KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 225/2012
af 15. marts 2012
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 for så vidt angår godkendelse af virksomheder, der til foderbrug markedsfører produkter fremstillet af vegetabilske olier og blandede fedtstoffer og for så vidt angår de særlige krav vedrørende fremstilling, opbevaring, transport og dioxintestning af olier, fedtstoffer og produkter afledt heraf
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (1), særlig artikel 27, litra b) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 183/2005 er der fastsat generelle bestemmelser om foderstofhygiejne og betingelser og ordninger, der skal sikre, at de forarbejdningsbetingelser, der skal minimere og imødegå potentielle farer, overholdes. Foderstofvirksomheder skal registreres hos eller godkendes af den kompetente myndighed. Desuden har foderstofvirksomhedsledere længere nede i foderstofkæden pligt til at kun at tilvejebringe foder fra virksomheder, der er registreret eller godkendt.
(2)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2009 af 13. juli 2009 om markedsføring og anvendelse af foder (2) skal foder, der markedsføres, være sikkert og være mærket udtrykkeligt med den pågældende fodertype. Kommissionens forordning (EU) nr. 575/2011 af 16. juni 2011 om fortegnelsen over fodermidler (3) indeholder endvidere en liste med nærmere beskrivelser af specifikke fodermidler, som skal anvendes i mærkningsøjemed.
(3)
Samspillet mellem disse bestemmelser forventes at sikre sporbarhed og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele foderstof- og fødevarekæden.
(4)
Offentlig kontrol og kontrol foretaget af foderstofvirksomhedsledere har vist, at visse olier og fedtstoffer og produkter afledt heraf, som ikke er bestemt til foderbrug, er blevet anvendt som fodermidler, hvilket har medført, at der har været foder med et større indhold af dioxin end tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (4). Fødevarer afledt af dyr, der har fået forurenet foder, kan derfor udgøre en folkesundhedsrisiko. Dertil kommer, at der kan forekomme økonomiske tab som følge af tilbagetrækning af forurenede foderstoffer og fødevarer fra markedet.
(5)
For at styrke foderhygiejnen, uden at medlemsstaternes beføjelser i medfør af artikel 10, nr. 2), i forordning (EF) nr. 183/2005 derved indskrænkes, bør virksomheder, som videreforarbejder rå vegetabilske olier, som fremstiller produkter afledt af vegetabilske olier, og som blander fedtstoffer, være omfattet af et krav om godkendelse i henhold til nævnte forordning, hvis de pågældende produkter er bestemt til brug i foder.
(6)
Der bør derfor fastsættes særlige krav vedrørende fremstilling, mærkning, opbevaring og transport af sådanne fodermidler for at tage hensyn til erfaringerne fra anvendelsen af HACCP-baserede systemer (HACCP = Hazard analysis and critical control points).
(7)
En styrket dioxinovervågning ville gøre det lettere at opdage manglende overholdelse af foderstoflovgivningen og at håndhæve den. Det er nødvendigt at gøre det til en forpligtelse for foderstofvirksomhedslederne at teste fedtstoffer, olier og produkter afledt heraf for dioxin og dioxinlignende PCB'er for at mindske risikoen for, at forurenede produkter kommer ind i fødevarekæden, og for at understøtte strategien om at mindske EU-borgernes eksponering for dioxin. Overvågningsplanen bør udarbejdes på grundlag af risikoen for dioxinforurening. Det er foderstofvirksomhedslederne, der har ansvaret for at markedsføre sikre foderstoffer. Alle udgifter til analyser bør derfor påhvile dem. Nærmere bestemmelser om prøveudtagning og analyse, som ikke er fastsat i denne forordning, bør fortsat høre under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at fokusere på kontrol af foderstofvirksomhedsledere, som ikke er omfattet af dioxinovervågningen, men som tilvejebringer de nævnte produkter.
