EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1255/2011
af 30. november 2011
om et program for støtte til videreudvikling af en integreret havpolitik
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, artikel 91, stk. 1, artikel 100, stk. 2, artikel 173, stk. 3, artikel 175 og 188, artikel 192, stk. 1, artikel 194, stk. 2, og artikel 195, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I tråd med meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 10. oktober 2007 om en integreret EU-havpolitik (»meddelelsen fra Kommissionen«) er det vigtigste formål med den integrerede EU-havpolitik (»den integrerede havpolitik«) at udvikle og gennemføre en integreret, samordnet, sammenhængende, gennemsigtig og bæredygtig beslutningstagning i forbindelse med oceaner og have, kyst- og øområder samt regioner i den yderste periferi og i de maritime sektorer.
(2)
I handlingsplanen, der ledsager meddelelsen fra Kommissionen, opregnes en række foranstaltninger, som Kommissionen foreslår som det første skridt til gennemførelse af en ny, integreret EU-havpolitik.
(3)
I Kommissionens statusrapport om den integrerede EU-havpolitik af 15. oktober 2009 sammenfattes de vigtigste resultater af den integrerede havpolitik indtil nu, ligesom der afstikkes retningslinjer for politikkens næste gennemførelsesfase.
(4)
Rådet understregede i sine konklusioner af 16. november 2009 om den integrerede havpolitik vigtigheden af at tilvejebringe midler til videreudvikling og gennemførelse af den integrerede havpolitik ved at opfordre Kommissionen til at fremlægge de nødvendige forslag til finansiering af foranstaltninger under den integrerede havpolitik i de gældende finansielle overslag med henblik på ikrafttræden i 2011.
(5)
I sin beslutning af 21. oktober 2010 om integreret havpolitik - Evaluering af gjorte fremskridt og nye udfordringer - støttede Europa-Parlamentet udtrykkeligt »Kommissionens hensigt om at finansiere den integrerede havpolitik med 50 mio. EUR i løbet af de næste to år med henblik på at bygge videre på tidligere projekter inden for områderne politik, forvaltning, bæredygtighed og kontrol«.
(6)
Finansieringsrammen for den integrerede havpolitik, der er fastsat i denne forordning, tager hensyn til både den nuværende økonomiske afmatning og det forhold, at dette er det første operationelle program, der specifikt er rettet mod gennemførelsen af den integrerede havpolitik.
(7)
Der er fortsat behov for bevillinger, for at Unionen skal kunne gennemføre og videreudvikle den integrerede havpolitik i tråd med Europa-Parlamentets beslutning af 20. maj 2008 om en integreret EU-havpolitik (4) og nå de overordnede mål som opstillet i meddelelsen fra Kommissionen og som bekræftet i statusrapporten fra oktober 2009 og godkendt af Rådet i dets konklusioner af 16. november 2009.
(8)
Det er ikke alle den integrerede havpolitiks prioriteter og mål, der er omfattet af andre EU-instrumenter såsom Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Fiskerifond, det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, instrumentet til førtiltrædelsesbistand og det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, og derfor er det nødvendigt at udarbejde et program for støtte til videreudvikling af den integrerede havpolitik (»programmet«).
(9)
Med forbehold af de kommende forhandlinger om den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2013 skal der stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed for at sikre, at den integrerede havpolitiks mål kan udvikles og gennemføres uden at undergrave de ressourcer, der er øremærket til andre politikker, og på samme tid styrke en bæredygtig udvikling af Unionens maritime regioner, herunder øer og regionerne i den yderste periferi. Derfor anses det for afgørende at inkludere den integrerede havpolitik i den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2013. Endvidere bør der, hvis det er hensigtsmæssigt, udarbejdes et forslag til forlængelse af programmet efter 2013 ledsaget af et forslag om en passende finansieringsramme.
(10)
Finansiel støtte til foranstaltninger vedrørende den integrerede havpolitik med henblik på at fremme udviklingen inden for maritime anliggender vil i høj grad indvirke på den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.
(11)
EU-finansieringen bør udformes således, at den støtter sonderende undersøgelser i forbindelse med foranstaltninger, som skal fremme den integrerede havpolitiks strategiske mål, under behørig hensyntagen til deres samlede virkninger, på basis af en økosystembaseret tilgang, til bæredygtig »blå« økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og konkurrenceevne i kyst- og øområder samt regioner i den yderste periferi og til fremme af den integrerede havpolitiks internationale dimension.
(12)
Den integrerede havpolitiks strategiske mål omfatter en integreret havforvaltning på alle planer; videreudvikling og gennemførelse af integrerede havområdestrategier tilpasset de specifikke behov i de forskellige havområder i Europa; videreudvikling af tværgående værktøjer til udformning af integrerede politikker, der sigter på at forbedre synergieffekterne og koordineringen mellem de eksisterende politikker og instrumenter, herunder ved hjælp af udveksling af oplysninger og viden om havet; større inddragelse af interessenter i ordninger for integreret havforvaltning; beskyttelse og bæredygtig udnyttelse af hav- og kystressourcer samt fastlæggelse af bæredygtighedstærskler for menneskelige aktiviteter og beskyttelse af hav- og kystmiljøet og biodiversiteten under havstrategirammedirektivet (5), som er miljøsøjlen i den integrerede havpolitik, samt vandrammedirektivet (6).
(13)
Det er vigtigt, at programmet er koordineret med de øvrige EU-politikker, der kan have en havdimension, navnlig strukturfondene, de transeuropæiske transportnet, den fælles fiskeripolitik, turisme, miljø og klimaændringer, rammeprogrammet for forskning og udvikling og energipolitikken.
(14)
Der bør fastlægges generelle mål for programmet for at sikre sammenhæng mellem dets forskellige aspekter. For hvert generelt mål bør der fastsættes mere detaljerede operationelle mål. Fordelingen af midler til de generelle mål for perioden 2011-2013 er angivet i bilaget. Denne fordeling sikrer fleksibilitet, således at den generelle budgetramme pr. mål kan øges/reduceres, uden at overstige den overordnede finansieringsramme.
(15)
EU-finansieringen bør give mulighed for at støtte udvikling af integreringen af havovervågningen i overensstemmelse med Еuropa-Parlamentets beslutning af 21. oktober 2010 og Rådets konklusioner af 17. november 2009 om integrering af havovervågning under hensyn til køreplanen med henblik på etablering af den fælles ramme for informationsudveksling for EU's maritime område (CISE). Denne øremærkede finansiering bør derfor begrænses til udvikling af et decentraliseret informationsudvekslingssystem, dvs. foranstaltninger, der bl.a. omfatter software, til forbedring af grænsefladen mellem overvågningssystemerne. Programmet bør tage hensyn til resultaterne af andre projekter vedrørende det decentraliserede havovervågningssystem.
(16)
Gennemførelse af programmet i tredjelande bør bidrage til støttemodtagerlandets udviklingsmål og være forenelig med andre EU-samarbejdsinstrumenter, herunder mål og prioriteter for de relevante EU-politikker og gældende EU-ret samt relevante internationale konventioner.
(17)
Programmet bør supplere og være sammenhængende med eksisterende og fremtidige finansieringsinstrumenter, som Unionen og medlemsstaterne stiller til rådighed på nationalt og subnationalt plan, og som har til formål at fremme beskyttelse og bæredygtig udnyttelse af oceaner, have og kystområder og bidrage til at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og deres kyst- og øområder samt regioner i den yderste periferi, idet der tages hensyn til prioriteringen af nationale og lokale projekter og deres fremskridt.
