EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 670/2012
af 11. juli 2012
om ændring af afgørelse nr. 1639/2006/EF om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) og forordning (EF) nr. 680/2007 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 og artikel 173, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1639/2006/EF (3) indførtes rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation med forskellige typer gennemførelsesforanstaltninger for en række særprogrammer, herunder »støtteprogrammet for ikt-politik« hvorigennem der ydes støtte til styrkelse af det indre marked for ikt-produkter og -tjenester og ikt-baserede produkter og tjenester, og som tager sigte på innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt.
(2)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 680/2007 (4) blev der fastsat generelle regler for Unionens finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet og oprettet »lånegarantiinstrumentet for TEN-transportprojekter« (»TEN-T-projekter«).
(3)
I løbet af de næste ti år bliver der ifølge Kommissionens skøn brug for investeringer i større omfang end nogensinde før i Europas transport-, energi- informations- og kommunikationsnet for at bidrage til at nå Europa 2020-strategiens politikmål, navnlig klimamålene og overgangen til en ressourceeffektiv, lavemissionsøkonomi ved at udvikle intelligente, opgraderede og fuldt sammenkoblede infrastrukturer, og for at gennemføre det indre marked.
(4)
Der er imidlertid ikke umiddelbar adgang til fremmedkapitalfinansiering af infrastrukturprojekter i Unionen. Infrastrukturprojekters vanskeligheder med at opnå langsigtet privat finansiering eller offentlig støtte bør hverken føre til en forringelse af transport-, telekommunikations- og energisystemernes ydeevne eller til en langsommere udbredelse af bredbåndsdækningen. Som følge af fragmenteringen af obligationsmarkederne i Unionen og infrastrukturprojekternes størrelse og kompleksitet, der betyder, at det tager lang tid at forberede sådanne projekter, er det hensigtsmæssigt at håndtere dette problem på EU-plan.
(5)
Finansielle instrumenter, der er reguleret i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), kan i visse tilfælde gøre brugen af budgetmidler mere effektiv og opnå en høj multiplikatoreffekt i henseende til tiltrækning af private midler. Dette er særlig relevant i forbindelse med vanskelighederne vedrørende adgang til kredit, begrænsninger af den offentlige finansiering og henset til behovet for at understøtte Europas økonomiske genopretning.
(6)
I sin beslutning af 8. juni 2011 om »investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa« støttede Europa-Parlamentet Europa 2020-initiativet med projektobligationer, som er en mekanisme for risikodeling med EIB, der yder støtte under et fastsat loft via Unionens budget med det formål at geare EU-midler og gøre private investorer mere interesserede i at deltage i prioriterede projekter i tråd med Europa 2020-målene. I sine konklusioner fra mødet den 12. juli 2011 om akten for det indre marked erindrede Rådet om, at der skal foretages en nærmere vurdering af finansielle instrumenter for så vidt angår deres løftestangseffekt i forhold til eksisterende instrumenter, de yderligere risici, som de medfører for de statslige budgetbalancer, og deres eventuelle fortrængning af private institutioner. Kommissionens meddelelse om en pilotfase for Europa 2020-initiativet med projektobligationer og konsekvensanalysen knyttet hertil, der trækker på resultaterne af en offentlig høring, bør ses i den sammenhæng.
(7)
Der bør iværksættes en pilotfase af Europa 2020-initiativet med projektobligationer med det formål at hjælpe med til finansiering af prioriterede projekter, som har en klar EU-merværdi, og at gøre det nemmere at inddrage den private sektor mere i kapitalmarkedets langfristede finansiering af økonomisk levedygtige projekter inden for transport-, energi- og ikt-infrastruktur. Instrumentet støtter projekter med lignende finansieringsbehov og bør takket være synergierne mellem sektorerne skabe større fordele, hvad angår markedsindvirkning, administrativ effektivitet og udnyttelse af ressourcer. Det bør give interessenter i forhold til infrastruktur, f.eks. finansfolk, offentlige myndigheder, forvaltere af infrastruktur, byggefirmaer og operatører, et sammenhængende instrument og vil blive drevet frem af markedsefterspørgslen.
(8)
I pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer skal EU-budgettet anvendes sideløbende med finansiering fra EIB i form af et fælles risikodelingsinstrument for projektobligationer udstedt af projektselskaber. Dette instrument søger at nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere i en sådan grad, at deltagere på kapitalmarkedet, såsom pensionsfonde, forsikringsselskaber og andre interesserede parter, vil være villige til at investere i en større mængde infrastrukturrelaterede projektobligationer, end det ville være muligt uden EU-støtte.
(9)
I lyset af EIB's mangeårige ekspertise og eftersom EIB fungerer som hovedfinansieringsgiver ved infrastrukturprojekter og er EU's finansielle organ i overensstemmelse med traktaten, bør Kommissionen inddrage EIB i gennemførelsen af pilotfasen. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer bør fastlægges i medfør af denne forordning. Mere detaljerede betingelser og vilkår, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, bør fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale bør godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
(10)
Pilotfasen for Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør iværksættes snarest muligt i løbet af den nuværende finansielle ramme og gennemføres uden unødige forsinkelser med henblik på at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang sådanne finansielle instrumenter til risikodeling medfører merværdi i finansieringen på infrastrukturområdet og i udviklingen af fremmedkapitalmarkedets finansiering af infrastrukturprojekter.
(11)
Pilotfasen bør finansieres ved, at der i 2012- og 2013-budgetterne foretages en omfordeling af midler fra eksisterende transport-, energi- og telekommunikationsprogrammer. Til dette formål bør det være muligt at omfordele op til 200 mio. EUR til dette initiativ fra budgettet for TEN-Transport (»TEN-T«), op til 20 mio. EUR fra budgettet for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og op til 10 mio. EUR fra budgettet for TEN-Energi (»TEN-E«). De disponible budgetmidler begrænser både initiativets rækkevidde og antallet af projekter, hvortil der kan ydes støtte.
(12)
EIB bør anmode om budgetmidler på basis af en række projekter, som EIB og Kommissionen finder er egnede, er i overensstemmelse med Unionens langsigtede politikmål og sandsynligvis vil blive gennemført. Eventuelle anmodninger og de hermed forbundne budgetmæssige forpligtelser bør fremsættes senest den 31. december 2013. Da store infrastrukturprojekter er meget komplekse, bør det være muligt for selve godkendelsen fra EIB's bestyrelse at finde sted på et senere tidspunkt, dog ikke senere end den 31. december 2014.
