DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
af 25. november 2010
om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta
(omarbejdning)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 32, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) har undergået væsentlige ændringer flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, er det for at sikre klarhed hensigtsmæssigt, at den omarbejdes.
(2)
De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i ESCB-statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten er størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. De nationale centralbanker skal øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i ESCB-statutten reduceres den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende nationale centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.
(3)
I medfør af artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital.
(4)
I henhold til artikel 32.6 og 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32.
(5)
I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (3) sætter ECB og de nationale centralbanker eurosedler i omløb. I henhold til artikel 15 i denne forordning vedbliver pengesedler denomineret i en national valutaenhed at være lovlige betalingsmidler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seks måneder efter den pågældende indførelse af eurosedler og -mønter. Året for indførelse af eurosedler og -mønter må således anses for et særligt år, idet pengesedler i nationale valutaenheder, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af de pengesedler, som er i omløb.
(6)
I henhold til artikel 15, stk. 1, i retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet (4) debiteres eurosedler, som er forhåndsudsendt til godkendte modparter, disse modparters konto hos den nationale centralbank til pålydende værdi, i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: Det samlede beløb af forhåndsudsendte eurosedler debiteres i tre lige store dele, på afviklingsdagen for Eurosystemets første, fjerde og femte primære markedsoperationer efter datoen for indførelse af euroen. Beregningen af de monetære indtægter for året for indførelse af eurosedler og -mønter skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«.
(7)
Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (5), hvori det fastsættes, at ECB og de nationale centralbanker udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2010/29 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital. Desuden tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos de nationale centralbanker, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til de nationale centralbanker i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/24 af 25. november 2010 om foreløbig fordeling af Den Europæiske Centralbanks indtægter fra eurosedler i omløb og fra værdipapirer købt i henhold til programmet vedrørende værdipapirmarkederne (6) i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder.
(8)
Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng for hensigtsmæssig.
(9)
Ved beregningen af de nationale centralbankers monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af de nationale centralbankers balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver national centralbank i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Disse justeringer bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter.
(10)
Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i de nationale centralbankers indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter.
(11)
De generelle regler, der er fastlagt i artikel 32 i ESCB-statutten, gælder også for indtægter, der følger af afskrivning på eurosedler, der er taget ud af omløb.
(12)
Ifølge artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. I henhold til artikel 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet kompetence til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32. Denne kompetence omfatter kompetence til at tage højde for andre faktorer ved en beslutning vedrørende fordelingen af indtægter, som følger af afskrivning på eurosedler, som er taget ud af omløb. I denne sammenhæng kræver principperne om ligebehandling og rimelighed, at der tages hensyn til den periode, hvor de inddragne eurosedler blev udstedt. Fordelingsnøglen for disse specifikke indtægter skal derfor afspejle både den relevante andel af ECB's kapital og varigheden af udstedelsesperioden.
(13)
Inddragelsen af eurosedler skal reguleres af særskilte afgørelser, som træffes efter artikel 5 i beslutning ECB/2003/4 af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (7) -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta
b) »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i de nationale centralbankers balance, som nærmere specificeret i bilag I
c) »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på de nationale centralbankers balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II
d) »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en national centralbank og ECB og mellem to nationale centralbanker, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2010/29
e) »kapitalindskudsnøgle«: de nationale centralbankers andele, udtrykt i procent, af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på de nationale centralbanker at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i ESCB-statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår
f) »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 og artikel 4, stk.1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (8), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed
g) »HB«: den harmoniserede balance som angivet i bilag VIII til retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (9)
h) »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (10). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer
i) »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen
j) »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
k) »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
l) »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker, som normalt finder sted kl.14.15 centraleuropæisk tid
m) »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4
n) »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler
o) »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget
p) »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.
Artikel 2
Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet
1. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt og optages i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.
Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.
