EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/51/EU
af 11. maj 2011
om ændring af Rådets direktiv 2003/109/EF for at udvide dets anvendelsesområde til at omfatte personer med international beskyttelse
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra a) og b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (2) finder ikke anvendelse på personer med international beskyttelse som defineret i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (3).
(2)
Udsigten til at få status som fastboende udlænding i en medlemsstat efter en vis tid er et vigtigt element for fuld integration af personer med international beskyttelse i den medlemsstat, hvor de har ophold.
(3)
Det er også vigtigt at tildele personer med international beskyttelse status som fastboende udlænding for at fremme den økonomiske og sociale samhørighed, der som anført i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er et af Unionens grundlæggende mål.
(4)
Personer med international beskyttelse bør derfor kunne få status som fastboende udlænding i den medlemsstat, der tildelte dem international beskyttelse, på samme vilkår som dem, der gælder for andre tredjelandsstatsborgere.
(5)
I lyset af at personer med international beskyttelse har ret til at opholde sig i andre medlemsstater end den, der tildelte dem international beskyttelse, er det nødvendigt at sikre, at disse andre medlemsstater er informeret om baggrunden for beskyttelsen af de pågældende personer, med henblik på at bringe dem i stand til at opfylde deres forpligtelser til at respektere »non-refoulement«-princippet.
(6)
Det bør sikres, at personer med international beskyttelse, der har status som fastboende udlænding, på visse betingelser behandles på lige fod med opholdsmedlemsstatens egne borgere på en lang række økonomiske og sociale områder, således at denne status som fastboende udlænding kommer til at udgøre et reelt integrationsredskab i det samfund, hvor de pågældende lever.
(7)
Det forhold, at personer med international beskyttelse behandles på lige fod med borgerne i den medlemsstat, der har tildelt dem international beskyttelse, bør ikke påvirke de rettigheder og fordele, som er garanteret ved direktiv 2004/83/EF og ved konventionen af 28. juli 1951 om flygtninges retsstilling, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967 (»Genèvekonventionen«).
(8)
Betingelserne i direktiv 2003/109/EF vedrørende fastboende udlændings ret til ophold i en anden medlemsstat og til at få status som fastboende udlænding dér bør finde anvendelse på samme måde for alle tredjelandsstatsborgere, der har opnået status som fastboende udlænding.
(9)
Anvendelsesområdet for dette direktiv omfatter ikke overførsel af ansvaret for beskyttelse af personer med international beskyttelse.
(10)
Når en medlemsstat af en af de årsager, der er omhandlet i direktiv 2003/109/EF, har til hensigt at udvise en person med international beskyttelse, der har opnået status som fastboende udlænding i denne medlemsstat, bør den berørte person nyde godt af den beskyttelse mod »refoulement«, som er garanteret ved direktiv 2004/83/EF og ved artikel 33 i Genèvekonventionen. Med henblik herpå er det, hvis personen nyder international beskyttelse i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor vedkommende for tiden opholder sig som fastboende udlænding, nødvendigt at fastsætte en bestemmelse om, at den pågældende kun kan udvises til den medlemsstat, der tildelte vedkommende international beskyttelse, og at denne medlemsstat har tilbagetagelsespligt for så vidt angår personen, medmindre »refoulement« er tilladt i henhold til direktiv 2004/83/EF. De samme garantier bør gælde en person med international beskyttelse, som har taget ophold, men endnu ikke har opnået status som fastboende udlænding i en anden medlemsstat.
(11)
Såfremt udvisning af en person med international beskyttelse uden for Unionens område er tilladt i henhold til direktiv 2004/83/EF, bør medlemsstaterne være forpligtede til at sikre, at alle oplysninger tilvejebringes fra relevante kilder, herunder i givet fald fra den medlemsstat, som tildelte vedkommende den internationale beskyttelse, og at de vurderes grundigt med henblik på at sikre, at afgørelsen om at udvise den pågældende er i overensstemmelse med artikel 4 og artikel 19, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(12)
Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som anerkendes i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig i artikel 7.
(13)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (4) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(14)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.
