelesítést, amely szerint nem áll fenn a túlkompenzáció veszélye, a jogalkotási és szabályozási ellenőrző mechanizmusok meglétének ellenőrzésével kell elvégezni, az ítélkezési gyakorlattal és a Bizottság alkalmazási gyakorlatával összhangban, és nem a jövőre vetített támogatások és költségek tájékoztató jellegű, tervezett összegeihez képest. A tájékoztató jellegű összegeket csak szemléltetés céljából adták meg a felügyeleti hatóságok és a France Télévisions által jóváhagyott üzleti terv fényében. A támogatás kiszámítási módszere nem a France Télévisions becsült reklámbevétel-csökkenésén alapul. A számítás alapja egy általános képlet lesz, vagyis minden évre vonatkozóan az állami audiovizuális ágazathoz való hozzájárulás és a költségvetési támogatás együttes összege lesz, a Francia Köztársaság vállalásainak, valamint a törvényi és szabályozási eszközökkel létrehozott utólagos ellenőrzési mechanizmusok tiszteletben tartásával, amely összeg arányos a France Télévisions közszolgálati feladatainak a kereskedelmi bevételekkel csökkentett költségeivel.
(67)
A műsorsugárzásról szóló közleményben említett új innovációs audiovizuális szolgáltatásokkal kapcsolatban a Francia Köztársaság hangsúlyozza, hogy közülük néhány már szerepel a France Télévisions új ajánlattételi feltételeiben és a célokról és eszközökről szóló módosított szerződésben, és ezeket a fent leírt előzetes és rendszeres vizsgálatoknak és konzultációknak vetették alá, és vetik alá a jövőben is. A jövőre vonatkozóan Franciaország úgy véli, hogy minden fontos új szolgáltatás elindítását célokról és eszközökről szóló szerződésben kell kezelni, amelyre ugyanezen ellenőrzéseket kell alkalmazni.
(68)
Egyébiránt, tekintettel arra, hogy a műsorszolgáltatásról szóló közlemény jelen eljárás elindítása után lépett hatályba, a Francia Köztársaság vállalja az utólagos pénzügyi ellenőrzési rendelkezés kiigazítását annak érdekében, hogy eleget tegyen a pénzügyi ellenőrzési mechanizmusokra vonatkozóan e közleményben újonnan megállapított szabályoknak. Ennek megfelelően tervezik a 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkének módosítását. E módosítás céljai a következők:
-
annak biztosítása, hogy a külön elszámolásokról szóló jelentést - amely követelmény annak ellenőrzését hivatott biztosítani, hogy nem áll fenn túlkompenzáció - a 3. cikkben meghatározott jelentés mintájára ellenőrizze egy külső szervezet, amelynek kiválasztását a kulturális miniszter hagyja jóvá, és a France Télévisions költségére elvégzett ellenőrzés eredményét elküldik a kulturális miniszternek, a Francia Nemzetgyűlésnek és a Szenátusnak,
-
annak a saját működési mechanizmusnak a javítása, amely a külön elszámolásokkal esetleg kimutatott és a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkével, valamint a Bizottság műsorszolgáltatásról szóló közleményével nem összeegyeztethető túlkompenzációk vagy kereszttámogatások hatékony visszajuttatását biztosítja.
(69)
Hasonlóképpen, ahhoz, hogy a Bizottság tökéletes tájékoztatást kapjon a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel elindított reform első évei alatt, a francia hatóságok vállalják, hogy tájékoztatják a Bizottságot a 2010-től 2013-ig terjedő időszakban a következőkről:
-
a fentebb hivatkozott rendelet 2. és 3. cikke értelmében elkészített jelentésekről, az elszámolásokat jóváhagyó közgyűlés napjától számítva legfeljebb hat hónapon belül, ideértve a reklámpiaci részesedések alakulására vonatkozó adatokat 2007-től,
-
a France Télévisions közszolgálati feladatainak teljesítésére vonatkozó nyomon követés nyilvános elemeit, amelyek közé tartozik a csatornák éves mérlege, amelyet az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács készít el (az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 18. cikke írja elő), és a France Télévisions elnökének a célokról és eszközökről szóló szerződés éves teljesítése tárgyában a parlamenti bizottságok (a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai) előtti meghallgatásokról szóló beszámolói (a hivatkozott törvény 53. cikkének rendelkezései szerint).
V.2. Az állami audiovizuális szektor reformjával bevezetett új adók figyelembevétele
(70)
A Francia Köztársaság úgy véli, hogy értesítésében nem vette figyelembe a reklámokra és az elektronikus hírközlésre vonatkozó új adókat. Bár ugyanaz a jogalkotási eszköz hozta létre a reformokat és ezen adókat, ez utóbbiak szerinte nem tartoznak az értesítés tárgyát képező intézkedés körébe.
(71)
A Francia Köztársaság azt állítja, hogy a törvény megszavazását megelőzően tett nyilvános bejelentések, amelyeket az eljárás megindításról szóló határozat is számba vesz, és később e törvény rendelkezései kizártak, nem elegendőek annak megállapításához, hogy kötelező hozzárendeltségi viszony állna fenn az adók és az uniós jog szerinti támogatás között. A francia jogban ezek az adók az állam általános költségvetésébe folynak be, az állami kiadások egészének finanszírozásához járulnak hozzá, és megfelelnek a költségvetés egyetemlegessége és egységessége azon elveinek, amelyek az állami finanszírozás alkotmányozási blokkjához tartoznak. A pénzügyi törvényekre vonatkozó 2001. augusztus 1-jei alapvető törvény 36. cikke értelmében az állam javára létrehozott forrás egésze vagy egy része csak akkor fordítható valamely jogi személyre, ha a pénzügyi törvény kifejezetten így rendelkezik, ami jelen esetben nem áll fenn.