(13)
Ansøgninger om støtte og udvælgelsen og gennemførelsen af alle projekter bør være underlagt EU-retten, særlig reglerne om statsstøtte, og det bør tilstræbes ikke at skabe eller forværre markedsforvridninger.
(14)
Kommissionen bør, med bistand fra EIB, ud over rapporteringskravene i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6), hver sjette måned i løbet af forsøgsfasen rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet efter underskrivelse af samarbejdsaftalen og forelægge en foreløbig rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i anden halvdel af 2013. Der bør foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
(15)
Kommissionen bør på grundlag af denne uafhængige, omfattende evaluering vurdere relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer samt i hvilket omfang, initiativet øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen.
(16)
Pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør lanceres som led i forberedelserne til Connecting Europe-faciliteten som foreslået af Kommissionen. Den berører ikke eventuelle afgørelser vedrørende Unionens flerårige finansielle ramme efter 2013 eller vedrørende en eventuel genanvendelse af tilbageførsler fra finansielle instrumenter inden for rammerne af forhandlingerne om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de finansielle regler for Unionens årlige budget.
(17)
Med henblik på gennemførelsen af pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør afgørelse nr. 1639/2006/EF og forordning (EF) nr. 680/2007 ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive henset til pilotfasens begrænsede varighed, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer af afgørelse nr. 1639/2006/EF
I afgørelse nr. 1639/2006/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 8 tilføjes følgende stykke:
»5a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 31, stk. 2, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1-5, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.
Den i første afsnit omhandlede foreløbige rapport omfatter en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 31, stk. 2a-2e, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om vilkårene for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
2)
Artikel 26, stk. 2, litra b), affattes således:
»b)
innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt og bredbånd«.
3)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. De i stk. 1, litra a), omhandlede projekter skal have til formål at fremme innovation, teknologioverførsel og formidling af nye teknologier, som allerede er modne til udbredelse på markedet.
Unionen kan yde støtte som bidrag til disse projekters budgetter.
Alternativt kan Unionen i løbet af en pilotfase i 2012-2013 yde et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»2a. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. stk. 2, tredje afsnit, er et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer suboptimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser i form af en kreditforbedring. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer:
a)
skal tage form af et gældsinstrument eller en EIB-garanti med støtte af bidrag fra Unionens budget i forbindelse med finansiering af ikt- og bredbåndsprojekter og supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor
b)
skal nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere
c)
må alene benyttes ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
2b. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for den underliggende portefølje af kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Restrisikoen ved operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
2c. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag IIIa. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
2d. I 2013 kan der anvendes et beløb på op til 20 mio. EUR, der hentes fra det budget, der afsættes til gennemførelse af ikt- og bredbåndspolitik i henhold til litra b) i bilag I. På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan risikodelingsinstrumentet for projektobligationer genanvende eventuelle indtægter, som er modtaget inden den 31. december 2013, til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende flerårige finansielle ramme, overføres eventuelle tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.
2e. Ud over de rapporteringskrav, der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering, forelægger Kommissionen hver sjette måned i løbet af pilotfasen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.«
4)
Følgende bilag indsættes:
»BILAG IIIa:
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 31, stk. 2c
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
ikt:
2013: Maksimum 20 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af ovennævnte beløb fremsættes senest den 31. december 2012 og underbygges af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af 2013-beløbet, der vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter en forvaltningskonto, hvorpå Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag indsættes.
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 46, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposten for rammeprogram for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposten for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 31, stk. 2c, omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7).
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder med passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.
Artikel 2
Ændringer af forordning (EF) nr. 680/2007
I forordning (EF) nr. 680/2007 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 tilføjes følgende numre:
»14)
»risikodelingsinstrument for projektobligationer«: et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer ikke-optimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet ved at supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer tager form af en kreditforbedring for projekter af fælles interesse, nedsætter gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere og benyttes kun ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
15)
»kreditforbedring«: forbedring af en projektgælds kreditkvalitet ved anvendelse af en efterstillet facilitet i form af et EIB-gældsinstrument eller en EIB-garanti eller begge dele, støttet af et bidrag fra Unionens budget.«
2)
I artikel 4, stk. 1, tilføjes følgende punktum:
»Ansøgninger om risikodækning fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer under artikel 6, stk. 1, litra g), indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.«
3)
I artikel 6, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra d) tilføjes følgende punktum:
»I 2012 og 2013 kan der omfordeles et beløb på op til 200 mio. EUR til pilotfasen for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for transportsektoren«.
b)
Følgende litra tilføjes:
»g)
i løbet af en pilotfase i årene 2012 og 2013, et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for TEN-T og TEN-E. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for porteføljen af de underliggende kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Residualrisikoen ved disse operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag Ia. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning af og kontrol med instrumentet, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
I 2012 og 2013 kan der omfordeles op til 210 mio. EUR, heraf op til 200 mio. EUR til transportprojekter og op til 10 mio. EUR til energiprojekter, til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efter proceduren i artikel 15, stk. 2, fra budgetposterne for henholdsvis lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I og for TEN-E.
Ud over de rapporteringskrav der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering forelægger Kommissionen hver sjette måned en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.
På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan renter og andre indtægter, der hidrører fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og modtages inden den 31. december 2013, genanvendes til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende finansielle ramme, overføres tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.«
4)
I artikel 16 tilføjes følgende stykke:
»2a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1 og 2, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.«
5)
I artikel 17, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Den i artikel 16, stk. 2a, omhandlede foreløbige rapport skal endvidere omfatte en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om betingelserne for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
6)
Bilaget nummereres som bilag I, og i artikel 6, stk. 1, litra d), erstattes »bilaget« med »bilag I«.
7)
Følgende bilag tilføjes:
»BILAG Ia
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 6, stk. 1, litra g)
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
TEN-T:
-
2012: Maksimum 100 mio. EUR
-
2013: Et maksimalt kumuleret beløb på 200 mio. EUR
der omfordeles fra TEN-T-budgettet beregnet til lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, men ikke anvendt.
TEN-E:
2013: Maksimum 10 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af 2012-beløbet fremsættes inden for en rimelig tid efter undertegnelsen af samarbejdsaftalen.
Anmodningerne om overførsel i efterfølgende år fremsættes senest den 31. december i det foregående år.