De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, med virkning fra hvilket hver enkelt femårig justering i henhold til artikel 29.3 i ESCB-statutten finder anvendelse, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som er anvendt på det samlede euroseddelomløb den 31. december i det foregående år.
2. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.
3. Den i stk. 2 nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET2.
Artikel 3
Metode til beregning af de monetære indtægter
1. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter fastsættes ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld ikke anses for at skabe indtægt, og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål i henhold til afgørelse ECB/2009/16 af 2. juli 2009 om indførelse af programmet om køb af særligt dækkede obligationer (11) skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.
2. Hvis en national centralbanks aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.
Artikel 4
Justeringer af Eurosystem-interne saldi
1. Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver national centralbank Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:
C = (K - A) × S
hvor:
C
er udligningsbeløbet
K
er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte nationale centralbank ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
A
er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver national centralbank for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
S
er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen for indførelse af euro:
Regnskabsår
Koefficient
År for overgang til eurosedler og -mønter
1
År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år
0,8606735
År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år
0,7013472
År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år
0,5334835
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år
0,3598237
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år
0,1817225
2. Summen af alle nationale centralbankers udligningsbeløb skal være nul.
3. Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB's kapitalindskudsnøgle ændres.
4. Når en national centralbank indtræder i Eurosystemet, fordeles dens udligningsbeløb til de øvrige nationale centralbanker i forhold til de øvrige nationale centralbankers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/-), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de øvrige nationale centralbanker.
5. Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb, bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver national centralbank, med valørdato på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne, som modsvarer udligningsbeløbene, forrentes ikke.
6. I særlige situationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte nationale centralbanks Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.
7. Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.
Artikel 5
Beregning og fordeling af de monetære indtægter
1. Beregningen af hver national centralbanks monetære indtægter foretages dagligt af ECB. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som de nationale centralbanker har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal de nationale centralbanker om størrelsen af de akkumulerede beløb.
2. Hver national centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med Styrelsesrådets beslutninger truffet i medfør af ESCB-statuttens artikel 32.4, andet led.
3. Fordelingen af summen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.
Artikel 6
Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler
1. Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget, indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængigt af, hvad der forekommer først.
2. Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.
3. Inddragne eurosedler afskrives som følger:
a)
På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB's og de nationale centralbankers balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen, og forskellene afvikles blandt ECB og de nationale centralbanker indbyrdes.
b)
Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balance-posten »seddelomløbet« over de nationale centralbankers resultatopgørelser.
c)
Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.
4. Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.
5. Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.
Artikel 7
Ophævelse
Afgørelse ECB/2001/16 ophæves hermed. Henvisninger til den ophævede afgørelse skal forstås som henvisninger til denne afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2010.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. november 2010.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK HATÁROZATA
(2010. november 25.)
azon tagállamok nemzeti központi bankjai monetáris jövedelmének felosztásáról, amelyeknek pénzneme az euro
(átdolgozás)
(EKB/2010/23)
(2011/66/EU)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára (a továbbiakban: a KBER Alapokmánya) és különösen annak 32. cikkére,
mivel:
(1)
A részt vevő tagállamok nemzeti központi bankjai monetáris jövedelmeinek a 2002. pénzügyi évtől történő felosztásáról szóló, 2001. december 6-i EKB/2001/16 határozat (1) több alkalommal (2) jelentősen módosult. Mivel további módosításokra van szükség, az egyértelműség érdekében azt át kell dolgozni.