(72)
A Francia Köztársaság hangsúlyozza továbbá, hogy nem létezik olyan terv, amely az említett adók és a France Télévisions finanszírozása között hozzárendeltségi viszonyt kívánna kiépíteni. Azt állítja, hogy amennyiben kilátásba kell helyezni a rendszer szerkezetének módosítását, a francia hatóságok az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban új értesítést küldenek a Bizottságnak.
VI. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
VI.1. Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében fennálló támogatás
(73)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy: „Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.” E feltételek alkalmazásának vizsgálatát e dokumentum a következőkben fejti ki.
VI.1.1. Állami források
(74)
Az ezen értesítés tárgyát képező költségvetési támogatásokat minden évben a francia állam költségvetését megállapító pénzügyi törvény tartalmazza majd. Következésképpen állami források útján odaítélt eszközökről van szó.
VI.1.2. Szelektív gazdasági előny
(75)
A France Télévisions rendelkezésére bocsátott állami forrásokat gyarapító költségvetési támogatási mechanizmus szelektív, mivel a France Télévisions lesz az egyetlen kedvezményezettje. A működésre nyújtott éves költségvetési támogatás, amelynek elsődleges célja a vállalat további működésének biztosítása, a vállalatot megóvja a kiadásait és beruházásait eddig részben finanszírozó, kereskedelmi reklámokból származó bevételek elveszítésével szemben. A France Télévisions ily módon olyan nézettségi arányt érhet el, amelyre eddig a költségvetési támogatás nélkül nem számíthatott. Következésképpen, olyan gazdasági előnyhöz jut, amelyre másképpen nem tehetne szert, vagy adott esetben, támogatásról lévén szó, a magánszektorbeli versenytársak működésének piaci feltételeitől eltérő feltételek mellett működik.
(76)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Francia Köztársaság nem fogalmazott meg észrevételeket az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő értékelésének megkérdőjelezésére, amely szerint a kilátásba helyezett támogatások nem tesznek eleget az Altmark ítélkezési gyakorlatban kimondott összes követelménynek, és ily módon állami támogatásnak minősülő gazdasági előnyt nyújtanak (13). Megjegyzi azt is, hogy a France Télévisions következő évekre vonatkozó irányításának és eredményei későbbi alakulásának sérelme nélkül, jelenleg a Francia Számvevőszék által a France Télévisions vállalatcsoportról készített jelentés - amelyet 2009 októberében tettek közzé, az eljárás megindításáról szóló határozat után - megerősíti azon érvelését, amely szerint a negyedik feltétel nem teljesül.
(77)
Mindent összefoglalva, az előzőekből az következik, hogy a francia állam pénzügyi forrásaiból kizárólag a France Télévisions csoportnak nyújtott költségvetési támogatások e vállalatot szelektív előnyhöz juttatják.
VI.1.3. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolása
(78)
A France Télévisions a műsorkészítés és a műsorsugárzás területén folytat kereskedelemi tevékenységet, elsősorban a hirdetők által fizetett reklámok vagy szponzorált műsorok sugárzásán, közvetítési jogainak eladásán, illetve ilyen jogok vásárlásán keresztül. E kereskedelmi tevékenységeket jelen esetben más csatornákkal, úgymint a TF1, az M6 és a Canal + csatornákkal együtt végzi Franciaországban, ahol a France Télévisions csoport az elsőszámú audiovizuális csoport, amint ezt a francia hatóságok is hangsúlyozzák. 2010-ben a France Télévisions részesedése valószínűleg mintegy 10 %-ot ér el, ami alapján még mindig a harmadik helyen áll a francia szolgáltatók között.
(79)
A kereskedelmi reklámok 2011 végén esedékes megszüntetéséig a France Télévisions bár időkorlátozásokkal, de tovább folytatja tevékenységét a francia televíziós kereskedelmi reklámpiacon, a többi szolgáltatóval párhuzamosan. A France Télévisions a hirdetőknek még 2011 után is kínálhatja szolgáltatásait általános megnevezésük alatt futó áruk reklámjára, vagy műsorok szponzorálására, a Franciaországban működő többi szolgáltatóval párhuzamosan. Még ha a France Télévisions versenytársai teljes egészében ki is használják a France Télévisions csoportnak a reform következtében történő szinte teljes kivonulását a reklámpiacról, a France Télévisions ott továbbra is jelen marad. 2007-hez képest az állandó versenytársakkal mennyiségben és piaci részesedésben összehasonlítva a francia hatóságok által a France Télévisions reklámokból és szponzorálásból származó bevételeiről közölt becslések alapján, a France Télévisions piaci részesedése 2012-ben még mindig 3,3 % lesz, míg a TF1 csatornáé meghaladja majd az 50 %-ot, az M6 piaci részesedése pedig hozzávetőleg 20 %-ot fog elérni.
(80)
A France Télévisions olyan nézettségi arányt érhet el, amelyre a szóban forgó költségvetési dotáció hiányában nem számíthatna, és ez hatással lehet más műsorszolgáltatók közönségére, következésképpen a kereskedelmi tevékenységükre is, oly módon, hogy a versenyfeltételek torzulnak. A France Télévisions ugyanúgy folytatni fogja tevékenységét az audiovizuális jogok vásárlása és értékesítése piacán, az említett támogatásnak köszönhetően fenntartott alkupozícióval. A műsortervezésbe fektetett beruházások fenntartása, amit a költségvetési támogatások tesznek lehetővé, tehát hatással van arra, hogy a France Télévisions milyen mértékben képes vásárlóként vagy vevőként megjelenni e piacon.