(15)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2003/109/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, litra f), affattes således:
»f) »international beskyttelse«: international beskyttelse som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (5)
2)
Artikel 3 ændres således:
a)
stk. 2, litra c) og d), affattes således:
»c)
har tilladelse til ophold i en medlemsstat i medfør af en anden form for beskyttelse end international beskyttelse eller har ansøgt om opholdstilladelse på det grundlag og afventer, at der træffes afgørelse om deres status
d)
har ansøgt om international beskyttelse, og hvis ansøgning der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om«
b)
stk. 3, litra c), affattes således:
»c)
den europæiske bosættelseskonvention af 13. december 1955, den europæiske socialpagt af 18. oktober 1961, den reviderede europæiske socialpagt af 3. maj 1987, den europæiske konvention om vandrende arbejdstageres retsstilling af 24. november 1977, punkt 11 i tillægget til konventionen om flygtninge af 28. juli 1951, som ændret ved New York-protokollen af 31. januar 1967, og den europæiske overenskomst af 16. oktober 1980 om overførsel af ansvar for flygtninge.«
3)
Artikel 4 ændres således:
a)
følgende stykke indsættes:
»1a. Medlemsstaterne tildeler ikke status som fastboende udlænding på grundlag af international beskyttelse i tilfælde af tilbagekaldelse eller afslutning af international beskyttelse eller afslag på forlængelse heraf, jf. artikel 14, stk. 3, og artikel 19, stk. 3, i direktiv 2004/83/EF.«
b)
i stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»For så vidt angår personer, der har fået tildelt international beskyttelse, tages der ved beregningen af det i stk. 1 omhandlede tidsrum hensyn til mindst halvdelen af tidsrummet mellem datoen for indgivelsen af den ansøgning om international beskyttelse, der ligger til grund for tildelingen af international beskyttelse, og datoen for udstedelsen af den opholdstilladelse, der er omhandlet i artikel 24 i direktiv 2004/83/EF, eller til hele dette tidsrum, hvis det overstiger 18 måneder.«
4)
I artikel 8 tilføjes følgende stykker:
»4. Når en medlemsstat udsteder en EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge til en tredjelandsstatsborger, som den har tildelt international beskyttelse, indsætter den følgende bemærkning i den berørte fastboende udlændings EU-opholdstilladelse under »bemærkninger«: » International beskyttelse tildelt af [medlemsstatens navn] den [dato]«.
5. Når en EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge udstedes af en anden medlemsstat til en tredjelandsstatsborger, der allerede har en EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge udstedt af en anden medlemsstat, der indeholder den i stk. 4 omhandlede bemærkning, anfører den anden medlemsstat samme bemærkning i den fastboende udlændings EU-opholdstilladelse.
Inden den anden medlemsstat anfører den i stk. 4 omhandlede bemærkning, anmoder den den medlemsstat, der er nævnt i den pågældende bemærkning, om at oplyse, hvorvidt den fastboende udlænding stadig er omfattet af international beskyttelse. Den medlemsstat, der er nævnt i bemærkningen, svarer senest en måned efter at have modtaget anmodningen om oplysninger. Hvis international beskyttelse er blevet inddraget ved en endelig afgørelse, anfører den anden medlemsstat ikke bemærkningen.
6. Hvis ansvaret for international beskyttelse af den fastboende udlænding i overensstemmelse med relevante internationale instrumenter eller national lovgivning er blevet overført til den anden medlemsstat efter udstedelsen af den i stk. 5 omhandlede EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge, ændrer den anden medlemsstat den i stk. 4 omhandlede bemærkning i overensstemmelse hermed senest tre måneder efter overførslen.«
5)
I artikel 9 indsættes følgende stykke:
»3a. Medlemsstaterne kan inddrage en status som fastboende udlænding i tilfælde af tilbagekaldelse af, afslutning af eller afslag på forlængelse af international beskyttelse, jf. artikel 14, stk. 3, og artikel 19, stk. 3, i direktiv 2004/83/EF, hvis den pågældende status som fastboende udlænding blev opnået på grundlag af international beskyttelse.«
6)
I artikel 11 indsættes følgende stykke:
»4a. For så vidt angår den medlemsstat, der tildelte international beskyttelse, berører stk. 3 og 4 ikke direktiv 2004/83/EF.«
7)
Artikel 12 ændres således:
a)
der indsættes følgende stykker:
»3a. Når en medlemsstat beslutter at udvise en fastboende udlænding, hvis EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge indeholder den bemærkning, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, anmoder den den medlemsstat, der er nævnt i den pågældende bemærkning, om at oplyse, hvorvidt den berørte person stadig er omfattet af international beskyttelse i denne medlemsstat. Den medlemsstat, der er nævnt i bemærkningen, svarer senest en måned efter at have modtaget anmodningen om oplysninger.