(2)
A KBER Alapokmányának 32.1. cikke szerint a monetáris jövedelem az a jövedelem, amely a monetáris politikai feladatok ellátása folytán az NKB-knál halmozódik fel. A KBER Alapokmányának 32.2. cikke alapján az egyes NKB-k monetáris bevételének összege megegyezik a forgalomban lévő bankjegyekkel, valamint a hitelintézetek jegybanki betéteivel szemben fennálló eszközökből származó éves bevétellel. Ezen eszközöket az NKB-knak a Kormányzótanács iránymutatásainak megfelelően külön ki kell mutatniuk. Az NKB-knak a monetáris politikai feladatok ellátásából származó eszközöket külön kell kimutatniuk, mint a forgalomban lévő bankjegyekkel, valamint a hitelintézetek jegybanki betéteivel szemben fennálló eszközöket. A KBER Alapokmányának 32.4. cikke alapján az egyes NKB-k monetáris jövedelméből le kell vonni az adott NKB által a hitelintézetek jegybanki betétei után a 19. cikkel összhangban fizetett bármely kamat összegét.
(3)
A KBER Alapokmányának 32.5. cikke alapján az NKB-k monetáris jövedelmének összege az Európai Központi Bankba („EKB”) befizetett tőkerészesedésük arányában kerül felosztásra közöttük.
(4)
A KBER Alapokmányának 32.6. és 32.7. cikke alapján a Kormányzótanács felhatalmazással rendelkezik iránymutatások kialakítására a monetáris jövedelem felosztásából származó egyenlegek EKB általi elszámolására és kiegyenlítésére, valamint a 32. cikk alkalmazásához szükséges egyéb intézkedések megtételére.
(5)
Az euro bevezetéséről szóló, 1998. május 3-i 974/98/EK tanácsi rendelet (3) 10. cikke alapján az EKB és az NKB-k eurobankjegyeket hoznak forgalomba. E rendelet 15. cikke előírja, hogy a nemzeti valutaegységekben denominált bankjegyek törvényes fizetőeszközök maradnak a területi korlátaikon belül legkésőbb az egyes készpénzcsere időpontjától számított hat hónapig. A készpénzcsere évét ezért egy különleges évnek kell tekinteni, mivel a nemzeti valutaegységekben denominált bankjegyek a forgalomban lévő bankjegyek jelentős részét tehetik ki.
(6)
Az euro-készpénzcserére való egyes előkészületekről és az eurobankjegyek és -érmék elő- és továbbszállításáról szóló, 2006. július 14-i EKB/2006/9 iránymutatás (4) 15. cikkének (1) bekezdése arról rendelkezik, hogy a jogosult szerződő felek számára előszállított eurobankjegyek névértékének összegével e feleknek az NKB-nál vezetett számláját terhelik meg a következő „lineáris terhelési modell” alkalmazásával: az előszállított eurobankjegyek teljes összegének terhelése három egyenlő részletben történik, az eurorendszer készpénzcsere dátumát követő első, negyedik és ötödik irányadó refinanszírozási műveletének elszámolási napján. A készpénzcsere évére vonatkozó monetáris jövedelem kiszámításában e „lineáris terhelési modellt” figyelembe kell venni.
(7)
E határozat kapcsolódik az eurobankjegyek kibocsátásáról szóló, 2010. december 13-i EKB/2010/29 határozathoz (átdolgozás) (5), amely előírja, hogy eurobankjegyeket az EKB és az NKB-k bocsátanak ki. Az EKB/2001/29 határozat megállapítja a forgalomban lévő eurobankjegyek NKB-k közötti felosztását az EKB tőkéjébe befizetett részesedésük arányában. A határozat 8 %-ot az EKB-nak utal ki a forgalomban lévő eurobankjegyek teljes értékéből. Az eurobankjegyek felosztása az eurorendszer tagjai között eurorendszeren belüli egyenlegeket hoz létre. A forgalomban lévő eurobankjegyek vonatkozásában az ilyen eurorendszeren belüli egyenlegek kamatozása közvetlen hatást gyakorol az eurorendszer minden egyes tagjának jövedelmére, és így ezt e határozatban szabályozni kell. Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekben való részesedésével összefüggő, az NKB-kkal szemben az eurorendszeren belüli követelések kamatozásából EKB-nál felhalmozódó jövedelmet az Európai Központi Bank a forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír-piaci program keretében vásárolt értékpapírokból származó jövedelmének a részt vevő tagállamok nemzeti központi bankjai közötti átmeneti elosztásáról szóló, 2010. november 25-i EKB/2010/24 határozatnak (átdolgozás) megfelelően főszabály szerint a jövedelem keletkezésének pénzügyi évében a tőkejegyzési kulcsban való részesedésük arányában fel kell osztani az NKB-k között.