(18)
Foranstaltningerne i programmet bør supplere andre EU-foranstaltninger for at sikre sammenhængende gennemførelse af EU-retsakterne vedrørende de relevante sektorpolitikker og samtidig forhindre overlapning.
(19)
Der er også behov for at fastsætte regler for programmering af foranstaltninger, udgifters støtteberettigelse, EU-støttens størrelse, de vigtigste betingelser for tilrådighedsstillelse af støtte og programmets samlede budget.
(20)
Programmet bør gennemføres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7) (»finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8).
(21)
I denne forordning fastlægges en finansieringsramme for det flerårige program, der som omhandlet i punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (9) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure.
(22)
For at Kommissionen lettere skal kunne overvåge denne forordnings gennemførelse, bør der åbnes mulighed for at finansiere udgifter til overvågning, kontrol og evaluering.
(23)
De årlige arbejdsprogrammer for programmets gennemførelse bør vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (10).
(24)
For så vidt angår foranstaltningerne finansieret i henhold til denne forordning er det nødvendigt at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes ved anvendelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (11), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (13).
(25)
For at sikre, at EU-finansieringen anvendes effektivt, bør de foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, regelmæssigt evalueres.
(26)
Det er underforstået, at ingen af foranstaltningerne i forbindelse med programmet kræver et supplerende retsgrundlag.
(27)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene, og kan derfor på grund af omfanget og virkningerne af de foranstaltninger, der skal finansieres under programmet, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning indføres et program for støtte til foranstaltninger til videreudvikling og gennemførelse af den integrerede EU-havpolitik (»programmet«).
Den integrerede EU-havpolitik fremmer koordineret og sammenhængende beslutningstagning med henblik på at maksimere den bæredygtige udvikling, økonomiske vækst og sociale samhørighed i medlemsstaterne, navnlig Unionens kystområder, øområder og regioner i den yderste periferi, samt maritime sektorer, gennem sammenhængende og koordinerede havrelaterede politikker og relevant internationalt samarbejde.
Programmet støtter den bæredygtige udnyttelse af havene og større videnskabelig viden.
Artikel 2
Generelle målsætninger
Programmet har følgende generelle mål:
a)
at fremme udvikling og gennemførelse af integreret forvaltning af hav- og kystanliggender
b)
at bidrage til udvikling af tværgående værktøjer, dvs. maritim fysisk planlægning, den fælles ramme for informationsudveksling (CISE) og havviden om oceaner, have og kystområder, inden for og grænsende op til Unionen, for at udvikle synergier og støtte hav- eller kystrelaterede politikker, navnlig inden for økonomisk udvikling, beskæftigelse, miljøbeskyttelse, forskning, maritim sikkerhed, energi og udviklingen af grønne maritime teknologier, under hensyn til og på grundlag af eksisterende redskaber og initiativer
c)
at fremme beskyttelse af havmiljøet, herunder navnlig biodiversiteten, og bæredygtig udnyttelse af hav- og kystressourcer og nærmere at fastlægge bæredygtighedstærskler for menneskelige aktiviteter, der har indvirkning på havmiljøet, navnlig inden for rammerne af direktiv 2008/56/EF (»havstrategirammedirektivet«)
d)
at støtte udviklingen og gennemførelsen af havområdestrategier
e)
at forbedre og fremme eksternt samarbejde om og ekstern koordinering af den integrerede EU-havpolitiks mål på baggrund af debatter inden for internationale fora, idet tredjelande tilskyndes til at ratificere og gennemføre De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS)
f)
at støtte bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og nye teknologier i maritime sektorer og i Unionens kyst- og øområder samt regioner i Unionens yderste periferi.
Artikel 3
Operationelle mål
1. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra a), (integreret havforvaltning), skal programmet:
a)
fremme foranstaltninger, der tilskynder medlemsstaterne og EU-regioner til at udvikle, indføre eller gennemføre integreret havforvaltning
b)
fremme tværsektorielle samarbejdsplatforme og -netværk, der omfatter repræsentanter for offentlige, regionale og lokale myndigheder, virksomheder, forskere, borgere, civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter
c)
øge synligheden af og gøre de offentlige myndigheder, den private sektor og offentligheden opmærksom på en integreret tilgang til maritime anliggender.
2. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra b), (tværgående værktøjer), skal programmet fremme udviklingen af:
a)
den fælles informationsudvekslingsstruktur på det maritime område i Unionen til fremme af tværsektoriel og grænseoverskridende udveksling af overvågningsdata, som sammenkæder alle brugergrupper i overensstemmelse med principperne for integreret havovervågning, med henblik på at styrke sikker og bæredygtig anvendelse af havarealerne under hensyn til den relevante sektorpolitikudvikling for så vidt angår overvågning og i givet fald støtte den nødvendige udvikling
b)
maritim fysisk planlægning og integreret kystzoneforvaltning, som begge er vigtige værktøjer i forbindelse med bæredygtig udvikling af hav- og kystområder og begge bidrager til målene for økosystembaseret forvaltning og udviklingen af forbindelser mellem havet og landjorden samt fremmer medlemsstaternes samarbejde, f.eks. udviklingen af foranstaltninger, også på forsøgsbasis, som forener produktionen af vedvarende energi og fiskeopdræt
c)
en omfattende og offentligt tilgængelig havdata- og havvidenbase af høj kvalitet, der gør det lettere at udveksle, genanvende og sprede sådanne data og sådan viden mellem forskellige brugergrupper ved hjælp af eksisterende data, hvorved det undgås, at databaserne overlapper hinanden. Med henblik herpå udnyttes Unionens og medlemsstaternes allerede eksisterende programmer fuldt ud, herunder Inspire (14) og GMES (15).
3. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra c), (beskyttelse af havmiljøet), skal programmet:
a)
støtte beskyttelse og bevaring af hav- og kystmiljøet samt forebygge og reducere tilførsler til havmiljøet, herunder affald i havet, med henblik på gradvis at udfase forurening
b)
bidrage til sundhed, biodiversitet og modstandsdygtighed i marine økosystemer og økosystemer i kystområder
c)
fremme koordinationen mellem medlemsstater og andre interessenter i forbindelse med gennemførelsen af en økosystembaseret tilgang til forvaltningen af menneskelige aktiviteter og forsigtighedsprincippet
d)
lette udviklingen af fælles metoder og standarder
e)
fremme aktioner til modvirkning af og tilpasning til klimaforandringernes indvirkning på hav-, kyst- og ømiljøet med særlig vægt på de områder, der er mest sårbare i så henseende
f)
støtte udviklingen af strategiske tilgange til forskning, der tager sigte på en vurdering af økosystemernes nuværende tilstand, så der skabes grundlag for økosystembaseret forvaltning og planlægning på regionalt og nationalt plan.
4. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra d), (havområdestrategier), skal programmet:
a)
støtte udvikling og gennemførelse af integrerede havområdestrategier under hensyn til en afbalanceret tilgang i alle havområder samt til havområdernes og underhavområdernes særlige karakteristika og i givet fald af de relevante makroregionale strategier, særlig dem, hvor udvekslingen af oplysninger og erfaringer mellem de forskellige lande allerede er etableret, og hvor der eksisterer operative multinationale strukturer
b)
fremme og lette udnyttelsen af synergier mellem nationalt plan, regionalt plan og EU-plan og udveksle oplysninger, herunder om metoder og standarder, og udveksling af bedste praksis inden for havpolitik, hvilket omfatter forvaltning af havpolitik og sektorpolitikker, der har indvirkning på regionale have og kystområder.
5. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra e), (international dimension), skal programmet:
a)
tilskynde til, at der fortsat samarbejdes tæt med medlemsstaterne om en integreret tilgang med tredjelande og interessenter i tredjelande, der deler et havområde med EU-medlemsstater, herunder om ratificering og gennemførelse af UNCLOS
b)
fremme dialogen med tredjelande under hensyn til UNCLOS og de relevante gældende internationale konventioner, der er baseret på UNCLOS
c)
tilskynde til udveksling af bedste praksis, der supplerer eksisterende initiativer, under hensyn til udviklingen af regionale strategier på subregionalt plan.
Dette operationelle mål skal forfølges i overensstemmelse med Unionens samarbejdsinstrumenter under hensyntagen til målene i de nationale og regionale udviklingsstrategier.
6. Under det mål, der er opstillet i artikel 2, litra f), (vækst, beskæftigelse og innovation), skal programmet:
a)
fremme initiativer til fordel for vækst og beskæftigelse i de maritime sektorer og i kyst- og øområder
b)
fremme uddannelse, videreuddannelse og karrieremuligheder i maritime erhverv
c)
fremme udvikling af grønne teknologier, vedvarende havenergi, grøn skibsfart og nærskibsfart
d)
fremme udvikling af turisme i kyst-, hav- og øområder.
Artikel 4
Støtteberettigede foranstaltninger
Der kan under programmet ydes finansiel støtte til følgende former for foranstaltninger, der er i overensstemmelse med artikel 2 og 3:
a)
projekter, herunder forsøgsprojekter, undersøgelser, forskning og operationelle samarbejdsprogrammer, herunder programmer for almen og faglig uddannelse og videreuddannelse
b)
information af offentligheden og udveksling af bedste praksis, bevidstgørelse og kommunikations- og formidlingsaktiviteter i tilknytning hertil, herunder offentlige kampagner og arrangementer, samt udvikling og ajourføring af websteder og relevante sociale netværk og databaser
c)
konferencer, seminarer, workshopper og aktørfora
d)
samling, overvågning og visualisering og sikring af offentlig adgang til et betydeligt datamateriale, bedste praksis og databaser om EU-finansierede regionale projekter, i givet fald via et sekretariat oprettet til et eller flere af disse formål, hvilket vil gøre det lettere at indføre fælles ensartede standarder for indsamling og behandling af data
e)
foranstaltninger i forbindelse med tværgående værktøjer, herunder forsøgsprojekter.
Artikel 5
Den finansielle interventions art
1. Unionens finansielle støtte kan antage følgende retlige former:
a)
støtte, hvoraf den maksimale EU-medfinansieringssats pr. foranstaltning er 80 %
b)
kontrakter om offentlige indkøb
c)
administrative aftaler med Det Fælles Forskningscenter.
2. Der kan under programmet ydes såvel støtte til foranstaltninger som driftsstøtte. Medmindre andet er fastsat i finansforordningen, udvælges støttemodtagere eller kontrakter om offentlige indkøb efter indkaldelse af forslag eller efter udbud.
Artikel 6
Støttemodtagere
1. Der kan under programmet primært ydes finansiel støtte til fysiske eller juridiske personer, der er underlagt privat- eller offentligretlige regler i en af medlemsstaterne eller EU-retten.
2. Tredjelande og interessenter i tredjelande, der deler et havområde med EU-medlemsstater, samt internationale organisationer eller organer, der forfølger ét eller flere af de generelle og operationelle mål, der er opstillet i artikel 2 og 3, kan også omfattes af programmet. Foranstaltningerne skal altid omfatte deltagere fra Unionen.
3. Betingelserne for deltagelse i en procedure fastsættes i den relevante indkaldelse af forslag eller det relevante udbud.
Artikel 7
Principper for gennemførelsen
1. Foranstaltninger, der finansieres under programmet, er ikke berettigede til at modtage støtte fra andre EU-finansieringsinstrumenter. Der tilstræbes synergi og komplementaritet med Unionens øvrige instrumenter. Foranstaltninger under programmet supplerer gennemførelsen af de relevante sektorpolitikker.
2. Kommissionen sikrer, at ansøgere, der søger om finansiel støtte under programmet, og modtagere af en sådan støtte oplyser den indgående om finansieringen af foranstaltningerne. Der ydes kun økonomisk støtte via programmet i det omfang, der ikke findes andre EU-finansieringsmuligheder.
3. De foranstaltninger, der støttes af programmet, skal svare til Unionens mål og politikker for 2020 og 2050. Alle medlemsstater, maritime sektorer og kyst- og øområder samt regioner i den yderste periferi skal kunne omfattes af programmet, og der skal skabes en egentlig europæisk merværdi. Hvad angår finansieringen af foranstaltninger i de forskellige havområder, opretholdes der en passende regional balance.
4. De foranstaltninger, der støttes af programmet, stimulerer og styrker dialog, samarbejde og koordinering med og blandt medlemsstater, EU-regioner, interessenter, borgere, civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter, samtidig med at der sikres fuld gennemsigtighed.
5. De foranstaltninger, der støttes af programmet, gør det lettere at udnytte synergier og udveksle oplysninger, metoder, standarder og bedste praksis.
6. Principperne for god forvaltning og gennemsigtighed i beslutningsprocesserne finder anvendelse på gennemførelsen af programmet, og programmet har til formål at bidrage til gennemsigtighed og god forvaltning inden for alle tilknyttede sektorpolitikker på unionsplan, nationalt og regionalt plan.
Artikel 8
Gennemførelsesprocedurer
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med finansforordningen.
2. Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen i overensstemmelse med målene i artikel 2 og 3 årlige arbejdsprogrammer efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 9
Budgetmidler
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet er for perioden fra den 1. januar 2011 til den 31. december 2013 fastlagt til 40 000 000 EUR.
2. Budgetmidlerne afsat til programmet opføres som årlige bevillinger i Unionens almindelige budget. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for finansieringsrammen.
3. Fordelingen af midler blandt de i artikel 2 omhandlede generelle mål er anført i bilaget.
Artikel 10
Teknisk bistand
1. Op til 1 % af finansieringsrammen, jf. artikel 9, kan også dække nødvendige udgifter til forberedende foranstaltninger, overvågning, kontrol, revision eller evaluering, som er en direkte forudsætning for, at de foranstaltninger, der er støtteberettigede i henhold til denne forordning, kan gennemføres effektivt, og at målene kan nås.
2. Foranstaltningerne i stk. 1 kan navnlig omfatte undersøgelser, ekspertmøder, udgifter til it-værktøjer, it-systemer og it-netværk og eventuel anden teknisk, videnskabelig og administrativ bistand og ekspertise, som Kommissionen måtte have behov for for at gennemføre denne forordning.
Artikel 11
Overvågning
1. Hver støttemodtager skal sende Kommissionen tekniske og finansielle rapporter om forløbet af det arbejde, der finansieres under programmet. Der skal endvidere fremlægges en endelig rapport senest tre måneder efter afslutningen af hvert projekt.