Anmodningen om overførsel underbygges i alle tilfælde af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af beløbene, der vedtages efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter to forvaltningskonti (separate konti for projekter under henholdsvis TEN-T og TEN-E), hvorpå indsættes Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag. Forvaltningskontoen for TEN-T kan sammenlægges med den forvaltningskonto, der er oprettet for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, forudsat at en sådan foranstaltning ikke forringer kvaliteten af den rapportering og overvågning, der er omhandlet i litra j) og k).
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 15, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
Uanset de bestemmelser, der gælder for risikodeling for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, gælder risikodelingsmodellen for projektobligationer også for nævnte instrument, herunder for operationer inden for den eksisterende portefølje.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for den sidste delsum af Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer skal betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.«
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 11. juli 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 670/2012/EU RENDELETE
(2012. július 11.)
a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007-2013) létrehozásáról szóló 1639/2006/EK határozat, valamint a transzeurópai közlekedési és energiahálózatok területén történő közösségi pénzügyi támogatás nyújtásának általános szabályairól szóló 680/2007/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 172. cikkére és 173. cikkének (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Európai Parlament és a Tanács 1639/2006/EK határozata (3) létrehozza a versenyképességi és innovációs keretprogramot (CIP) egyedi programokkal megvalósított különböző típusú végrehajtási intézkedésekkel, amelyek közül „az információs és kommunikációs technológiák (IKT) politika támogatási programja” támogatást nyújt az IKT-termékek és -szolgáltatások, illetve az IKT-alapú termékek és szolgáltatások belső piacának erősítéséhez, továbbá célja az innováció ösztönzése az IKT szélesebb körű bevezetésén és az abba történő beruházáson keresztül.
(2)
A 680/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) megállapítja a transzeurópai közlekedési és energiahálózatok területét érintő uniós pénzügyi támogatás nyújtásának általános szabályait, és létrehozza a TEN-közlekedési (a továbbiakban: TEN-T) projektek hitelgarancia-eszköze (LGTT) nevű kockázatmegosztási eszközt.
(3)
A következő évtizedben - a Bizottság becslései szerint - példátlan volumenű beruházásra lesz szükség Európa közlekedési, energia-, információs és kommunikációs hálózataiban az Európa 2020 stratégiában foglalt szakpolitikai célkitűzések - különösen az éghajlati célok, valamint az erőforrás-hatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való áttérés - intelligens, korszerűsített és teljes mértékben összekapcsolt infrastruktúrák fejlesztése révén történő megvalósítása, valamint a belső piac kiteljesedése érdekében.
(4)
A kölcsöntőke-piaci finanszírozás infrastrukturális projektek esetében nem könnyen hozzáférhető az Unióban. Az infrastrukturális projektek hosszú távú magán- vagy állami finanszírozáshoz való nehézkes hozzájutása nem vezethet a közlekedési, távközlési és energetikai rendszerek teljesítményének romlásához, sem a szélessávú szolgáltatások elterjedésének lelassulásához. A kötvénypiacok Unió-szerte jellemző, ismeretlen kereslettel párosuló széttagoltsága, valamint a projekt-előkészítéshez hosszú átfutási időt igénylő infrastrukturális projektek mérete és összetettsége miatt indokolt a kérdés uniós szintű kezelése.
(5)
Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (5) által szabályozott pénzügyi eszközök egyes esetekben javíthatják a költségvetés kiadási oldalát, és komoly multiplikátorhatást válthatnak ki a magánfinanszírozás bevonása tekintetében. Ez különösen fontos akkor, amikor a hitelhez való hozzáférés nehézkes, az állami költségvetések nehézségekkel küzdenek, valamint az európai gazdasági fellendülés támogatására tekintettel.
(6)
Az Európai Parlament a „Befektetés a jövőbe: új többéves pénzügyi keret (MFF) egy versenyképes, fenntartható és befogadó Európáért” című 2011. június 8-i állásfoglalásában üdvözölte az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezést, az EBB-vel létrehozott kockázatmegosztó mechanizmust, amely maximált támogatást nyújt az uniós költségvetésből, és amelynek célja az uniós források kiegészítése, valamint - az Európa 2020 stratégia célkitűzéseivel összhangban - a magánbefektetők további érdeklődésének felkeltése a prioritást élvező projektekben való részvétel iránt. A Tanács az egységes piaci intézkedéscsomagról 2011. július 12-én elfogadott következtetéseiben emlékeztetett arra, hogy a pénzügyi eszközöket a meglévő eszközökhöz viszonyított katalizátorhatás, a kormányzati mérleghez járuló kockázatok és a magánintézmények esetleges kiszorítása figyelembevételével kell kezelni. Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszáról szóló bizottsági közleményt és a kezdeményezéshez kapcsolódó - nyilvános konzultációra épülő - hatásvizsgálatot ezek figyelembevételével kell értékelni.
(7)
El kell indítani az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszát azzal a céllal, hogy segítséget nyújtson az egyértelmű uniós hozzáadott értékkel rendelkező, prioritást élvező projektek finanszírozásához, és elősegítse a magánszektor nagyobb mértékű bevonását gazdaságilag életképes, a közlekedési, az energetikai, valamint az IKT- infrastruktúra területén induló projektek hosszú távú tőkepiaci finanszírozásába. Az eszközből számos ágazat hasonló finanszírozási igényű infrastrukturális projektjei részesülnek, és az ágazatok közötti szinergiáknak köszönhetően nagyobb előnyöket biztosít a piaci hatások, az adminisztratív hatékonyság és a forráshasznosítás terén. Koherens eszközt kell nyújtania az infrastruktúra területén érdekelt feleknek, köztük pénzügyi szakembereknek, hatóságoknak, infrastruktúraműködtetőknek, építőipari vállalatoknak és üzemeltetőknek, és működését a piaci kereslet határozza meg.
(8)
Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszában az Unió költségvetését az EBB-től származó, a projekttársaságok által kibocsátott projektkötvényekre irányuló közös kockázatmegosztási eszköz formájában nyújtott finanszírozással együtt használnák fel. Ezen eszköz célja, hogy elérje a projektek adósságszolgálati kockázatának és a kötvénytulajdonosok hitelkockázatának olyan mértékű csökkentését, hogy a tőkepiaci résztvevők, például nyugdíjalapok, biztosítótársaságok és más érdekelt felek nagyobb mennyiségű infrastrukturális projektkötvénybe legyenek készek befektetni, mint uniós támogatás nélkül tennék.