(8)
A forgalomban lévő eurobankjegyekkel kapcsolatos, eurorendszeren belüli követelések és tartozások nettó egyenlege után kamatot kell fizetni a pénz megszerzése költségét meghatározó objektív szempont alkalmazásával. Ebben az összefüggésben megfelelő az eurorendszer fő refinanszírozási műveleteinek pályázataiban használt kamatláb.
(9)
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli nettó kötelezettségeit bele kell számítani a számításba bevonható források közé az NKB-k a KBER Alapokmányának 32.2. cikke szerinti monetáris jövedelmének kiszámítása céljából, mivel azok megegyeznek a forgalomban lévő bankjegyekkel. A forgalomban lévő eurobankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegek kamatának elszámolása ezért az eurorendszer monetáris jövedelme jelentős összegének az NKB-k között az EKB tőkéjébe befizetett részesedésük arányában történő felosztását fogja eredményezni. Ezen eurorendszeren belüli egyenlegeket ki kell igazítani az NKB-k mérlege és eredménykimutatása fokozatos átalakításának lehetővé tételéhez. A kiigazításokat az eurobankjegyek bevezetését megelőző időszakra vonatkozóan az egyes NKB-k forgalomban lévő bankjegyeinek értékére kell alapozni. E kiigazításokat évente egy meghatározott képlet szerint kell alkalmazni, legfeljebb a következő öt évben.
(10)
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlege kiigazításait annak érdekében számították ki, hogy ellentételezzék az NKB-k jövedelmi helyzetében az eurobankjegyek bevezetéséből és a monetáris jövedelmek azt követő felosztásából eredő valamennyi jelentős változást.
(11)
A KBER Alapokmányának 32. cikkében meghatározott általános szabályok vonatkoznak a forgalomból bevont eurobankjegyek leírásából származó bevételre is.
(12)
A KBER Alapokmányának 32.5. cikke alapján az NKB-k monetáris jövedelmének összege az EKB-ba befizetett tőkerészesedésük arányában kerül felosztásra az NKB-k között. A KBER Alapokmányának 32.7. cikke szerint a Kormányzótanács jogosult megtenni a 32. cikk alkalmazásához szükséges valamennyi egyéb intézkedést. Ez magában foglalja a jogosultságot arra, hogy egyéb tényezőket is figyelembe vegyen a forgalomból bevont eurobankjegyek leírásából származó jövedelem felosztásáról való döntéskor. Ezzel összefüggésben az egyenlő elbánás és méltányosság alapelvei megkövetelik annak az időszaknak a figyelembevételét, amely alatt a bevont eurobankjegyeket kibocsátották. Ezen egyedi jövedelem elosztási kulcsának ezért tükröznie kell mind az EKB tőkéjében fennálló részesedést, mind pedig a kibocsátási fázis hosszát.