(81)
Az előzőekből következik, hogy a francia állam pénzügyi forrásaiból kizárólag a France Télévisions számára nyújtott költségvetési támogatások torzítják a versenyt, vagy legalábbis ezzel fenyegetnek a franciaországi műsorszolgáltatás kereskedelmi üzemeltetése terén, és bizonyos mértékben más tagállamokban is, ahol a France Télévisions műsorait sugározzák.
(82)
Az audiovizuális műsorok és közvetítési jogok vásárlásának és értékesítésének piaca, ahol a France Télévisions jelen van, nemzetközi kiterjedésű, még akkor is, ha általában területileg egy tagállamra korlátozott a vásárlás. Egyébként a France Télévisions műsorait, amelyek sugárzása az állami támogatásnak köszönhetően tartható fenn, más tagállamokban, úgymint Belgiumban és Luxemburgban is lehet fogni. Végül pedig a France Télévisions az interneten keresztül is sugároz műsorokat, amelyek Franciaországon kívül is elérhetők.
(83)
Ilyen körülmények között a kilátásba helyezett költségvetési támogatások torzíthatják a versenyfeltételeket, és kihathatnak a tagállamok közötti kereskedelemre.
VI.1.4. Az állami támogatás létezéséből levont következtetések
(84)
Az előzőekkel kapcsolatban, azok a költségvetési támogatások, amelyeket a Francia Köztársaság kíván juttatni a France Télévisions számára, az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, amelynek a belső piaccal való összeegyeztethetőségét meg kell vizsgálni.
VI.2. Összeegyeztethetőség az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése tekintetében
(85)
Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vagy a jövedelemtermelő monopólium jellegű vállalkozások olyan mértékben tartoznak a Szerződések szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását. A kereskedelem fejlődését ez nem befolyásolhatja olyan mértékben, amely ellentétes az Unió érdekeivel.”
(86)
A műsorszolgáltatásról szóló közleményében a Bizottság kimondja azokat az elveket, amelyeknek eleget tesz az EUMSZ 107. cikkét és 106. cikkének (2) bekezdését az állam által az állami műsorszolgáltató szervezeteknek nyújtott finanszírozásra alkalmazva. E tekintetben a Bizottság értékelése az alábbi két aspektusra vonatkozik:
-
a közszolgálati feladat hivatalos jogi aktusba foglalt pontos és egyértelmű meghatározása, ideértve az új, fontos szolgáltatások nyújtásának meghatározását is, amely felett a műsorszolgáltatótól független testület gyakorol hatékony ellenőrzési mechanizmusokat,
-
az e feladatokhoz szükséges kompenzációk arányos és átlátható állami finanszírozása, anélkül, hogy a kompenzációk meghaladnák a közszolgálati feladatok ellátásának nettó költségét, amely felett szintén hatékony ellenőrzést gyakorolnak.
VI.2.1. A hatékony ellenőrzésnek alávetett, közszolgálati feladatok pontos és egyértelmű meghatározása hivatalos jogi aktusban
(87)
Amint az előzőekből is kitűnik, az eljárás megindításáról szóló határozatban az ott kifejtett indokok alapján a Bizottság nem fogalmazott meg kétségeket sem a hivatalos jogi aktusokkal a France Télévisions csoportra ruházott közszolgálati feladatok megfelelő meghatározásával és mandátumával kapcsolatban, sem pedig azoknak a külső ellenőrzéseknek a megfelelőségével kapcsolatban, amelyekkel azt vizsgálják, hogy a France Télévisions miként tesz eleget a fentebb leírtak szerint ráruházott kötelezettségeinek. A Bizottság úgy vélte továbbá, hogy az 1986. szeptember 30-i 86-1067.sz. módosított törvény vonatkozó rendelkezései (43 - 11., 44., 48. és 53. cikk) és az e törvényt végrehajtó - elsősorban az ajánlattételi feltételekről (2009. június 23-i 2009-796. sz. rendelet) és a célokról és eszközökről szóló szerződésre vonatkozó - rendeletek, illetve jogi aktusok megfelelnek az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazási szabályainak, a műsorszolgáltatásról szóló közleményben meghatározott közcélú műsorszolgáltatási támogatások értékelésére vonatkozóan.
(88)
E következetés a Bizottság által korábban e tárgyban az akkor hatályos közlemény alkalmazásában már levont, a France 2 és France 3 csatornákra vonatkozó 2003. és 2005. évi, valamint a France Télévisions csoportra vonatkozó 2008. és 2009. évi következetések mintájára született.
(89)
Tehát sokszorosan indokolt egyes érdekelt felek összefoglaló észrevételeinek vizsgálata, amelyekben azt állítják, hogy az állami csatornák és a versenytársak műsortervezése hasonló jellegű, és amelynek más felek észrevételei ellentmondanak, és amelyek jellegüknél fogva nem módosítják ezt az értékelést.