2. Uden at det berører den revision, som Revisionsretten udfører i samarbejde med de kompetente nationale revisionsinstitutioner eller myndigheder, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), eller enhver kontrol, der udføres i henhold til artikel 322, stk. 1, litra b), i TEUF, foretager tjenestemænd og andre ansatte i Kommissionen kontrol på stedet, bl.a. ved stikprøver, af projekter og andre foranstaltninger, der finansieres under programmet, især for at kontrollere, om de er i tråd med programmets mål, og om foranstaltningerne i artikel 2, 3 og 4 i denne forordning er støtteberettigede.
3. Kontrakter og aftaler, der indgås som led i gennemførelsen af denne forordning, skal især indeholde bestemmelser om tilsyn og finanskontrol udøvet af Kommissionen eller dennes befuldmægtigede repræsentant og om Revisionsrettens revision, om nødvendigt på stedet.
4. Hver støttemodtager opbevarer al dokumentation for udgifterne til et projekt, således at Kommissionen har adgang til den pågældende dokumentation i fem år efter sidste udbetaling til det pågældende projekt.
5. På grundlag af resultaterne af rapporterne og stikprøverne, jf. stk. 1 og 2, justerer Kommissionen om nødvendigt størrelsen af eller tildelingsbetingelserne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for udbetalinger.
6. Kommissionen kontrollerer, om de foranstaltninger, der finansieres under programmet, gennemføres korrekt, er i overensstemmelse med foranstaltninger i henhold til andre sektorpolitikker og -instrumenter og om de overholder denne forordning og finansforordningen.
Artikel 12
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Ved gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres under programmet, sørger Kommissionen for, at Unionens økonomiske interesser beskyttes ved:
a)
anvendelse af forebyggende foranstaltninger mod svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter
b)
effektiv kontrol
c)
inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb
d)
anvendelse af sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i tilfælde af uregelmæssigheder.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 handler Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (EF, Euratom) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.
3. Kommissionen begrænser eller suspenderer udbetalingen af finansiel støtte til en foranstaltning eller kræver den tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af denne forordning eller den individuelle afgørelse eller kontrakten eller aftalen om ydelse af den finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der, uden at der er blevet anmodet om Kommissionens godkendelse, er foretaget en ændring af foranstaltningen, der strider mod dennes art eller gennemførelsesbetingelserne.
4. Hvis tidsfrister ikke overholdes, eller hvis det stadium, som gennemførelsen af en foranstaltning befinder sig på, gør det berettiget kun at udbetale en del af den tildelte finansielle støtte, anmoder Kommissionen støttemodtageren om at fremsætte sine bemærkninger inden udløbet af en nærmere fastsat frist. Hvis støttemodtageren ikke giver et tilfredsstillende svar, kan Kommissionen annullere resten af støtten og kræve allerede udbetalte beløb tilbagebetalt.
5. Ethvert uretmæssigt udbetalt beløb skal tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage til tiden, pålægges morarenter efter betingelserne i finansforordningen.
6. Med henblik på anvendelsen af denne artikel forstås ved »uregelmæssighed« enhver overtrædelse af en bestemmelse i EU-retten eller enhver misligholdelse af en kontraktlig forpligtelse, der kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse, og som ved en uretmæssig udgift skader eller ville kunne skade Unionens almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af Unionen.
Artikel 13
Rapportering, evaluering og forlængelse
1. Kommissionen underretter regelmæssigt og straks Europa-Parlamentet og Rådet om sit arbejde.
2. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
en statusrapport senest den 31. december 2012; denne rapport skal indeholde en evaluering af programmets indvirkning på andre EU-politikker
b)
en rapport om den efterfølgende evaluering senest den 31. december 2014.
3. Kommissionen forelægger i givet fald et forslag til retsakt om forlængelse af programmet efter 2013 med en passende finansieringsramme.
Artikel 14
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 15
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1255/2011/EU RENDELETE
(2011. november 30.)
az integrált tengerpolitika továbbfejlesztését támogató program létrehozásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére, 91. cikke (1) bekezdésére, 100. cikke (2) bekezdésére, 173. cikke (3) bekezdésére, 175. és 188. cikkére, 192. cikke (1) bekezdésére, 194. cikke (2) bekezdésére és 195. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az Európai Unió integrált tengerpolitikájáról szóló, 2007. október 10-i bizottsági közleménnyel (a továbbiakban: bizottsági közlemény) összhangban az Unió integrált tengerpolitikájának (a továbbiakban: integrált tengerpolitika) elsődleges célja az óceánokkal, tengerekkel, part menti régiókkal, szigetekkel és legkülső régiókkal kapcsolatos, valamint a tengeri ágazatokban folytatott integrált, összehangolt, következetes, átlátható és fenntartható döntéshozatal kidolgozása és végrehajtása.
(2)
A bizottsági közleményt kísérő cselekvési terv számos olyan intézkedést határoz meg, amelyeket a Bizottság az Unió számára az új, integrált tengerpolitika végrehajtásának első lépéseként javasol.
(3)
Az Unió integrált tengerpolitikájának eredményeiről szóló, 2009. október 15-i bizottsági helyzetjelentés összefoglalja az integrált tengerpolitikának az említett időpontig elért eredményeit, és kijelöli e politika következő végrehajtási szakaszának irányvonalát.
(4)
Az integrált tengerpolitikáról szóló, 2009. november 16-i következtetéseiben a Tanács kiemelte a tengerpolitika továbbfejlesztése és végrehajtása pénzügyi támogatásának jelentőségét, amikor felkérte a Bizottságot, hogy terjessze elő az integrált tengerpolitikai intézkedéseknek a jelenlegi pénzügyi terv keretein belül történő finanszírozására vonatkozó szükséges javaslatokat annak érdekében, hogy azok 2011-ben hatályba léphessenek.
(5)
Az Európai Parlament az integrált tengerpolitikáról - az elért eredmények értékeléséről és új kihívásokról szóló 2010. október 21-i állásfoglalásában támogatta a „Bizottság azon szándékát, hogy az integrált tengerpolitikát 50 millió EUR-val finanszírozza a következő két évben a politika, a kormányzás, a fenntarthatóság és a felügyelet terén folytatott korábbi projektekben megkezdett tevékenységek továbbvitele érdekében”.
(6)
Az integrált tengerpolitikára vonatkozóan e rendeletben meghatározott pénzügyi keretösszeg figyelembe veszi mind a jelenlegi gazdasági visszaesést, mind pedig azt, hogy ez az első olyan operatív program, amely kifejezetten az integrált tengerpolitika végrehajtásával foglalkozik.
(7)
Folyamatos uniós finanszírozásra van szükség ahhoz, hogy az Unió „Az Európai Unió integrált tengerpolitikája” című, 2008. május 20-i európai parlamenti állásfoglalással (4) összhangban képes legyen végrehajtani és továbbfejleszteni az integrált tengerpolitikát, és megvalósíthassa annak a bizottsági közleményben meghatározott, majd a 2009. októberi helyzetjelentésben megerősített és a Tanács 2009. november 16-i következtetései révén jóváhagyott átfogó célkitűzéseit.
(8)
Mivel az olyan meglévő uniós eszközök, mint a Kohéziós Alap, az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Halászati Alap, a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram, az előcsatlakozási támogatási eszköz és az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz nem fedik le az integrált tengerpolitika valamennyi prioritását és célját, létre kell hozni az integrált tengerpolitika továbbfejlesztését támogató programot (a továbbiakban: a program).
