KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 6. juli 2010
om Polens statsstøtte C 48/07 (ex NN 60/07) til WRJ og WRJ-Serwis
(meddelt under nummer K(2010) 4476)
(Kun den polske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2010/612/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, især artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til protokol nr. 8 til tiltrædelsesakten om strukturomlægning af den polske stålindustri (1),
efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med de nævnte artikler, (2) under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Kommissionen fik kendskab til uregelmæssigheder i den polske stålrørssektor i forbindelse med overvågningen af omstruktureringen af den polske stålindustri. Efter Polens tiltrædelse af EU er der foretaget ex officio-kontrol af støtten til Walcownia Rur Jedność Sp. z o.o. (i det følgende benævnt »WRJ«) og WRJ-Serwis Sp. z o.o. (i det følgende benævnt »WRJ-Serwis«). I brev af 6. april 2005, 4. august 2005, 3. november 2005, 4. maj 2006, 17. november 2006 og 11. juli 2007 har Kommissionen henvendt sig til de polske myndigheder og anmodet om oplysninger. De polske myndigheder har fremlagt deres svar i brev af 7. juni 2005, 29. september 2005, 2. december 2005, 18. maj 2006, 31. maj 2006, 10. januar 2007 og 3. august 2007.
(2)
I brev af 23. oktober 2007 oplyste Kommissionen Polen om beslutningen om at indlede den procedure, der er fastsat i artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»EUF-traktaten«) (3), med hensyn til forskellige former for støtte til WRJ og WRJ-Serwis.
(3)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 24. november 2007, (4) og Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger om den omtalte støtte.
(4)
Kommissionen har modtaget bemærkninger fra en interesseret part. Kommissionen sendte disse videre til Polen, så landet kunne tage stilling til de fremførte bemærkninger. Polen modtog bemærkningerne i brev af 16. februar 2009. Polen forholdt sig til indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure i brev af 21. januar 2008 og brev af 1. februar 2008.
(5)
Kommissionen anmodede den 16. februar 2009 om yderligere oplysninger, som Polen fremlagde i brev af 4. juni 2009.
2. DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Støttemodtagere
2.1.1. WRJ
(6)
WRJ har hovedsæde i Katowice og har 12 personer ansat til administrativt arbejde. Towarzystwo Finansowe Silesia sp. z o.o. (i det følgende benævnt »TFS«) ejer 40,736 % af anparterne i WRJ. Staten ejer 99,6 % af TFS. Walcownia Rur Silesia S.A. (i det følgende benævnt »Walcownia Rur Silesia«) ejer yderligere 7,235 % af anparterne. Walcownia Rur Silesia er 100 % afhængigt af TFS.
(7)
De resterende anpartshavere er:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (19,009 % af anparterne)
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (8,3 % af anparterne)
-
Kulczyk Privatstiftung (4,533 % af anparterne)
-
Huta Jedność (0,817 % af anparterne)
-
en række andre mindretalsanpartshavere, der besidder anparter, der udgør fra 0,004 % til 3,4 %.
(8)
WRJ blev oprettet i 1995 med henblik på at bygge et nyt valseværk til sømløse rør med en produktionskapacitet på 160 000 t (i det følgende benævnt WRJ-projektet).
(9)
En anden virksomhed med navnet Huta Jedność begyndte oprindeligt i 1978 at bygge et valseværk til sømløse rør med en produktionskapacitet på 400 000 t. Byggeriet blev dog afbrudt i 1980, da statsstøtten blev indstillet. Efter flere forsøg på at genoptage projektet indsendte Huta Jedność en konkurserklæring, der omfattede likvidation af aktiverne. Ansøgningen blev afvist af domstolen. I øjeblikket er Huta Jedność under likvidation og beskæftiger sig med bortforpagtning af produktionsaktiver til andre enheder og er desuden aktiv som forsyningsvirksomhed.
(10)
WRJ-projektet omfattede infrastrukturelementer samt maskindele og anlæg, som Huta Jedność tidligere havde anskaffet til at gennemføre det oprindelige projekt. WRJ-projektet skulle desuden gennemføres på en grund, der tidligere tilhørte Huta Jedność. Nye investorer blev indbudt til at deltage i WRJ-projektet, der blev iværksat i 1997. Arbejdet med projektet blev afbrudt i 2001, og inden da havde investorerne trukket sig ud af det. Det lader til, at 86 % af arbejdsopgaverne er udført, men WRJ har aldrig iværksat nogen produktionsvirksomhed.
(11)
Den 4. september 2007 indgav Walcownia Rur Silesia en anmodning om at indlede insolvensbehandling af WRJ, og den skulle føre til likvidation af aktiverne. Walcownia Rur Silesia er datterselskab til TFS, der er eneejer af selskabet, og som blev oprettet i forbindelse med planerne om at konsolidere den polske sektor for stålrør (se betragtning 1-17 nedenfor). Den 23. januar 2008 erklærede den regionale domstol i Katowice WRJ for konkurs, og selskabets aktiver skulle realiseres. Domstolen udnævnte derfor en forvalter af konkursboet. Ingen af selskabets aktiver er tilsyneladende hidtil blevet solgt i forbindelse med konkursen.
2.1.2. WRJ-Serwis
(12)
WRJ-Serwis blev oprettet i 2001 i forbindelse med omdannelsen af virksomheden Zakład Usług Energomechanicznych »Jedność« S.A., der blev oprettet i 1999. Anpartshaverne i WRJ-Serwis udgøres af TFS (54,66 % af anparterne), PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 % af anparterne), Commplex Sp. z o.o. (8,29 % af anparterne) og Huta Jedność (0,28 % af anparterne).
(13)
Det oprindelige formål med WRJ-Serwis var at gennemføre en del af WRJ-projektet samt at sikre WRJ bedre kreditmuligheder. WRJ-Serwis har dog ikke ført nogen investeringsaktivitet. Virksomheden har i stedet siden maj 2004 produceret koldtrukne sømløse stålrør i et trådtrækkeri, efter at Huta Jedność indstillede produktionen samme sted i begyndelsen af det pågældende år. Aktiver, som WRJ-Serwis i begyndelsen leasede fra Huta Jedność, anvendes til produktionen. Aktiverne blev derefter overtaget af ING Bank Śląski S.A. og sluttelig af Walcownia Rur Silesia. WRJ-Serwis erhvervede desuden 9/10 af den permanente brugsret til den grund, hvor WRJ-projektet er placeret, samt 9/10 af ejendomsretten til de bygninger, der findes på grunden.
(14)
WRJ-Serwis indstillede sin operative virksomhed i april 2008, hvor Walcownia Rur Silesia overtog produktionen af stålrør i trådtrækkeriet.
2.1.3. Konsolidering af WRJ og WRJ-Serwis samt forsøg på at privatisere selskaberne
(15)
TFS begyndte i 2004 at søge efter strategiske investorer til WRJ og WRJ-Serwis. I 2005 blev de interesserede parter anmodet om at afgive bud, hvilket to parter gjorde. Der blev sluttelig indgået en rammeaftale med en af tilbudsgiverne, der kunne erhverve WRJ's og WRJ-Serwis' gældsfrie aktiver. Rammeaftalen blev dog ophævet i oktober 2006, eftersom dens betingelser ikke var blevet overholdt. TFS igangsatte en ny licitationsprocedure i december 2006, men den førte ikke til afgivelse af bindende bud.
(16)
Efter endnu en gang at have opfordret til afgivelse af bud i 2007 besluttede TFS at konsolidere WRJ og WRJ-Serwis, så det var lettere at privatisere dem. To nye selskaber blev oprettet til dette formål, nemlig FEREX Sp. z o.o. (i det følgende benævnt »FEREX«) og Walcownia Rur Silesia. TFS ejer 100 % af anparterne i begge selskaber. Via Walcownia Rur Silesia og FEREX erhvervede TFS de nødvendige aktiver til at realisere WRJ-projektet og overtog WRJ's og WRJ-Serwis' gæld:
a)
Walcownia Rur Silesia blev kreditor i WRJ, da selskabet overtog WRJ's gæld fra et bankkonsortium i en størrelsesorden på 168 940 469 PLN. Walcownia Rur Silesia overtog ligeledes WRJ's gæld fra selskabet Stalexport i en størrelsesorden på 95 595 057 PLN. Walcownia Rur Silesia erhvervede løsøre, der indgik i trådtrækkeriets udstyr, fra et bankkonsortium, der var ledet af ING Bank Śląski
b)
FEREX blev også kreditor i WRJ, da selskabet overtog WRJ's gæld fra banker til en samlet værdi af 142 941 270,43 PLN. Der var tale om sikrede panterettigheder til en grund, der tilhørte WRJ og WRJ-Serwis.
(17)
De polske myndigheder gjorde yderligere et forsøg på at sælge WRJ, WRJ-Serwis, FEREX og Walcownia Rur Silesia. TFS og Walcownia Rur Silesia opfordrede interesserede parter til at indlede forhandlinger om samlet køb af aktiverne i Walcownia Rur Silesia, FEREX’ selskabskapital, FEREX’ gæld til TFS samt TFS’s anparter i WRJ-Serwis’ selskabskapital. Proceduren blev afsluttet den 15. januar 2009, men førte ikke til salg af nogen af de udbudte aktiver.
2.2. Vurdering af støtten
(18)
Den støtte, som WRJ har modtaget, omfatter TFS’ kapitalinvesteringer (2.2.1), TFS’ garantier (2.2.2) samt statens sikring (2.2.3). Den støtte, som WRJ-Serwis har modtaget, omfatter TFS’ kapitalinvesteringer (2.2.4).
2.2.1. TFS’ kapitalinvesteringer i WRJ
(19)
TFS’s første kapitalinvestering i WRJ fandt sted den 26. juni 2002, hvor WRJ’s anpartshavere besluttede at øge selskabskapitalen. TFS modtog anparter med en nominel værdi på 15 mio. PLN i modydelse for nogle gældsposter. Huta Andrzej og Huta Katowice skyldte TFS’'s midlerne, og beløbet udgjorde 15 mio. PLN. Kapitalforøgelsen blev registreret og var gældende fra den 22. november 2002.