(90)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény a France Télévisions közszolgálati kötelezettségeit széles körűen és minőségi szempontból, de ugyanakkor pontosan meghatározza. A közszolgálattal széles közönséget kell megcélozni, és a pluralizmus tiszteletben tartása mellett, a demokratikus, szociális, állampolgári, kulturális és társadalmi szükségletek biztosítására irányuló célkitűzésnek megfelelő sokrétű kínálatot kell nyújtani. Az, hogy egyes versenytársaknak az UER tagjaként be kell tartaniuk e szervezet alapszabályát, amint azt az FFTCE is hangsúlyozza, nem gördít akadályt az elé, hogy a Francia Köztársaság hivatalos jogi aktusaiban a közszolgálatra vonatkozó speciális kötelezettségeket határozzon meg, amelyek az UER-tagságból eredő kötelezettségekkel ellentétben kizárólag a France Télévisions csoportra vonatkoznak.
(91)
Egyébként pedig, minden eshetőségre tekintettel a France Télévisions kötelezettségeit az ajánlattételi feltételek és a célokról és eszközökről szóló szerződés is meghatározza, a műsorrendjeikben elérendő pontos és mennyiségi mutatókkal ellátva, amelyek a versenytárs műsorszolgáltatókra nem vonatkoznak. A France Télévisions számára odaítélt eszközöket a célok elérésére, valamint a közérdeket szolgáló jogalkotási és szabályozási eszközökkel meghatározott közszolgálati kötelezettségek teljesítésére szánták, miközben a versenytárs műsorszolgáltatóknak nyújtott magánszektorból érkező források tisztán üzleti célt szolgálnak. Továbbá, a szabályozásban előírt, vagy a szolgáltatók által a műsorsugárzási tevékenységükben szabadon vállalt korlátozások létezése nem vonja maga után a valóságban az állami és a kereskedelmi műsorszolgáltatók számára a differenciálatlan kínálatot. Ezeket a törvényből eredő közszolgálati kötelezettségeket - az UER-tagságból fakadó kötelezettségekkel ellentétben - rendszeres külső vizsgálatnak vetik alá, amelyek elsősorban parlamenti vizsgálatok, és a teljesítést ellenőrzik.
(92)
Emellett az SACD kiemeli a France Télévisions legnagyobb kötelezettségvállalását az eredeti francia audiovizuális és filmművészeti alkotás támogatása mellett, szemben a versenytársakkal, akikre jóval kisebb kötelezettségek hárulnak. Igaz, hogy az SADC észrevételei nem támasztják alá és nem világítják meg azokat az okokat, amelyek miatt az importált, esetleg más tagállamból származó nem francia alkotások gyengébb minőségűek lennének, mint a France Télévisions által finanszírozottak. Mindebből az következik, hogy az eredeti alkotást támogató, abszolút értelemben és a versenytársakhoz képest magasabb kötelező vállalás a francia társadalom azon társadalmi és kulturális igényei felé mutat, és azokhoz közvetlenül kapcsolódik, amelyeket a közérdekű szolgáltatásra irányuló kötelezettsége alapján a France Télévisions műsorütemezésének teljesítenie kell.
(93)
A Francia Köztársaság által nyújtott tájékoztatással kapcsolatban a France Télévisions közszolgálati feladatainak meghatározására és ellenőrzésére vonatkozó pozitív értékelést ki kell terjeszteni az új, fontos audiovizuális szolgáltatások elindítására alkalmazandó mechanizmusokra is, az ezen eljárás megindítására vonatkozó határozat után érvénybe lépett, a műsorszolgáltatásról szóló közlemény értelmében. E szolgáltatások, amelyek a műsorra tűzött kínálatot más hordozókra vagy formátumokra is kiterjesztik, szerepelnek a France Télévisions ajánlattételi feltételeiben és a célokról és eszközökről szóló szerződésben, ahol megtalálható a törvény által előírt általános gazdasági érdekű szolgáltatásba tartozó feladatok kifejtése és meghatározása. E dokumentumokat a fentebb leírtak szerint rendelettel fogadják el, oly módon, hogy a már meghatározott és az esetleges jövőbeli új szolgáltatásokra ugyanazok a sajátos előzetes konzultációs és utólagos éves teljesítési ellenőrzések vonatkoznak, mint az említett feladatokra.
(94)
Mindent összevetve úgy tűnik tehát, hogy a France Télévisions csoportra ruházott közszolgálati feladatok meghatározása, valamint a vonatkozó ellenőrzési mechanizmusok megfelelnek a műsorszolgáltatásról szóló közleményben megállapított szabályoknak és elveknek, amelyek maguk is az Unió igazságszolgáltatási szerveinek ítélkezési gyakorlatából merítenek.
VI.2.2. Az állami finanszírozás arányossága és átláthatósága
(95)
A Francia Köztársaság által bejelentett finanszírozási mechanizmus, amelynek része a reklámüzenetek csökkentése, majd pedig megszüntetése miatti kompenzációra szánt éves támogatás, rendeltetését tekintve állandó mechanizmus, és ily módon a reklámüzenetek sugárzásának megszüntetésére a törvény által előírt 2011. novemberi határidő utáni időszakra is kiterjed.
(96)
Az éves állami finanszírozásba tartozik majd a közszolgálati audiovizuális hozzájárulás, korábbi nevén TV licenciadíj forrásainak egy részéből álló juttatás, valamint a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvényben meghatározott éves támogatás. A Bizottság által a 2005. április 20-i határozattal jóváhagyott létező támogatás mellé, amelyet nem módosított a kilátásba helyezett mechanizmus, társul tehát egy költségvetési támogatás is, amelynek pontos összegét minden évben a pénzügyi törvény fogja meghatározni az adott üzleti évre. A Francia Köztársaság észrevételeiben azt állítja, hogy a tervezett nettó közszolgálati költségek szolgálnak majd az éves támogatás összegének előzetes meghatározására, az egyes üzleti évek előtt.