(9)
A 2013 utáni időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről folytatandó közelgő tárgyalások sérelme nélkül elégséges forrásnak kell rendelkezésre állnia ahhoz, hogy az integrált tengerpolitika célkitűzései kidolgozhatók és megvalósíthatók legyenek az egyéb szakpolitikákra elkülönített források veszélyeztetése nélkül, fellendítve az Unió tengeri régióinak - köztük a szigeteknek és a legkülső régióknak - a fenntartható fejlődését. Ennek érdekében az integrált tengerpolitikát bele kell foglalni a 2013 utáni időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretbe. Emellett adott esetben javaslatot kell kidolgozni a program 2013 utáni meghosszabbítására, egy olyan javaslat kíséretében, amely meghatározza a megfelelő pénzügyi keretösszeget.
(10)
A tengerrel kapcsolatos kérdéseknek az integrált tengerpolitikai intézkedések pénzügyi támogatása révén történő előmozdítása jelentős eredményekhez fog vezetni a gazdasági, szociális és területi kohézió területén.
(11)
Az uniós finanszírozást úgy kell megtervezni, hogy az támogassa az integrált tengerpolitika stratégiai céljait elősegítő intézkedésekre irányuló feltáró munkát, kellő figyelmet fordítva a szóban forgó intézkedések kumulatív hatására - ökoszisztéma-alapú megközelítés alapján -, valamint a fenntartható „kék” gazdasági növekedésre, a foglalkoztatásra, az innovációra és a versenyképességre a part menti régiókban, szigeteken és legkülső régiókban, továbbá az integrált tengerpolitika nemzetközi dimenziójának az előmozdítására.
(12)
Az integrált tengerpolitika stratégiai céljai az alábbiakra terjednek ki: minden szinten megvalósuló integrált tengerpolitikai irányítás; a tengeri medencékre vonatkozó, a különböző európai tengeri medencék egyedi szükségleteihez illeszkedő integrált stratégiák továbbfejlesztése és végrehajtása; a meglévő szakpolitikák és eszközök közötti szinergiák és koordináció javítását célzó integrált szakpolitikai döntéshozatal horizontális eszközeinek a továbbfejlesztése, többek között a tengerekkel kapcsolatos adatok és tudás megosztása révén; az érdekeltek szorosabb bevonása az integrált tengerpolitikai irányítási rendszerekbe; a tengeri és part menti erőforrások védelme és fenntartható használata; és az emberi tevékenységek fenntarthatósági határainak a meghatározása; valamint a tengeri és a part menti környezet és biodiverzitás védelme az integrált tengerpolitika környezetvédelmi pillérét alkotó tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv (5), valamint a vízkeretirányelv (6) alapján.
(13)
Fontos, hogy a program összhangban legyen az Unió többi olyan szakpolitikájával, amelyek tengeri dimenzióval is rendelkezhetnek, így elsősorban a strukturális alapokkal, a transzeurópai közlekedési hálózattal, a közös halászati politikával, az idegenforgalommal, a környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással, a kutatási és fejlesztési keretprogrammal, valamint az energiapolitikával.
(14)
A program különböző vetületei közötti összhang biztosítása érdekében meg kell határozni annak általános célkitűzéseit. Minden egyes általános célkitűzéshez részletesebb operatív célkitűzéseket kell hozzárendelni. A pénzeszközöknek az általános célkitűzések közötti, a 2011 és 2013 közötti időszakra vonatkozó elosztását a melléklet tartalmazza. A pénzeszközök elosztása rugalmasságot biztosít ahhoz, hogy a célkitűzésenként rendelkezésre álló általános pénzügyi keretet az átfogó pénzügyi keretösszeg túllépése nélkül lehessen növelni/csökkenteni.
(15)
Az uniós finanszírozásnak lehetővé kell tennie a tengerfelügyelet-integráció fejlesztésének támogatását a 2010. október 21-i európai parlamenti állásfoglalással és a tengerfelügyelet integrációjáról szóló 2009. november 17-i tanácsi következtetésekkel összhangban, figyelembe véve az EU tengeri területeire kiterjedő közös információmegosztási környezet (CISE) létrehozásáról szóló ütemtervet. Ennek a célzott támogatásnak ezért egy olyan decentralizált információcsere-rendszer kidolgozására - nevezetesen szoftvervonatkozású intézkedésekre - kell korlátozódnia, amely a felügyeleti rendszerek közötti kapcsolat erősítését szolgálja. A programnak figyelembe kell vennie az egyéb projekteknek a decentralizált tengerfelügyeleti rendszerrel kapcsolatos eredményeit is.
(16)
A program harmadik országokban történő végrehajtásának elő kell segítenie a kedvezményezett ország fejlesztési célkitűzéseit, és összhangban kell állnia az Unió egyéb együttműködési eszközeivel, beleértve a kapcsolódó uniós szakpolitikák célkitűzéseit és prioritásait, valamint az uniós vívmányokat és a vonatkozó nemzetközi egyezményeket.
(17)
A programnak ki kell egészítenie az Unió és a tagállamok által országos és annál alacsonyabb szinten az óceánok, tengerek és tengerpartok védelmének és fenntartható használatának ösztönzése érdekében rendelkezésre bocsátott meglévő és jövőbeli pénzügyi eszközöket, illetve összhangban kell állnia azokkal, elősegítve a tagállamok és part menti régióik, szigeteik és legkülső régióik közötti együttműködés hatékonyabbá tételét, a nemzeti és helyi projektek rangsorolásának és előrehaladásának figyelembevételével.
(18)
A programban említett intézkedéseknek ki kell egészíteniük a többi uniós intézkedést a releváns ágazati politikákra vonatkozó uniós jogi aktusok koherens végrehajtásának biztosítása érdekében, elkerülve ugyanakkor az átfedéseket.
(19)
Meg kell továbbá állapítani az intézkedések programozása, a kiadások támogathatósága, az uniós pénzügyi támogatás szintje, a rendelkezésre bocsátás főbb feltételei és a program teljes költségvetése tekintetében irányadó szabályokat.
(20)
A programot az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (7) (a továbbiakban: a költségvetési rendelet), valamint az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletnek (8) megfelelően kell végrehajtani.
(21)
Ez a rendelet megállapítja a többéves program pénzügyi keretösszegét, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 37. pontja értelmében az éves költségvetési eljárás során a költségvetési hatóság számára elsődleges hivatkozási alapként szolgál (9).
(22)
E rendelet végrehajtásának a Bizottság általi nyomon követése érdekében lehetővé kell tenni a nyomon követéssel, ellenőrzéssel és értékeléssel kapcsolatos kiadások finanszírozását.
(23)
A program végrehajtása céljából meghatározandó éves munkaprogramokat a Bizottságnak a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (10) megfelelően kell elfogadnia.
(24)
Az e rendelet értelmében finanszírozott tevékenységekkel összefüggésben biztosítani kell az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (11), az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet (12), valamint az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) alkalmazása révén.
(25)
Az uniós finanszírozás hatékonyságának biztosítása érdekében az e rendelet alapján támogatott tevékenységeket rendszeresen értékelni kell.
(26)
A program keretében előirányzott tevékenységek egyike esetében sincs szükség kiegészítő jogalapra történő hivatkozásra.