(20)
Den anden forøgelse af selskabskapitalen fandt sted den 17. januar 2003, hvor WRJ’s anpartshavere besluttede at øge selskabskapitalen. I modydelse for WRJ’s gæld til TFS, modtog TFS anparter med en nominel værdi på 40 mio. PLN (gælden blev ombyttet med anparter i selskabskapitalen). Den nominelle værdi af gælden udgjorde 40 mio. PLN. TFS havde tidligere overtaget gælden fra ING Bank Śląski S.A. i december 2002. Kapitalforøgelsen blev registreret og var gældende fra den 25. august 2003.
2.2.2. TFS’s garantier til WRJ
(21)
I 2001 stillede TFS en garanti på 5 mio. PLN i forbindelse med et lån på 20 mio. PLN. WRJ modtog lånet i 1999 fra den regionale fond for miljøbeskyttelse og vandforvaltning.
(22)
I 2001 stillede TFS ligeledes en garanti på 50 mio. PLN i forbindelse med et lån på 115 mio. PLN. WRJ modtog lånet i 1996 fra den nationale fond for miljøbeskyttelse og vandforvaltning.
2.2.3. Statens sikring af WRJ
(23)
Den 14. oktober 1997 udstedte staten en garanti på 45 % af hovedstolen og renterne af to lån til en samlet værdi på 262,5 mio. PLN. Lånene bestod af et lån i fremmed valuta og et lån i PLN, og de blev begge tildelt af et bankkonsortium i 1997.
(24)
Den 2. januar 2003 hævede ministerrådet statens garanti til 55 %, da rådet underskrev de fornødne dokumenter. Den forøgede garanti blev dog ikke realiseret.
2.2.4. TFS’s kapitalinvesteringer i WRJ-Serwis
(25)
TFS foretog et kapitalindgreb i WRJ-Serwis i december 2003, da selskabet ønskede at opnå anpartsmajoriteten. TFS ville overtage kontrollen med WRJ-projektet. I en afgørelse fra december 2003 gav anpartshaverne i WRJ-Serwis tilladelse til, at anparterne blev overtaget af TFS. Anparternes nominelle værdi var på 7 910 000 PLN. TFS erhvervede hovedsageligt anparterne som modydelse for gæld fra Huta Jedność. Gælden blev overført til WRJ-Serwis. TFS betalte desuden for anparterne (890 000 PLN) og et indskud (et materielt indskud bestående af lupper fra Huta Jedność beregnet til videre forarbejdning med en købsværdi på 450 000 PLN). Aftalen om overtagelse af anparterne blev underskrevet den 8. juni 2004. Kapitalforøgelsen blev først registreret den 17. august 2007.
(26)
En af de hidtidige anpartshavere, PIW Enpol Sp. z o.o., samt en ny anpartshaver, Commplex Sp. z o.o. købte på samme tid som TFS anparter, der indgik i den forhøjede selskabskapital. Begge selskaber er private. Selskaberne erhvervede anparterne ved at overdrage udestående gæld fra Huta Jedność til WRJ-Serwis.
3. GRUNDLAG FOR INDLEDNING AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(27)
Som beskrevet i brev af 23. oktober 2007 besluttede Kommissionen at indlede en formel undersøgelsesprocedure (i det følgende benævnt »indledningsbeslutningen«) (se betragtning 3). I indledningsbeslutningen forklarede Kommissionen først, at Kommissionen er den kompetente myndighed til at behandle sagen, og at den omtalte støtte udgør statsstøtte, der ikke er i overensstemmelse med det fælles marked.
3.1. Lovvalg og Kommissionens kompetence
(28)
I indledningsbeslutningen udtrykte Kommissionen, at artikel 107 og 108 i EUF-traktaten (på daværende tidspunkt EF-traktatens artikel 87 og 88) som regel ikke finder anvendelse på støtte, der er tildelt inden tiltrædelsen, såfremt støtten ikke bliver anvendt efter tiltrædelsen. Bestemmelserne i protokol nr. 8 om strukturomlægning af den polske stålindustri (i det følgende benævnt »protokol nr. 8«) til tiltrædelsestraktaten kan imidlertid anses for lex specialis i forhold til artikel 107 og 108 i EUF-traktaten, hvorved kontrollen med statsstøtte i henhold til EUF-traktaten udvides til at omfatte al støtte til strukturomlægning af den polske stålindustri fra 1997-2006. Kommissionen er derfor den kompetente myndighed til at vurdere denne støtte.
(29)
Kommissionen skulle vurdere, om rørproducenter såsom WRJ og WRJ-Serwis indgik i »stålindustrien« anført i protokol nr. 8, og Kommissionen tog følgende i betragtning: protokol nr. 8 var baseret på det nationale program for strukturomlægning (programmet »strukturomlægning og udvikling af den polske jern- og stålindustri« er i det følgende benævnt »KPR«). Både KPR og protokol nr. 8 var ikke begrænset til indholdet af bilag I i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (i det følgende benævnt »EKSF-traktaten«), men omfattede også visse sektorer inden for stålindustrien, herunder sektorer såsom sømløse rør og store svejsede rør.
(30)
I overensstemmelse med indledningsbeslutningen svarede denne fortolkning for det første til definitionen på stålindustrien i EU's regler om statsstøtte. Der er tale om definitionen i bilag B til de multisektorale rammebestemmelser (5). For det andet fremgik det af indholdet i KPR, hvor rørproducenter udgjorde halvdelen af støttemodtagerne. Huta Jedność, der er forgænger til WRJ og WRJ-Serwis, deltog ganske vist i den fastlagte proces i strukturomlægningsprogrammet, og er flere gange angivet ved navn i udkastet til KPR, men selskabet blev sluttelig ikke anset for en potentiel støttemodtager. Planen var nemlig, at selskabet skulle afvikles som følge af konkursen i 2002.
(31)
Kommissionen mente således, at Huta Jedność samt WRJ og WRJ-Serwis var omfattet af forbuddet mod at modtage støtte, der ikke fremgik af indholdet i KPR eller protokol nr. 8.
3.2. Statsstøtte
(32)
Kommissionen udtrykte alvorlig tvivl om, hvorvidt TFS’s investeringer i WRJ samt TFS’s garantier opfyldte kriterierne for den private investor. Da disse foranstaltninger blev truffet, var WRJ i vanskeligheder og kunne ikke indhente midler på kapitalmarkedet. Kommissionen var samtidig i tvivl om, hvorvidt investeringerne ville give et tilstrækkeligt afkast. Kommissionen mente desuden, at det var svært at begrunde investeringerne med, at TFS på et efterfølgende tidspunkt ville privatisere WRJ.
(33)
I forbindelse med statens garantier til WRJ bemærkede Kommissionen, at det ikke er klart, om WRJ befandt sig i en vanskelig situation, da garantien blev udstedt i 1997. Da garantierne blev forhøjet i 2003, er det til gengæld muligt at fastslå, at WRJ befandt sig i en vanskelig situation, og derfor udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt garantiforhøjelsen opfyldte kriterierne for den private investor.
(34)
Kommissionen var i tvivl om, hvorvidt TFS’s investeringer i WRJ-Serwis opfyldte kriterierne. Kommissionen bemærkede, at selskabet befandt sig i en vanskelig situation i 2003, og at det derfor var tvivlsomt, om investeringerne ville give afkast på et passende niveau.
3.3. Statsstøttens forenelighed med det fælles marked
(35)
Kommissionen var ikke i stand til at finde noget grundlag for at anse en eventuel statsstøtte for forenelig med det gældende fælles marked, eftersom investeringer og støtte til omstrukturering af stålindustrien fra 1997-2006 var forbudt i henhold til protokol nr. 8 og dermed i henhold til EU-reglerne om statsstøtte.
4. POLENS BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE INDLEDNINGSBESLUTNINGEN
(36)
I brev af 21. januar 2008 og 1. februar 2008 fremlagde Polen sine bemærkninger vedrørende indledningsbeslutningen. Det kan opsummerende konstateres, at Polen ikke er enig i Kommissionens fortolkning af protokol nr. 8, samt at landet fastholder, at den omhandlede støtte ikke udgør statsstøtte.
4.1. Lovvalg og Kommissionens kompetence
(37)
Polen mener ikke, at protokol nr. 8 skal fortolkes på en generaliserende måde. Protokollen udgør en undtagelse fra princippet om ikke at gribe ind i statsstøtte forud for tiltrædelsen.
(38)
Polen fastslår for det første, at bilag I til protokol nr. 2 til Europaaftale om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Polen på den anden side (6) (i det følgende benævnt »protokol nr. 2 til Europaaftalen«) ikke omfattede rørproducenter eller deres varer, og at producenterne derfor ikke var omfattet af aftalen.
(39)
For det andet blev forbuddet mod at yde statsstøtte til rørproducenter i medlemsstaterne indført den 24. juli 2002, da bilag B til de multisektorale rammebestemmelser blev indført. I bilaget defineres »stålindustrien«, og i henhold til denne definition indgik sømløse rør og store svejsede rør i »stålindustrien«. Derfor omfattede KPR, der blev godkendt af Kommissionen i 2003, samt protokol nr. 8 også rørproducenter. Rørområdet var ikke omfattet af den tidligere gældende EKSF-traktat.
(40)
Polen fastslår, at protokol nr. 8 skal fortolkes, så støtte til rørproducenter inden 24. juli 2002 ikke er underlagt Kommissionens kontrol i lighed med andre indgreb, der har fundet sted inden tiltrædelsestraktatens ikrafttrædelse. Efter denne dato var rørproducenter underlagt de anførte begrænsninger.
(41)
I henhold til støttemodtagernes selvopfattelse fastslår Polen, at WRJ-Serwis først kan betegnes som en stålvareproducent fra 2004, hvor selskabet begyndte at anvende trådtrækkeriet i sin virksomhed. Indtil dette tidspunkt kan ingen statsstøtte betegnes som statsstøtte til stålindustrien.
(42)
Polen understreger desuden, at WRJ-projektet ikke var en fortsættelse af det tidligere Huta Jedność-projekt.
4.2. Statsstøtte
(43)
Polen påstår desuden, at TFS virker efter markedsprincipperne om at sikre afkast, selv om selskabet er kontrolleret af staten. Selskabets foranstaltninger i relation til WRJ og WRJ-Serwis skyldes ikke særlig kontrol eller overvågning fra statens side. Staten udøvede følgelig ikke nødvendigvis kontrol som fastslået i dommen i sagen om Stardust Marine (7).
