EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 862/2010/EU
af 22. september 2010
om Unionens deltagelse i et fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen (BONUS), der iværksættes af flere medlemsstater
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 185 og artikel 188, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (3) (»syvende rammeprogram«) indeholder bestemmelser om Fællesskabets deltagelse i forsknings- og udviklingsprogrammer, der iværksættes af flere medlemsstater, herunder deltagelse i de strukturer, der oprettes til gennemførelsen af disse programmer, jf. artikel 169 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (»EF-traktaten«).
(2)
I Rådets beslutning 2006/971/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Samarbejde« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-13) (4) opfordres til en tværtematisk tilgang til forskningsemner, der er relevante for et eller flere temaer i syvende rammeprogram, og i den sammenhæng identificeredes et initiativ i henhold til EF-traktatens artikel 169 på området for fælles forskning i Østersøen som et af de områder, der er egnet til Fællesskabets deltagelse i fælles gennemførte nationale forskningsprogrammer.
(3)
Østersøens økosystem, der er et halvt indesluttet europæisk indhav, er et af verdens største brakvandsområder og er blevet påvirket massivt af mange naturlige og menneskeskabte faktorer, bl.a. forurening med dumpede kemiske våben, f.eks. kampgasser fra anden verdenskrig, og med tungmetalforbindelser, organiske stoffer, radioaktivt materiale og udslip af brændsels- og råolie. Landbrugets udvikling i Østersøens afvandingsområde har ligeledes forårsaget uforholdsmæssigt store tilførsler af gødningsstoffer og organisk materiale, der øger eutrofieringen, og indførelse af ikke-endemiske fremmede organismer i miljøet. Overudnyttelse af fiskebestande og klimaforandringer medvirker til tab af den oprindelige biodiversitet. Disse faktorer samt menneskenes fortsatte handlinger, herunder infrastrukturprojekter direkte på og i umiddelbar nærhed af kysten og i Østersøens afvandingsområde, samt turisme, der ikke er økologisk bæredygtig, fører til en ødelæggelse af det naturlige miljø. Alt dette begrænser i alvorlig grad Østersøens kapacitet til på et bæredygtigt niveau at tilvejebringe de varer og tjenesteydelser, som mennesker er direkte eller indirekte afhængige af til deres sociale, kulturelle og økonomiske gavn.
(4)
Det Europæiske Råd understregede på topmødet den 14. december 2007 miljøets bekymrende tilstand i Østersøen, sådan som det blev beskrevet i meddelelsen af 10. juni 2009 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU-strategien for Østersøområdet. Desuden opfordrede Rådet Kommissionen til at forelægge et forslag til et initiativ i henhold til EF-traktatens artikel 169 for Østersøområdet.
(5)
Videnskaben bør bidrage til at tage sådanne udfordringer op og finde løsninger på de presserende miljøproblemer i Østersøen. Men den aktuelle situations alvor kræver en kvalitativ og kvantitativ optrapning af den igangværende forskning i Østersøregionen gennem udvikling og gennemførelse af en fuldt integreret tilgang, hvorved de relevante forskningsprogrammer i alle de omkringliggende stater kan strømlines og fokuseres med henblik på at løse de komplekse og akutte problemer på en koordineret, effektiv og virkningsfuld måde.
(6)
I øjeblikket er koordineringen på EU-plan af en række forsknings- og udviklingsprogrammer eller aktiviteter, som iværksættes af medlemsstaterne enkeltvis på nationalt plan til støtte for forskning og udvikling i Østersøregionen, ikke tilstrækkelig til, at der kan opnås den kritiske masse, der er nødvendig på de strategiske forsknings- og udviklingsområder.
(7)
Endvidere er de eksisterende sektorspecifikke forskningsstrukturer, som har udviklet sig gennem en lang historie af nationale politikker, dybt forankret i nationale forvaltningssystemer og hindrer udvikling og finansiering af den tværfaglige miljøforskning, der er nødvendig for at løse problemerne i Østersøen.
(8)
Mens der er en lang tradition for forskningssamarbejde i Østersøregi med lande både inden for og uden for Østersøområdet, har samarbejdsindsatsen hidtil ikke fået tildelt de fornødne finansielle midler til at udnytte forskningspotentialet optimalt på grund af den ulige økonomiske og udviklingsmæssige situation i disse lande og de meget forskellige nationale forskningsagendaer, -temaer og -prioriteter.
(9)
I sit arbejdsprogram for 2007-2008 af 11. juni 2007 for gennemførelsen af særprogrammet »Samarbejde« ydede Kommissionen finansiel støtte til BONUS ERA-NET og ERA-NET PLUS inden for forskning i Østersømiljøet for at styrke samarbejdet mellem de organer, der finansierer miljøforskning i Østersøregionen, og befordre overgangen til et fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen, som skal iværksættes på grundlag af EF-traktatens artikel 169.
(10)
BONUS ERA-NET og ERA-NET PLUS har i det store og hele fungeret godt, og det er derfor vigtigt at sikre kontinuiteten i forskningsindsatsen med henblik på at tage de presserende miljømæssige udfordringer op.
(11)
I overensstemmelse med tilgangen i syvende rammeprogram, og som det blev anerkendt i interessenthøringerne i forbindelse med BONUS ERA-NET, er der et behov for politikdrevne forskningsprogrammer i Østersøregionen.