(9)
Figyelemmel az EBB nagy múltú szakértelmére és arra, hogy az EBB a Szerződéssel létrehozott uniós pénzügyi szervként az infrastrukturális projektek fő finanszírozója, a Bizottságnak be kell vonnia az EBB-t a kísérleti szakasz végrehajtásába. A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának fő feltételeit és eljárásait e rendeletben kell meghatározni. A részletesebb feltételeket, ideértve a kockázatmegosztást, a díjazást, a nyomon követést és az ellenőrzést, a Bizottság és az EBB közötti együttműködési megállapodásban kell rögzíteni. Ezen együttműködési megállapodást a Bizottságnak és az EBB-nek szokásos eljárásának megfelelően el kell fogadnia.
(10)
Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszát a jelenlegi pénzügyi keret ideje alatt a lehető leghamarabb el kell indítani, és indokolatlan késedelem nélkül végre kell hajtani a kockázatmegosztásra szolgáló pénzügyi eszközök által az infrastrukturális finanszírozás területén, valamint az infrastrukturális projektek kölcsöntőke-piaci finanszírozásának fejlesztéséhez biztosított hozzáadott érték meglétének, illetve mértékének megállapítása céljából.
(11)
A kísérleti szakaszt a 2012-es és 2013-as költségvetésből, a jelenlegi közlekedési, energiaügyi és távközlési programoktól történő költségvetés-átcsoportosítás révén kell finanszírozni. E kezdeményezés céljára legfeljebb 200 millió EUR csoportosítható át a TEN-közlekedési költségvetésből, legfeljebb 20 millió EUR a versenyképességi és innovációs keretprogram költségvetéséből, és legfeljebb 10 millió EUR az energiaügyi TEN (a továbbiakban: a TEN-E) költségvetéséből. A rendelkezésre álló költségvetési források a kezdeményezés alkalmazási körét és a támogatható projektek számát egyaránt behatárolják.
(12)
Az EBB a projektek egy meghatározott köre alapján kér költségvetési forrásokat, amennyiben az EBB és a Bizottság ezeket a projekteket alkalmasnak találja, amennyiben ezek megítélésük szerint az Unió hosszú távú szakpolitikai céljaival összhangban vannak, továbbá megvalósításukat valószínűnek ítélik. A kérelmeket a kapcsolódó költségvetési kötelezettségvállalásokkal együtt 2013. december 31-ig kell benyújtani. Az infrastruktúrával kapcsolatos nagy projektek összetettsége miatt az EBB Igazgatótanácsa általi tényleges jóváhagyásra későbbi időpontban is sor kerülhet, de legkésőbb 2014. december 31-ig meg kell történnie.
(13)
A támogatási kérelemre, valamint valamennyi projekt kiválasztására és megvalósítására - különösen az állami támogatás tekintetében - alkalmazni kell az uniós jogszabályokat, és a fentiek során törekedni kell arra, hogy ne jöjjenek létre, illetve ne erősödjenek a piaci torzulások.
(14)
Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás (6) 49. pontjában rögzített jelentéskészítési kötelezettségen túlmenően a Bizottságnak - az EBB támogatásával - a kísérleti szakasz ideje alatt hathavonta jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az együttműködési megállapodás aláírását követően, továbbá 2013 második felében időközi jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. 2015-ben teljes körű független értékelést kell végrehajtani.
(15)
E teljes körű független értékelés alapján a Bizottságnak fel kell mérnie az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés alkalmazhatóságát, illetve eredményességét a prioritást élvező projektekbe történő beruházás volumenének növelése és az uniós kiadási oldal hatékonyságának fokozása terén.
(16)
Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszát a Bizottság által javasolt európai összekapcsolódási eszköz előkészítése során kell elindítani. Nem érinti az Unió éves költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról folytatott tárgyalások során az Unió 2013 utánra szóló többéves pénzügyi keretével és a pénzügyi eszközökből visszaáramló források esetleges újrafelhasználásával kapcsolatban meghozott döntéseket.
(17)
Az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszának végrehajtása céljából az 1639/2006/EK határozatot és a 680/2007/EK rendeletet megfelelően módosítani kell.
(18)
Az e rendeletben megállapított intézkedések hatékonysága érdekében, tekintettel a kísérleti szakasz korlátozott időtartamára, a rendeletnek a kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1639/2006/EK határozat módosításai
Az 1639/2006/EK határozat a következőképpen módosul:
1.
a 8. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5a) Az (1)-(5) bekezdés sérelme nélkül, a 31. cikk (2) bekezdésében említett projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében végrehajtott projektek esetén a Bizottság és az Európai Beruházási Bank (EBB) 2013 második felében időközi jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. 2015-ben teljes körű független értékelést végeznek.
Az értékelés alapján a Bizottság felméri az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés alkalmazhatóságát, illetve hatékonyságát a prioritást élvező projektekbe történő beruházás volumenének növelése és az uniós kiadási oldal hatékonyságának fokozása terén. Az értékelés alapján, minden lehetőséget figyelembe véve a Bizottságnak megfelelő szabályozási változtatásokat - köztük jogszabályi változtatásokat - kell javasolnia, különösen, amennyiben a piaci elterjedés nem váltja be a hozzá fűzött reményeket, vagy ha elegendő alternatív forrás áll rendelkezésre a hosszú távú adósság finanszírozására.
Az első albekezdésben említett időközi jelentés tartalmazza a 31. cikk (2a)-(2e) bekezdéseiben említett, projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközökből részesült projektek listáját, továbbá a kibocsátott kötvények feltételeivel, valamint az aktuális és a lehetséges jövőbeli befektetők típusával kapcsolatos információkat.”.
2.
A 26. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
az innováció ösztönzése az IKT és a szélessávú szolgáltatások szélesebb körű bevezetésén és az azokba történő beruházáson keresztül;”
3.
A 31. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett projektek célja az innováció, a technológiaátadás és a már piaci bevezetésre alkalmas új technológiák terjesztésének előmozdítása.
Az Unió támogatást nyújthat az e projektek költségvetéséhez való hozzájárulásra.