(44)
Hvad angår forøgelsen af WRJ's selskabskapital samt de garantier, som TFS udstedte, er Polen af den opfattelse, at TFS ikke indbetalte betydelige finansielle midler til fordel for WRJ-projektet. Ombytningen af gæld med anparter i WRJ var økonomisk set mere rationel end en umiddelbar tvangsfuldbyrdelse af gælden. Da TFS foretog investeringerne i WRJ, var TFS desuden i besiddelse af operative planer, der vidnede om WRJ-projektets rentabilitet. Et bankkonsortium var ligeledes rede til at sikre WRJ's fortsatte finansiering. TFS handlede således som privat investor.
(45)
Polen mener, at statens forøgelse af garantien til fordel for WRJ opfyldte kriterierne for den private investor, da der blev stillet sikkerhed af høj værdi til rådighed, og WRJ betalte staten et gebyr for den forøgede garanti. Gebyret var fastsat efter markedssatserne. Garantien afhang desuden af, om bankerne ville genoptage finansieringen af WRJ-projektet, hvilket ikke skete. Garantien blev derfor aldrig forøget, og Polen mener ikke, at WRJ opnåede nogen fordele.
(46)
Polen mener, at kapitalinvesteringen i WRJ-Serwis opfylder kriterierne for den private investor. Ud over TFS erhvervede private anpartshavere for det første også anparter. WRJ-Serwis befandt sig for det andet ikke i en vanskelig finansiel situation, og TFS traf beslutningen ud fra de afkast, som WRJ-Serwis i fremtiden forventedes at indbringe. Det lykkedes endvidere TFS at overtage kontrollen med WRJ-Serwis og den grund, hvor WRJ-projektet blev bygget.
(47)
Hvad angår konsolideringen af WRJ og WRJ-Serwis mener Polen, at det var den eneste mulighed for at sikre, at WRJ-projektet hurtigt ville blive overtaget og afsluttet af en privat investor. Det blev samtidig sikret, at staten ville genvinde mest muligt af den kapital, som den allerede havde investeret.
5. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(48)
Kommissionen modtog bemærkninger fra en interesseret tredjepart, der markant modsætter sig den statsstøtte, som Polen har tildelt. Den pågældende person minder om, at rør aldrig har været omfattet af EKSF-traktaten, og at rørindustrien skulle foretage omstruktureringen for egen regning uden statsstøtte. Det ville være til skade for den europæiske rørindustri, hvis den pågældende støtte blev accepteret. Den interesserede part konstaterer desuden, at accept af støtten kan føre til, at vedkommende vil forsøge at bevise, at visse af de rørimporterende lande importerer varer til EU til dumpingpriser eller subventionerede priser. Parten argumenter desuden, at den europæiske sømløse stålrørsbranche befandt sig i en særlig økonomisk situation, da der fandtes for stor produktionskapacitet. Det var desuden nødvendigt at eksportere store mængder, da importen fra Kina voksede i 2007.
6. POLENS KOMMENTARER TIL BEMÆRKNINGERNE FRA DEN INTERESSEREDE PART
(49)
Kommentarerne fra den interesserede part blev videregivet til Polen, der fremførte sine bemærkninger den 16. februar 2009. Polen støtter holdningen om, at det er nødvendigt at have gennemsigtige regler om fair konkurrence på rørmarkedet.
(50)
Polen er enig med tredjeparten i, at rør aldrig har været omfattet af EKSF-traktaten samt gentager, at rørproducenter først blev del af »stålindustrien« med de multisektorale rammebestemmelser, der trådte i kraft den 24. juli 2002. Forbuddet mod statsstøtte til rørsektoren finder derfor først anvendelse fra den 24. juli 2002, hvor den »udvidede« definition af stålindustrien trådte i kraft.
(51)
Polen gentager desuden, at WRJ aldrig påbegyndte sin produktionsvirksomhed, samt at WRJ-Serwis indstillede produktionen i 2008. Polen understreger, at landet aldrig har ydet statsstøtte til WRJ.
7. VURDERING AF STØTTEN
7.1. Lovvalg og Kommissionens kompetence
(52)
Den berørte støtte blev tildelt inden Polens tiltrædelse af EU, altså inden 1. maj 2004. Artikel 107 og 108 i EUF-traktaten finder grundlæggende ikke anvendelse på støtte, der er tildelt inden tiltrædelsen, og som ikke er anvendt herefter (8). Der findes dog en afvigelse fra den generelle regel. Kommissionen har undtagelsesvist kompetence til at kontrollere polsk statsstøtte i forbindelse med den nationale omstrukturering af stålindustrien forud for Polens tiltrædelse af EU. Det sker i henhold til protokol nr. 8 til tiltrædelsestraktaten.
7.1.1. Protokol nr. 8 som lex specialis
(53)
I protokol nr. 8 gives der i en bestemmelse tilladelse til, at Polen kan afslutte omstrukturering af stålindustrien, som blev iværksat inden tiltrædelsen. Omstruktureringen af den polske stålindustri inden tiltrædelsen blev iværksat i henhold til protokol nr. 2 til Europaaftalen og fortsat i henhold til afgørelsen truffet af Associeringsrådet EU-Polen (i det følgende benævnt »associeringsrådets afgørelse«). (9)
(54)
I protokol nr. 2 til Europaaftalen fik Polen tildelt en femårig periode, hvor landet kunne anvende statsstøtte til omstrukturering af sin EKSF-stålindustri. Perioden varede fra 1992 til udgangen af 1996.
(55)
Perioden blev med associeringsrådets afgørelse forlænget yderligere otte år fra 1. januar 1997 eller indtil Polens tiltrædelse af EU. I denne periode kunne Polen undtagelsesvist yde statsstøtte til »stålprodukter« med henblik på at gennemføre en omstruktureringsproces, der opfyldte de fastsatte kriterier i protokol nr. 2 til Europaaftalen (anvendelsen af kriterierne blev forlænget i henhold til associeringsrådets afgørelse) samt på grundlag af KPR, som Polen fremlagde for Kommissionen i april 2003. I juli 2003 godkendte medlemsstaterne Polens ansøgning efter Kommissionens bedømmelse af KPR. (10)
(56)
I overensstemmelse med protokol nr. 8 er Kommissionen bemyndiget til at overvåge Polens statsstøtte til stålindustrien efter landets tiltrædelse af EU. Kompetencen er fastsat i protokol nr. 2 til Europaaftalen (og derefter i associeringsrådets afgørelse) samt i KPR. I protokol nr. 8 fastsættes det desuden, at Kommissionen har ret til at kræve, at den ydede støtte tilbagebetales, hvis den ikke overholder protokol nr. 2 til Europaaftalen og KPR. Protokol nr. 8 har følgelig karakter af lex specialis, da den tillader overvågning af og kontrol med Polens statsstøtte til stålindustrien med tilbagevirkende kraft forud for landets tiltrædelse af EU. Det er en undtagelse, der afviger fra de generelle regler. Det er også bekræftet af Domstolen, der har fastslået, at protokol nr. 8 udgør en lex specialis i forhold til EUF-traktatens artikel 107 og 108. Domstolen har desuden udvidet den kontrol med statsstøtte, som Kommissionen har gennemført på grundlag af EUF-traktatens, så den omfatter støtte til strukturomlægning af den polske stålindustriprotokol fra 1997-2003. (11)
7.1.2. Kommissionens kompetence til at udøve kontrol med tilbagevirkende kraft på grundlag af protokol nr. 8
(57)
Kommissionen skal i den igangværende procedure vurdere, om kompetencen til at udøve undtagelsesvis kontrol med tilbagevirkende kraft nævnt i betragtning 53-56 også vedrører den støtte, som Polen ydede til rørproducenter før landets tiltrædelse af EU. Det er i denne forbindelse nødvendigt at fortolke det retsgrundlag, der finder anvendelse i dette tilfælde, nemlig protokol nr. 2 til Europaaftalen og associeringsrådets afgørelse. Det skal undersøges, om bestemmelserne omfatter den støtte, som Polen ydede til rørproducenter før landets tiltrædelse af EU.
(58)
Bestemmelser, der udgør lex specialis, skal i overensstemmelse med de almene retsprincipper fortolkes på en meget grundig måde. Disse bestemmelser afviger fra de generelle bestemmelser. Den grundige fortolkning af retsgrundlaget (se betragtning 59-65 nedenfor) fører frem til den konklusion, at Kommissionens kompetence til at udøve undtagelsesvis kontrol med tilbagevirkende kraft er begrænset til støtte, der er tildelt producenter af EKSF-produkter inden tiltrædelsen af EU, og Kommissionens kompetence vedrører derved ikke støtte til rørproducenter.
7.1.3. Fortolkning af retsgrundlaget
(59)
Kommissionens kompetence til at overvåge og kontrollere førtiltrædelsesstøtte til polsk stålindustri med tilbagevirkende kraft er fastsat i stk. 12 og 18 i protokol nr. 8. I henhold til stk. 12 er Kommissionen og Rådet bemyndiget til at overvåge gennemførelsen af KPR forud for og efter tiltrædelsen indtil 2006. I henhold til stk. 18 er Kommissionen bemyndiget til at kræve tilbagebetaling af ydet statsstøtte, hvis de fastsatte betingelser i protokol nr. 8 ikke overholdes.
(60)
Det fastsættes i stk. 1 i protokol nr. 8, at statsstøtte, som Polen yder til »bestemte dele af den polske stålindustri« til strukturomlægningsformål, er forenelig med det fælles marked, forudsat at: »den periode, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, i protokol nr. 2 om EKSF-produkter til Europaaftalen (…) er blevet forlænget indtil tiltrædelsen«; betingelserne i KPR er opfyldt; betingelserne i protokol nr. 8 er opfyldt, samt at »der ikke er ydet statsstøtte til strukturomlægning af den polske stålindustri efter tiltrædelsesdatoen.«
(61)
Stk. 2 i protokol nr. 8 indeholder et krav om, at strukturomlægningen af den polske stålsektor i overensstemmelse med virksomhedernes individuelle forretningsplaner, der er opført i bilag 1, skal være tilendebragt senest den 31. december 2006. Det fastsættes i stk. 3, i protokol nr. 8, at kun virksomheder, der står opført i bilag 1 til denne protokol, er berettiget til statsstøtte under det polske stålstrukturomlægningsprogram.