(12)
Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige (»deltagerlandene«) har aftalt i fællesskab at iværksætte det fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen BONUS (»BONUS«). BONUS tager sigte på at støtte videnskabelig udvikling og innovation ved at tilvejebringe de nødvendige retlige og organisatoriske rammer for tværnationalt samarbejde mellem Østersøstaterne om miljøforskning i Østersøregionen.
(13)
Selv om BONUS primært er rettet mod miljøforskning, går programmet på tværs af en række tilknyttede EU-forskningsprogrammer vedrørende en vifte af menneskelige aktiviteter, der har en akkumuleret indvirkning på økosystemer, f.eks. fiskeri, akvakultur, landbrug, infrastruktur (herunder på energiområdet), transport, uddannelse og forskermobilitet samt samfundsøkonomiske emner. BONUS har betydelig relevans for en række EU-politikker og direktiver, herunder EU-strategien for Østersøområdet, den fælles fiskeripolitik, den fælles landbrugspolitik, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (6) samt Unionens internationale forpligtelser, såsom handlingsplanen for redningen af Østersøen (HELCOM Baltic Sea Action Plan). Som følge heraf vil mange andre områder af EU-politikken nyde godt af BONUS.
(14)
For at øge virkningen af BONUS har deltagerlandene godkendt, at Unionen deltager i programmet.
(15)
BONUS bør inkludere en strategisk fase fulgt af en gennemførelsesfase, så der bliver lejlighed til at foretage en bred interessenthøring om en strategidrevet forskningsagenda, der også kan imødekomme nye forskningsbehov. I den strategiske fase af BONUS bør flere sektororienterede finansieringsorganer søges inddraget for yderligere at styrke integrationen af den forskning, der imødekommer behov hos slutbrugere på tværs af sektorer, og sikre en effektiv anvendelse og udnyttelse af resultaterne til politiske og ressourceforvaltningsmæssige ordninger på tværs af en bred vifte af økonomiske sektorer.
(16)
Ved slutningen af den strategiske fase bør Kommissionen kontrollere, at den strategiske forskningsagenda og platformene for høring af interessenter eksisterer, og at gennemførelsesmodaliteterne er fastlagt, således at BONUS kan gå ind i gennemførelsesfasen. Kommissionen kan i givet fald rette henstillinger om en forbedring af den strategiske forskningsagenda. Overgangen til gennemførelsesfasen bør ske smidigt og uden forsinkelser.
(17)
Deltagerlandene har aftalt at bidrage med 50 mio. EUR til BONUS. Naturaliebidrag i form af adgang til og udnyttelse af infrastrukturer (»naturalieinfrastrukturbidrag«) bør tillades, forudsat at de ikke udgør en betydelig del af det samlede bidrag. De bør evalueres for deres værdi og nytte med hensyn til at gennemføre BONUS-projekter.
(18)
Unionens deltagelse i BONUS bør ikke overstige 50 mio. EUR i hele programmets løbetid og inden for den grænse matche deltagerlandenes bidrag med det formål at øge deres interesse i at gennemføre BONUS i fællesskab. Størstedelen af Unionens finansielle bidrag bør tildeles i gennemførelsesfasen. Der bør defineres en beløbsgrænse for hver fase. Beløbsgrænsen for gennemførelsesfasen bør øges med et eventuelt beløb, der måtte være til overs efter gennemførelsen af den strategiske fase.
(19)
Den fælles gennemførelse af BONUS kræver en særlig gennemførelsesstruktur som bestemt i beslutning 2006/971/EF. Deltagerlandene er blevet enige om en sådan særlig gennemførelsesstruktur og har oprettet Baltic Organisations Network for Funding Science (»BONUS-EØFG«) til at gennemføre BONUS. BONUS-EØFG bør være modtager af Unionens finansielle bidrag. Selv om deltagerlandene mindes om, at princippet om en fælles pulje er vigtigt, vil hvert enkelt deltagerland i overensstemmelse med de fælles finansieringsregler og -procedurer for BONUS beslutte, om det vil forvalte sit eget bidrag, eller om dets bidrag vil blive forvaltet af BONUS-EØFG. BONUS-EØFG bør også sikre, at gennemførelsen af BONUS overholder princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
(20)
Unionens finansielle bidrag bør være betinget af, at deltagerlandenes kompetente nationale myndigheder indgår formelle forpligtelser og betaler deres finansielle bidrag.
(21)
Betalingen af Unionens finansielle bidrag til den strategiske fase bør være betinget af, at der indgås en støtteaftale mellem Kommissionen på vegne af Unionen og BONUS-EØFG, som bør være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1906/2006 af 18. december 2006 om regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i foranstaltninger under syvende rammeprogram og for formidling af forskningsresultater (2007-2013) (7) med det formål at lette og forenkle forvaltningen af bidraget.
(22)
Betalingen af Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen bør være betinget af, at der indgås en gennemførelsesaftale mellem Kommissionen på vegne af Unionen og BONUS-EØFG, der indeholder detaljerede ordninger for udnyttelsen af Unionens finansielle bidrag. Denne del af Unionens finansielle bidrag bør forvaltes ved indirekte, centraliseret forvaltning i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og artikel 56 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) (»finansforordningen«) og artikel 35, artikel 38, stk. 2, og artikel 41 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (9).