(8)
Det obligatoriske risikobaserede overvågningssystem må ikke berøre foderstofvirksomhedslederens pligt til at overholde bestemmelserne i EU-lovgivningen om foderstofhygiejne. Det bør integreres i god hygiejnepraksis og det HACCP-baserede system. Dette bør verificeres af den kompetente myndighed som led i godkendelsen af foderstofvirksomhedslederen. Ved virksomhedslederens jævnlige gennemgang af egen risikovurdering bør resultaterne fra dioxinovervågningen tages i betragtning.
(9)
Laboratorier, der foretager dioxinanalyser, bør være forpligtet til at indberette resultater, der overskrider de tilladte maksimalgrænseværdier fastsat i direktiv 2002/32/EF, ikke blot til foderstofvirksomhedslederen, men også til den kompetente myndighed, for at øge gennemsigtigheden; denne forpligtelse fritager dog ikke foderstofvirksomhedslederen fra pligten til at orientere den kompetente myndighed.
(10)
For at efterprøve effektiviteten af bestemmelserne om den obligatoriske dioxinovervågning og integrationen af den i foderstofvirksomhedsledernes HACCP-system bør bestemmelserne tages op til revision efter to år.
(11)
De kompetente myndigheder og foderstofvirksomhedslederne bør have tilstrækkelig tid til, at de har mulighed for at tilpasse sig til denne forordnings bestemmelser.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EF) nr. 183/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 16. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2012.
A BIZOTTSÁG 225/2012/EU RENDELETE
(2012. március 15.)
a 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletének a növényi olajokból és zsírkeverékekből származó, takarmányozás céljára szánt termékeket forgalomba hozó létesítmények jóváhagyása és a különleges előírások az olajok, zsírok és az ezekből származó termékek termelése, tárolása, szállítása és a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmányhigiénia követelményeinek meghatározásáról szóló, 2005. január 12-i 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 27. cikke b) és f) pontjára,
mivel:
(1)
A 183/2005/EK rendelet a takarmányhigiéniára vonatkozó általános szabályokat, feltételeket és intézkedéseket állapítja meg, amelyek biztosítják a potenciális veszélyek ellenőrzésére és minimalizálására vonatkozó feldolgozási követelmények betartását. Az illetékes hatóság bejegyezte vagy jóváhagyta a takarmányipari létesítményeket. Továbbá, a takarmányláncban lejjebb elhelyezkedő takarmányipari vállalkozók kötelesek kizárólag olyan létesítményből beszerezniük a takarmányukat, amelyeket az illetékes hatóságok bejegyeztek vagy jóváhagytak.
(2)
A 2009. július 13-i 767/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet a takarmányok forgalomba hozataláról és felhasználásáról (2) előírja, hogy a forgalomba hozott takarmányok biztonságosak, és azokat a takarmány fajtáját tartalmazó címkével látják el. Továbbá a a takarmány-alapanyagok jegyzékéről szóló, 2011. június 16-i 575/2011/EU bizottsági rendelet (3) részletes leírást állít össze az adott takarmány-alapanyagokhoz címkézési célra.
(3)
Ezen követelmények együttes alkalmazásának biztosítania kell a nyomonkövethetőséget és a fogyasztók magas szintű védelmét az élelmiszer- és takarmányláncon keresztül.
(4)
A hatósági és a takarmányipari vállalkozók által végzett ellenőrzések kimutatták, hogy egyes olajokat, zsírokat és az ezekből származó, nem takarmányozás céljára szánt termékeket takarmány-alapanyagként használták fel, amely a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) lefektetett maximális dioxin-határérték átlépéséhez vezetett. Következésképpen, a szennyezett takarmánnyal táplált állatokból származó élelmiszerek közegészségügyi kockázatot jelenthetnek, továbbá a szennyezett takarmány és ennek az élelmiszerpiacról való kivonása pénzügyi veszteségeket vonhat maga után.
