KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1259/2011
af 2. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for dioxiner, dioxinlignende PCB'er og ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i en række fødevarer.
(2)
Dioxiner tilhører en gruppe bestående af 75 polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) (kongenere) og 135 polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) (kongenere); heraf er de 17 toksiske. Polychlorerede biphenyler (PCB'er) er en gruppe af 209 forskellige kongenere, der kan inddeles i to grupper ud fra deres toksikologiske egenskaber: 12 kongenere har toksikologiske egenskaber, der svarer til dioxiners, og de kaldes derfor ofte »dioxinlignende PCB'er« (DL-PCB). De øvrige PCB'er har ikke dioxinlignende toksicitet, men har en anden toksikologisk profil, og de kaldes »ikke-dioxinlignende PCB'er« (NDL-PCB).
(3)
Kongenere af dioxiner eller DL-PCB'er har hver deres toksicitetsniveau. For at kunne opsummere disse forskellige kongeneres toksicitet blev begrebet toksicitetsækvivalensfaktor (TEF) indført for at lette risikovurderingen og den forskriftsmæssige kontrol. Det betyder, at analyseresultaterne for hver enkelt af dioxin-kongenere og de toksikologisk problematiske dioxinlignende PCB-kongenere udtrykkes ved én mængdeenhed, nemlig TCDD toksicitetsækvivalent (TEQ).
(4)
Den 28.-30. juni 2005 arrangerede Verdenssundhedsorganisationen (WHO) en ekspertworkshop om de TEF-værdier, som WHO fastsatte i 1998. En række TEF-værdier blev ændret, bl.a. for PCB'er, octachlorerede kongenere og pentachlorerede furaner. Dataene om virkningerne af de nye TEF-værdier og den seneste forekomst er samlet i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige rapport »Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed« (Resultater af overvågning af dioxinindholdet i fødevarer og foder) (3). Grænseværdierne for PCB'er bør derfor revideres under hensyntagen til de nye data.
(5)
EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden har efter anmodning fra Kommissionen vedtaget en udtalelse om forekomsten af NDL-PCB'er i foder og fødevarer (4).
(6)
Summen af de seks markør- eller indikator-PCB'er (PCB 28, 52, 101, 138, 153 og 180) dækker ca. halvdelen af den samlede NDL-PCB, der forekommer i foder og fødevarer. Den sum anses for at være en passende markør for forekomst og menneskers eksponering for NDL-PCB, og den bør derfor fastsættes som en grænseværdi.
(7)
Der er fastsat grænseværdier under hensyntagen til de nyeste data om forekomst, som er samlet i EFSA's videnskabelige rapport »Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed« (Resultater af overvågning af ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer og foder) (5). Skønt det er muligt at opnå lavere bestemmelsesgrænser (LOQ), kan det konstateres, at mange laboratorier anvender en LOQ på 1 μg/kg fedt eller endda 2 μg/kg fedt. Hvis der blev fastsat meget strenge grænseværdier, ville man ved at udtrykke analyseresultaterne som øvre koncentrationer i visse tilfælde få en koncentration tæt på grænseværdien, også selv om ingen PCB'er er blevet bestemt. Det erkendtes endvidere, at der for visse fødevarekategorier ikke forelå særlig omfattende data. Det ville derfor være hensigtsmæssigt at tage grænseværdierne op til revision efter ca. tre år med udgangspunkt i et mere omfattende datagrundlag, som er tilvejebragt med en analysemetode med tilstrækkelig følsomhed til at kunne bestemme et lavt indhold.
(8)
Finland og Sverige har fået dispensation til at markedsføre fisk fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område, med et dioxinindhold, der er større end de grænseværdier, som er fastsat for dioxiner og summen af dioxiner og DL-PCB'er i fisk. De pågældende medlemsstater har overholdt betingelserne med hensyn til at orientere forbrugerne om kostanbefalinger. De meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres overvågning af indholdet af dioxiner i fisk fra Østersøområdet og om, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner hidrørende fra fisk fra Østersøområdet.