(23)
Eventuelle renter af bidrag indbetalt til BONUS-EØFG bør anses for at være dets indtægt og afsættes til gennemførelsen af BONUS.
(24)
For at beskytte sine finansielle interesser bør Unionen have ret til at nedsætte, tilbageholde eller indstille sit finansielle bidrag i tilfælde af, at gennemførelsen af BONUS er utilstrækkelig, mangelfuld eller forsinket, eller deltagerlandene ikke yder bidrag eller bidrager mangelfuldt eller forsinket til finansieringen af BONUS, på de betingelser, der er fastlagt i de aftaler, som Unionen og BONUS-EØFG skal indgå.
(25)
For at sikre en effektiv gennemførelse af BONUS i gennemførelsesfasen bør den finansielle støtte tildeles deltagerne i BONUS-projekter, der udvælges på centralt plan under BONUS-EØFG's ansvar og på grundlag af forslagsindkaldelser. Tildelingen og udbetalingen af en sådan finansiel støtte til deltagerne i BONUS bør ske på gennemsigtig og ubureaukratisk vis og efter fælles regler i overensstemmelse med syvende rammeprogram.
(26)
Uanset at Det Fælles Forskningscenter er en afdeling under Kommissionen, råder dets institutter imidlertid over forskningskompetencer, der er relevante for BONUS, og som kunne bidrage til gennemførelsen af programmet. Det er derfor hensigtsmæssigt at definere Det Fælles Forskningscenters rolle med hensyn til støtteberettigelse.
(27)
For at sikre ligebehandling bør evalueringen af forslagene følge de samme principper, som gælder forslag, der fremlægges under syvende rammeprogram. Derfor bør evalueringen af forslagene foregå centralt under BONUS-EØFG's ansvar ved uafhængige eksperter med et godt kendskab til lokale forhold på grundlag af gennemsigtige og fælles kriterier, og støtten bør tildeles i overensstemmelse med en centralt godkendt karakterliste. Karaktergivning og prioriteret rækkefølge bør godkendes af BONUS-EØFG, der nøje baserer sig på resultatet af den uafhængige evaluering, som bør være bindende.
(28)
Enhver medlemsstat og ethvert land, der er associeret med syvende rammeprogram, er berettiget til at deltage i BONUS.
(29)
I overensstemmelse med målsætningerne for syvende rammeprogram bør ethvert andet land også kunne deltage i BONUS, særlig de lande, der støder op til Østersøen eller indgår i dens afvandingsområde, hvis der er truffet bestemmelse om en sådan deltagelse i den relevante internationale aftale, og hvis både Kommissionen og de deltagende stater godkender dette. I overensstemmelse med syvende rammeprogram bør Unionen have ret til at godkende betingelserne for sin økonomiske støtte til BONUS, for så vidt angår andre landes deltagelse heri i overensstemmelse med reglerne og vilkårene i denne afgørelse.
(30)
Der bør træffes passende foranstaltninger til forebyggelse af uregelmæssigheder og svig, og de nødvendige skridt bør tages for at kræve tabte, uberettiget udbetalte eller forkert anvendte midler tilbagebetalt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (10), (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (11) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (12).
(31)
Forskningsaktiviteter, der gennemføres under BONUS, bør overholde etiske principper i overensstemmelse med de generelle principper i syvende rammeprogram samt følge principperne om integrering af kønsaspektet, ligestilling mellem kønnene og bæredygtig udvikling.
(32)
På baggrund af en midtvejsevaluering, der foretages af Kommissionen bistået af uafhængige eksperter med et godt kendskab til lokale forhold, bør Kommissionen vurdere kvaliteten og effektiviteten af gennemførelsen af BONUS og fremskridtene med at opfylde de fastsatte mål og foretage en endelig evaluering.
(33)
Deltagerne i BONUS bør orientere om og videreformidle deres resultater bredt, særlig til andre lignende regionale havforskningsprojekter, og gøre oplysningerne offentligt tilgængelige.
(34)
Den vellykkede gennemførelse af de projekter, der allerede er iværksat under BONUS ERA-NET og BONUS ERA-NET PLUS, har afsløret, hvilken katastrofal tilstand Østersøen befinder sig i. Miljøets tilstand i Østersøområdet bør derfor fortsat være genstand for yderligere forskningsaktiviteter -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Unionens finansielle bidrag
1. Unionens finansielle bidrag til det fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen BONUS (»BONUS«), som iværksættes i fællesskab af Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige (»deltagerlandene«), ydes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.
2. Unionen betaler et finansielt bidrag, der ikke overstiger 50 mio. EUR i hele BONUS-programmets løbetid i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1906/2006 for den strategiske fases vedkommende og i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), i finansforordningen for gennemførelsesfasens vedkommende. Inden for denne beløbsgrænse skal Unionens finansielle bidrag matche deltagerlandenes bidrag.
3. Unionens finansielle bidrag betales samlet over de budgetbevillinger, der er tildelt alle de relevante temaer i særprogrammet »Samarbejde«.