3b. Hvis den fastboende udlænding stadig er omfattet af international beskyttelse i den medlemsstat, der er nævnt i bemærkningen, udvises vedkommende til denne medlemsstat, som med forbehold af den gældende EU-lovgivning eller nationale lovgivning og af princippet om familiens enhed straks og uden formaliteter tager den berørte person og dennes familiemedlemmer tilbage.
3c. Uanset stk. 3b bevarer den medlemsstat, der traf afgørelsen om udvisning, retten til i overensstemmelse med dens internationale forpligtelser at udsende den fastboende udlænding til et andet land end den medlemsstat, der tildelte international beskyttelse, hvis den berørte person opfylder betingelserne i artikel 21, stk. 2, i direktiv 2004/83/EF.«
b)
der tilføjes følgende stykke:
»6. Denne artikel berører ikke artikel 21, stk. 1, i direktiv 2004/83/EF.«
8)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 19a
Ændringer af EU-opholdstilladelser for fastboende udlændinge
1. Når en fastboende udlændings EU-opholdstilladelse indeholder den i artikel 8, stk. 4, omhandlede bemærkning, og når ansvaret for international beskyttelse af den fastboende udlænding i overensstemmelse med relevante internationale instrumenter eller national lovgivning overføres til en anden medlemsstat, inden denne medlemsstat udsteder den i artikel 8, stk. 5, omhandlede EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge, anmoder den anden medlemsstat den medlemsstat, der har udstedt den fastboende udlændings EU-opholdstilladelse, om at ændre den omhandlede bemærkning i overensstemmelse hermed.
2. Får en fastboende udlænding international beskyttelse i den anden medlemsstat, inden denne medlemsstat udstedte den i artikel 8, stk. 5, omhandlede EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge, anmoder denne medlemsstat den medlemsstat, der har udstedt den fastboende udlændings EU-opholdstilladelse, om at ændre den ved at indsætte den i artikel 8, stk. 4, omhandlede bemærkning.
3. Efter den i stk. 1 og 2 omhandlede anmodning udsteder den medlemsstat, der har udstedt den fastboende udlændings EU-opholdstilladelse, den ændrede EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge senest tre måneder efter modtagelsen af anmodningen fra den anden medlemsstat.«
9)
I artikel 22 indsættes følgende stykke:
»3a. Medmindre den internationale beskyttelse i mellemtiden er blevet inddraget, eller personen henhører under en af de kategorier, som er angivet i artikel 21, stk. 2, i direktiv 2004/83/EF, finder stk. 3 i denne artikel ikke anvendelse på tredjelandsstatsborgere, hvis EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge, der er udstedt af den første medlemsstat, indeholder den bemærkning, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4, i dette direktiv.
Dette stykke berører ikke artikel 21, stk. 1, i direktiv 2004/83/EF.«
10)
Artikel 25, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne udpeger kontaktpunkter, der skal være ansvarlige for at modtage og videresende de oplysninger og den dokumentation, som er omhandlet i artikel 8, 12, 19, 19a, 22 og 23.«
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 20. maj 2013. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. maj 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2011/51/EU IRÁNYELVE
(2011. május 11.)
a 2003/109/EK tanácsi irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 79. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjára,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (2) nem alkalmazandó a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvben (3) meghatározott nemzetközi védelmet élvező személyekre.
(2)
A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás egy meghatározott idő elteltével történő megszerzésének lehetősége egy tagállamban a nemzetközi védelmet élvező személyek teljes integrációjának fontos eleme a tartózkodási hely szerinti tagállamban.
(3)
A nemzetközi védelmet élvező személyeknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás fontos a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítása céljából is, ami az Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglalt alapvető célkitűzése.
(4)
A nemzetközi védelmet élvező személyek számára ezért - más harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett - lehetővé kell tenni, hogy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzenek abban a tagállamban, amely nemzetközi védelmet nyújtott számukra.