(9)
På grundlag af resultaterne af Finlands og Sveriges overvågning af indholdet af dioxiner og DL-PCB'er kan dispensationen begrænses til kun at gælde bestemte fiskearter. Som følge af den vedvarende forekomst af dioxiner og PCB'er i miljøet og dermed i fisk bør dispensationen indrømmes uden tidsbegrænsning.
(10)
Letland har, for så vidt angår vildlaks, anmodet om en dispensation svarende til den, Finland og Sverige har fået. Letland har i det øjemed dokumenteret, at menneskers eksponering for dioxiner og DL-PCB'er på Letlands område ikke er højere end den højeste gennemsnitsværdi i medlemsstaterne i øvrigt, og at landet har en ordning, der kan sikre, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af fisk fra Østersøområdet med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici. Endvidere bør indholdet af dioxiner og DL-PCB'er i fisk fra Østersøområdet overvåges, og resultaterne og oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner og DL-PCB'er hidrørende fra fisk fra Østersøområdet, bør meddeles Kommissionen. De fornødne foranstaltninger er truffet for at sikre, at fisk og fiskevarer, der ikke overholder EU-grænseværdierne for PCB'er, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
(11)
Da mønstret for NDL-PCB-forurening i fisk fra Østersøområdet har lighedstræk med dioxin- og DL-PCB-forureningen, og da NDL-PCB'er ligeledes er meget persistente i miljøet, bør der indrømmes samme dispensation vedrørende forekomsten af NDL-PCB'er som for dioxiner og DL-PCB'er i fisk fra Østersøområdet.
(12)
EFSA er blevet anmodet om en videnskabelig udtalelse om forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fåre- og hjortelever og om, hvorvidt der bør fastsættes produktbaserede grænseværdier for dioxiner og PCB'er i lever og produkter heraf i stedet for fedtbaserede grænseværdier, som det for øjeblikket er tilfældet. Bestemmelserne om lever og produkter heraf bør derfor revideres, især bestemmelserne om fåre- og hjortelever, når EFSA's udtalelse foreligger. Indtil da bør grænseværdien for dioxiner og PCB'er fastsættes i forhold til fedtindholdet.
(13)
Der har hidtil ikke være fastsat grænseværdier for dioxiner og DL-PCB'er for fødevarer med mindre end 1 % fedt, da sådanne fødevarer generelt kun i mindre omfang bidrager til menneskers eksponering. Der har imidlertid været tilfælde med fødevarer, der indeholder mindre end 1 % fedt, men som har et meget højt indhold af dioxiner og DL-PCB'er i fedtet. Grænseværdien bør derfor også gælde for sådanne fødevarer, men som en produktbaseret grænseværdi. I betragtning af at der fastsættes en produktbaseret grænseværdi for visse fødevarer med lavt fedtindhold, bør der anvendes en produktbaseret grænseværdi for fødevarer med mindre end 2 % fedt.
(14)
På grundlag af overvågningsdataene om dioxiner og DL-PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn bør der fastsættes særlige lavere grænseværdier for dioxiner og DL-PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn. Tysklands Bundesinstitut für Risikobewertung (forbundsinstituttet for risikovurdering) har specifikt anmodet EFSA om at vurdere risikoen for spædbørn og småbørn som følge af forekomst af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn. Derfor bør bestemmelserne om fødevarer til spædbørn og småbørn revideres, når EFSA's udtalelse foreligger.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1881/2006 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 7 ændres således:
a)
Overskriften »Midlertidige undtagelser« ændres til »Undtagelser«.
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Uanset artikel 1 kan Letland, Finland og Sverige tillade markedsføring på deres hjemmemarked af vildlaks (Salmo salar) og produkter heraf fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område og har et indhold af dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er og/eller ikke-dioxinlignende PCB'er, der er større end det, der er angivet i bilagets punkt 5.3, forudsat at der er etableret en ordning, der sikrer, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af vildlaks fra Østersøområdet og produkter heraf med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici.