(62)
Stk. 1 i protokol nr. 8 indeholder en tydelig henvisning til artikel 8, stk. 4, i protokol nr. 2 til Europaaftalen (bestemmelsens anvendelse er forlænget med associeringsrådets afgørelse). Protokol nr. 2 til Europaaftalen vedrører alene »EKSF-produkter« (artikel 8, stk. 4, i protokol nr. 2), og der findes en fortegnelse over stålprodukterne i bilaget. Indholdet af bilaget er en gentagelse af den fortegnelse over EKSF-varer, som er anført i bilag I til EKSF-traktaten, hvor rør tydeligt ikke indgår i definitionen over »EKSF-stålprodukter« (»stålrør« (sømløse eller svejsede) (...) trukne stålstænger og slebne eller polerede stålstænger samt jernafstøbninger (rør, tykvæggede rør og fittings samt andre jernafstøbninger) ).
(63)
EKSF-traktaten udløb den 23. juli 2002. Fra denne dato blev statsstøtte til stålindustrien en del af EU's generelle lovgivningsrammer. I denne forbindelse blev det besluttet, at definitionen på den europæiske stålindustri skulle udvides med rørproducenter. Den ændrede definition blev anført i artikel 27 og bilag B til de multisektorale rammebestemmelser, ifølge hvilke EU's stålindustri omfatter »rør og hule profiler, sømløse« samt »svejsede rør af jern og stål«. Denne udvidede definition på stålsektoren blev derpå gentaget i bilag I til retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 (12) samt i artikel 2, stk. 29, i den generelle gruppefritagelsesforordning (13).
(64)
Denne relevante ændring inddrog den nye definition på EU's stålsektor, der omfatter rørproducenter, men den blev ikke indført tydeligt i hverken protokol nr. 2 til Europaaftalen eller associeringsrådets afgørelse. Protokol nr. 2 til Europaaftalen udløb den 31. december 1996. Med associeringsrådets afgørelse blev gyldighedsperioden af protokol nr. 2 til Europaaftalen forlænget med yderligere otte år fra 1. januar 1997 eller indtil Polens tiltrædelse af EU (afhængigt af hvad der først indtræffer). Artikel 1 i associeringsrådets afgørelse vedrører generelt »stålprodukter«, og artiklens anvendelsesomfang er tydeligt forbundet med artikel 8, stk. 4, i protokol nr. 2 til Europaaftalen, der alene vedrører EKSF-produkter. Forlængelsen af gyldighedsperioden af protokol nr. 2 til Europaaftalen blev gjort afhængig af, at Polen forelagde KPR og forretningsplaner for støttemodtagerne, der som fastsat i artikel 2 i associeringsrådets afgørelse, »opfylder kravene i artikel 8, stk. 8, stk. 4, i protokol 2, og som er blevet evalueret og godkendt af den nationale myndighed for statsstøttekontrol (Kontoret for Konkurrence og Forbrugerbeskyttelse)«.
(65)
Set i lyset af fortolkningen af stk. 1-3 i protokol nr. 8 og protokol nr. 2 til Europaaftalen samt associeringsrådets afgørelse konstaterer Kommissionen derfor, at stk. 18 i protokol nr. 8 ikke giver Kommissionen kompetence til at kontrollere støtte tildelt til polske rørproducenter forud for tiltrædelsen.
7.1.4. Gennemførelsesbestemmelser til Europaaftalen som fortolkningsinstrument
(66)
Uafhængigt af den retlige fortolkning af det anvendte retsgrundlag (dvs. protokol nr. 8, protokol nr. 2 til Europaaftalen samt associeringsrådets afgørelse - se betragtning 59-65 ovenfor) undersøgte Kommissionen også, om gennemførelsesbestemmelserne til reglerne om statsstøtte i Europaaftalen og protokol nr. 2 samt de gennemførelsesbestemmelser, der blev vedtaget i 2001 af associeringsrådet EU-Polen (i det følgende benævnt »gennemførelsesbestemmelserne«) (14) har betydning for fastsættelsen af Kommissionens kompetence til med tilbagevirkende kraft at kontrollere støtte til polske rørproducenter tildelt forud for tiltrædelsen.
(67)
Gennemførelsesbestemmelserne indeholder principielt procedurebestemmelser, der skal skelnes fra de materielle bestemmelser om statsstøtte i Europaaftalen samt protokol nr. 2 til Europaaftalen. Det skal dog bemærkes, at gennemførelsesbestemmelserne ligeledes indeholder særlige bestemmelser om kriterier til undersøgelse af, om støtten er forenelig med henholdsvis Europaaftalen og protokol nr. 2 til Europaaftalen.
(68)
Det fastslås i den første sætning i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 2, stk. 1: »Den i artikel 1 omhandlede undersøgelse af, hvorvidt støtteprogrammer og støttetildelinger er forenelige med Europaaftalen, vurderes på grundlag af kriterier, som udformes på basis af anvendelsen af artikel 87 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, dvs. på grundlag af nuværende og fremtidig afledt ret, rammebestemmelser, retningslinjer og andre relevante administrative retsakter, der er i kraft i Fællesskabet, samt den retspraksis, der er fastlagt af Retten i Første Instans og EF-Domstolen og afgørelser truffet af associeringsrådet i medfør af artikel 4, stk. 3.« Den anførte bestemmelse fastsætter et generelt princip, hvorfor de materielle kriterier for undersøgelse af, om statsstøtte er forenelig med Europaaftalen, generelt har en »udviklingskarakter«. Alle løbende ændringer i EU-lovgivningen og domstolenes retspraksis inddrages nemlig i kriterierne.
(69)
Den anden sætning i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 2, stk. 1, indeholder en særlig henvisning til forenelighedskriterierne baseret på protokol nr. 2: »Hvis støtteydelsen eller støtteprogrammer gælder produkter, der er omfattet af protokol nr. 2 til Europaaftalen, anvendes dette stykkes første punktum fuldt ud, idet undersøgelsen dog ikke foretages på grundlag af kriterier, der er udformet på basis af anvendelsen af artikel 87 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, men på grundlag af kriterier, der er udformet på basis af anvendelsen af statsstøttereglerne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab«. Det fremgår tydeligt af bestemmelsen, at udviklingen af kriterierne er forbundet med EKSF-traktaten i forhold til støtte, der er omfattet af protokol nr. 2 til Europaaftalen. Det er i modsætning til den generelle støtte, der vedrører artikel 2, stk. 1, første sætning (se betragtning 68 ovenfor). Bestemmelsen forholder sig ikke tydeligt til udviklingen af forenelighedskriterierne efter udløbet af EKSF-traktaten i 2002.
(70)
I gennemførelsesbestemmelsernes artikel 2, stk. 2 og 3, fastsættes EU's forenelighedskriterier, som Polen skal opfylde. Polen underrettes især om alle EU-ændringer af forenelighedskriterierne, når sådanne retsakter ikke offentliggøres, og: »har Republikken Polen ikke senest tre måneder efter modtagelsen af de officielle oplysninger om ændringerne gjort indsigelse mod disse, gælder de som forenelighedskriterier, jf. stk. 1. Gør Republikken Polen indsigelse mod ændringerne, finder der med udgangspunkt i den indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne, der tilsigtes med Europaaftalen, konsultationer sted i associeringsrådet i henhold til artikel 7 og 8 i nærværende bestemmelser«.
(71)
Selv hvis Polen inden for tre måneder ikke havde gjort indsigelse mod ændringen i Fællesskabets definition af stålindustrien, som i 2002 blev udvidet til at omfatte rørproducenter, kunne ændringerne i EU-lovgivningen ikke finde anvendelse på støtte, der ikke var underlagt Europaaftalen, nemlig støtte, der ikke var omfattet af EKSF-traktaten. Protokol nr. 8 udgør herudover lex specialis, og Kommissionen kan derfor ikke anvende den udvidede definition af jern- og stålsektoren efter udløbet af EKSF-traktaten til at fastsætte protokollens anvendelsesomfang. Det er derfor nødvendigt at foretage en tydelig sondring mellem »udviklingskarakteren« af den lovgivning, der gælder for statsstøtte til den polske stålindustri forud for tiltrædelsen til EU i henhold til Europaaftalen, og Kommissionens kompetence til at udøve kontrol med tilbagevirkende kraft, hvilket fremgår af protokol nr. 8, protokol nr. 2 til Europaaftalen samt associeringsrådets afgørelse. Kommissionens kompetence er underlagt en nøjagtig fortolkning.
8. KONKLUSION
(72)
Kommissionen må som følge af det ovenfornævnte konstatere, at den ikke har kompetence til at kontrollere støtte tildelt til polske rørproducenter inden tiltrædelsen, især fra 1997-2003, på grundlag af protokol nr. 8. Nærværende procedure afsluttes med en konstatering af, at Kommissionen ikke har kompetence til at undersøge støtten omfattet af proceduren -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den formelle procedure efter EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, der blev indledt med brev til Polen af 23. oktober 2007, afsluttes, da Kommissionen i henhold til bestemmelserne i protokol nr. 8 til akten vedrørende Polens tiltrædelse af EU ikke har kompetence til at kontrollere den støtte, som Polen tildelte WRJ og WRJ-Serwis i 2001, 2002 og 2003.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Republikken Polen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. juli 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július. 6.)
a Lengyelország által a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott C 48/07 (korábbi NN 60/07) számú intézkedésről
(az értesítés a C(2010) 4476. számú dokumentummal történt)
(Csak a lengyel nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2010/612/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a csatlakozási szerződésnek a lengyel acélipar szerkezetátalakításáról szóló 8. jegyzőkönyvére (1),
miután felhívták az érdekelt feleket, hogy az említett rendelkezéseknek (2) megfelelően nyújtsák be észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A lengyel acélipar szerkezetátalakításának felülvizsgálata során a Bizottság figyelmét felhívták a lengyel acélcsőágazatban talált a rendellenességekre. Lengyelország uniós csatlakozása után hivatalból ellenőrzést végeztek a Walcownia Rur Jedność Sp. z.o.o. (a továbbiakban: WRJ) és a WRJ-Serwis Sp. z.o.o. (a továbbiakban: WRJ-Serwis) számára nyújtott támogatás esetében. A Bizottság 2005. április 6-án, 2005. augusztus 4-én, 2005. november 3-án, 2006. május 4-én, 2006. november 17-én és 2007. július 11-én kelt leveleiben információkat kért a lengyel hatóságoktól. A lengyel hatóságok 2005. június 7-én, 2005. szeptember 29-én, 2005. december 2-án, 2006. május 18-án, 2006. május 31-én, 2007. január 10-én és 2007. augusztus 3-án kelt leveleikben válaszoltak.