(97)
Egyébként ugyanez derül ki a francia hatóságok által a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatában kifejezett kétségekre válaszul eljuttatott szemléltető jellegű becslésekből is. A Bizottság megjegyzi, hogy a francia hatóságok tájékoztató jellegűnek tekintik az üzleti terv előrejelzéseit, és elismeri, hogy egy közszolgálati feladatokkal felruházott vállalat számára, amelynek e cél érdekében többéves költségeket kell vállalnia, hasznosak a célokról és eszközökről szóló szerződés módosításába illesztett üzleti tervben előírt pénzügyi keretek. Ily módon az ott feltüntetett összes jelzett állami forrás, bár ezek alacsonyabb értékűek, összefüggésben marad a 2010 és 2012 közötti időszakra előírt szolgáltatás nyújtásának bruttó költségével.
(98)
Figyelembe véve a bruttó költségek relatív tervezhetőségét, mivel kevésbé változékonyak, mint a nettó költségek kiszámításának alapját képező üzleti bevételek, az üzleti terv jelzés értékű számadatai a priori megerősítik a Francia Köztársaság állítását, amely szerint a közszolgálati nettó költségek meghatározó jellegűek a jövőbeli támogatás éves összegének megállapításához. Így a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel bevezetett állami pénzügyi kompenzációs kötelezettség jelenti majd a jelzett költségvetési támogatás motorját, anélkül, hogy meghatározná az összeget az arra vonatkozó becsléshez képest, hogy várhatóan mennyi lesz a reklámüzenetek megszűnésével kieső reklámbevételek összege.
(99)
Ez a megközelítés objektív módon igazoltnak tűnik. A támogatás állandó jellegéből adódóan az összegének megállapítása ahhoz képest, hogy mekkora lenne a reklámbevétel, ha a reklámüzenetek a törvény miatt nem szűnnének meg, például megállapítva a reform bejelentése és megvalósítása előtti bevételek összegét, adott esetben a televíziós reklámpiac alakulása függvényében történő kiigazításokkal, egyre inkább önkényes módszer volna. Ha a támogatás összegét így számítanák ki a feltételezett bevételekhez képest, a France Télévisions mint egyetlen vállalat létrehozásában kialakuló szinergiákból származó, a tervezetthez képest nagyobb mértékű bruttó közszolgálati költségcsökkentés az állami forrásokból származó túlkompenzáció veszélyével járna.
(100)
Az éves támogatásnak a közszolgálati feladatok a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeihez képest történő kiszámítása egyébként koherens a Francia Köztársaság vállalásával, amely a hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 44. cikkében, valamint a francia állam és a közszolgálati audiovizuális ágazatban működő szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló rendelet 2. cikkében jelenik meg, annak érdekében, hogy a France Télévisions számára nyújtott állami források ne haladják meg a rábízott közszolgálati feladatok teljesítésének költségeit. Amint a francia hatóságok is emlékeztetnek rá, e vállalás és az említett rendelkezések teljes mértékben alkalmazandók a jelzett költségvetési támogatásra, és az éves közfinanszírozási mechanizmusra, amelynek szerves részét fogja képezni.
(101)
Következésképp az éves támogatásnak a közszolgálati feladatok a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeihez képest történő kiszámítása a Bizottság műsorsugárzásról szóló közleménye értelmében arányosnak tűnik.
(102)
E tekintetben egyes érintett harmadik felek ellentétes értelmű észrevételei nem semmisítik meg e következetést.
-
az FFTCE azon észrevételei, amelyek szerint a közszolgálati feladatoknak nem részét képező reklámbevételből származó nyereség kompenzációja nem tartozik e feladatok finanszírozásának keretébe, nem fogadható el, továbbá ugyanilyen módon az M6 azon észrevételei sem, amelyek szerint az üzleti bevételek kiesésének becsült értéke ingadozó és pontatlan, így a France Télévisions nettó közszolgálati költségei alapján kellene előzetesen megállapítani a támogatás éves összegét, mivel a Francia Köztársaság által a 2010., 2011. és 2012. évre vonatkozóan közölt becsült összegek egyébként kizárólag jelzés értékűek,
-
az M6 azon észrevételei, amelyekkel azt állítja, hogy a Francia Számvevőszék állítólag kimutatta, hogy a France Télévisions nem rendelkezik analitikus könyvelési eszközökkel és ez strukturálisan magában hordozza a túlkompenzációt, mivel nem objektív elemek képeznék a támogatás alapját, hasonlóképpen a TF1 észrevételei, amelyek szerint a kezeletlen, vagy rosszul kezelt költségeket túlkompenzálják, nem megalapozottak, először is azért, mert a Francia Számvevőszék 2009 októberében a France Télévisions csoport szintjén a leányvállalatok analitikus könyvelési eszközeit integráló ügyvitel-irányító eszközök hiányát állapította meg, nem pedig az összes ügyviteli analitikus könyvelési eszköz hiányát, és a France Télévisions csoport minden egyes társaságának saját analitikus könyvelése van,
-
másodszor pedig, a kompenzációnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozó vizsgálat - a France Télévisions gazdasági előnyére irányuló vizsgálattal ellentétben - nem azokra a költségekre vonatkozik, amelyek az ágazaton belül egy átlagos, jól irányított vállalatnál az általános érdekű szolgáltatás nyújtásához szükségesek, hanem azokra a költségekre, amelyek ténylegesen felmerülnek majd a France Télévisions csoportnál, ideértve a jövőben tervezett csökkentést, vagy mint az előzőekben már látható volt, a France Télévisions számára nyújtandó állami források teljes összege elvileg alacsonyabb lesz a közszolgálat ellátásából eredő költségeknél, és a túlkompenzáció elkerülését szem előtt tartva állapítják meg, miután a nettó üzleti bevételt levonták belőle.