(13)
Az eurobankjegyek bevonását külön határozatok útján kell szabályozni az eurobankjegyek címleteiről, technikai jellemzőiről, utánzatai készítéséről, cseréjéről és bevonásáról szóló, 2003. március 20-i EKB/2003/4 határozat (6) 5. cikke alapján,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a)
„NKB”: azon tagállam nemzeti központi bankja, amelynek pénzneme az euro;
b)
„számításba bevonható források”: az egyes NKB-k mérlegén belül az e határozat I. mellékletével összhangban meghatározott minősítő kötelezettségek összege;
c)
„számításba bevonható eszközök”: az egyes NKB-k mérlegén belül az e határozat II. mellékletével összhangban meghatározott, a számításba bevonható források ellenértékeként tartott eszközök összege;
d)
„a forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei”: az EKB/2010/29 határozat 4. cikkének alkalmazása eredményeként egy NKB és az EKB, valamint egy NKB és a többi NKB-k között felmerülő követelések és kötelezettségek;
e)
„tőkejegyzési kulcs”: a NKB-knak az EKB jegyzett tőkéjében való (százalékos) részesedése, amely a KBER Alapokmányának 29.1. cikkében említett kulcsban az érintett pénzügyi évre alkalmazandó súlyozás NKB-kra való alkalmazásának eredménye;
f)
„hitelintézet”: a) a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott változat) 2. cikkében és 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjának - a nemzeti jogba átültetett formájában - értelmében vett olyan hitelintézet (7), amely az illetékes hatóság felügyelete alatt áll; vagy b) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 123. cikkének (2) bekezdése értelmében vett, más olyan hitelintézet, amely az illetékes hatóságok általi felügyelethez hasonló szintű ellenőrzés alatt áll;
g)
„HPM”: harmonizált mérleg a Központi Bankok Európai Rendszerében a számvitel és számviteli beszámoló jogi keretéről szóló, 2010. november 11-i EKB/2010/20 iránymutatás (8) VIII. melléklete szerinti felépítésben;
h)
„referencia-kamatláb”: az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól szóló, 2000. augusztus 31-i 2000/7/EKB iránymutatás (9) I. mellékletének 3.1.2. bekezdése alapján az eurorendszer által a fő refinanszírozási műveletek tendereiben használt, legutolsó rendelkezésre álló határkamat; Amennyiben egynél több refinanszírozási művelet elszámolását végzik ugyanazon a napon, a párhuzamosan végzett műveletek marginális kamatlábainak egyszerű átlagát kell használni.
i)
„a készpénzcsere dátuma” az a nap, amelyen az eurobankjegyek és -érmék törvényes fizetőeszközzé válnak egy olyan tagállamban, amelynek pénzneme az euro;
j)
„referencia-időszak” a készpénzcsere dátuma előtt 30 hónappal kezdődő 24 hónapos időszak;
k)
„a készpénzcsere éve” a készpénzcsere napján kezdődő 12 hónapos időszak;
l)
„napi deviza referencia-kamatláb” az a napi deviza referencia-kamatláb, amely a Központi Bankok Európai Rendszerén kívüli és belüli központi bankok közötti rendszeres napi egyeztetési eljáráson alapul, amely főszabályként közép-európai idő szerint 14:15-kor történik;
m)
„bevont eurobankjegyek:” bármely olyan eurobankjegy-típus vagy -sorozat, amelyet a Kormányzótanács az EKB/2003/4 határozat 5. cikke alapján hozott határozatával kivont a forgalomból;
n)
„kibocsátási kulcs” a bevont eurobankjegyek valamely típusának vagy sorozatának kibocsátási fázisa alatti átlagos tőkejegyzési kulcs;
o)
„kibocsátási fázis”: az eurobankjegyek típusa vagy sorozatai tekintetében az azon a napon kezdődő időszak, amikor az e típusba vagy sorozatba tartozó eurobankjegyek első kibocsátását nyilvántartásba vették számításba bevonható forrásként, valamint azon a napon végződik, amikor az e típusba vagy sorozatba tartozó eurobankjegy utolsó kibocsátását nyilvántartásba vették számításba bevonható forrásként;
p)
„leírni”: bevont eurobankjegyek „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételből való kivezetésére utaló ige.
2. cikk
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei
(1) A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegét havonta kell kiszámítani, és az EKB és NKB-k könyveiben a hónap első munkanapján kell rögzíteni az előző hónap utolsó munkanapja szerinti értéknappal.