Az Unió, másik lehetőségként - a 2012-2013-as kísérleti szakasz során - pénzügyi hozzájárulást nyújthat az EBB-nek az EBB által a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében a saját forrásaiból kibocsátandó adósságinstrumentumokhoz vagy garanciákhoz szükséges céltartalék-képzéshez és tőkeallokációhoz.”.
b)
A szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2a) A (2) bekezdés harmadik albekezdésében említett, projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz a Bizottság és az EBB közös eszköze, amely uniós beavatkozásként hozzáadott értéket biztosít, kezeli a nem optimális beruházások helyzetét, amikor a projektek a piacról nem jutnak elegendő finanszírozáshoz, valamint addicionalitást biztosít. Kerüli a verseny torzítását, célja a multiplikátorhatás biztosítása, és hiteljavítás formájában összehangolja az érdekeket. A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz:
a)
uniós költségvetési hozzájárulás támogatásával, az IKT és a szélessávú szolgáltatások területén megvalósítandó projektek finanszírozására kibocsátott EBB-adósságinstrumentum vagy EBB-garancia formáját ölti, amely kiegészíti vagy bevonzza a tagállamok vagy a magánszektor finanszírozását;
b)
a projektek adósságszolgálati kockázatának és a kötvénytulajdonosok hitelkockázatának csökkentésére szolgál;
c)
kizárólag olyan projektekhez alkalmazható, amelyek pénzügyi életképessége projektbevételeken alapszik.
(2b) Az Uniónak a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközzel kapcsolatos kötelezettségvállalása, ideértve a kezelési díjakat és az egyéb elszámolható költségeket is, semmiképpen sem haladhatja meg az Uniónak a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz való hozzájárulásának összegét, illetve nem tarthat tovább az alapul szolgáló hiteljavítási eszközök portfóliójának lejártánál. Az Európai Unió általános költségvetése terhére további kötelezettségvállalást nem keletkeztethet. A projektkötvény-műveletekhez kapcsolódó további fennmaradó kockázatokat mindig az EBB viseli.
(2c) A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz fő feltételei és eljárásai a IIIa. mellékletben szerepelnek. A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának részletes feltételeit, ideértve a kockázatmegosztást, a díjazást, a felügyeletet és az ellenőrzést, a Bizottság és az EBB közötti együttműködési megállapodás határozza meg. Ezen együttműködési megállapodást a Bizottság és az EBB szokásos eljárásának megfelelően elfogadja.
(2d) 2013-ban az I. melléklet b) pontjának megfelelően legfeljebb 20 millió EUR használható fel a költségvetésből az IKT-val és a szélessávú szolgáltatásokkal kapcsolatos szakpolitikai célokra. A kísérleti szakasz korlátozott időtartamára való tekintettel a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz a támogatott beruházások volumenének maximalizálása érdekében a 2013. december 31. előtt keletkezett mindenfajta bevételét újra felhasználhatja ugyanazon kockázatmegosztási kereten belüli új adósságinstrumentumokra és garanciákra és azonos támogathatósági feltételeknek megfelelő projektekre. Amennyiben a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközt nem hosszabbítják meg a következő többéves pénzügyi tervre, a teljes fennmaradó összeget vissza kell juttatni az EU általános költségvetésének bevételi oldalára.
(2e) A költségvetési fegyelemről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 49. pontjában rögzített jelentéstételi kötelezettségeken túlmenően és bármely más szabályozói jelentéstételi követelmény sérelme nélkül a Bizottság a kísérleti szakaszban hathavonta jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz teljesítményéről, többek között bármely kibocsátott projektkötvény pénzügyi feltételeiről és elhelyezéséről.”
4.
A szöveg a következő melléklettel egészül ki:
„IIIa. MELLÉKLET
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának a 31. cikk (2c) bekezdésében említett fő feltételei és eljárásai
Az EBB kockázatmegosztó partner, és az Unió nevében kezeli a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz nyújtott uniós hozzájárulást. A kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának részletesebb feltételeit, ideértve annak nyomon követését és ellenőrzését, a Bizottság és az EBB közötti együttműködési megállapodás állapítja meg, az e mellékletben foglalt rendelkezésekre figyelemmel.
a) Az EBB-eszköz
1.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközt valamennyi támogatható projekthez alárendelt eszközként kell megtervezni adósságinstrumentum vagy kiegészítő (garanciát nyújtó) eszköz vagy mindkettő formájában, a projektkötvény-kibocsátás lehetővé tétele érdekében.
2.
Amennyiben az EBB projekthitelező vagy azzá lép elő, az EBB-t a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alapján megillető jogok az előresorolt hitel adósságszolgálata mögé kerülnek, de megelőzik a részvényfinanszírozást és az ahhoz kapcsolódó valamennyi finanszírozást.
3.
Az eszköz nem haladhatja meg a kibocsátott előresorolt adósság teljes összegének 20 %-át.
b) Költségvetés
IKT:
2013: legfeljebb 20 millió EUR.
A fent említett összegek átcsoportosítására irányuló kérelmet 2012. december 31-ig ki kell bocsátani, és az ütemterv szerinti uniós hozzájárulás szükségességéről szóló előrejelzésnek kell azt alátámasztania.
Szükség esetén az előrejelzés a 2013-as összeg igényalapú csökkentésének alapját képezheti, amelyről a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alapján határoznak.
c) Vagyonkezelői számla
1.
Az EBB az uniós hozzájárulás és az abból származó jövedelmek számára vagyonkezelői számlát hoz létre.
2.
Tekintettel a kísérleti szakasz korlátozott időtartamára, a vagyonkezelői számlán jelentkező kamat és az uniós hozzájárulásból eredő egyéb jövedelmek - például garanciadíjak, az EBB által kifizetett összegeknél jelentkező kamat és kockázati felár - a vagyonkezelői számla forrásaihoz adandók. A Bizottság azonban a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozhat úgy is, hogy ezen összegeknek vissza kell kerülniük a CIP IKT költségvetési sorra.
d) Az uniós hozzájárulás felhasználása
Az uniós hozzájárulást az EBB a következőkre használja fel:
1.
kockázatitartalék-képzés érdekében első veszteségviselési alapon a támogatható projektportfólió alárendelt eszközeire vonatkozóan, az EBB vonatkozó szabályaival és az EBB által a saját alkalmazandó politikái alapján végzett kockázatértékeléssel összhangban,
2.
projekthez nem kapcsolódó, a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz létrehozásával és kezelésével - beleértve az értékelését is - kapcsolatos elszámolható költségek fedezésére.