(2)
A 2007. október 23-án kelt levelében a Bizottság arról a határozatáról tájékoztatta Lengyelországot, amely szerint a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott intézkedések tekintetében kezdeményezi az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSz.) 108. cikkének (2) bekezdésében (3) meghatározott eljárást.
(3)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot 2007. november 24-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére.
(4)
A Bizottsághoz egyetlen érdekelt féltől érkeztek észrevételek. A Bizottság ezeket továbbította Lengyelország számára, amely lehetőséget kapott a válaszadásra; a Bizottság az észrevételeket a 2009. február 16-i levélben kapta meg. A hivatalos vizsgálati eljárás megindítására adott lengyel választ a 2008. január 21-i és február 1-jei keltezésű levelekben nyújtották be.
(5)
A Bizottság 2009. február 16-án további információkat kért, erre Lengyelország a 2009. június 4-én kelt levelében válaszolt.
2. AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezettek
2.1.1. A WRJ
(6)
A WRJ székhelye Katowicében található, adminisztratív céllal tizenkét személyt alkalmaz. A WRJ részvényeinek 40,736 %-a a Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (a továbbiakban: TFS) vállalkozás birtokában van, amely 99, 6 %-ban állami tulajdonú vállalkozás. A részvények további 7,235 %-a a Walcownia Rur Silesia S.A. (a továbbiakban: Walcownia Rur Silesia) vállalkozásé, amely a TFS teljes tulajdonú leányvállalata.
(7)
A további részvényesek:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (a részvények 19,009 %-a),
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (a részvények 8,3 %-a),
-
Kulczyk Privatstiftung (a részvények 4,533 %-a),
-
Huta Jedność (a részvények 0,817 %-a),
-
számos kisebbségi részvényes, akik a részvények 0,004 %-3,4 %-át birtokolják.
(8)
A WRJ-t 1995-ben hozták létre azzal a céllal, hogy egy varratmentes csöveket gyártó új hengerművet építsenek ki, amely termelési kapacitása évi 160 000 tonna (a továbbiakban: a WRJ projekt).
(9)
A Huta Jedność nevű másik vállalkozás 1978-ban már megkezdte egy 400 000 tonna kapacitású, varratmentes csöveket gyártó hengermű építését, azonban a munkálatok 1980-ban az állami támogatások felfüggesztése miatt leálltak. A projekt újraindítására irányuló számos próbálkozás után a Huta Jedność csődeljárás iránti kérelmet nyújtott be, beleértve az eszközlikvidációt is, ezt azonban a bíróság elutasította. A Huta Jedność egy jelenleg felszámolás alatt álló vállalkozás, amely tevékenységei közé tartozik a termelői eszközeinek lízingbe adása más vállalkozások számára, valamint közszolgáltatások nyújtása.
(10)
A WRJ projekt magában foglalta az infrastruktúra elemeit, valamint a Huta Jedność által az eredeti projekt során korábban összegyűjtött gépek és felszerelés egy részét, továbbá a korábban a Huta Jedność tulajdonában lévő földterületen építették volna fel. Új befektetőket kértek fel arra, hogy az 1997-ben indult WRJ projektben részt vegyenek. A projekt végrehajtását 2001-ben leállították, a befektetők azóta visszaléptek. Habár a munka 86 %-a látszólag befejeződött, a WRJ sosem kezdte meg a termelést.
(11)
2007. szeptember 4-én a Walcownia Rur Silesia, a TFS teljes tulajdonú leányvállalata, amelyet a lengyel acélcső ágazat konszolidációjára hoztak létre (lásd az alábbi (15) és (17) preambulumbekezdést), a WRJ csődeljárását kérvényezte, annak eszközlikvidációjával együtt. A katowicei körzeti bíróság 2008. január 23-án a WRJ-t fizetésképtelennek nyilvánította, és elrendelte az eszközlikvidációt, amelyhez vagyonfelügyelőt jelölt ki. Úgy tűnik, hogy ezidáig a WRJ egyetlen eszközét sem értékesítették a csődeljárás során.
2.1.2. A WRJ-Serwis
(12)
A WRJ-Serwist 2001-ben hozták létre, az 1999-ben alapított Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność” S.A. átalakítását követően. Részvényesei között található a TFS (54,66 %-os részesedés), a PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 %-os részesedés), a Commplex Sp. z o.o. (8,29 %-os részesedés) és a Huta Jedność (0,28 %-os részesedés).
(13)
A WRJ-Serwis eredeti célja az volt, hogy a WRJ projekt egy részét végrehajtsa és jobb hitelfeltételeket biztosítson a WRJ számára. A WRJ-Serwis nem kezdett meg egyetlen beruházási tevékenységet sem, azonban 2004 májusától varratmentes hidegen vont acélcsöveket gyárt, miután a Huta Jedność a huzalműben 2004 elején leállította a termelést. Ezt a tevékenységet az eredetileg a Huta Jednośćtól lízingelt eszközökkel végzi. Ezen eszközöket később az ING Bank Śląski S.A., majd végül a Walcownia Rur Silesia vette át. Ezenkívül a WRJ-Serwis megszerezte a WRJ projekt földterülete örökös haszonélvezetének 9/10-ét, valamint az említett földterületen épített épületek tulajdonának 9/10-ét.
(14)
A WRJ-Serwis 2008 áprilisában fejezte be működését, amikor az acélcsőgyártást a Walcownia Rur Silesia átvette a huzalműben.
2.1.3. A WRK és a WRJ-Serwis konszolidációja és a privatizációjukra tett kísérletek
(15)
A TFS 2004-ben kezdett új stratégiai befektetőt keresni a WRJ és a WRJ-Serwis számára. 2005-ben ajánlattételre kérték fel az érdekelt feleket, akik közül ketten tették ezt meg. Végül az egyik ajánlattevővel keretmegállapodást kötöttek a WRJ és a WRJ-Serwis tehermentes eszközeinek megszerzéséről, ezt a megállapodást azonban 2006 októberében megszüntették, mivel a feltételek nem teljesültek. A TFS új ajánlattételi eljárást indított 2006 decemberében, azonban ajánlatok nem érkeztek.
(16)
A 2007-ben elindított új ajánlattételi felkérést követően a TFS új határozott, hogy a privatizációjuk elősegítése érdekében a WRJ-t és a WRJ-Serwist konszolidálja. Ennek érdekében a TFS két új vállalkozást hozott létre, név szerint a FEREX Sp. z o.o. (a továbbiakban: FEREX) és a Walcownia Rur Silesia vállalkozásokat. Mindkét vállalkozás a TFS teljes tulajdonában van. A Walcownia Rur Silesia és a FEREX vállalkozásokon keresztül a TFS megszerezte azokat az eszközöket, amelyek a WRJ projekt végrehajtásához voltak szükségesek, és átvette a WRJ és a WRJ-Serwis tartozásait is.
a)
A Walcownia Rur Silesia a WRJ hitelezőjévé vált azáltal, hogy a WRJ-nek a bankszindikátus és a Stalexport felé fennálló 168 940 469 PLN és 95 595 057 PLN összegű tartozásait átvállalta. Ezenfelül a Walcownia Rur Silesia - a ING Bank Śląski által vezetett - bankszindikátustól megvásárolta a huzalmű ingóságait;
b)
A FEREX szintén a WRJ hitelezőjévé vált azáltal, hogy a WRJ összesen 142 941 270,43 PLN összegű, a WRJ és a WRJ-Serwis tulajdonában álló földterületekre terhelt jelzáloggal biztosított tartozását átvállalta.
(17)
2008 augusztusában a lengyel hatóságok újabb kísérletet tettek arra, hogy a WRJ-t, a WRJ-Serwist, a FEREX-et és a Walcownia Rur Silesiát értékesítsék. A TFS és a Walcownia Rur Silesia felkérte az érdekelt feleket, hogy vegyenek részt a Walcownia Rur Silesia eszközeinek, a FEREX jegyzett tőkéjének, a FEREX TRS felé fennálló tartozásainak, valamint a TFS-nek a WRJ-Serwis alaptőkéjében való részesedésének közös megvásárlásáról szóló tárgyalásokon. Az eljárás 2009. január 15-én fejeződött be, a felkínált eszközök egyikét sem értékesítették.
2.2. Az értékelt intézkedés
(18)
A WRJ számára nyújtott támogatás magában foglalja a TFS általi tőkebefektetést (2.2.1.), a TFS által nyújtott biztosítékokat (2.2.2.) és az Államkincstár által nyújtott kezességvállalást (2.2.3.). A WRJ-Serwisnek nyújtott támogatás a TFS általi tőkebefektetést (2.2.4.) tartalmazza.
2.2.1. A TFSi tőkebefektetései a WRJ-be
(19)
A TFS 2002. június 26-án hajtott végre először tőkebefektetést a WRJ vállalkozásban, amikor a WRJ részvényesei a jegyzett tőke növeléséről döntöttek. A TFS 15 millió PLN névértékű részvényeket kapott a követelésekért cserében. A TFS ezen követelései, amelyek összege 15 millió PLN volt, a Huta Andrzej és a Huta Katowice felé álltak fenn. A tőkeemelést bejegyezték és 2002. november 22-én lépett érvénybe.
(20)
A második tőkeemelésre 2003. január 17-én került sor, amikor a WRJ részvényesei úgy határoztak, hogy ismét megnövelik a vállalkozás jegyzett tőkéjét. A TFS 40 millió PLN névleges értékben kapott részvényeket a WRJ-nek a TFS felé fennálló tartozásáért cserében (adósság-részvény swapügylet). A követeléseket, amelyek névértéke 40 millió PLN volt, a TFS korábban, 2002 decemberében vette át ING Bank Śląski S.A.-tól. A tőkeemelést bejegyezték és 2003. augusztus 25-én lépett érvénybe.
2.2.2. A TFS kezességvállalása a WRJ-nek
(21)
2001-ben a TFS egy 20 millió PLN értékű kölcsön esetében 5 millió PLN tekintetében nyújtott kezességet. A kölcsönt 1999-ben a regionális környezetvédelmi és vízgazdálkodási alap (WFOŚiGW) nyújtotta a WRJ számára.