(103)
Ezek az éves támogatás előzetes megállapítása tekintetében megalapozatlan észrevételek egyébként nem veszik figyelembe azt, hogy léteznek utólagos ellenőrzési mechanizmusok. Amint az előzőekből kitűnik, az üzleti évre vonatkozó támogatás összegének pénzügyi törvényben történő előzetes éves meghatározását utólagos ellenőrzési mechanizmusok fogják követni, és adott esetben visszafizetéssel jár majd.
(104)
A műsorszolgáltatásról szóló közlemény úgy rendelkezik, hogy a tagállamoknak megfelelő mechanizmusokat kell létrehozniuk a túlkompenzáció megelőzésére, az állami finanszírozás felhasználásának rendszeres ellenőrzésével. Az ellenőrzésnek a közleményben meghatározott hatékonyságát a rendszeres időközönként független szervezet által elvégzett ellenőrzésekkel kell biztosítani, olyan mechanizmusokkal párosítva, amelyek az esetleges túlkompenzáció visszafizetését, illetve a következő üzleti év során egyrészt az éves közszolgálati költségek 10 %-át nem meghaladó esetleges tartalékok, másrészt pedig az esetleges kereszttámogatások megfelelő ráfordítását hivatottak elérni.
(105)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44. cikke kimondja, hogy „az állami audiovizuális szektorba tartozó szervezeteknek a rájuk bízott közszolgálati kötelezettségek kompenzálásaként odaítélt állami források összege nem haladja meg az említett kötelezettségek teljesítésének költségét”. E rendelkezés a Francia Köztársaság által vállalt azon kötelezettségeket eredményezi, amelyek szerint kifejezetten bele kell foglalni a törvénybe a közszolgálati kötelezettségek túlkompenzációjának elkerülésére vonatkozó elvet, annak az eljárásnak a keretében, ami a Bizottság részéről a TV licenciadíjból származó források felhasználásáról szóló 2005. április 20-i pozitív határozat meghozatalához vezetett (14).
(106)
Az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikke átveszi az 1986. szeptember 30-i törvény 53. cikkének szövegét, figyelembe véve „a közszolgálati feladatokból származó közvetlen és közvetett bevételeket”, és kimondja, hogy a közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költségéről külön elszámolást vezetnek. A rendelet 3. cikke kimondja, hogy a France Télévisions és leányvállalatai kötelesek tiszteletben tartani valamennyi kereskedelmi tevékenységük során a normális piaci feltételeket, és előírja, hogy e kötelezettség teljesítéséről egy külső szervezettel éves jelentést kell készíttetni, amelyet a felügyeletet ellátó minisztériumhoz, a Francia Nemzetgyűléshez és a Szenátushoz kell beterjeszteni. Ez utóbbi rendelkezés szintén szerepel a Francia Köztársaság vállalásaiban, amelyeket átvett a Bizottság (7) preambulumbekezdésben hivatkozott 2005. április 20-i határozata.
(107)
Az Európai Unió Törvényszéke úgy ítélte meg, hogy mind a túlkompenzáció tilalmának elvére vonatkozó rendelkezések, mind pedig a France Télévisions által az üzleti tevékenységeire alkalmazott feltételek ellenőrzése és felülvizsgálata tökéletesen megfelelt a Bizottság által a 2005. április 20-i határozat (15) meghozatalát eredményező eljárás során megfogalmazott aggodalmaknak. Az e vállalások tiszteletben tartására vonatkozóan elvégzett utólagos ellenőrzések megfelelőségét egyébként a Törvényszék is megerősítette (16).
(108)
A Bizottság megkapta és megvizsgálta a 2007-es és 2008-as üzleti évekre vonatkozó, a rendelet 2. és 3. cikkének teljesítéséről szóló jelentéseket (a rendelet 3. cikke alapján elkészített jelentések, amelyek közül a 2007. évre vonatkozó jelentést a PriceWaterhouseCoopers és KPMG könyvvizsgáló cégek, a 2008. évre vonatkozót pedig a Cabinet Rise tanúsították), valamint a 2. cikkben meghatározott, 2009. évre vonatkozó jelentéstervezetet. A rendelkezésre álló jelentések megállapítják, hogy a France Télévisions csoport számára nyújtott állami források nem voltak magasabbak, mint a ráruházott közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költsége, valamint, hogy a France Télévisions valamennyi üzleti tevékenységében tiszteletben tartotta a normális piaci feltételeket. Ez tehát kizárja az esetleges kereszttámogatásokat a kereskedelmi tevékenységek és a közszolgálati tevékenységek között. A kérdéses kapcsolatok felállítása egyébként azt mutatja, hogy a France Télévisions különböző csatornái közszolgálati költségeinek és forrásainak elszámolása elkészíthető a jelenlegi könyvelési eszközökkel, ellentétben azzal, amit az M6 állít.
(109)
Az állami források utólagos ellenőrzésének a 2007-958. sz. rendeletben előírt szabályai a jelzett költségvetési támogatásra is alkalmazandók lesznek. Az ellenőrzés létrehozása óta a France Télévisions számára nyújtott teljes állami források nem voltak elegendők a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséhez kapcsolódó nettó költségek fedezésére, így tehát nem merült fel egy esetleges túlkompenzáció felhasználásának kérdése. Az üzleti tervben átvett, és a fenti 1. táblázatban bemutatott középtávú költség- és bevételtervezet esetében úgy tűnik, hogy némi többlet várható 2012-ben, ami ha valóban beigazolódik, és nem szükséges a 2010. és 2011. év veszteségének megszüntetéséhez, akkor azt elvileg elsősorban az audiovizuális alkotási kiadásokra kell majd fordítani.