Amikor egy tagállam bevezeti az eurót, a forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegének az első albekezdés szerinti kiszámítását a készpénzcsere dátuma szerinti értéknappal kell az EKB és az NKB-k könyveiben rögzíteni.
A forgalomban lévő eurobankjegyek euorendszeren belüli egyenlegeit azon év január 1-je és január 31-e közötti időszakára vonatkozóan, amely a KBER Alapokmányának 29.3. cikke szerinti ötéves módosítás első éve, a módosított tőkejegyzési kulcsnak az előző év december 31-én forgalomban lévő összes euróbankjegy egyenlegére történő alkalmazásával kell kiszámítani.
(2) A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei, beleértve az e határozat 4. cikkének alkalmazásából eredőeket is, a referencia-kamatlábon kamatoznak.
(3) A (2) bekezdésben említett kamatokat negyedévenként TARGET2-fizetések útján kell elszámolni.
3. cikk
A monetáris jövedelem mérésének módszere
(1) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének összegét a könyvelésében rögzített, számításba bevonható eszközökből származó tényleges jövedelem mérése útján kell meghatározni. Ez alól kivétel az arany, ami nem tekinthető jövedelemtermelőnek, míg a fedezettkötvény-vásárlási program végrehajtásáról szóló, 2009. július 2-i EKB/2009/16 határozat (10) alapján a monetáris politikai célokból tartott értékpapírok a referencia-kamatlábon tekinthetők jövedelemtermelőnek.
(2) Ha egy NKB számításba bevonható eszközeinek értéke meghaladja vagy nem éri el a számításba bevonható források értékét, a különbséget a referenciaráta különbsége értékének alkalmazásával írják jóvá.
4. cikk
Kiigazítások az eurorendszeren belüli egyenlegekhez
(1) A monetáris jövedelem kiszámítása alkalmazásában az egyes NKB-k-nak a forgalomban lévő bankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegét egy kompenzációs összeggel kell kiigazítani, amit a következő képlet szerint kell meghatározni:
C = (K - A) × S
ahol:
C
a kompenzációs összeg,
K
az egyes NKB-kra jutó euroösszeg, amely a tőkejegyzési kulcsnak a referencia-időszakban forgalomban lévő bankjegyek átlagértékére történő alkalmazásának eredménye, ahol az eurót bevezető tagállam nemzeti valutájában denominált, forgalomban lévő bankjegyek összegét a referencia-időszak alatt a napi deviza referencia-árfolyamon számítják át euróra,
A
A referencia-időszakban forgalomban lévő bankjegyek átlagértéke minden egyes NKB tekintetében, a referencia-időszak alatt a napi deviza referencia-árfolyamon euróra átszámítva,
S
minden egyes pénzügyi évre a következő együttható, a készpénzcsere dátumától kezdődően:
Pénzügyi év
Együttható
Készpénzcsere éve
1
Készpénzcsere éve + egy év
0,8606735
Készpénzcsere éve + két év
0,7013472
Készpénzcsere éve + három év
0,5334835
Készpénzcsere éve + négy év
0,3598237
Készpénzcsere éve + öt év
0,1817225
(2) Az NKB-k kompenzációs összegei végösszegének 0-ának kell lennie.
(3) A kompenzációs összegeket minden egyes olyan esetben ki kell számítani, amikor egy tagállam elfogadja az eurót, vagy amikor az EKB tőkejegyzési kulcsa megváltozik.
(4) Amikor egy új NKB csatlakozik az eurorendszerhez, annak kompenzációs összegét felosztják a többi NKB között a többi NKB-nak a tőkejegyzési kulcsban való részesedésével arányában, fordított (+/-) előjellel, és az kiegészíti a többi NKB-nak már járó, bármely kompenzációs összegeket.