(22)
2001-ben a TFS egy 115 millió PLN értékű kölcsön esetében 50 millió PLN tekintetében nyújtott kezességet. A kölcsönt 1996-ban a nemzeti környezetvédelmi és vízgazdálkodási alap nyújtotta a WRJ számára.
2.2.3. Állami kezességvállalás a WRJ-nek
(23)
1997. október 14-én az Államkincstár két, összesen 262,5 millió PLN összegű kölcsön 45 %-áért vállalt kezességet. E kölcsönök devizahitelt és PLN hitelt tartalmaztak, mindkettőt a bankszindikátus nyújtotta 1997-ben.
(24)
A kormány 2003. január 2-án az állami kezességvállalás mértékét 55 %-ra emelte, amikor aláírta a vonatkozó dokumentumokat. A kezességvállalás mértékének megemelését még nem hajtották végre.
2.2.4. A TFS tőkebefektetései a WRJ-Serwisbe
(25)
A TFS 2003 decemberében hajtott végre tőkebefektetést a WRJ-Serwisbe azzal a céllal, hogy a vállalkozás többségi részvénytulajdonosaként irányítást szerezzen a WRJ-projekt felett. A 2003 decemberi határozattal a WRJ-Serwis részvényesei megállapodtak abban, hogy a TSF megszerezheti a vállalkozás részvényeit. A részvények névértéke 7 910 000 PLN volt. A TFS a részvényekhez főként a Huta Jedność felé fennálló követeléseiért cserébe jutott hozzá. A követeléseket a WRJ-Serwisre ruházták át. A TFS a részvényekért készpénzzel fizetett (PLN 890 000), valamint természetbeni hozzájárulással (Huta Jednośćból származó fémforgács további feldolgozásra; az átvételi érték 450 000 PLN volt). A részvények megszerzéséről szóló megállapodást 2004. június 8-án írták alá. A tőkeemelést 2007. augusztus 17-ig nem jegyezték be.
(26)
A TFS-szel párhuzamosan a megemelt jegyzett tőke részvényeit az addigi részvénytulajdonos egyike, a PIW Enpol Sp. z o.o. vállalkozás, valamint egy új részvényes, a Commplex Sp. z.o.o. vette át (mindkét esetben magánvállalkozásról van szó). A vállalkozások azáltal jutottak részvényekhez, hogy a Huta Jedność tartozásait átvezették a WRJ-Serwishez.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(27)
A (3) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság 2007. október 23-án a hivatalos eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság először kifejtette véleményét, amely szerint rendelkezik hatáskörrel az ügyben határozathozatalra, továbbá hogy a kérdéses intézkedések olyan állami támogatásnak minősülnek, amely nem összeegyeztethető a belső piaccal.
3.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(28)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy az EUMSz. 107. és 108. cikke (az akkori EK-Szerződés 87. és 88. cikke) általában nem vonatkozik azokra az állami támogatásokra, amelyeket a csatlakozás előtt nyújtottak, és amelyek a csatlakozás után nem voltak alkalmazandók. Azonban a csatlakozási szerződésnek a lengyel acélipar szerkezetátalakításáról szóló 8. jegyzőkönyve (a továbbiakban: 8. jegyzőkönyv) rendelkezései - amelyek az állami támogatások EUMSz. szerinti ellenőrzését kiterjesztették bármely olyan támogatásra, amelyet 1997 és 2006 között a lengyel acélipar számára nyújtottak - az EUMSz. 107. és 108. cikkével összefüggésben különös szabálynak tekinthetők. Ennek megfelelően a Bizottság elvileg rendelkezik hatáskörrel az ilyen támogatások értékelése terén.
(29)
Annak tekintetében, hogy a 8. jegyzőkönyv értelmezése szerint az olyan csőgyártók, mint a WRJ és a WRJ-Serwis részei-e az acéliparnak, a Bizottság a következőket állapította meg: a 8. jegyzőkönyv a nemzeti szerkezetátalakítási programon alapul (Szerkezetátalakítási és Fejlesztési Terv a Lengyel Vas- és Acélipar Számára). A nemzeti szerkezetátalakítási program és a 8. jegyzőkönyv hatálya nem korlátozódik az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: ESZAK-Szerződés) I. mellékletének hatályára, hanem kiterjedt az egyes olyan acélágazatokra is, mint például a varratmentes csövek és a nagyméretű hegesztett csövek ágazata.
(30)
Az eljárás megindításáról szóló határozat szerint ez az értelmezés összhangban állt az acéliparnak az EU állami támogatásokra vonatkozó szabályai szerinti meghatározásával, nevezetesen a multiszektorális keretrendszer B mellékletében (5) szereplő meghatározással. Ez az értelmezés a nemzeti szerkezetátalakítási programból is adódott, mivel annak kedvezményezettjeinek fele csőgyártó volt. A Huta Jedność, a WRJ és a WRJ-Serwis elődje valóban részt vett a szerkezetátalakítási folyamatban, valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program tervezete is kifejezetten megemlítette, azonban végül nem került be a lehetséges kedvezményezettek körébe, mivel akkoriban, a 2002-es csődjét követően, a vállalkozás felszámolását tervezték.
(31)
Ennek eredményeként a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a Huta Jedność, a WRJ és a WRJ-Serwis vállalkozások esetében érvényes azon támogatás nyújtásának tilalma, amelyre nem terjedt ki sem a nemzeti szerkezetátalakítási terv, sem a 8. jegyzőkönyv hatálya.
3.2. Állami támogatás fennállása
(32)
A TFS WRJ-be történő befektetései és a vállalkozásnak a TFS által nyújtott biztosítékok tekintetében a Bizottság hangot adott erőteljes kétségeinek azzal kapcsolatban, hogy mindezek megfelelnek-e a piacgazdasági befektető elvének. A WRJ az intézkedések idején nehéz helyzetben volt, és egymaga nem lett volna képes összegyűjteni a megfelelő pénzeszközöket a tőkepiacon. A Bizottságnak kétségei voltak afelől, hogy a befektetés kellően megtérült volna-e. Végezetül, a Bizottság véleménye szerint a befektetést nem teszi indokolttá az a tény, hogy a TFS a későbbiekben privatizálni kívánta a WRJ-t.
(33)
Az Államkincstár által a WRJ-nek nyújtott állami kezességvállalás tekintetében a Bizottság megjegyezte, nem volt egyértelmű, hogy a WRJ a kezességvállalás nyújtásának idején, azaz 1997-ben nehézségekkel küzdött-e. Másrészről a kezességvállalás mértékének 2003-ban való megemelése szempontjából a WRJ-t nehézségekkel küzdő vállalkozásnak lehet tekinteni, ezért a Bizottság kétségeit fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az emelés megfelelt-e a piacgazdasági befektető elvének.
(34)
A TFS-nek a WRJ-Serwisbe történő befektetései tekintetében a Bizottság hangot adott kétségeinek azzal kapcsolatban, hogy azok megfelelnek-e a piacgazdasági befektető elvének. A Bizottság megjegyezte, hogy a vállalkozás 2003-ban nehézségekkel küzdött, ezért kétli, hogy a befektetésekből ésszerű haszonra lehetett számítani.
3.3. Az állami támogatás összeegyeztethetősége
(35)
A Bizottságnak nem sikerült azonosítania, milyen alapon lehetett volna a lehetséges állami támogatást összeegyeztethetőnek tekinteni, mivel 1997 és 2006 között a 8. jegyzőkönyv, és így az EU állami támogatásokra vonatkozó szabályai tiltották az acélágazatba történő befektetéseket, illetve az ágazatnak nyújtott szerkezetátalakítási támogatásokat.
4. LENGYELORSZÁGNAK AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATHOZ FŰZÖTT ÉRSZREVÉTELEI
(36)
Lengyelország a 2008. január 21-én és február 1-jén kelt leveleiben küldte meg észrevételeit az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. Összefoglalva, Lengyelország nem értett egyet a 8. jegyzőkönyv Bizottság általi értelmezésével, és megismételte véleményét, amely szerint a kérdéses intézkedések nem minősültek állami támogatásnak.
4.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(37)
Lengyelország szerint a csatlakozás előtti állami támogatásokra vonatkozó beavatkozásmentességi szabály alóli kivételt képező 8. jegyzőkönyvet nem lehet általánosítva alkalmazni.
(38)
Először Lengyelország rámutat arra, hogy a csőgyártók és termékeik nem szerepelnek az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Lengyel Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló Európa-megállapodás (6) (a továbbiakban: az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve) 2. jegyzőkönyvének I. mellékletében, ezért nem tartozik annak hatálya alá.
(39)
Másodszor a csőgyártóknak nyújtott állami támogatás tilalmát a tagállamokban 2002. július 24-én vezették be, amikor hatályba lépett a multiszektorális keretrendszer B melléklete, amely meghatározta az acélipar fogalmának alkalmazási körét. E meghatározás szerint a varratmentes csövek és a nagyméretű hegesztett csövek ágazata az acélipar részét képezi. Ennek megfelelően a Bizottság által 2003-ban jóváhagyott nemzeti szerkezetátalakítási terv és a 8. jegyzőkönyv szintén magában foglalja a csőgyártókat. Korábban, amikor az ESZAK-Szerződés volt alkalmazandó, a csőágazat tekintetében kivételt tettek.
(40)
Lengyelország arra a következtetésre jut, hogy a 8. jegyzőkönyvet oly módon kell értelmezi, hogy a csőgyártóknak 2002. július 24. előtt nyújtott támogatások nem tartoznak a Bizottság ellenőrzése alá (úgy, mint bármely más olyan beavatkozás sem, amely a csatlakozási szerződés hatálybalépése előtt következett be.) Ezen időpont után a csőgyártók az említett korlátozások hatálya alá estek.
(41)
A kedvezményezettek tudatossága tekintetében Lengyelország hangsúlyozza, hogy a WRJ-Serwis csak 2004-től tekinthető acélgyártónak, azaz amikor megkezdte a huzalmű létesítményei használatát, így ezen időpontot megelőzően az állami beavatkozások nem tekinthetők az acéliparnak nyújtott támogatásoknak.
(42)
Végezetül Lengyelország kiemeli, hogy a WRJ projekt nem a korábbi Huta Jedność projekt folytatása.