e) Kockázat- és bevételmegosztás
A d) pontból eredő kockázatmegosztási modell tükröződik az EBB által a projektportfólión belüli minden egyes eszköz tekintetében a partnerére kirótt kockázati díjnak az Unió és az EBB közötti megfelelő megosztásában.
f) Díjszabás
A projektkötvény-eszközök árkalkulációja a kockázati díj alapján, az EBB szokásosan alkalmazott vonatkozó szabályaival és kritériumaival összhangban történik.
g) Kérelmezési eljárás
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében nyújtott kockázati fedezet iránti kérelmet az EBB-hez kell benyújtani az EBB szokásos kérelmezési eljárásának megfelelően.
h) Jóváhagyási eljárás
Az EBB kockázati, pénzügyi, technikai és jogi szempontból megfelelő gondossággal jár el, és dönt a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásáról és kiválasztja a megfelelő típusú alárendelt eszközt a szokásos szabályai és kritériumai alapján, nevezetesen az EBB hitelkockázati politikákra vonatkozó útmutatója és az EBB szociális, környezeti és éghajlatváltozással kapcsolatos kiválasztási szempontjai alapján.
i) Időtartam
1.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz való uniós hozzájárulásra legkésőbb 2013. december 31-ig kell kötelezettséget vállalni. A projektkötvény-eszközöknek az EBB Igazgatótanácsa általi tényleges jóváhagyását 2014. december 31-ig kell véglegesíteni.
2.
Amennyiben a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz a jelenlegi többéves pénzügyi keret folyamán megszűnik, a vagyonkezelői számla bármilyen egyenlegét a CIP IKT költségvetési sorra kell visszajuttatni, kivéve a kötelezettségvállalással terhelt összegeket és más, az elszámolható költségek és kiadások fedezéséhez szükséges összegeket.
3.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz elkülönített összeget az eszközök lejártakor vagy visszafizetésekor a vonatkozó vagyonkezelői számlára vissza kell téríteni, feltéve, hogy megfelelő kockázati fedezet marad.
j) Jelentéstétel
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz végrehajtására vonatkozó éves jelentéstétel módjában a Bizottságnak és az EBB-nek együttesen kell megállapodnia.
Ezenkívül a Bizottság - az EBB támogatásával - hathavonta jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 31. cikk (2c) bekezdésében említett együttműködési megállapodás aláírásától számított hatodik hónappal kezdődően.
k) Nyomon követés, ellenőrzés és értékelés
A Bizottság nyomon követi az eszköz végrehajtását - adott esetben helyszíni ellenőrzések révén -, és az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (7) megfelelően elvégzi a hitelesítést és az ellenőrzéseket.
Az alárendelt eszközöket az EBB saját szabályainak és eljárásainak megfelelően kezeli, ideértve a megfelelő könyvvizsgálati, ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedéseket. Ezen túlmenően az EBB Igazgatótanácsa - amelyben részt vesznek a Bizottság és a tagállamok képviselői - hagy jóvá minden egyes alárendelt eszközt, és nyomon követi, hogy a Bankot alapokmányának és Igazgatótanácsa által meghatározott általános irányelveknek megfelelően irányítják-e.
A Bizottság és az EBB időközi jelentést nyújt be a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz működéséről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2013 második felében az eszköz kialakításának optimalizálása céljából.
2015-ben, a végső projektkötvény-műveletek jóváhagyása után teljes körű független értékelést végeznek. Az értékelés kiterjed többek között az eszköz többletértékére, más uniós vagy tagállami eszközökhöz vagy egyéb hosszú távú hitelfinanszírozáshoz mért addicionalitására, valamint az elért multiplikátorhatásra, tartalmazza a kapcsolódó kockázatok értékelését, valamint kitér az esetleges torzító hatások keletkezésére vagy kiigazítására. Az értékelés foglalkozik továbbá a projekt pénzügyi életképességére gyakorolt hatással, a kötvénykibocsátás volumenével, feltételeivel és költségeivel, a tágabb kötvénypiacokra gyakorolt hatással, illetve a meghatározó hitelező és a közbeszerzés szempontjaival. Lehetőség szerint költség-összehasonlítást is kell tartalmaznia más lehetséges projektfinanszírozási eszközökkel, a bankkölcsönöket is ideértve. A kísérleti szakasz során minden egyes kiválasztott projektet értékelni kell.
2. cikk
A 680/2007/EK rendelet módosításai
A 680/2007/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk a következő pontokkal egészül ki:
„14.
»projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz«: a Bizottság és az EBB közös eszköze, amely uniós beavatkozásként hozzáadott értéket biztosít, kezeli a nem optimális beruházások helyzetét, amikor a projektek a piacokról nem jutnak elegendő finanszírozáshoz, valamint addicionalitást biztosít a tagállamok vagy a magánszektor finanszírozásának kiegészítése vagy vonzása révén. Kerüli a verseny torzítását, célja a multiplikátorhatás biztosítása, és összehangolja az érdekeket. A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz a közös érdekű projekteknek szánt hiteljavítás formáját ölti, a projektek adósságszolgálati kockázatának és a kötvénytulajdonosok hitelkockázatának csökkentésére szolgál, és kizárólag olyan projektekhez alkalmazzák, amelyek pénzügyi életképessége projektbevételeken alapszik.
15.
»hiteljavítás«: a projektadósság hitelminőségének javítása uniós költségvetési hozzájárulás által támogatott EBB-adósságinstrumentum vagy EBB-garancia vagy mindkettő, mint alárendelt eszköz segítségével.”.
2.
A 4. cikk első bekezdése a következő mondattal egészül ki:
„A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz iránti kérelmeket a 6. cikk (1) bekezdésének g) pontja értelmében az EBB-nek kell címezni az EBB általános kérelmezési eljárásának megfelelően.”.
3.