(5)
A takarmányhigiénia javítása érdekében, a tagállamok illetékességének sérelme nélkül a 183/2005/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésében foglaltak szerint, a nyers növényi olajokat előállító, a növényi eredetű olajokból származó termékeket gyártó és a zsírokat keverő létesítményeket az említett rendelet szerint jóvá kell hagyni, amennyiben ezeket a termékeket takarmányozás céljára szándékozzák felhasználni.
(6)
Ezen takarmány-alapanyagok termelésére, címkézésére, tárolására és a szállítására vonatkozó különleges előírásoknak biztosítaniuk kell a veszélyelemzésen és a kritikus ellenőrzési pontokon alapuló rendszerek (továbbiakban: HACCP-rendszer) alkalmazásával szerzett tapasztalatok figyelembevételét.
(7)
Egy, a dioxintartalomra vonatkozó megerősített ellenőrzés megkönnyítené a meg nem felelések felderítését és a takarmányjog érvényesítését egyaránt. Rendelkezni kell arról, hogy a takarmányipari vállalkozók megvizsgálják a zsírok, az olajok és az ezekből származó termékek dioxin és a dioxinjellegű PCB-k tartalmát, azért, hogy csökkentsék a szennyezett termékek élelmiszerláncba történő bekerülésének kockázatát, ezáltal pedig támogatják az uniós polgárok dioxinnak való kitételének csökkentésére vonatkozó stratégiát. A felügyeleti terv készítésekor a dioxinszennyezés kockázatának kell lennie az alappillérnek. A biztonságos takarmányok forgalomba hozatala a takarmányipari vállalkozók felelőssége, így a vizsgálatok költségei teljes egészében őket kell, hogy terheljék. Az e rendeletben nem szereplő, a mintavételezésekre és az elemzésekre vonatkozó részletes előírások, a tagállamok hatáskörében kell, hogy maradjanak. Továbbá a tagállamokat arra ösztönzik, hogy koncentráljanak azokra a takarmányipari vállalkozókkal kapcsolatos ellenőrzésekre, akik nem tartoznak a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések hatása alá, de hozzájutnak a fent említett termékekhez.
(8)
A kötelező kockázatalapú ellenőrzési rendszer nem befolyásolhatja a takarmányipari vállalkozók kötelességeit, a takarmányhigiéniáról szóló uniós jogszabályozás követelményeinek való megfeleléssel kapcsolatban. Ezt bele kell foglalni a megfelelő higiéniai gyakorlatokba és a HACCP-alapú rendszerbe egyaránt. Ezt az illetékes hatóságoknak ellenőrizniük kell a takarmányipari vállalkozók jóváhagyásának keretében. A vállalkozók kockázatelemzésének saját maguk által végzett rendszeres felülvizsgálata során figyelembe kell venniük a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések eredményeit.
(9)
A dioxinvizsgálatot végző laboratóriumokat kötelezni kell, hogy amennyiben az eredmények meghaladják a 2002/32/EK irányelvben lefektetett megengedett felső határértékeket, akkor azokat jelenteni kell, nemcsak a takarmányipari vállalkozóknak, hanem az illetékes hatóságoknak egyaránt, az átláthatóság javítása érdekében. Ezen kötelezettség nem mentesíti a takarmányipari vállalkozókat azon kötelességük alól, miszerint értesíteniük kell az illetékes hatóságokat.
(10)
A dioxintartalomra vonatkozó kötelező ellenőrzésre és a takarmányipari vállalkozók HACCP-rendszerébe való integrálódására vonatkozó rendelkezések hatékonyságának ellenőrzése érdekében két év múlva felülvizsgálat lesz esedékes.
(11)
Elegendő időt kell biztosítani az illetékes hatóságok és a takarmányipari vállalkozók számára ahhoz, hogy lehetőséget kapjanak arra, hogy igazodni tudjanak az e rendeletben foglalt rendelkezésekhez.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte azokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 183/2005/EK rendelet II. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. szeptember 16-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 15-én.