(27)
Mivel e rendelet céljait a tagállamok egyedül fellépve nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok - a program keretében finanszírozott tevékenységek léptéke és hatása miatt - uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet létrehozza az uniós integrált tengerpolitika továbbfejlesztésének és végrehajtásának ösztönzését célzó intézkedéseket támogató programot (a továbbiakban: a program).
Az Unió integrált tengerpolitikája (a továbbiakban: integrált tengerpolitika) ösztönzi az összehangolt és következetes döntéshozatalt, hogy ezáltal a következetes, tengeri vonatkozású szakpolitikák és a megfelelő nemzetközi együttműködés révén maximalizálni lehessen a tagállamok - különösen az Unió part menti régiói, szigetei és legkülső régiói -, valamint a tengeri ágazatok fenntartható fejlődését, gazdasági növekedését és társadalmi kohézióját.
A program támogatja a tengerek és óceánok fenntartható használatát, valamint a tudományos ismeretek bővítését.
2. cikk
Általános célkitűzések
A program általános célkitűzései a következők:
a)
a tengerrel és a part menti területekkel kapcsolatos ügyekre vonatkozó integrált irányítás kidolgozásának és végrehajtásának előmozdítása;
b)
hozzájárulás az ágazatközi eszközök - nevezetesen a tengeri területrendezés, a közös információmegosztási környezet (CISE), valamint az Unión belüli és az Unióval határos óceánokkal, tengerekkel és part menti régiókkal kapcsolatos tengeri ismeretek fejlesztéséhez szinergiák kialakítása, valamint a tengerrel vagy a part menti területekkel kapcsolatos ágazati politikák támogatása érdekében, különösképpen a gazdasági fejlődés, a foglalkoztatás, a környezetvédelem, a kutatás, a tengerbiztonság, az energiapolitika, valamint a környezetbarát tengerhasznosítási technológiák fejlesztése terén, figyelembe véve és felhasználva a meglévő eszközöket és kezdeményezéseket;
c)
a tengeri környezet és különösen annak biológiai sokfélesége védelmének, továbbá a tengeri és a part menti erőforrások fenntartható felhasználásának ösztönzése, valamint a tengeri környezetre hatást gyakorló emberi tevékenységek fenntarthatósági határainak pontosabb meghatározása, különösen a 2008/56/EK irányelv (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) alapján;
d)
a tengeri medencékre vonatkozó stratégiák kidolgozásának és végrehajtásának támogatása;
e)
az integrált tengerpolitika célkitűzéseivel kapcsolatos külső együttműködés és koordináció javítása és erősítése, a kérdésről nemzetközi fórumokon folytatott viták előmozdításán keresztül; e tekintetben a harmadik országokat ösztönözni kell az ENSZ Tengerjogi Egyezményének (ENSZ Tengerjogi Egyezmény) megerősítésére és végrehajtására;
f)
a fenntartható gazdasági növekedés, a foglalkoztatás, az innováció és az új technológiák támogatása a tengeri ágazatokban, valamint az Unió part menti régióiban, szigetein és legkülső régióiban.
3. cikk
Operatív célkitűzések
(1) A 2. cikk a) pontjában (integrált tengerpolitikai irányítás) meghatározott célkitűzés keretei között a program:
a)
előmozdítja azokat az tevékenységeket, amelyek a tagállamokat és az Unió régióit integrált tengerpolitikai irányítás kidolgozására, bevezetésére vagy végrehajtására ösztönzik;
b)
előmozdítja az olyan ágazatközi együttműködési platformokat és hálózatokat, amelyek összefogják az állami, regionális vagy helyi hatóságok, az ipar, a kutatás, a polgárok, a civil társadalmi szervezetek, valamint a szociális partnerek képviselőit;
c)
növeli a tengerrel kapcsolatos ügyekre vonatkozó integrált megközelítés láthatóságát és ismertségét a hatóságok, a magánszektor és a nyilvánosság körében.
(2) A 2. cikk b) pontjában (ágazatközi eszközök) meghatározott célkitűzés keretei között a program előmozdítja:
a)
az Unió tengeri területeire kiterjedő közös információmegosztási környezet fejlesztését, amely az integrált tengerfelügyelet alapelveivel összhangban, valamennyi felhasználói csoportot összekapcsolva ösztönzi a felügyeleti információk ágazatközi és határokon átnyúló cseréjét, és ezáltal megerősíti a tengeri területek biztonságos, védett és fenntartható használatát, figyelembe véve az ágazati politikákban a felügyelet tekintetében bekövetkező változásokat, és adott esetben hozzájárulva ezen politikák szükséges fejlődéséhez;
b)
a tengeri területrendezést és a tengerparti övezetek integrált kezelését, hiszen mindkettő fontos eszköze a tengeri területek és a part menti régiók fenntartható fejlesztésének, és mindkettő hozzájárul az ökoszisztéma-alapú gazdálkodás céljaihoz, valamint a tenger és a szárazföld közötti kapcsolatok fejlesztéséhez, továbbá mindkettő előmozdítja a tagállami együttműködést például olyan kísérleti és egyéb intézkedések kidolgozása tekintetében, amelyek egybefogják a megújuló energiák termelését és a haltenyésztést;
c)
egy olyan átfogó és nyilvánosan elérhető, jó minőségű tengeri adat- és tudásbázis kialakítását, amely elősegíti ezen adatok és a tudás különböző felhasználói csoportok közötti megosztását, újrafelhasználását és terjesztését a meglévő adatok felhasználásával, elkerülve az adatbázisok közti átfedéseket; e célból a lehető legjobban fel kell használni a már meglévő uniós és tagállami programokat, köztük az INSPIRE-t (14) és a GMES-t (15).
(3) A 2. cikk c) pontjában (a tengeri környezet védelme) meghatározott célkitűzés keretei között a program:
a)
támogatja a tengeri és a part menti környezet védelmét és állapotának megőrzését, valamint megelőzi és csökkenti a tengeri környezetbe történő kibocsátásokat - így a tengeri hulladékot is -, ezáltal fokozatosan megszüntetve a szennyezést;
b)
hozzájárul a tengeri és a part menti ökoszisztémák egészségéhez, biológiai sokféleségéhez és ellenálló képességéhez;
c)
elősegíti a tagállamok és egyéb szereplők közötti együttműködést az ökoszisztéma-alapú szemléletnek az emberi tevékenységek irányítására való alkalmazása, valamint az elővigyázatosság elvének az érvényesítése kapcsán;
d)
módszerek és szabványok kidolgozását segíti elő;
e)
előmozdítja az éghajlatváltozás tengeri, part menti környezetre és a szigetek környezetére gyakorolt hatásainak az enyhítésére és az azokhoz való alkalmazkodásra irányuló tevékenységeket, különös hangsúlyt fektetve az e tekintetben leginkább veszélyeztetett területekre;
f)
támogatja, hogy az ökoszisztémák jelenlegi helyzetének felmérése céljából végzett kutatásokra vonatkozóan stratégiai megközelítéseket dolgozzanak ki, alapot biztosítva ezáltal a regionális és nemzeti szintű, ökoszisztéma-alapú gazdálkodáshoz és tervezéshez.