Artikel 2
Gennemførelse af BONUS
1. BONUS gennemføres af Baltic Organisations’ Network for Funding Science (»BONUS-EØFG«).
2. BONUS gennemføres i to faser, en strategisk fase fulgt af en gennemførelsesfase, i overensstemmelse med bilag I.
3. Den strategiske fase af BONUS varer i op til 18 måneder. Den udgør forberedelsesfasen til gennemførelsesfasen. I den strategiske fase udfører BONUS-EØFG følgende opgaver:
a)
forbereder den strategiske forskningsagenda, der definerer den del, der vedrører det videnskabelige indhold af BONUS med fokus på forslagsindkaldelser, i overensstemmelse med målsætningerne for syvende rammeprogram
b)
etablerer platforme for høring af interessenter med det formål at styrke og institutionalisere inddragelsen af interessenter fra alle relevante sektorer
c)
forbereder og udarbejder gennemførelsesbestemmelser, herunder juridiske og finansielle regler og procedurer, bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder, der hidrører fra BONUS-aktiviteter, menneskelige ressourcer og kommunikationsaspekter.
4. Gennemførelsesfasen varer i en periode på mindst fem år. I gennemførelsesfasen offentliggøres forslagsindkaldelserne med henblik på finansiering af projekter, der retter sig mod målene for BONUS. Disse forslagsindkaldelser målrettes tværnationale projekter med mange partnere, idet der tilskyndes til en passende deltagelse af små og mellemstore virksomheder, og indbefatter forskning, teknologisk udvikling, undervisning og formidlingsaktiviteter. Projekterne skal udvælges på basis af principperne om ligebehandling, åbenhed, uafhængig evaluering og samfinansiering og om, at bidraget ikke må bruges til at opnå en fortjeneste, ikke må ydes med tilbagevirkende kraft og ikke kan kumuleres med andre EU-kilder. Tildelingen og udbetalingen af tilskud til deltagerne i BONUS sker efter de fælles bestemmelser i overensstemmelse med syvende rammeprogram.
Artikel 3
Betingelser for Unionens finansielle bidrag
1. Unionens finansielle bidrag til den strategiske fase må ikke overstige 1,25 mio. EUR og matcher inden for denne grænse deltagerlandenes bidrag. Unionens forpligtelse til at bidrage til den strategiske fase er betinget af en tilsvarende forpligtelse fra deltagerlandenes side.
2. Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen må ikke overstige 48,75 mio. EUR og matcher inden for denne grænse deltagerlandenes bidrag. Beløbsgrænsen kan øges med det beløb, der måtte være til overs efter den strategiske fases afslutning. I gennemførelsesfasen kan op til 25 % af bidragene fra deltagerlandene bestå i naturalieinfrastrukturbidrag.
3. Unionens finansielle bidrag til gennemførelsesfasen er betinget af:
a)
at de deltagende stater udarbejder den strategiske forskningsagenda, skaber platformene for høring af interessenter og fastlægger gennemførelsesbestemmelser, jf. artikel 2, stk. 3, og at der sker fremskridt hen imod opfyldelsen af målsætninger og resultater som fastlagt i bilag I, afsnit 2. Kommissionen kan i givet fald rette henstillinger om en forbedring af den strategiske forskningsagenda
b)
at BONUS-EØFG godtgør, at den har kapacitet til at gennemføre BONUS, herunder modtage, tildele og overvåge Unionens finansielle bidrag i henhold til indirekte, centraliseret forvaltning i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og artikel 56 i finansforordningen og artikel 35, artikel 38, stk. 2, og artikel 41 i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig finansiel forvaltning
c)
at der opretholdes og anvendes en egnet og effektiv styringsmodel for BONUS i overensstemmelse med bilag II
d)
at BONUS-EØFG effektivt udfører aktiviteter, der vedrører gennemførelsesfasen i BONUS som fastlagt i bilag I, hvilket indebærer, at der offentliggøres forslagsindkaldelser med henblik på tildeling af støtte
e)
at hvert deltagerland forpligter sig til at bidrage med sin andel af finansieringen af BONUS, og at de rent faktisk indbetaler deres bidrag, især midler til deltagere i BONUS-projekter, der udvælges efter forslagsindkaldelser
f)
at EU's statsstøtteregler overholdes, og navnlig Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (13)
g)
at der sikres en høj grad af videnskabelig ekspertise, iagttagelse af etiske principper i overensstemmelse med de generelle principper i syvende rammeprogram og overholdelse af principperne om integrering af kønsaspektet og ligestilling mellem kønnene samt princippet om bæredygtig udvikling.
Artikel 4
Det Fælles Forskningscenters deltagelse
1. Det Fælles Forskningscenter er berettiget til støtte fra BONUS på samme vilkår som deltagerlandenes støtteberettigede enheder.
2. Det Fælles Forskningscenters egne ressourcer, som ikke er dækket af finansiering fra BONUS, anses ikke for at være en del af Unionens finansielle bidrag efter artikel 1.
Artikel 5
Aftaler mellem Unionen og BONUS-EØFG
1. De nærmere bestemmelser om forvaltning af og kontrol med midler og beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i den strategiske fase fastlægges i en støtteaftale, der indgås mellem Kommissionen på Unionens vegne og BONUS-EØFG i overensstemmelse med reglerne i denne afgørelse og i forordning (EF) nr. 1906/2006.
2. De nærmere bestemmelser om forvaltning af og kontrol med midler og beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i gennemførelsesfasen fastlægges i en gennemførelsesaftale og i årlige finansieringsaftaler, der indgås mellem Kommissionen på Unionens vegne og BONUS-EØFG.