Letland, Finland og Sverige træffer fortsat de fornødne foranstaltninger for at sikre, at vildlaks og produkter heraf, der ikke er i overensstemmelse med bilagets punkt 5.3, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
Letland, Finland og Sverige underretter hvert år Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet for effektivt at orientere de identificerede udsatte befolkningsgrupper om kostanbefalingerne og for at sikre, at vildlaks og produkter heraf, der ikke overholder grænseværdierne, ikke markedsføres i andre medlemsstater. De fremlægger desuden dokumentation for foranstaltningernes effektivitet.«
c)
Følgende indsættes som stk. 5:
»5. Uanset artikel 1 kan Finland og Sverige tillade markedsføring på deres hjemmemarked af vildsild større end 17 cm (Clupea harengus), vildrødding (Salvelinus spp.), vildflodlampret (Lampetra fluviatilis) og vildhavørred (Salmo trutta) og produkter heraf fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område og har et indhold af dioxiner og/eller dioxinlignende PCB'er og/eller ikke-dioxinlignende PCB'er, der er større end det, der er angivet i bilagets punkt 5.3, forudsat at der er etableret en ordning, der sikrer, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af vildsild større end 17 cm, vildrødding, vildflodlampret og vildhavørred fra Østersøområdet og produkter heraf med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici.
Finland og Sverige træffer fortsat de fornødne foranstaltninger for at sikre, at vildsild større end 17 cm, vildrødding, vildflodlampret og vildhavørred og produkter heraf, der ikke er i overensstemmelse med bilagets punkt 5.3, ikke markedsføres i andre medlemsstater.
Finland og Sverige underretter hvert år Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de har truffet for effektivt at orientere de identificerede udsatte befolkningsgrupper om kostanbefalingerne og for sikre, at fisk og produkter heraf, der ikke overholder grænseværdierne, ikke markedsføres i andre medlemsstater. De fremlægger desuden dokumentation for foranstaltningernes effektivitet.«
2)
Bilaget ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2011.
A BIZOTTSÁG 1259/2011/EU RENDELETE
(2011. december 2.)
az élelmiszerekben a dioxinok, dioxinszerű PCB-k és a nem dioxinszerű PCB-k felső határértékei tekintetében az 1881/2006/EK rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja az egyes élelmiszerekben található dioxinok és dioxinszerű PCB-k felső határértékeit.
(2)
A dioxinok egy 75 poliklórozott dibenzo-p-dioxin (PCDD) és 135 poliklórozott dibenzo-furán (PCDF) rokonvegyületből álló csoporthoz tartoznak, amelynek tagjai közül 17 jelent toxikológiai veszélyt. A poliklórozott bifenilek (PCB-k) egy 209 különböző rokonvegyületből álló csoportot alkotnak, amely toxikológiai jellemzői alapján két alcsoportra osztható: 12 rokonvegyület a dioxinokhoz hasonló toxikológiai jellemzőket mutat, ezért ezeket gyakran „dioxinszerű PCB”-knek (DL-PCB-knek) nevezik. A többi PCB toxicitása nem hasonlít a dioxinokéhoz, hanem más toxikológiai jellemzőik vannak, ezért „nem dioxinszerű PCB-knek” (NDL-PCB-knek) nevezik őket.
(3)
A dioxinok és a DL-PCB-k minden egyes rokonvegyülete különböző szintű toxicitást mutat. Ahhoz, hogy ezeknek a különböző vegyületeknek a toxicitása összegezhető legyen, a kockázatfelmérés és a hatósági ellenőrzés megkönnyítése érdekében bevezették a toxicitási egyenérték-tényező (TEF) fogalmát. Ennek eredményeként az egyes, toxikológiai veszélyt jelentő dioxin- és dioxinszerű PCB-rokonvegyületekre vonatkozó valamennyi vizsgálati eredményt egy számszerűsíthető egységben, a TCDD toxicitási egyenértékben (TEQ-ben) fejezik ki.