(4) A 2. cikk d) pontjában (tengeri medencékre vonatkozó stratégiák) meghatározott célkitűzés keretei között a program:
a)
támogatja a tengeri medencékre vonatkozó integrált stratégiák kidolgozását és végrehajtását, valamennyi tengeri medence esetében kiegyensúlyozott megközelítést követve, valamint figyelembe véve a tengeri medencék és almedencék, illetve adott esetben a releváns makroregionális stratégiák sajátosságait, különös tekintettel azokra, amelyek keretében a különböző országok közötti információ- és tapasztalatcsere már megvalósult és amelyek működőképes multinacionális struktúrákkal rendelkeznek;
b)
ösztönzi és elősegíti a nemzeti, a regionális és az uniós szint közötti szinergiák kihasználását, az információmegosztást - ideértve a módszerekkel és szabványokkal kapcsolatos információcserét is -, valamint a tengerpolitikával kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréjét, többek között a tengerpolitika irányításával, valamint a regionális tengerekre és a part menti régiókra hatást gyakorló ágazati politikákkal kapcsolatban is.
(5) A 2. cikk e) pontjában (nemzetközi dimenzió) meghatározott célkitűzés keretei között a program:
a)
ösztönzi azt, hogy - a tagállamokkal szoros együttműködésben - folytassák az Unió tagállamaival közös tengeri medencén osztozó harmadik országokkal és az ilyen harmadik országbeli érdekeltekkel kialakítandó integrált megközelítés kidolgozását, amely kiterjed az ENSZ Tengerjogi Egyezmény megerősítésére és végrehajtására is;
b)
ösztönzi a harmadik országokkal folytatott párbeszédet, figyelembe véve az ENSZ Tengerjogi Egyezményt és az azon alapuló, fennálló, vonatkozó nemzetközi egyezményeket;
c)
ösztönzi a meglévő kezdeményezéseket kiegészítő bevált gyakorlatok cseréjét, figyelembe véve a regionális stratégiák fejlődését szubregionális szinten.
Ezt az operatív célkitűzést az Unió együttműködési eszközeivel összhangban kell megvalósítani, figyelembe véve a nemzeti és regionális fejlesztési stratégiák célkitűzéseit.
(6) A 2. cikk f) pontjában (növekedés, foglalkoztatás és innováció) meghatározott célkitűzés keretei között a program:
a)
előmozdítja a növekedésre és a foglalkoztatásra irányuló kezdeményezéseket a tengeri ágazatokban, valamint a part menti régiókban és a szigeteken;
b)
ösztönzi a tengerészeti szakmákkal kapcsolatos képzést, oktatást és karrierlehetőségeket;
c)
előmozdítja a zöld technológiák, a megújuló tengeri energiaforrások, a környezetkímélő hajózás és a rövid távú tengeri fuvarozás fejlesztését;
d)
ösztönzi a part menti, a tengeri és a szigeti turizmus fejlesztését.
4. cikk
Támogatható tevékenységek
A program a 2. és 3. cikkben meghatározott célkitűzésekkel összhangban pénzügyi támogatást nyújthat az alábbi tevékenységtípusokhoz:
a)
projektek, beleértve a próbaprojekteket is; tanulmányok; kutatási és operatív együttműködési programok, többek között oktatási, szakképzési és átképzési programok;
b)
a nyilvánosság tájékoztatása és a bevált gyakorlatok megosztása, figyelemfelkeltő tevékenységek és az ezekhez kapcsolódó kommunikációs és terjesztési tevékenységek, ideértve a népszerűsítő kampányokat és rendezvényeket, valamint webhelyek és idevágó közösségi hálózatok és adatbázisok létrehozását és fenntartását;
c)
konferenciák, szemináriumok, műhelytalálkozók és fórumok az érdekeltek számára;
d)
az Unió által finanszírozott regionális projektekkel kapcsolatos jelentős mennyiségű adat, bevált gyakorlatok és adatbázisok összevonása, ellenőrzése és megjelenítése, az ezekhez való nyilvános hozzáférés biztosítása, adott esetben az e célra létrehozott titkárság révén, megkönnyítve ezzel az adatgyűjtés és -feldolgozás egységes normáinak elfogadását;
e)
horizontális eszközökkel kapcsolatos tevékenységek, ideértve a kísérleti projekteket is.
5. cikk
A pénzügyi beavatkozás típusa
(1) Az uniós pénzügyi hozzájárulás a következő jogi formákban valósulhat meg:
a)
támogatások, amelyek esetében a tevékenységenkénti uniós társfinanszírozás legmagasabb mértéke 80 %;
b)
közbeszerzési szerződések;
c)
a Közös Kutatóközponttal létrejött igazgatási megállapodás.
(2) A program keretében tevékenységekhez nyújtott támogatás és működési támogatás is odaítélhető. Hacsak a költségvetési rendelet másképpen nem rendelkezik, a támogatások vagy közbeszerzési szerződések kedvezményezettjeit pályázati vagy ajánlattételi felhívás útján kell kiválasztani.
6. cikk
Kedvezményezettek
(1) A program keretében pénzügyi támogatás nyújtható elsődlegesen bármely természetes vagy az akár uniós jog, akár bármely tagállam köz- vagy magánjogának hatálya alá tartozó jogi személy részére.
(2) A program kedvezményezettjei lehetnek az uniós tagállamokkal közös tengeri medencén osztozó harmadik országok, ilyen harmadik országbeli érdekeltek, valamint a 2. és 3. cikkben meghatározott egy vagy több általános vagy operatív célkitűzés megvalósítására törekvő nemzetközi szervezetek vagy szervek is. Az intézkedéseknek mindig uniós résztvevőket is érinteniük kell.
(3) Az eljárásokban való részvételi jogosultság feltételeit a vonatkozó pályázati vagy ajánlattételi felhívásokban kell meghatározni.
7. cikk
Végrehajtási elvek
(1) A program keretében finanszírozott tevékenységek nem támogathatók más uniós pénzügyi eszközökből. Törekedni kell az Unió más eszközeivel való szinergiák és a kiegészítő jelleg megvalósítására. A program keretében végzett tevékenységeknek hozzá kell járulniuk a releváns ágazati politikák végrehajtásához.
(2) A Bizottság gondoskodik arról, hogy az e program keretében nyújtott pénzügyi támogatást igénylők és az ilyen támogatás kedvezményezettjei átfogó tájékoztatást nyújtsanak a Bizottságnak a szóban forgó tevékenységek finanszírozásáról. A program csak abban az esetben nyújt pénzügyi támogatást, ha egyéb uniós finanszírozás nem áll rendelkezésre.
(3) A program keretében támogatott tevékenységek összhangban állnak az Unió 2020-as és 2050-es célkitűzéseivel és politikáival. Az összes tagállam, tengeri ágazat, part menti régió, sziget és legkülső régió kedvezményezettje lehet a programnak, és annak valódi európai értéktöbbletet kell létrehoznia. A különböző tengeri medencékben végrehajtott tevékenységek finanszírozása tekintetében megfelelő regionális egyensúly biztosítására kell törekedni.
(4) A program keretében támogatott tevékenységeknek élénkíteniük kell és meg kell erősíteniük a tagállamokkal, az Unió régióival, az érdekeltekkel, a polgárokkal, a civil társadalmi szervezetekkel és a szociális partnerekkel folytatott, valamint a közöttük folyó párbeszédet, együttműködést és koordinációt, a teljes átláthatóság biztosítása mellett.
(5) A program keretében támogatott tevékenységeknek elő kell segíteniük a szinergiák hasznosítását, az információmegosztást, valamint a módszerek, szabványok és bevált gyakorlatok cseréjét.