A 6. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
A d) pont a következő mondattal egészül ki:
„2012-ben és 2013-ban legfeljebb 200 millió EUR összeg átcsoportosítható a közlekedési ágazatban a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz kísérleti szakaszának céljára.”
b)
A cikk a következő ponttal egészül ki:
„g)
a 2012-2013-os kísérleti szakasz során az EBB által a saját forrásaiból a TEN-T és TEN-E projektkötvényeire irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében kibocsátandó adósságinstrumentumokhoz vagy garanciákhoz szükséges céltartalék-képzés és tőkeallokáció érdekében az EBB-nek nyújtott pénzügyi hozzájárulás. Az Uniónak a kockázatmegosztási eszközzel kapcsolatos kötelezettségvállalása, ideértve a kezelési díjakat és az egyéb elszámolható költségeket is, semmiképpen sem haladhatja meg az Uniónak a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz való hozzájárulásának összegét, illetve nem tarthat tovább az alapul szolgáló hiteljavító eszközök portfóliójának lejártánál. Az Európai Unió általános költségvetése terhére további kötelezettségvállalást nem keletkeztethet. Az e projektkötvény-műveletekhez kapcsolódó további fennmaradó kockázatokat mindig az EBB viseli.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz fő feltételei és eljárásai az Ia. mellékletben szerepelnek. A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának részletes feltételeit, ideértve a kockázatmegosztást, a díjazást, a felügyeletet és az ellenőrzést, a Bizottság és az EBB közötti együttműködési megállapodás határozza meg. Ezen együttműködési megállapodást a Bizottság és az EBB szokásos eljárásának megfelelően elfogadja.
2012-ben és 2013-ban a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően legfeljebb 210 millió EUR-t csoportosíthatnak át a TEN-T projektek I. mellékletben említett hitelgarancia-eszköze, illetve TEN-E költségvetési sorokról a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz céljára, amelyből legfeljebb 200 millió EUR közlekedési projektekre, legfeljebb 10 millió EUR pedig energiaprojektekre fordítható. a TEN-közlekedési (a továbbiakban: a TEN-T) projektek hitelgarancia-eszköze (LGTT).
A költségvetési fegyelemről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2006. május 17-i intézményközi megállapodás 49. pontjában rögzített jelentéstételi kötelezettségeken kívül és bármely más szabályozói jelentéstételi követelmény sérelme nélkül a Bizottság a kísérleti szakaszban hathavonta jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a kockázatmegosztási eszköz teljesítményéről, többek között bármely kibocsátott projektkötvény pénzügyi feltételeiről és elhelyezéséről.
A kísérleti szakasz korlátozott időtartamára való tekintettel a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz által generált, 2013. december 31. előtt bevételezett kamatok és egyéb bevételek a támogatott beruházások volumenének maximalizálása érdekében újrafelhasználhatók ugyanazon kockázatmegosztási kereten belüli új adósságinstrumentumok és garanciák céljára, valamint azonos támogathatósági feltételeknek megfelelő projektekre. Amennyiben a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközt nem hosszabbítják meg a következő pénzügyi terv időtartamára, a teljes fennmaradó összeget vissza kell juttatni az EU általános költségvetésének bevételi oldalára.”
4.
A 16. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül, a 6. cikk (1) bekezdés g) pontjában hivatkozott projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében végrehajtott projektek esetén a Bizottság és az EBB időközi jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2013 második felében. 2015-ben teljes körű független értékelést végeznek.
Az értékelés alapján a Bizottság felméri az Európa 2020 projektkötvény-kezdeményezés alkalmazhatóságát és eredményességét a prioritást élvező projektekbe történő beruházás volumenének növelése és az uniós kiadási oldal hatékonyságának fokozása terén. Az értékelés alapján, minden lehetőséget figyelembe véve a Bizottságnak megfelelő szabályozási változtatásokat - köztük jogszabályi változtatásokat - kell javasolnia, különösen, amennyiben a piaci elterjedés nem váltja be a hozzá fűzött reményeket, vagy ha elegendő alternatív forrás áll rendelkezésre a hosszú távú adósságfinanszírozásra.”.
5.
A 17. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„A 16. cikk (2a) bekezdésében említett időközi jelentés tartalmazza a 6. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközből támogatott projektek listáját is, továbbá a kibocsátott kötvények feltételeivel, valamint az aktuális és a lehetséges jövőbeli befektetők típusával kapcsolatos információkat.”.
6.
A melléklet új megjelölése I. melléklet, és a 6. cikk (1) bekezdésének d) pontjában a „melléklet” szó helyébe az „I. melléklet” kifejezés lép.
7.
A rendelet szövege a következő melléklettel egészül ki:
„Ia. MELLÉKLET
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának a 6. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett fő feltételei és eljárásai
Az EBB kockázatmegosztó partner, és az Unió nevében kezeli a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz nyújtott uniós hozzájárulást. A kockázatmegosztási eszköz alkalmazásának részletesebb feltételeit, ideértve annak felügyeletét és nyomon követését, a Bizottság és az EBB közötti együttműködési megállapodás állapítja meg, az e mellékletben foglalt rendelkezésekre figyelemmel.
a) Az EBB-eszköz
1.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközt valamennyi támogatható projekthez alárendelt eszközként kell megtervezni adósságinstrumentum vagy kiegészítő (garanciát nyújtó) eszköz vagy mindkettő formájában, a projektkötvény-kibocsátás lehetővé tétele érdekében.
2.
Amennyiben az EBB projekthitelező vagy azzá lép elő, az EBB-t a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alapján megillető jogok az előresorolt hitel adósságszolgálata mögé kerülnek, de megelőzik a részvényfinanszírozást és az ahhoz kapcsolódó valamennyi finanszírozást.
3.
Az eszköz nem haladhatja meg a kibocsátott előresorolt adósság teljes összegének 20 %-át.
b) Költségvetés
TEN-T:
-
2012: legfeljebb 100 millió EUR-t
-
2013: összesen legfeljebb 200 millió EUR-t
a TEN-T-nek a TEN-T projektek I. mellékletben említett hitelgarancia-eszközére előirányzott, ám fel nem használt költségvetéséből kell átcsoportosítani.
TEN-E:
2013: legfeljebb 10 millió EUR.
A 2012-es összeg átcsoportosítására irányuló kérelmet indokolatlan késedelem nélkül ki kell bocsátani az együttműködési megállapodás aláírását követően.
A következő évekre vonatkozó átcsoportosítási kérelmeket az előző év december 31-ig ki kell bocsátani.
Az átcsoportosítási kérelmet minden esetben az ütemterv szerinti uniós hozzájárulás szükségességéről szóló előrejelzésnek kell alátámasztania.
Szükség esetén az előrejelzés az összegek igényalapú csökkentésének alapját képezheti, amelyről a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alapján határoznak.
c) Vagyonkezelői számla
1.