(5)
A nemzetközi védelmet élvező személyek azon joga tekintetében, hogy a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő tagállamokban tartózkodjanak, biztosítani kell, hogy ezeket az eltérő tagállamokat tájékoztassák az érintett személyek védelmi hátteréről, hogy eleget tehessenek a visszaküldés tilalma elvére vonatkozó kötelezettségeiknek.
(6)
A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező nemzetközi védelmet élvező személyeket - meghatározott feltételek mellett - számos gazdasági és szociális kérdésben a tartózkodás helye szerinti tagállam állampolgáraival egyenlő bánásmódban kell részesíteni, hogy a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás valódi eszköze lehessen a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek integrálásának abba a társadalomba, ahol élnek.
(7)
A nemzetközi védelmet élvező személyek számára a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamban biztosított egyenlő bánásmód nem sértheti a 2004/83/EK irányelv és az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény (a genfi egyezmény) alapján biztosított jogokat és ellátásokat.
(8)
A 2003/109/EK irányelvben foglalt, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy azon jogával kapcsolatos feltételeket, hogy egy másik tagállamban tartózkodjon és ott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzen, ugyanúgy kell alkalmazni valamennyi olyan harmadik országbeli állampolgárra, aki „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett.
(9)
A nemzetközi védelmet élvező személyek védelmével kapcsolatos felelősség átszállása nem tartozik ezen irányelv hatálya alá.
(10)
Amennyiben egy tagállam a 2003/109/EK irányelvben meghatározott indokok egyike alapján kiutasítani szándékozik egy olyan nemzetközi védelmet élvező személyt, aki e tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett, az érintett személy számára biztosítani kell a 2004/83/EK irányelvben és a genfi egyezmény 33. cikkében nyújtott visszaküldés elleni védelmet. Ennek érdekében, amennyiben egy személy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett abban a tagállamban, ahol tartózkodik, egy másik tagállamban pedig nemzetközi védelmet élvez, elő kell írni, hogy - kivéve, ha a 2004/83/EK irányelv értelmében a visszaküldés megengedett - e személyt csak a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamba lehet kiutasítani, és hogy e tagállam köteles őt visszafogadni. Ugyanezen biztosítékokat kell alkalmazni a nemzetközi védelmet élvező olyan személyre, aki egy másik tagállamban tartózkodik, de ott még nem szerzett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást.
(11)
Amennyiben a 2004/83/EK irányelv értelmében a nemzetközi védelmet élvező személyt ki lehet utasítani az Unió területéről, a tagállamoknak köteleseknek kell lenniük biztosítani azt, hogy az összes felhasználható forrásból, ezen belül szükség esetén a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól származó valamennyi információ rendelkezésre álljon, továbbá biztosítaniuk kell az információ alapos kiértékelését annak érdekében, hogy a nemzetközi védelmet élvező személy kiutasításáról szóló határozat összhangban legyen az Európai Unió Alapjogi Chartája 4. cikkével és 19. cikkének (2) bekezdésével.
(12)
Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikke és az Európai Unió Alapjogi Chartája, különösen annak 7. cikke által elismert elveket.
(13)
A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (4) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy - a maguk számára, illetve az Unió érdekében - készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.
(14)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ezen irányelv elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(15)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2003/109/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikkben az f) pont helyébe a következő szöveg lép:
„f) »nemzetközi védelem«: a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (5) 2. cikkének a) pontjában meghatározott nemzetközi védelem;
2.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben a c) és d) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
engedéllyel tartózkodnak valamely tagállamban a nemzetközi védelemtől eltérő védelem alapján, vagy engedélyért folyamodtak az ilyen alapon történő tartózkodásra és jogállásukról még nem hoztak döntést;
d)
nemzetközi védelmet kérelmeztek, és akiknek a kérelmével kapcsolatban még nem hoztak jogerős határozatot;”;
b)
a (3) bekezdésben a c) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
a letelepedésről szóló, 1955. december 13-i európai egyezmény, az 1961. október 18-i Európai Szociális Charta, az 1987. május 3-i módosított Európai Szociális Charta, a migráns munkavállalók jogállásáról szóló, 1977. november 24-i európai egyezmény, az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény mellékletének (11) bekezdése, valamint a menekültekkel kapcsolatos felelősség átszállásáról szóló, 1980. október 16-i európai megállapodás.”.