(6) A program végrehajtására a felelősségteljes kormányzás és a döntéshozatali eljárás átláthatóságának elvei alkalmazandók, és a program törekszik az átláthatóság és a felelősségteljes kormányzás előmozdítására az összes kapcsolódó szakpolitika területén, uniós, nemzeti és regionális szinten.
8. cikk
Végrehajtás
(1) A Bizottság a programot a költségvetési rendelet előírásaival összhangban hajtja végre.
(2) A program végrehajtásához a Bizottság a 2. és 3. cikkben meghatározott célkitűzésekkel összhangban éves munkaprogramokat fogad el a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.
9. cikk
Költségvetési források
(1) A program végrehajtására rendelkezésre álló pénzügyi keret összege a 2011. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra 40 000 000 EUR.
(2) A programhoz hozzárendelt költségvetési forrásokat az Unió általános költségvetésének éves előirányzatai között kell feltüntetni. Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóság engedélyezi a pénzügyi keret határain belül.
(3) A pénzeszközöknek a 2. cikkben meghatározott általános célkitűzések közötti megoszlását a melléklet tartalmazza.
10. cikk
Technikai segítségnyújtás
(1) A 9. cikkben meghatározott pénzügyi keretösszeg legfeljebb 1 %-a fedezheti az e rendelet alapján támogatható tevékenységek hatékony és eredményes végrehajtásához és az e rendelet célkitűzéseinek eléréséhez közvetlenül szükséges előkészítő intézkedésekhez, nyomon követéshez, ellenőrzéshez, könyvvizsgálathoz és értékeléshez kapcsolódó szükséges kiadásokat is.
(2) Az (1) bekezdésben említett tevékenységek magukban foglalhatják különösen a tanulmányokat, a szakértői értekezleteket, az informatikai eszközökre, rendszerekre és hálózatokra, valamint minden egyéb, a Bizottság által az e rendelet végrehajtása céljából igényelt műszaki, tudományos és adminisztratív segítségnyújtásra és szakértelemre fordított kiadást.
11. cikk
Nyomon követés
(1) A pénzügyi támogatás egyes kedvezményezettjei technikai és pénzügyi jelentéseket küldenek a program keretében finanszírozott munka előrehaladásáról a Bizottságnak. Az egyes projektek befejezésétől számított három hónapon belül végleges jelentést kell küldeni.
(2) A Számvevőszék által az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 287. cikke értelmében az illetékes nemzeti ellenőrző szervekkel vagy szervezeti egységekkel történő kapcsolattartás mellett végzett ellenőrzések, vagy az EUMSZ 322. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint végzett felülvizsgálatok sérelme nélkül a Bizottság tisztségviselői vagy egyéb alkalmazottai helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek a program által finanszírozott projektek és egyéb intézkedések tekintetében, beleértve a szúrópróbaszerű ellenőrzéseket is, különösen az e rendelet 2., 3. és 4. cikkében meghatározott célkitűzések és jogosultsági feltételek teljesülésének ellenőrzése érdekében.
(3) Az e rendelet végrehajtásából eredően kötött szerződéseknek és megállapodásoknak kifejezetten rendelkezniük kell a Bizottság vagy az általa felhatalmazott bármely képviselő általi felügyeletről és pénzügyi ellenőrzésről, valamint a Számvevőszék által végzett - szükség esetén helyszíni - ellenőrzésekről.
(4) A pénzügyi támogatás kedvezményezettjei egy adott projekttel kapcsolatos utolsó kifizetés időpontját követő öt éven keresztül kötelesek megőrizni és a Bizottság számára hozzáférhetővé tenni az adott projekttel kapcsolatos kiadásokat igazoló dokumentumokat.
(5) Az (1) és a (2) bekezdésben említett jelentések és szúrópróbaszerű ellenőrzések eredményei alapján a Bizottság szükség szerint módosítja az eredetileg jóváhagyott pénzügyi támogatás mértékét vagy nyújtásának feltételeit, illetve a kifizetések ütemét.
(6) A Bizottság ellenőrzi, hogy a program keretében finanszírozott tevékenységeket megfelelő módon hajtják-e végre, azok összhangban állnak-e a más ágazati politikák és eszközök keretében meghozott intézkedésekkel, valamint megfelelnek-e e rendeletnek és a költségvetési rendeletnek.
12. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság biztosítja, hogy az e program keretében finanszírozott tevékenységek végrehajtása során az Unió pénzügyi érdekei védelmet élvezzenek az alábbiak révén:
a)
megelőző intézkedések alkalmazása a csalás, korrupció és egyéb jogellenes tevékenységek ellen;
b)
hatékony ellenőrzések;
c)
a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetése; és
d)
szabálytalanság észlelése esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók alkalmazása.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a Bizottság a 2988/95/EK, Euratom, a 2185/96/Euratom, EK és az 1073/1999/EK rendelettel összhangban jár el.
(3) A Bizottság csökkenti, felfüggeszti vagy visszafizetteti egy adott tevékenységre nyújtott pénzügyi támogatás összegét, amennyiben szabálytalanságokat tár fel - beleértve az e rendeletnek vagy a pénzügyi támogatást odaítélő egyedi határozatnak, szerződésnek vagy megállapodásnak való meg nem felelést is -, vagy ha tudomást szerez arról, hogy a Bizottság jóváhagyásának kérése nélkül a tevékenységen olyan módon változtattak, amely összeegyeztethetetlen annak jellegével vagy végrehajtásának feltételeivel.
(4) A határidők be nem tartása esetén, vagy amennyiben a tevékenység végrehajtásában elért előrehaladás nem arányos az odaítélt pénzügyi támogatással, a Bizottság felszólítja a kedvezményezettet, hogy adott határidőn belül nyújtsa be észrevételeit. Ha a kedvezményezett nem ad kielégítő választ, a Bizottság megvonhatja a pénzügyi támogatás hátralévő részét, és követelheti a kifizetett összegek visszafizetését.
(5) A jogosulatlan kifizetéseket vissza kell fizetni a Bizottságnak. A költségvetési rendeletben meghatározott feltételek szerint kamatot kell fizetni minden olyan összeg után, amelyet nem fizettek vissza kellő időben.
(6) E cikk alkalmazásában „szabálytalanság” az uniós jogszabályok valamely rendelkezésének olyan megsértése, vagy valamely gazdasági szereplő tevőleges magatartásából vagy mulasztásából eredő olyan szerződésszegés, amely az Unió általános költségvetésének vagy az Unió által kezelt költségvetéseknek indokolatlan kiadási tétel szerepeltetésével kárt okoz vagy okozna.
13. cikk
Jelentés, értékelés és a program meghosszabbítása
(1) A Bizottság munkájáról rendszeresen és haladéktalanul tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(2) A Bizottság az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak:
a)
legkésőbb 2012. december 31-ig benyújtja az elért eredményekről szóló jelentést; az elért eredményekről szóló jelentés a program által a többi uniós politikára gyakorolt hatás értékelését is tartalmazza;
b)
legkésőbb 2014. december 31-ig benyújtja az utólagos értékelő jelentést.
(3) A Bizottság adott esetben benyújt egy, a program 2013 utáni időszakra történő meghosszabbítására irányuló jogalkotási javaslatot, amely tartalmazza a megfelelő pénzügyi keretösszeget is.
14. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Az említett bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
15. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 30-án.