(4)
Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) 2005. június 28-30-án szakértői munkaértekezletet tartott a TEF-értékekről, amelyeket a WHO 1998-ban állapított meg. Jó néhány TEF-érték, pl. a PCB-k, az oktaklór-vegyületek és a pentaklór-furánok értékei megváltoztak. Az új TEF-értékek hatásáról szóló adatokat és a legújabb előfordulási adatokat az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) „Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed” (Az élelmiszerek és takarmányok dioxintartalmára vonatkozó monitoring eredményei) című tudományos jelentésében (3) gyűjtötték össze. A PCB-k felső határértékeit ezért helyénvaló az új értékek figyelembevételével felülvizsgálni.
(5)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete a Bizottság kérésére véleményt fogadott el az élelmiszerekben és a takarmányokban előforduló NDL-PCB-kről (4).
(6)
A takarmányokban és az élelmiszerekben előforduló összes NDL-PCB mennyiségének kb. felét hat marker vagy indikátor PCB (28, 52, 101, 138, 153 és 180) teszi ki. Ezek együttes mennyisége az előfordulás és a humán expozíció tekintetében megfelelő markernek tekinthető, ezért ezt kell megtenni felső határértéknek.
(7)
A felső határértékek az EFSA „Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed” (Az élelmiszerekben és a takarmányokban előforduló nem dioxinszerű PCB-k monitoringjának eredményei) című tudományos jelentésében (5) összeállított, legfrissebb előfordulási adatok figyelembevételével kerültek megállapításra. Noha a mennyiségi meghatározás tekintetében alacsonyabb határértékeket (limit of quantification, LOQ) is el lehet érni, megállapítható, hogy a mennyiségi meghatározásnak a laboratóriumok nagy része által elért alsó határa 1 μg/kg zsír vagy akár 2 μg/kg zsír. Ha nagyon szigorú felső határértékek kerülnének megállapításra, akkor a vizsgálati eredmény felső határos értékként való kifejezése néhány esetben a felső határértékhez közeli szintet eredményezne, még ha PCB-ket nem is lehetett mennyiségileg meghatározni. Az is megállapítást nyert, hogy bizonyos élelmiszerkategóriákra nem volt túl sok adat. Helyénvaló lenne ezért a felső határértékeket három év múlva felülvizsgálni egy olyan, több adatot tartalmazó adatbázis alapján, amelyet a kis anyagmennyiségek meghatározásához kellően érzékeny vizsgálati módszerrel hoznak létre.
(8)
Finnország és Svédország engedélyt kapott eltérésre, amely szerint forgalomba hozhatnak a Balti-térségből származó, a területükön történő fogyasztásra szánt olyan halat, amely dioxinszintje magasabb, mint a halakban előforduló dioxinokra, illetve a dioxinokra és a DL-PCB-kre együttesen megállapított felső határértékek. A két tagállam teljesítette a fogyasztók étrendi ajánlásokról való tájékoztatására vonatkozó feltételeket. Minden évben közlik a Bizottsággal a Balti-térségből származó halakban található dioxin-szintek ellenőrzésének eredményét, és jelentést tesznek a Balti-térségből származó dioxinokkal szembeni humán expozíció csökkentésére hozott intézkedésekről.
(9)
A Finnország és Svédország által elvégzett, a dioxinok és a DL-PCB-k szintjének ellenőrzésekor született eredmények alapján az engedélyezett eltérés bizonyos halfajokra korlátozható. Mivel a dioxinok és a PCB-k tartósan jelen vannak a környezetben és így a halakban is, helyénvaló ezt az eltérést határozatlan időre engedélyezni.