Gennemførelsesaftalen skal navnlig omfatte følgende:
a)
en definition af de delegerede opgaver
b)
bestemmelser om beskyttelse af EU-midler
c)
betingelser for og nærmere bestemmelser om udførelse af opgaver, herunder finansieringsregler og øvre finansieringsgrænser for BONUS-projekterne, hensigtsmæssige bestemmelser om afgrænsning af ansvar og iværksættelse af kontrol
d)
regler for rapportering til Kommissionen om, hvordan opgaverne udføres
e)
kriterier for, hvornår opgaverne ikke længere udføres
f)
nærmere bestemmelser om Kommissionens tilsyn
g)
betingelserne for anvendelsen af separate bankkonti og anvendelsen af renteafkastet
h)
bestemmelser, der sikrer, at EU-indsatsen er synlig i forhold til andre af BONUS-EØFG's aktiviteter
i)
forpligtelse til at undlade enhver handling, der kan medføre en interessekonflikt efter artikel 52, stk. 2, i finansforordningen
j)
bestemmelser om intellektuelle ejendomsrettigheder, der opstår som følge af gennemførelsen af BONUS som nævnt i artikel 2
k)
de kriterier, der skal anvendes til midtvejsevalueringen og den endelige evaluering, herunder de i artikel 13 nævnte.
3. Kommissionen foretager en forudgående evaluering af BONUS-EØFG for at skaffe bevis for, at de procedurer og systemer, der nævnes i artikel 56 i finansforordningen, findes og fungerer efter hensigten.
Artikel 6
Renteafkast af bidrag
Renteafkastet af de finansielle bidrag til BONUS anses for at være indtægt for BONUS-EØFG og afsættes til BONUS.
Artikel 7
Nedsættelse, tilbageholdelse eller indstilling af Unionens finansielle bidrag
Hvis gennemførelsen af BONUS er utilstrækkelig, mangelfuld eller forsinket, har Unionen ret til at nedsætte, tilbageholde eller indstille sit finansielle bidrag alt efter, hvordan gennemførelsen af BONUS skrider frem.
Yder deltagerlandene ikke bidrag eller bidrager de mangelfuldt eller forsinket til finansieringen af BONUS, har Unionen ret til at nedsætte sit finansielle bidrag i forhold til størrelsen af offentlige bidrag, som deltagerlandene har ydet ifølge betingelserne i støtteaftalen, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1.
Artikel 8
Deltagerlandenes beskyttelse af Unionens finansielle interesser
Ved gennemførelsen af BONUS træffer deltagerlandene alle de lovgivningsmæssige, forskriftsmæssige, administrative og andre foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte Unionens finansielle interesser. Deltagerlandene træffer navnlig de nødvendige foranstaltninger til at sikre fuldstændig inddrivelse af alle Unionens fordringer i overensstemmelse med finansforordningen og forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002.
Artikel 9
Kontrol, der foretages af Kommissionen og Revisionsretten
Kommissionen og Revisionsretten for Den Europæiske Union har ret til at foretage enhver form for kontrol og inspektion, som er nødvendig for at sikre en forsvarlig forvaltning af Unionens midler og for at beskytte Unionens finansielle interesser mod svig og uregelmæssigheder. Med henblik herpå stiller deltagerlandene og BONUS-EØFG alle relevante dokumenter til rådighed for Kommissionen og Revisionsretten.
Artikel 10
Gensidig information
Kommissionen fremsender alle relevante oplysninger til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten. Via BONUS-EØFG opfordres deltagerlandene til at forelægge eventuelle yderligere oplysninger for Kommissionen, som Europa-Parlamentet, Rådet eller Revisionsretten har anmodet om vedrørende den finansielle forvaltning af BONUS-EØFG, og som er i overensstemmelse med de generelle rapporteringskrav i artikel 13.
Artikel 11
Deltagelse af andre medlemsstater og associerede lande
Enhver medlemsstat og ethvert land, der er associeret med syvende rammeprogram, kan deltage i BONUS i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, litra e) og f). Medlemsstater og associerede lande, der har tilsluttet sig BONUS, anses for deltagerlande i forbindelse med denne afgørelse.
Artikel 12
Deltagelse af andre lande
Deltagerlandene og Kommissionen kan godkende deltagelse af ethvert andet land med forbehold af kriterierne i artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, litra e) og f), og forudsat at denne deltagelse er omfattet af den relevante internationale aftale.
Deltagerlandene og Kommissionen definerer betingelserne for, hvornår juridiske enheder, der er etableret eller bosiddende i det pågældende land, er berettiget til BONUS-støtte.
Artikel 13
Årlig rapportering og evaluering
I sin årlige rapport om syvende rammeprogram, der forelægges Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til traktatens artikel 190 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, indarbejder Kommissionen en rapport om BONUS-aktiviteterne.
Kommissionen foretager en midtvejsevaluering af BONUS senest den 31. december 2014. Denne evaluering omfatter fremskridtene med at nå målene ifølge artikel 2 og bilag I samt BONUS-programmets anbefalinger af de bedst egnede metoder til yderligere styrkelse af integrationen og højnelsen af kvaliteten og effektiviteten af gennemførelsen, herunder videnskabelig, forvaltningsmæssig og finansiel integration, og det evalueres desuden, om deltagerlandenes bidragsniveau er passende set ud fra deres nationale forskersamfunds potentielle behov. Kommissionen forelægger konklusionerne på midtvejsevalueringen og sine bemærkninger hertil for Europa-Parlamentet og Rådet.