4.2. Állami támogatás fennállása
(43)
Ezenfelül Lengyelország állítása szerint a TFS - bár az Államkincstár ellenőrzése alatt áll - piaci feltételek mellett működik haszontermelés céljából. A WRJ és a WRJ-Serwis tekintetében tett lépései nem konkrét állami ellenőrzés vagy felügyelet eredménye. Ennek megfelelően, az Államkincstár nem feltétlenül gyakorolt ellenőrzést az ellenőrzésgyakorlásnak a Stardust Marine-ügyben (7) hozott ítélet szerinti értelmében.
(44)
A WRJ tőkeemelése és a TFS által nyújtott garancia tekintetében Lengyelország úgy tekinti, hogy a TFS nem nyújtott komoly tőkeinjekciót a WRJ projekt számára. A követelések WRJ részvényekre történő cseréje valóban gazdaságosabb volt, mint a követelések közvetlen érvényesítése. Ezen felül a WRJ-be történő befektetés idején a TFS olyan üzleti tervvel rendelkezett, amely a WRJ projekt nyereségességét mutatta. Végül, a bankszindikátus ezidőben szintén kész volt arra, hogy tovább finanszírozza a WRJ-t. Ennek megfelelően a TFS piacgazdasági befektetőként lépett fel.
(45)
Lengyelország úgy tekinti, hogy a WRJ-nek nyújtott állami kezességvállalás megemelése összhangban volt a piacgazdasági befektető elvével, mivel teljes értékű biztosítékokkal rendelkezett, valamint a WRJ piaci árfolyamon fizetett kezességdíjat az Államkincstárnak. A kezesség emellett függött a WRJ projekt banki finanszírozásának újraindításáról, amely nem következett be. Ennek megfelelően a kezességet nem emelték meg, így Lengyelország szerint a WRJ nem jutott előnyhöz.
(46)
A WRJ-Serwisben eszközölt tőkebeavatkozást a piacgazdasági befektető elvével összeegyeztethetőnek tekinti. Először, a magánrészvényesek a TFS-szel együtt jutottak részvényekhez. Másodszor, a WRJ-Serwis nem küzdött pénzügyi nehézségekkel, és a TFS döntését a WRJ-Serwis által a jövőben termelendő nyereség miatt hozta meg. Végezetül, a TFS ellenőrzést tudott szerezni a WRJ-Serwis, valamint azon ingatlan felett, amelyre a WRJ projekt épült.
(47)
A WRJ és a WRJ-Serwis konszolidációja tekintetében Lengyelország azt állítja, hogy ez volt az egyetlen módja annak, hogy egy magánbefektető a WRJ projektet rövid időn belül átvehesse és befejezze, biztosítva eközben az állam által addig nyújtott tőkeinjekciók maximális visszafizettetését.
5. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(48)
A Bizottsághoz egyetlen érdekelt harmadik féltől érkeztek észrevételek, aki messzemenőleg ellenezte a Lengyelország által nyújtott támogatásokat. Az érdekelt fél emlékeztet arra, hogy a csövek sosem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, és a csőiparnak saját költségén, állami támogatás nélkül kellett a szerkezetátalakítást végrehajtania. Az állami támogatás elfogadása ez esetben veszélyeztetné az európai csőipart. Az érintett fél azt is megállapítja, hogy a támogatás elfogadása kockáztathatja annak bizonyítására irányuló kísérletét, hogy egyes csőimportáló országok dömpingáron vagy támogatott áron importálnak az EU-ba. Végül az érintett fél azzal érvel, hogy a varratnélküli csövek európai ipara különleges gazdasági helyzetben volt, Európában többletkapacitással rendelkezett, és nagy mennyiségek exportálására volt szüksége, miközben a Kínából történő behozatal 2007-ben növekedett.
6. LENGYELORSZÁG ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FÉL MEGFIGYELÉSEIVEL KAPCSOLATBAN
(49)
Az érdekelt fél megfigyeléseit továbbították Lengyelországnak, amely 2009. február 16-án megküldte észrevételeit. Lengyelország támogatja azt az álláspontot, amely szerint a csövek piacán a tisztességes verseny tekintetében átlátható szabályokra van szükség.
(50)
Lengyelország egyetért a harmadik féllel abban, hogy a csövek sosem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, és megismétli, hogy az acélágazat nem foglalta magában a csőgyártókat mindaddig, amíg a multiszektorális keretrendszer 2002. július 24-én hatályba nem lépett. Ennek megfelelően a csőágazatra vonatkozó állami támogatási tilalom csak 2002. július 24-től volt alkalmazandó, amikor az acélágazat kibővített meghatározása hatályba lépett.
(51)
Végül, Lengyelország megismétli, hogy a WRJ sosem kezdte meg a termelési tevékenységeket, továbbá a WRJ-Serwis 2008-ban befejezte a termelést. Lengyelország hangsúlyozza, hogy sosem nyújtott állami támogatást a WRJ számára.
7. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
7.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(52)
A kérdéses intézkedésekre Lengyelország uniós csatlakozása előtt került sor (azaz 2004. május 1. előtt). Az EUMSz. 107. és 108. cikke alapvetően nem vonatkozik azokra a támogatásokra, amelyeket a csatlakozás előtt nyújtottak és amelyek a csatlakozás után nem voltak alkalmazandók (8). Ettől az általános szabálytól eltérve, tehát kivételes alapon, a csatlakozási szerződés 8. jegyzőkönyve alapján a Bizottság hatáskörébe tartozik felülvizsgálni a Lengyelország által acélipara szerkezetátalakításával összefüggésben a csatlakozás előtt nyújtott állami támogatást.
7.1.1. A 8. jegyzőkönyv mint különös szabály
(53)
A 8. jegyzőkönyv olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik Lengyelország számára, hogy befejezze acéliparának a csatlakozás előtt megkezdett szerkezetátalakítását. A lengyel acélágazat csatlakozás előtti szerkezetátalakítását az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve alapján hajtották végre, és az EU-Lengyelország Társulási Tanács határozata (9) (a továbbiakban: a Társulási Tanács határozata) alapján folytattak.
(54)
Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve Lengyelország számára ötéves haladékot tett lehetővé, 1992-től 1996 végéig, amely során lehetősége volt az ESZAK acélágazatának állami támogatások révén történő szerkezetátalakítására.
(55)
Ezt a haladékot a Társulási Tanács határozata, 1997. január 1-jével kezdődően, további nyolc éves időszakkal, illetve Lengyelország uniós csatlakozásáig meghosszabbította. Ebben az időszakban Lengyelország, az acéltermékek tekintetében szerkezetátalakítási céllal állami támogatást nyújthatott az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvében foglalt feltételek és körülmények alapján (amelyek alkalmazását a Társulási Tanács határozata meghosszabbította), valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program alapján, amelyet Lengyelország 2003 áprilisában nyújtott be a Bizottságnak. Miután a Bizottság értékelte a nemzeti szerkezetátalakítási programot, a tagállamok 2003 júliusában jóváhagyták a lengyel javaslatot (10).
(56)
A 8. jegyzőkönyv lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a csatlakozás után ellenőrizze a Lengyelország által az acélágazatnak az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve (majd a Társulási Tanács határozata), valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program alapján nyújtott állami támogatásokat. Ezen felül a 8. jegyzőkönyv felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy visszafizettesse az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a nemzeti szerkezetátalakítási program megszegésével nyújtott támogatást. Ennek megfelelően a 8. jegyzőkönyv különös szabály, amely - kivételes alapon és az általános rendszertől eltérve - lehetővé teszi a Lengyelország által a lengyel acéliparnak a csatlakozást megelőzően nyújtott támogatás visszamenőleges felügyeletét és felülvizsgálatát. Ezt erősítette meg a Bíróság, amely úgy ítélte meg, hogy a 8. jegyzőkönyv az EUMSz. 107. és 108. cikkével összefüggésben különös szabálynak minősül, amely kiterjeszti az állami támogatásoknak a Bizottság által az EUMSz. szerint végzett felülvizsgálatát azokra a támogatásokra, amelyeket az 1997 és 2003 közötti időszakban a lengyel acélipar szerkezetátalakításához nyújtottak (11).
7.1.2. A Bizottságnak a 8. jegyzőkönyv szerinti visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos illetékességének hatálya
(57)
Ezen eljárással összefüggésben a Bizottságnak értékelnie kell, hogy a fenti (53)-(56) preambulumbekezdésben kifejtett, visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes illetékessége vonatkozik-e azokra az intézkedésekre, amelyeket Lengyelország a csatlakozás előtt hagyott jóvá a csőgyártók számára. Ennek érdekében az ezen ügyben alkalmazandó jogalapot, azaz a 8. jegyzőkönyvet - az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvével és a Társulási Tanács határozatával összefüggésben - annak meghatározása érdekében kell értelmezni, hogy rendelkezései vonatkoznak-e a lengyel csőgyártóknak a csatlakozás előtt nyújtott támogatásokra.
(58)
Általánosan elismert jogelv, hogy az általános rendszertől eltérő különös szabály rendelkezéseit szűken kell értelmezni. A fent említett jogalap szűk értelmezéséből (lásd az (59)-(65) preambulumbekezdést) azt a következtetést lehet levonni, hogy a Bizottság visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes illetékessége az ESZAK gyártók számára a csatlakozás előtti támogatásokra korlátozódik, tehát nem vonatkozik a csőgyártókra irányuló intézkedésekre.
7.1.3. A jogalap értelmezése
(59)
A lengyel acéliparnak nyújtott csatlakozás előtti támogatások tekintetében a 8. jegyzőkönyv 12. és 18. pontja meghatározza a Bizottság felügyeleti és visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos illetékességét. A 12. pont felhatalmazza a Bizottságot és a Tanácsot arra, hogy 2006-ig felügyeljék a nemzeti szerkezetátalakítási program csatlakozás előtti és utáni végrehajtását. A 18. pont felhatalmazza a Bizottságot azon állami támogatások visszafizettetésére, amelyeket a 8. jegyzőkönyvben meghatározott feltételek megsértésével nyújtottak.