(10)
A kifogott vadon élő lazacra Lettország ahhoz hasonló eltérésért folyamodott, mint amelyet Finnország és Svédország kapott. Ennek érdekében Lettország bebizonyította, hogy területén a dioxinoknak és a DL-PCB-knek való humán expozíció nem magasabb, mint bármely tagállamban a legmagasabb átlagos szint, és megfelelően működő rendszerük van annak biztosítására, hogy a fogyasztókat teljeskörűen tájékoztassák arról, hogy az esetleges egészségügyi kockázatok elkerülése érdekében a lakosság meghatározott veszélyeztetett csoportjainak étrendjükben ajánlott korlátozniuk a Balti-térségből származó halaknak fogyasztását. Ezen felül nyomon kell követniük a Balti-térségből származó halakban található dioxinok és DL-PCB-k szintjét, és évente jelentést kell róla tenniük a Bizottságnak, valamint jelentést kell benyújtaniuk a Balti-térségből származó halakkal az emberi szervezetbe bevitt dioxinok és DL-PCB-k csökkentésére meghozott intézkedésekről és eredményekről. Lettország végrehajtotta a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a PCB-kre vonatkozó uniós felső határértékeknek nem megfelelő halakat és haltermékeket más tagállamokban ne forgalmazzák.
(11)
Mivel a Balti-térségből származó halak NDL-PCB-kkel való szennyezettsége a dioxinokkal és DL-PCB-kkel való szennyezettséghez hasonló, és mivel az NDL-PCB-k is igen tartósan jelen vannak a környezetben, helyénvaló hasonló eltérést engedélyezni az NDL-PCB-k jelenlétére is, mint amilyet a Balti-térségből származó dioxinok és DL-PCB-k előfordulására engedélyeztek.
(12)
Az EFSA felkérést kapott arra, hogy nyilvánítson tudományos véleményt a juh- és szarvasmájban előforduló dioxinok és dioxinszerű PCB-k jelenlétéről, és arról, hogy helyénvaló-e a májban és a belőle származó termékekben előforduló dioxinra és PCB-kre a jelenlegi, zsírhoz viszonyított helyett termékre vonatkoztatott felső határértékeket megállapítani. Ezért amint rendelkezésre áll az EFSA véleménye, a májról és a belőle készült termékekről szóló rendelkezéseket felül kell vizsgálni, különös tekintettel a juh- és szarvasmájra vonatkozó rendelkezésekre. Addig is helyénvaló a dioxinok és PCB-k felső határértékét zsírhoz viszonyítva megállapítani.
(13)
Az 1 %-nál kevesebb zsírt tartalmazó élelmiszerekre eddig nem vonatkozott a dioxinok és a DL-PCB-k felső határértéke, mert ezek az élelmiszerek általában csak kis mértékben járulnak hozzá a humán expozícióhoz. Előfordulnak azonban olyan esetek, amikor az élelmiszer kevesebb, mint 1 % zsírt tartalmaz, de a zsír dioxin- és DL-PCB-szintje nagyon magas. Helyénvaló ezért az ilyen élelmiszerekre a felső határértéket termékre viszonyítva alkalmazni. Figyelembe véve, hogy bizonyos kis zsírtartalmú élelmiszerekre a felső határérték termékre vonatkoztatva van meghatározva, helyénvaló a 2 %-nál kevesebb zsírt tartalmazó élelmiszerekre termékre vonatkoztatva meghatározott felső határértéket alkalmazni.
(14)
A csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekben előforduló dioxinok és DL-PCB-k ellenőrzési adatainak fényében helyénvaló a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekben előforduló dioxin- és dioxinszerű PCB-kre konkrét alacsonyabb felső határértékeket megállapítani. A Német Szövetségi Kockázatbecslő Intézet azzal a konkrét kéréssel fordult az EFSÁ-hoz, hogy értékelje a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekben előforduló dioxinok és dioxinszerű PCB-k előfordulásának a csecsemőkre és kisgyermekekre jelentett kockázatát. Ezért amint az EFSA véleménye rendelkezésre áll, a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekről szóló rendelkezéseket felül kell vizsgálni.