(110)
Mindenesetre ahhoz, hogy a meglévő intézkedés megfeleljen a műsorszolgáltatásról szóló közleménnyel 2009-ben újonnan bevezetett kiigazításoknak, a Francia Köztársaság vállalja, hogy módosítja a 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkét oly módon, hogy:
-
biztosítsa, hogy a külön elszámolásokról szóló éves jelentést a 3. cikkben meghatározott jelentés mintájára ellenőrizze egy külső szervezet, amelynek kiválasztását a kulturális miniszter hagyja jóvá, és a France Télévisions költségére elvégzett ellenőrzés eredményét elküldik a kulturális miniszternek, a Francia Nemzetgyűlésnek és a Szenátusnak,
-
javítsa azt az egyedi működési mechanizmust, amely a külön elszámolásokkal esetleg kimutatott és a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkével, valamint a műsorszolgáltatásról szóló közleménnyel nem összeegyeztethető túlkompenzációk, vagy kereszttámogatások hatékony visszafizetését biztosítja.
(111)
E körülmények alapján kitűnik, hogy a Francia Köztársaságnak vannak megfelelő mechanizmusai az állami finanszírozás felhasználásának rendszeres és hatékony ellenőrzésére a túlkompenzáció vagy a kereszttámogatás megelőzésére, amint erről a műsorszolgáltatásról szóló közlemény rendelkezik.
(112)
Mindezeket figyelembe véve kitűnik, hogy a France Télévisions kereskedelmi piacokon - ahol a reform teljes végrehajtása után is működni fog - való jelenlétéből fakadó potenciális versenykorlátozások mindent összevetve igen kis mértékűek lesznek. E jelenlét nagy valószínűséggel igen korlátozott lesz, és a reform előre látható hatása az lesz, hogy a televíziós reklámok iránti kereslet, még ha csupán részlegesen is, de átmegy a France Télévisions versenytársaihoz.
(113)
Amint a hét kereskedelmi televíziós illetve rádiócsatorna által nyilvánosságra hozott levél is jelzi, a reform teljes megvalósítása, a France Télévisions reklámüzeneteinek megszüntetése azzal jár majd, hogy „a kereskedelmi médiumok képesek lesznek új lendületet venni, amire szükségük van”, miközben a reklámüzenetek fenntartása „káros következményekkel járna az összes francia médiumra nézve, és lényegesen megváltoztatná a szereplők gazdasági kilátásait…” (17).
(114)
Más szóval, a France Télévisions részleges kivonulása, és a közérdeket szolgáló feladatainak megfelelő műsorok sugárzásából származó - kereskedelmi vagy állami kompenzációs - bevételeinek a szerkezet szintjén történő ismételt meghatározása, anélkül, hogy mindez pénzügyi szempontból közvetlenül érintené a közönséget, csökkenti a potenciális versenykorlátozásokat azokban a piaci versenyhelyzetekben, ahol a France Télévisions is működik. E kivonulás új teret nyit, amelyet új szereplők vagy a reklámpiacon jelenleg korlátozott jelenlétű szereplők foglalhatnak el, idővel mozgásba hozva a versenyt.
(115)
Ebből az következik, hogy a Francia Köztársaság által szolgáltatott információk és tett vállalások fényében az állami finanszírozás célja az lesz, hogy a France Télévisions fedezni tudja a rá háruló kötelezettségek teljesítésével felmerült költségeket, és e finanszírozásnak az említett költségekre kell korlátozódnia, és továbbra is a műsorszolgáltatásról szóló hatályos közlemény követelményeinek megfelelő utólagos ellenőrzéseknek kell majd alávetni. Továbbá, mivel a France Télévisions csökkenteni fogja jelenlétét a verseny által szabályozott piacokon, a kilátásba helyezett támogatás nem befolyásolja olyan mértékben a kereskedelem fejlődését, ami az Unió érdekével ellentétes volna, eleget téve az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésében foglalt alkalmazási feltételeknek.
(116)
Ezen túlmenően a Francia Köztársaság vállalja, hogy 2013-ig a Bizottság számára éves jelentést készít, amely időpontra az audiovizuális reform várhatóan teljesen megvalósul, és így nyomon lehet majd követni az állami támogatásról szóló szabályokra nézve a reform legérdemlegesebb vetületeit, amelyek közé tartoznak az éves kompenzációk és az utólagos ellenőrzési mechanizmusok, a France Télévisions által a kereskedelmi tevékenységeire alkalmazott feltételek, és piaci helyzetének alakulása, valamint a célokról és eszközökről szóló szerződés éves teljesítése.
(117)
Tekintettel a reform mélyreható jellegére, a France Télévisions szolgáltatási feladatainak finanszírozásában ezzel bevezetett innovációkra, a France Télévisions költségeinek és bevételeinek alakulására kifejtett hatásaira, valamint a France Télévisions és versenytársai üzleti bevételét befolyásoló bizonytalan gazdasági környezetre a piacon, e vállalás természeténél fogva lehetővé teszi, hogy a Bizottság ellenőrizze, és minél közelebbről nyomon kövesse a reform végrehajtását, valamint a jelen eljárás keretében a Francia Köztársaság által tett vállalások megvalósítását.