Az EBB az uniós hozzájárulás és az abból származó jövedelmek számára két vagyonkezelői számlát hoz létre (egyet a TEN-T keretében, a másikat a TEN-E keretében zajló projektek részére). A TEN-T számára létrehozott vagyonkezelői számlát össze lehet vonni a TEN-T-projektek I. mellékletben említett hitelgarancia eszköze számára létrehozott vagyonkezelői számlával, feltéve, hogy ez az intézkedés nem rontja a j) és k) pontokban előírt jelentéstétel és nyomon követés minőségét.
2.
Tekintettel a kísérleti szakasz korlátozott időtartamára, a vagyonkezelői számlán jelentkező kamat és az uniós hozzájárulásból eredő egyéb jövedelmek - például garanciadíjak, az EBB által kifizetett összegeknél jelentkező kamat és kockázati felár - a vagyonkezelői számla forrásaihoz adandók. A Bizottság azonban a 15. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozhat úgy, hogy ezen összegeknek vissza kell kerülniük a TEN-T vagy a TEN-E költségvetési sorra.
d) Az uniós hozzájárulás felhasználása
Az uniós hozzájárulást az EBB a következőkre használja fel:
1.
kockázatitartalék-képzés érdekében első veszteségviselési alapon a támogatható projektportfólió alárendelt eszközeire vonatkozóan, az EBB vonatkozó szabályaival és az EBB által a saját alkalmazandó politikái alapján végzett kockázatértékeléssel összhangban,
2.
projekthez nem kapcsolódó, a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz létrehozásával és kezelésével - beleértve az értékelését is - kapcsolatos elszámolható költségek fedezésére.
e) Kockázat- és bevételmegosztás
A d) pontból eredő kockázatmegosztási modell tükröződik az EBB által a portfóliót alkotó minden egyes eszköz tekintetében a partnerére kirótt kockázati díjnak az Unió és az EBB közötti megfelelő megosztásában.
Az I. mellékletben említett TEN-T projektek hitelgarancia-eszközéhez kapcsolódó kockázatmegosztásra vonatkozó rendelkezéseinek sérelme nélkül a projektkötvényekre vonatkozó kockázatmegosztási modell a TEN-T projektek hitelgarancia-eszközére is alkalmazandó, beleértve meglévő portfóliójának műveleteit is.
f) Díjszabás
A projektkötvény-eszközök árkalkulációja a kockázati díj alapján, az EBB szokásosan alkalmazott vonatkozó szabályaival és kritériumaival összhangban történik.
g) Kérelmezési eljárás
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz keretében nyújtott kockázati fedezet iránti kérelmet az EBB-hez kell benyújtani az EBB szokásos kérelmezési eljárásának megfelelően.
h) Jóváhagyási eljárás
Az EBB kockázati, pénzügyi, technikai és jogi szempontból megfelelő gondossággal jár el, és dönt a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz alkalmazásáról és kiválasztja a megfelelő típusú alárendelt eszközt a szokásos szabályai és kritériumai alapján, nevezetesen az EBB hitelkockázati politikákra vonatkozó útmutatója és az EBB szociális, környezeti és éghajlatváltozással kapcsolatos kiválasztási szempontjai alapján.
i) Időtartam
1.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz való uniós hozzájárulás utolsó részletére legkésőbb 2013. december 31-ig kell kötelezettséget vállalni. A projektkötvény-eszközöknek az EBB Igazgatótanácsa általi tényleges jóváhagyását 2014. december 31-ig kell véglegesíteni.
2.
Amennyiben a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz a jelenlegi többéves pénzügyi keret folyamán megszűnik, a vagyonkezelői számlák bármilyen egyenlegét a TEN-T és TEN-E költségvetési sorra kell visszajuttatni, kivéve a kötelezettségvállalással terhelt összegeket és más, az elszámolható költségek és kiadások fedezéséhez szükséges összegeket.
3.
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszközhöz elkülönített összeget az eszközök lejártakor vagy visszafizetésekor a vonatkozó vagyonkezelői számlára vissza kell téríteni, feltéve, hogy megfelelő kockázati fedezet marad.
j) Jelentéstétel
A projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz végrehajtására vonatkozó éves jelentéstétel módjában a Bizottságnak és az EBB-nek együttesen kell megállapodnia.
Ezenkívül a Bizottság - az EBB támogatásával - hathavonta jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 6. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett együttműködési megállapodás aláírásától számított hatodik hónappal kezdődően.
k) Nyomon követés, ellenőrzés és értékelés
A Bizottság nyomon követi az eszköz végrehajtását - adott esetben helyszíni ellenőrzések révén -, és az 1605/2002/EK, Euratom rendeletnek megfelelően elvégzi a hitelesítést és az ellenőrzéseket.
Az alárendelt eszközöket az EBB saját szabályainak és eljárásainak megfelelően kezeli, ideértve a megfelelő könyvvizsgálati, ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedéseket. Ezen túlmenően az EBB Igazgatótanácsa - amelyben részt vesznek a Bizottság és a tagállamok képviselői - hagy jóvá minden egyes alárendelt eszközt, és nyomon követi, hogy a Bankot alapokmányának és Igazgatótanácsa által meghatározott általános irányelveknek megfelelően irányítják-e.
A Bizottság és az EBB időközi jelentést nyújt be a projektkötvényekre irányuló kockázatmegosztási eszköz működéséről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2013 második felében az eszköz kialakításának optimalizálása céljából.
2015-ben, a végső projektkötvény-műveletek jóváhagyása után teljes körű független értékelést végeznek. Ez kiterjed többek között az eszköz többletértékére, más uniós vagy tagállami eszközökhöz vagy egyéb hosszú távú hitelfinanszírozáshoz mért addicionalitására, valamint az elért multiplikátorhatásra, tartalmazza a kapcsolódó kockázatok értékelését, valamint kitér az esetleges torzító hatások keletkezésére vagy kiigazítására. Az értékelés foglalkozik továbbá a projekt pénzügyi életképességére gyakorolt hatással, a kötvénykibocsátás volumenével, feltételeivel és költségeivel, a tágabb kötvénypiacokra gyakorolt hatással, illetve a meghatározó hitelező és a közbeszerzés szempontjaival. Lehetőség szerint költség-összehasonlítást is tartalmaz más lehetséges projektfinanszírozási eszközökkel, a bankkölcsönöket is ideértve. A kísérleti szakasz során minden egyes kiválasztott projektet értékelni kell.”
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. július 11-én.