Ved afslutningen af Unionens deltagelse i BONUS, dog senest den 31. december 2017, foretager Kommissionen en endelig evaluering af BONUS. Kommissionen forelægger resultaterne af denne evaluering for Europa-Parlamentet og Rådet.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 22. september 2010.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 862/2010/EU HATÁROZATA
(2010. szeptember 22.)
az Uniónak a több tagállam által indított közös balti-tengeri kutatási és fejlesztési programban (BONUS) való részvételéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 185. cikkére és 188. cikkének második bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007-2013) szóló, 2006. december 18-i 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (3) (a továbbiakban: a hetedik keretprogram) rendelkezik az Európai Közösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: EK-Szerződés) 169. cikke értelmében a Közösségnek a több tagállam által indított kutatási és fejlesztési programokban való részvételéről, beleértve az e programok végrehajtására létrehozott struktúrákban való részvételt is.
(2)
Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007-2013) (4) végrehajtására irányuló „Együttműködés” egyedi programról szóló, 2006. december 19-i 2006/971/EK tanácsi határozat szorgalmazza a több témát érintő, a hetedik keretprogram egy vagy több témája szempontjából releváns kutatási területek kijelölését, és ebben az összefüggésben megjelölt egy, az EK-Szerződés 169. cikke szerinti kezdeményezést a közös balti-tengeri kutatás területén, mint amely terület alkalmas a Közösség részvételére közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban.
(3)
A félig szárazfölddel körülvett európai beltengert alkotó balti-tengeri ökoszisztéma a világ egyik legnagyobb enyhén sós víztömege, amelyre számos természetes és emberi tevékenység által előidézett nyomás gyakorolt komoly hatást, így a tengerbe süllyesztett vegyi fegyverek - például a második világháborúban használt harci gázok -, a nehézfém-vegyületek, a szerves anyagok, a radioaktív anyagok, valamint a fűtőolaj- és kőolajkiömlések okozta szennyezés. Ezenkívül a Balti-tenger vízgyűjtő területén végbement mezőgazdasági fejlődés előrehaladott eutrofizációhoz vezető, túlzott műtrágya- és szervesanyag-bevitelt eredményezett, valamint nem endemikus szervezetek megjelenését idézte elő a környezetben. A halállomány nem fenntartható módon folytatott halászata, valamint az éghajlatváltozás az eredeti biológiai sokféleség jelentős csökkenéséhez vezet. Az említett tényezők, valamint a folytatódó emberi tevékenység - beleértve a parton és annak közvetlen közelében, továbbá a Balti-tenger vízgyűjtő területén végrehajtott infrastrukturális projekteket is - és az ökológiailag nem fenntartható idegenforgalom rontja a természetes környezet minőségét. Mindez komoly mértékben csökkenti a Balti-tenger képességét azon javak és szolgáltatások fenntartható biztosítására, amelyektől az emberek a szociális, kulturális és gazdasági hasznokat illetően közvetlenül vagy közvetve függnek.
(4)
A 2007. december 14-i Európai Tanács rávilágított a Balti-tenger környezeti állapotával kapcsolatos aggodalmakra, amint azt a Bizottságnak az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, a balti-tengeri régióra vonatkozó európai uniós stratégiáról szóló, 2009. június 10-i közleménye is tükrözi. Ezenkívül a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot egy, az EK-Szerződés 169. cikke szerinti, a balti-tengeri régióra vonatkozó kezdeményezésre.
(5)
A tudománynak hozzá kell járulnia az ilyen kihívások kezeléséhez és ahhoz, hogy megoldásokat találjunk a Balti-tenger sürgető környezeti problémáira. Ugyanakkor a jelenlegi helyzet súlyossága megköveteli, hogy a jelenlegi balti-tengeri kutatásokat mennyiségileg és minőségileg is megerősítsük egy olyan teljesen integrált megközelítés kidolgozása és megvalósítása révén, amelynek értelmében valamennyi balti-tenger-parti állam releváns kutatási programjait összehangolhatják és célzottá tehetik az összetett és sürgős kérdések koordinált, eredményes és hatékony kezelése érdekében.
(6)
Jelenleg több kutatási-fejlesztési program - amelyeket a tagállamok egyénileg, nemzeti szinten indítottak a balti-tengeri térség kutatásainak és fejlesztéseinek támogatása céljából - uniós szintű összehangolása nem valósult meg kellőképpen ahhoz, hogy létrejöhessen a stratégiai kutatás-fejlesztési területeken szükséges kritikus tömeg.
(7)
Emellett azok a meglévő ágazatspecifikus kutatási struktúrák, amelyek a nemzeti szakpolitikák hosszú története során alakultak ki, mélyen a nemzeti irányítási rendszerekben gyökereznek, és megakadályozzák az olyan multi-, inter- és transzdiszciplináris környezeti kutatások végrehajtását és finanszírozását, amelyekre a balti-tengeri kihívások kezeléséhez szükség lenne.