(5) A kompenzációs összegeket és az azokat kiegyenlítő könyvelési tételeket az egyes NKB-k könyvelésében külön eurorendszeren belüli számlákon kell nyilvántartani a készpénzcsere dátuma szerinti értéknappal, illetve a kiigazítási időszak minden egyes következő évének ezzel megegyező értéknapján. A kompenzációs összegeket kiegyenlítő könyvelési tételek nem kamatoznak.
(6) Az (1) bekezdéstől eltérően a bankjegyforgalom szerkezetének változására vonatkozóan e határozat III. mellékletében leírt, bizonyos események felmerülésekor az egyes NKB-k forgalomban lévő eurobankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegét az e mellékletben meghatározott rendelkezéseknek megfelelően kell kiigazítani.
(7) Az eurorendszeren belüli egyenlegekre vonatkozóan e cikkben előírt kiigazításokat az adott készpénzcsere évét követő hatodik év első napjától nem lehet alkalmazni.
5. cikk
A monetáris jövedelem kiszámítása és felosztása
(1) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének kiszámítását az EKB naponta elvégzi. A számítás az NKB-k által az EKB-nek jelentett számviteli adatokon alapul. Az EKB negyedévenként tájékoztatja az NKB-kat a halmozott összegről.
(2) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének összegét csökkenteni kell a számításba bevonható forrásokon belüli kötelezettségekre kapott vagy fizetett bármely kamat összegével, és a Kormányzótanácsnak a KBER Alapokmánya 32.4. cikkének második albekezdése alapján hozott bármely határozatával összhangban.
(3) Az egyes NKB-k monetáris jövedelme összege felosztásának minden pénzügyi év végén a tőkejegyzési kulcs arányában kell megtörténnie.
6. cikk
Az eurobankjegyek leírásából származó jövedelem kiszámítása és felosztása
(1) A bevont eurobankjegyek a számításba vehető források részei maradnak azok cseréje vagy leírása közül a korábbi esemény bekövetkezéséig.
(2) A Kormányzótanács határozhat a bevont eurobankjegyek leírásáról, amely esetben meghatározza a leírás időpontját és a céltartalék összegét azon bevont eurobankjegyek tekintetében, amelyek cseréje még várható.
(3) A bevont eurobankjegyek leírása a következőképpen történik:
a)
A leírás időpontjában az EKB és az NKB-k „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételéből levonják a még forgalomban lévő, bevont eurobankjegyek teljes összegét. Ebből a célból a forgalomba hozott, bevont eurobankjegyek aktuális összegeit kiigazítják azoknak a kibocsátási kulccsal összhangban kiszámított, arányos összegeire, valamint a különbséget az EKB és az NKB-k elszámolják.
b)
A bevont eurobankjegyek kiigazított összege leírásra kerül az NKB-k eredménykimutatásának „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételéből.
c)
Minden egyes NKB céltartalékot képez azon bevont eurobankjegyek tekintetében, amelyek cseréje még várható. A céltartalék összege megegyezik az adott NKB-nak a céltartalék teljes összegében meglévő, a kibocsátási kulcs alkalmazásával számított részesedésével.
(4) A leírás időpontja után kicserélt, bevont eurobankjegyeket az azokat elfogadó NKB könyveiben veszik nyilvántartásba. A beáramló bevont eurobankjegyeket legalább évente egyszer szét kell osztani az NKB-k között a kibocsátási kulcs alkalmazásával, és a különbséget azok egymás között elszámolják. Minden egyes NKB elszámolja céltartaléka terhére az arányos összeget, illetve ha a beáramlás meghaladja a céltartalékot, a megfelelő kiadást eredménykimutatásában rögzíti.
(5) A Kormányzótanács évente felülvizsgálja a céltartalék teljes összegét.
7. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az EKB/2001/16 határozat ezennel hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett határozatra vonatkozó bármely utalást az ezen határozatra vonatkozó hivatkozásként kell értelmezni, és azok az V. mellékletben lévő megfelelési táblázattal összhangban értelmezendőek.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat 2010. december 31-én lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2010. november 25-én.