3.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A tagállamok nem adhatnak a nemzetközi védelem alapján »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást, amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor.”;
b)
a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Azon személyek tekintetében, akik nemzetközi védelemben részesültek, a fennálló nemzetközi védelem alapjául szolgáló kérelem benyújtásának időpontja, és a 2004/83/EK irányelv 24. cikkében említett tartózkodási engedély megadásának időpontja közötti időtartam legalább felét, vagy ha ez az időtartam a 18 hónapot meghaladja, a teljes időtartamot figyelembe kell venni az (1) bekezdésben említett időtartam kiszámításához.”.
4.
A 8. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(4) Amennyiben egy tagállam egy általa nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár számára állítja ki a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye »Megjegyzések« rovatába a következő megjegyzést jegyzi be: »[Tagállam neve]-ban/-ben, [dátum]-án/-én nemzetközi védelemben részesült«.
(5) Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét egy második tagállam állítja ki egy olyan harmadik országbeli állampolgár számára, aki már rendelkezik egy másik tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyével, amely tartalmazza a (4) bekezdésben említett megjegyzést, a második tagállam ugyanezt a megjegyzést jegyzi be a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyébe.
Mielőtt a második tagállam bejegyzi a (4) bekezdésben említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy szolgáltasson információt arról, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol. Amennyiben a nemzetközi védelmet jogerős határozattal visszavonták, a második tagállam nem jegyzi be az említett megjegyzést.
(6) Amennyiben - a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban - a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség az (5) bekezdésben említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítását követően átszállt a második tagállamra, a második tagállam - a felelősség átszállását követő három hónapon belül - ennek megfelelően módosítja a (4) bekezdésben említett megjegyzést.”.
5.
A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor, a tagállamok visszavonhatják a nemzetközi védelem alapján megadott »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást.”.
6.
A 11. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4a) A nemzetközi védelmet nyújtó tagállamot illetően a (3) és (4) bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelvet.”.
7.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(3a) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy kiutasít egy olyan huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, akinek a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy erősítse meg, hogy az érintett személy abban a tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol a megkeresésre.
(3b) Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy a megjegyzésben említett tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez, ebbe a tagállamba kell őt kiutasítani, ennek a tagállamnak pedig a hatályos uniós vagy nemzeti jog, valamint a család egysége elvének sérelme nélkül, és a formalitások mellőzésével azonnal vissza kell fogadnia a nemzetközi védelmet élvező személyt és családtagjait.
(3c) A (3b) bekezdéstől eltérően, az a tagállam, amely a kiutasításról határozott, nemzetközi kötelezettségeivel összhangban jogosult marad arra is, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő országba küldje vissza, amennyiben az adott személy megfelel a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében részletezett feltételeknek.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.
8.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„19a. cikk
A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyének módosítása
(1) Amennyiben egy huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, és amenynyiben - a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban - a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye második tagállam általi kiállítása előtt átszáll egy második tagállamra, a második tagállam megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot a megjegyzés ennek megfelelő módosítása céljából.
(2) Amennyiben a második tagállam a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítása előtt nemzetközi védelemben részesíti a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot az engedélynek a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzés bejegyzése érdekében történő módosítása céljából.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett megkeresést követően a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállam a második tagállam megkeresésének kézhezvételét követő három hónapon belül kiállítja a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy módosított EU tartózkodási engedélyét.”
9.
A 22. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Feltéve, hogy időközben nem vonják vissza a nemzetközi védelmet, vagy az érintett személy nem tartozik a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében leírt kategóriák egyikébe, e cikk (3) bekezdése nem alkalmazandó azokra a harmadik országbeli állampolgárokra, akiknek az első tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza az ezen irányelv 8. cikkének (4) bekezdésében említett megjegyzést.
E bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.
10.
A 25. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok kapcsolattartó pontokat jelölnek ki, amelyek felelősek a 8., 12., 19., 19a., 22. és 23. cikkben említett tájékoztatások és dokumentumok fogadásáért és továbbításáért.”.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek az irányelvnek 2012. május 20-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2011. május 11-én.