(8)
Bár hosszú időre visszatekintő hagyománya van a balti-tengeri kutatási együttműködésnek a balti-tengeri és az e területen kívüli országok körében, az egyes országok egyenlőtlen gazdasági és fejlettségi helyzete, valamint a nagymértékben különböző nemzeti kutatási menetrendek, kutatási témák és prioritások miatt az együttműködési erőfeszítések mindeddig híján voltak a kutatási potenciál optimális kihasználásához szükséges megfelelő pénzügyi forrásoknak.
(9)
Az „Együttműködés” egyedi program végrehajtása keretében 2007. június 11-én elfogadott, a 2007-2008-as időszakra vonatkozó munkaprogramjában a Bizottság pénzügyi támogatást biztosított a Balti-tengert érintő környezeti kutatás területén a BONUS ERA-NET és az ERA-NET PLUS számára azzal a céllal, hogy szorosabbra fűzze az együttműködést a balti-tengeri környezeti kutatásokat finanszírozó ügynökségek között, és segítse az átmenetet a Balti-tenger vonatkozásában az EK-Szerződés 169. cikke alapján végrehajtandó közös kutatás-fejlesztési program felé.
(10)
A BONUS ERA-NET és az ERA-NET PLUS összességében jól működött, ezért biztosítani kell a kutatási erőfeszítések folytonosságát a sürgető környezeti kihívások kezelése érdekében.
(11)
A hetedik keretprogram megközelítésével összhangban, és ahogyan azt a BONUS ERA-NET során az érdekeltekkel folytatott konzultációkon is elismerték, szükség van szakpolitikai célokhoz illeszkedő kutatási programokra a balti-tengeri térségben.
(12)
Dánia, Németország, Észtország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, Finnország és Svédország (a részt vevő államok) megállapodtak a BONUS közös balti-tengeri kutatási és fejlesztési program (a továbbiakban: a BONUS) elindításáról. A BONUS célja a tudományos fejlődés és az innováció támogatása a balti-tengeri államok között a balti-tengeri térségben folytatandó környezetvédelmi kutatásra irányuló transznacionális együttműködéshez szükséges jogi és szervezeti keretek nyújtása révén.
(13)
Noha jobbára a környezeti kutatásokra irányul, a BONUS több, vonatkozó uniós kutatási programmal is egybevág számos, az ökoszisztémára nézve halmozott hatással járó olyan emberi tevékenységet illetően, mint a halászat, akvakultúra, mezőgazdaság, infrastruktúra (beleértve az energia területét is), közlekedés, a kutatók képzése és mobilitása, valamint társadalmi-gazdasági kérdések. A BONUS-nak jó néhány uniós politika és irányelv tekintetében számottevő jelentősége van, ideértve a balti-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégiát, a közös halászati politikát, a közös agrárpolitikát, a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (5), a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2008. június 17-i 2008/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) (6), valamint az Unió olyan nemzetközi kötelezettségvállalásait, mint a HELCOM balti-tengeri cselekvési terve. Ennek eredményeképpen a közösségi politika számos más területe is a BONUS program kedvezményezettje lesz.
(14)
A BONUS hatásának növelése érdekében a részt vevő államok megállapodtak abban, hogy a programban az Unió is vegyen részt.
(15)
A BONUS-nak tartalmaznia kell egy stratégiai szakaszt és egy azt követő végrehajtási szakaszt annak érdekében, hogy lehetőséget biztosítson egy stratégiai célokhoz illeszkedő kutatási menetrendről az érdekeltekkel folytatandó olyan széles körű konzultációra, amely a kialakuló kutatási igények kezelésére is képes. A BONUS stratégiai szakasza során további, ágazati irányultságú finanszírozó ügynökségek bevonására kell törekedni az ágazatközi végfelhasználók igényeivel foglalkozó kutatás integrációjának további fokozása, valamint az eredményeknek a szakpolitikai irányítás és az erőforrás-gazdálkodás céljaira való hatékony felhasználásának és alkalmazásának biztosítása érdekében a gazdasági ágazatok széles körében.
(16)
A stratégiai szakasz végén a Bizottságnak ellenőriznie kell a stratégiai kutatási menetrendnek, az érdekeltek konzultációs platformjainak és a végrehajtási szabályoknak a meglétét, mielőtt a BONUS a végrehajtási szakaszba lépne. A Bizottság adott esetben ajánlásokat tehet a stratégiai kutatási menetrend javítására vonatkozóan. A végrehajtási szakaszba való átmenetnek zökkenőmentesen és késedelem nélkül kell lezajlania.
(17)
A részt vevő államok megállapodtak abban, hogy a BONUS-hoz 50 millió EUR-val járulnak hozzá. Lehetőséget kell biztosítani nem pénzbeli hozzájárulásokra is az infrastruktúrához való hozzáférés és annak használata formájában (a továbbiakban: nem pénzbeli infrastrukturális hozzájárulás), feltéve, hogy ezek a teljes hozzájárulásnak nem képezik jelentős részét. Fel kell mérni értéküket és alkalmasságukat BONUS-projektek megvalósítására.
(18)
Az uniós hozzájárulás a BONUS teljes időtartamára nézve nem haladhatja meg az 50 millió EUR-t, és ezen a határon belül el kell érnie a részt vevő országok hozzájárulásának mértékét annak érdekében, hogy növelni lehessen azok érdekeltségét a BONUS közös végrehajtásában. Az uniós pénzügyi hozzájárulás legnagyobb részét a végrehajtási szakaszra kell fordítani. Minden egyes szakaszra vonatkozóan meg kell állapítani a felső határt. A végrehajtási szakaszra vonatkozó felső határt meg kell növelni a stratégiai szakasz megvalósítását követően megmaradt összegekkel.