(118)
Az eljárás megindítására irányuló határozatában a Bizottság kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy esetleg hozzárendeltségi viszony áll fenn a reklámokra és az elektronikus hírközlésre kivetett új adókból származó bevételek, valamint a France Télévisions számára 2010-től nyújtandó éves támogatás között. Amennyiben megállapítást nyer egy ilyen viszony, az azzal járna, hogy ezeket az adókat a támogatás szerves részének kell tekinteni, és meg kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a belső piaccal. Bár a 2009. évre vonatkozóan egy ilyen jellegű viszony fennállása kizárható volt, figyelembe véve az állami audiovizuális szektorról szóló, 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény hatálybalépésének és végrehajtásának dátumát, a jövőre nézve továbbra is fennállt a kétség a legfelsőbb francia hatóságok által tett nyilatkozatokra való tekintettel.
(119)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján, amelyet megerősít a Régie Networks C-333/07. előzetes döntéshozatal iránti kérelem ügyében 2008. december 22-én hozott ítélet 99. pontja, kitűnik, hogy „ahhoz, hogy az adó valamely támogatási intézkedés szerves részének legyen tekinthető, az adó és a támogatás között a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszonynak kell fennállnia abban az értelemben, hogy az adót szükségképpen a támogatás finanszírozására fordítják, és az közvetlenül befolyásolja ez utóbbi nagyságát, ebből következően annak értékelését is, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal” (18). A Bíróság által megállapított két követelményt, vagyis a vonatkozó nemzeti szabályozást és a támogatás összegének közvetlen befolyásolását a következő rész vizsgálja.
(120)
A francia jog szerint a pénzügyi törvényekre vonatkozó 2001. augusztus 1-jei alapvető törvény 36. cikke értelmében az állam javára létrehozott forrás csak akkor fordítható egy másik jogi személyre, ha a pénzügyi törvény így rendelkezik. A pénzügyi törvényben tehát kifejezetten elő kellene írni, hogy a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel bevezetett, a reklámra és az elektronikus hírközlésre kivetett adók hozamát részben, vagy egészben a France Télévisions finanszírozására fordítják. Mostanáig ilyen rendelkezést nem fogadtak el. A jövőre nézve a Francia Köztársaság vállalja, hogy az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerint eljárva új értesítést küld a Bizottságnak a rendszer felépítésének módosítására irányuló bárminemű tervről. Ilyen feltételek mellett a jelzett támogatás és a nemzeti jog szerint kivetett új adók között a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében nem állapítható meg kötelező hozzárendeltségi viszony.
(121)
Ezenkívül kitűnik az is, hogy a közszolgálati audiovizuális hozzájárulás forrásainak egy részéből álló juttatással növelt költségvetési támogatás éves összegének meghatározására szolgáló fő kritérium a France Télévisions csoportra háruló közszolgálati kötelezettségek nettó költségének összege, és nem az új adókból származó bevételek. Márpedig a tervezett közszolgálati költségek előzetes becslések tárgyát képezik és fogják képezni a célokról és eszközökről szóló szerződésben a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének alkalmazásában, a pénzügyi törvénytervezetben meghatározott éves támogatást a tervezett nettó költségek szerint fogják alakítani, és az előirányzatok és az eredmények közötti megfelelést az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkének végrehajtására meghatározott jelentés keretében állapítják meg, és szükség esetén utólag korrigálják. Mivel a költségek az adók címén beszedett forrásoktól függetlenül merülnek fel, az adók hozama közvetlenül nem befolyásolhatja a támogatás összegét. Kitűnik továbbá, hogy a francia kormány által eredetileg tervezett adók mértéke a parlament által megszavazott végleges törvényben csökkent, anélkül, hogy ez a France Télévisions számára nyújtandó támogatás egyidejű és arányos csökkentésével járt volna.
(122)
Mindezek alapján a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel a reklámokra és az elektronikus hírközlésre kivetett adók nem képezik a támogatás szerves részért, és következésképp ezeket nem kell belevenni a támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére irányuló vizsgálatba, ellentétben azzal, amit bizonyos harmadik érdekelt felek, név szerint az ACT, az FFTCE, a Kereskedelmi Csatornák Egyesülete, az M6 és a TF1 állít.
(123)
E következetés nem sérti az említett adóknak és a külön rendelkezéseiknek mint különálló intézkedéseknek az uniós joggal való összeegyeztethetőségét, mindenekelőtt az elektronikus hírközlésre kivetett adóval kapcsolatban a Szerződés megsértése miatt indított 2009/5061. számú eljárás keretében vizsgált kérdéseket illetően a 2002/20/EK irányelv vagy az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19) tekintetében.
(124)
A Bizottság egyébként tudomásul veszi Franciaország azon nyilatkozatát, amely szerint kizárja az említett adókat az e határozat tárgyát képező értesítése területéből.
VII. KÖVETKEZTETÉSEK
(125)
A fentiek fényében a Bizottság megállapítja, hogy a France Télévisions számára a fentiekben leírt módon nyújtott éves költségvetési támogatás az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében összeegyeztethetőnek nyilvánítható a belső piaccal, a közszolgálati műsorsugárzási szolgáltatásokra vonatkozóan meghatározott elvek és alkalmazási szabályok szerint,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Francia Köztársaság által a France Télévisions számára a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének VI. bekezdése alkalmazásában éves költségvetési támogatás formájában nyújtani kívánt állami támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikkének (2) bekezdésével összhangban összeegyeztethető a belső piaccal.
Következésképpen e támogatás végrehajtása engedélyezett.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 20-án.