(60)
A 8. jegyzőkönyv 1. pontja előírja, hogy a Lengyelország által „a lengyel acélipar meghatározott részei” számára nyújtott szerkezetátalakítási állami támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, feltéve, hogy „az Európa-megállapodásnak az ESZAK-termékekről rendelkező 2. jegyzőkönyve 8. cikkének (4) bekezdésében meghatározott időtartamot a csatlakozás időpontjáig meghosszabbítják”, a nemzeti szerkezetátalakítási programban meghatározott feltételeket tiszteletben tartják, a 8. jegyzőkönyvben meghatározott feltételek teljesülnek és „a csatlakozás időpontját követően a lengyel acélipar nem részesül további szerkezetátalakítási célú állami támogatásban”.
(61)
A 8. jegyzőkönyv 2. pontja előírja, hogy a lengyel acélágazat szerkezetátalakítása, az 1. mellékletben felsorolt vállalkozások egyéni üzleti terveiben leírtak szerint, legkésőbb 2006. december 31-ig befejeződik. A 8. jegyzőkönyv 3. pontja jelzi, hogy csak a jegyzőkönyv 1. mellékletében felsorolt vállalkozások jogosultak állami támogatásra a lengyel acélipar szerkezetátalakítási programjának keretében.
(62)
A 8. jegyzőkönyv 1. pontja kifejezetten a Társulási Tanács határozata által meghosszabbított, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 8. cikkének (4) bekezdésére hivatkozik. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve csak az ESZAK acéltermékekre vonatkozott (a 2. jegyzőkönyv 8. cikkének (4) bekezdése), sőt, mellékletben sorolta fel az acéltermékeket. Ez utóbbiban az ESZAK-Szerződés I. mellékletében foglalt ESZAK termékek listája jelenik meg, az ESZAK acéltermékeknek e szerződésben található meghatározása kifejezetten kizárja a csöveket („acélcsövek (varratmentes vagy hegesztett) […] rúdacélok és vasöntvények (csövek, szerelvények, és egyéb vasöntvények)”).
(63)
Az ESZAK-Szerződés 2002. július 23-án hatályát vesztette. Ez időpontot követően az acéliparnak nyújtott állami támogatás az általános EK rendszer hatálya alá került. Ennek alkalmával úgy határoztak, hogy az európai acélágazat meghatározását kiterjesztik a csőgyártókra is. Ezt a multiszektorális keretrendszer 27. cikke és B melléklete foglalta egységes szerkezetbe, amely az EU acélágazatának meghatározásába belefoglalta a varratmentes csöveket és üreges profilokat, valamint a hegesztett vas- vagy acélcsöveket is. Az acélágazat kibővített meghatározását a későbbiekben átvette a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásról szóló iránymutatás (12) I. melléklete és az általános csoportmentességi rendelet (13) 2. cikkének 29. pontja.
(64)
Azonban sem az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvét, sem pedig a Társulási Tanács határozatát nem módosították annak érdekében, hogy az EU acélágazatának a csőgyártókat is magában foglaló, kibővített meghatározását magukba foglalják. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 1996. december 31-én hatályát vesztette. A Társulási Tanács határozata az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvét 1997. január 1-jétől további nyolcéves időszakkal, illetve Lengyelország uniós csatlakozásáig meghosszabbította (amelyik előbb következik be). A Társulási Tanács határozatának 1. cikke általánosan hivatkozik az acéltermékekre, azonban alkalmazási köre konkrétan kapcsolódik az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének 8. cikke (4) bekezdéséhez, amely csak az ESZAK acéltermékekre vonatkozott. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve hatályának meghosszabbításának feltétele az volt, hogy a Bizottságnak Lengyelország benyújtja a nemzeti szerkezetátalakítási programot, valamint a program kedvezményezettjeinek üzleti terveit, amelyek megfelelnek „a 2. Jegyzőkönyv 8. cikkének (4) bekezdésében felsorolt követelményeknek, továbbá amelyeket a Lengyel Köztársaság állami támogatások felügyeletéért felelős nemzeti hatósága (a Versenyjogi és Fogyasztóvédelmi Hivatal) értékelt és jóváhagyott” (a Társulási Tanács határozatának 2. cikke).
(65)
A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a 8. jegyzőkönyv 18. pontja - a 8. jegyzőkönyv 1-3 pontja, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a Társulási Tanács határozata fényében értelmezve - a Bizottság számára nem biztosít hatáskört a lengyel csőgyártók számára a csatlakozás előtt nyújtott támogatások ellenőrzése terén.
7.1.4. Az Európa-megállapodás mint értelmezési eszköz végrehajtási szabályai
(66)
A vonatkozó jogalapok (azaz a 8. jegyzőkönyv, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a Társulási Tanács határozata - lásd a fenti (59)-(65) preambulumbekezdést) jogi értelmezésén felül a Bizottság megvizsgálta annak kérdését is, hogy az EU-Lengyelország Társulási Tanács által 2001-ben elfogadott, az Európa-megállapodásban és annak 2. jegyzőkönyvében foglalt, az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések végrehajtási szabályai (a továbbiakban: végrehajtási szabályok) (14) relevánsak-e annak meghatározásakor, hogy a Bizottság visszamenőleges ellenőrzési illetékességgel rendelkezik-e a lengyel csőgyártóknak a csatlakozás előtt nyújtott intézkedések vonatkozásában.
(67)
Általános elvként a végrehajtási szabályok egy eljárási szabályzatot tartalmaznak, amelyet meg kell különböztetni az Európa-megállapodásban és az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvében foglalt anyagi jogi, állami támogatásokra vonatkozó szabályoktól. Meg kell jegyezni azonban, hogy a végrehajtási szabályok olyan konkrét rendelkezéseket is tartalmaznak, amelyek a támogatásoknak az Európa-megállapodással és az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvével való összeegyeztethetőségének értékelésére vonatkoznak.
(68)
A végrehajtási szabályok 2. cikke (1) bekezdésének első mondata megállapítja: „Az egyes támogatások odaítélésének és a programoknak az Európa-megállapodással való összeegyeztethetősége értékelése - az e szabályok 1. cikkében foglaltak szerint - az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumoknak, köztük a jelenlegi és jövőbeni másodlagos jogszabályoknak, keretrendszereknek, iránymutatásoknak és a Közösségben hatályos államigazgatási aktusoknak, továbbá az Elsőfokú Bíróság és az Európai Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorlatának, valamint a Társulási Tanács által a 4. cikk (3) bekezdése szerint hozott határozatának megfelelően zajlik.” E mondat megalapozza azt az általános elvet, hogy az állami támogatásoknak az Európa-megállapodással való általános összeegyeztethetősége értékeléséhez alkalmazott fő kritériumok „fejlődnek” abban az értelemben, hogy mindeközben beépítik az uniós jogban és ítélkezési gyakorlatban bekövetkező változásokat/fejleményeket.
(69)
A végrehajtási szabályok 2. cikke (1) bekezdésének második mondata különösen a 2. jegyzőkönyv szerinti összeegyeztethetőségi kritériumokra hivatkozik: „Amenynyiben a támogatások odaítélése vagy a támogatási programok az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének hatálya alá eső termékekre irányulnak, e bekezdés első mondata teljes mértékben alkalmazandó, azzal a kivétellel, hogy az értékelést nem az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján, hanem az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződésben foglalt állami támogatási szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján kell végezni.” E mondat megfogalmazása egyértelműen jelzi, hogy a 2. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó általános támogatások helyzetével ellentétben (lásd a (68) preambulumbekezdést), az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének hatálya alá tartozó támogatások esetén az összeegyeztethetőségi kritériumok az ESZAK-Szerződésre való hivatkozások révén alakulnak. Az összeegyeztethetőségi kritériumoknak az ESZAK-Szerződés 2002-ben történt hatályvesztését követő alakulásával kapcsolatban nincs konkrét utalás.
(70)
A végrehajtási szabályok 2. cikkének (2) és (3) bekezdése meghatározza azt a mechanizmust, amely révén Lengyelországnak figyelembe kell vennie az uniós összeegyeztethetőségi kritériumok változását. Lengyelországot különösen tájékoztatni kell a közösségi összeegyeztethetőségi kritériumok bármely változásáról, amelyet nem tettek közzé, és „amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban a rájuk vonatkozó hivatalos tájékoztatás kézhezvételétől számított három hónapon belül a Lengyel Köztársaság nem emel kifogást, azok az e cikk (1) bekezdésének rendelkezései szerint az összeegyeztethetőség kritériumává válnak. Amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban a Lengyel Köztársaság kifogást emel - és tekintettel az Európa-megállapodás által előírt jogszabályi közelítésre tekintettel - e szabályok 7. és 8. cikkének megfelelően konzultációkra kerül sor.”
(71)
A közösségi jog változásai még akkor sem vonatkoztak volna az Európa-megállapodás hatályán kívül eső intézkedésekre, tehát azokra, amelyek nem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, ha Lengyelország nem emelt három hónapon belül kifogást az acélipar közösségi meghatározásának 2002-ben a csőgyártókkal való kibővítése ellen. Ezen felül a 8. jegyzőkönyv különös szabály, tehát alkalmazási körének meghatározásához a Bizottság nem támaszkodhat az EU acélágazata meghatározásának az ESZAK-Szerződés hatályvesztését követő kibővítésére. Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy egyértelmű különbséget kell tenni egyrészt a lengyel acélágazatnak nyújtott állami támogatásokra az Európa-megállapodás szerint alkalmazandó jog „fejlődő” jellege, másrészt pedig azon visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos bizottsági hatáskör megfelelő szűk értelmezése között, amely a 8. jegyzőkönyvből, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvéből és a Társulási Tanács határozatából ered.
8. KÖVETKEZTETÉS
(72)
Az előbbiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 8. jegyzőkönyv alapján nem illetékes a lengyel csőgyártók számára a csatlakozást megelőzően, különösen a 1997 és 2003 közötti időszakban nyújtott állami támogatások felülvizsgálata terén. A Bizottság az eljárást lezárja, mivel nem illetékes az eljárás hatálya alá tartozó intézkedések felülvizsgálatára,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Lengyelországnak címzett, 2007. október 23-án kelt levéllel megindított, az EUMSz. 108. cikke (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást lezárják, tekintettel arra a tényre, hogy a Bizottság a Lengyel Köztársaság csatlakozási szerződése 8. jegyzőkönyvének rendelkezései szerint nem rendelkezik hatáskörrel a Lengyelország által 2001-ben, 2002-ben és 2003-ban a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott intézkedések felülvizsgálatára.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Lengyel Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 6-án.