(15)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte őket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 7. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az „Ideiglenes eltérések” cím helyébe „Eltérések” lép.
b)
A (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az 1. cikktől eltérve, Finnország, Svédország és Lettország engedélyezheti a melléklet 5.3. pontja alatt dioxinokra és/vagy dioxinszerű PCB-kre és/vagy nem dioxinszerű PCB-kre meghatározott határértékeknél magasabb értékeket mutató, a Balti-térségből származó és a területükön fogyasztásra szánt, kifogott vadon élő lazac (Salmo salar) és a belőle készült termékek saját piacukon való forgalomba hozatalát, feltéve, hogy rendelkeznek olyan rendszerrel, amely biztosítja, hogy a fogyasztókat teljeskörűen tájékoztassák arról, hogy az esetleges egészségügyi kockázatok elkerülése érdekében a lakosság meghatározott veszélyeztetett csoportjainak étrendjükben ajánlott korlátozniuk a Balti-térségből származó, kifogott vadon élő lazac és a belőle készült termékek fogyasztását.
Finnország, Svédország és Lettország továbbra is végrehajtja a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a melléklet 5.3. pontjának nem megfelelő, kifogott vadon élő lazacot és a belőle készült termékeket ne forgalmazzák más tagállamokban.
Finnország, Svédország és Lettország minden évben jelentést tesz a Bizottságnak arról, hogy milyen intézkedéseket hozott a lakosság meghatározott veszélyeztetett csoportjainak az étrendi ajánlásokról való eredményes tájékoztatása, valamint annak érdekében, hogy a felső határértékeknek nem megfelelő, kifogott vadon élő lazacot és a belőle készült termékeket más tagállamokban ne hozzák forgalomba. Ezenkívül az intézkedések eredményességét bizonyítékokkal igazolják.”
c)
A cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az 1. cikktől eltérve, Finnország és Svédország engedélyezheti a melléklet 5.3. pontja alatt dioxinokra és/vagy dioxinszerű PCB-kre és/vagy nem dioxinszerű PCB-kre meghatározott határértékeknél magasabb értékeket mutató, a Balti-térségből származó és a területükön fogyasztásra szánt, kifogott vadon élő, 17 cm-nél nagyobb hering (Clupea harengus), kifogott vadon élő szaiblingfajok (Salvelinus spp.), kifogott vadon élő folyami ingola (Lampetra fluviatilis), kifogott vadon élő tengeri pisztráng (Salmo trutta) és a belőlük készült termékek saját piacukon való forgalomba hozatalát, feltéve, hogy rendelkeznek olyan rendszerrel, amely biztosítja, hogy a fogyasztókat teljeskörűen tájékoztassák arról, hogy az esetleges egészségügyi kockázatok elkerülése érdekében a lakosság meghatározott veszélyeztetett csoportjainak étrendjükben ajánlott korlátozniuk a Balti-térségből származó, kifogott vadon élő 17 cm-nél nagyobb hering, kifogott vadon élő szaiblingfajok, kifogott vadon élő folyami ingola, kifogott vadon élő tengeri pisztráng és a belőlük készült termékek fogyasztását.
Finnország és Svédország továbbra is végrehajtja a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a melléklet 5.3. pontjának nem megfelelő, kifogott vadon élő, 17 cm-nél nagyobb heringet, kifogott vadon élő szaiblingfajokat, kifogott vadon élő folyami ingolát, kifogott vadon élő tengeri pisztrángot és a belőle készült termékeket ne forgalmazzák más tagállamokban.
Finnország és Svédország minden évben jelentést tesz a Bizottságnak arról, hogy milyen intézkedéseket hozott a lakosság meghatározott veszélyeztetett csoportjainak az étrendi ajánlásokról való eredményes tájékoztatása, valamint annak érdekében, hogy a felső határértékeknek nem megfelelő halat és a belőle készült termékeket más tagállamokban ne hozzák forgalomba. Ezenkívül az intézkedések eredményességé bizonyítékokkal igazolják.”
2.
A melléklet e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
E rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. december 2-án.