(19)
A BONUS közös végrehajtása célzott végrehajtási struktúrát igényel, amint azt a 2006/971/EK határozat előírja. A részt vevő államok a BONUS végrehajtásának érdekében megállapodtak erről a célzott végrehajtó struktúráról és létrehozták a Balti Szervezetek Tudományfinanszírozási Hálózatát (a továbbiakban: BONUS EEIG). Az uniós pénzügyi hozzájárulást a BONUS EEIG-nek kell kapnia. Bár a részt vevő államoknak szem előtt kell tartaniuk a „tényleges közös kassza” elvének fontosságát, minden egyes részt vevő állam eldönti - a BONUS-ra vonatkozó közös finanszírozási szabályokkal és eljárásokkal összhangban -, hogy saját hozzájárulását maga irányítsa-e vagy hozzájárulását a BONUS EEIG irányítsa-e. A BONUS EEIG-nek biztosítania kell azt is, hogy a BONUS végrehajtása megfeleljen a hatékony pénzgazdálkodás elvének.
(20)
Az uniós pénzügyi hozzájárulást a részt vevő államok illetékes hatóságai által tett hivatalos kötelezettségvállalásokhoz és ezen államok pénzügyi hozzájárulásának megfizetéséhez kell kötni.
(21)
A stratégiai szakaszhoz nyújtott uniós hozzájárulás megfizetését az Unió nevében eljáró Bizottság és a BONUS EEIG közötti támogatási megállapodás létrehozásához kell kötni, amelyre - kezelésének megkönnyítése és egyszerűsítése érdekében - a hetedik keretprogram (2007-2013) cselekvéseiben a vállalkozások, a kutatóközpontok és az egyetemek részvételére, valamint a kutatási eredmények terjesztésére vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2006. december 18-i 1906/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) az irányadó.
(22)
A végrehajtási szakaszhoz nyújtott uniós hozzájárulás megfizetését az Unió nevében eljáró Bizottság és a BONUS EEIG közötti végrehajtási megállapodás létrehozásához kell kötni, amely tartalmazza az uniós pénzügyi hozzájárulás felhasználásának részletes szabályait. Az uniós pénzügyi hozzájárulás e részét a közvetett központi irányítás keretei között, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (8) (a költségvetési rendelet) 54. cikke (2) bekezdésének c) pontjával és 56. cikkével összhangban, valamint az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (9) 35. cikkében, 38. cikkének (2) bekezdésében és 41. cikkében foglalt rendelkezéseknek megfelelően kell kezelni.
(23)
A BONUS EEIG-nek folyósított hozzájárulásokkal kapcsolatban keletkező kamatot a BONUS EEIG jövedelmének kell tekinteni, és a BONUS végrehajtására kell fordítani.
(24)
Pénzügyi érdekeinek védelme érdekében az Uniónak kell, hogy legyen joga - az Unió és a BONUS EEIG között létrehozandó megállapodásokban meghatározott feltételek szerint - visszatartani vagy megszüntetni pénzügyi hozzájárulását abban az esetben, ha a BONUS-t nem megfelelően, részlegesen vagy késve hajtják végre, vagy a részt vevő államok nem, részlegesen vagy késve nyújtanak pénzügyi hozzájárulást a BONUS finanszírozásához.
(25)
A BONUS hatékony végrehajtása érdekében a végrehajtási szakaszban pénzügyi támogatást kell nyújtani a BONUS-projektek résztvevőinek, akiket a BONUS EEIG felelősségi körében központilag, pályázati felhívást követően választanak ki. A BONUS-ban részt vevők számára nyújtott ilyen pénzügyi támogatást átláthatóan és bürokráciától mentesen, a hetedik keretprogrammal összhangban álló közös szabályoknak megfelelően kell odaítélni és kifizetni.
(26)
Bár a Közös Kutatóközpont a Bizottság szervezeti egysége, intézetei mindazonáltal rendelkeznek olyan kutatási adottságokkal, amelyek a BONUS számára relevánsak, és hozzájárulhatnak végrehajtásához. Ezért helyénvaló meghatározni a Közös Kutatóközpont szerepét a finanszírozásra való jogosultságát illetően.
(27)
Az egyenlő bánásmód biztosítása érdekében a pályázatok értékelésének a hetedik keretprogram alapján benyújtott pályázatokra alkalmazandó azonos elveket kell követnie. Ezért a pályázatok értékelését a helyi feltételeket jól ismerő, független szakértőknek kell központilag elvégezniük, átlátható és közös kritériumok alapján, és a támogatást központilag jóváhagyott rangsornak megfelelően kell nyújtani. A rangsort és az elsőbbségi sorrendet a BONUS EEIG-nek kell jóváhagynia, szigorúan követve a független értékelés eredményeit, amely értékelésnek kötelező erejűnek kell lennie.
(28)
Bármely tagállam és a hetedik keretprogramhoz társult bármely ország jogosult kell, hogy legyen arra, hogy csatlakozzon a BONUS-hoz.
(29)
A hetedik keretprogram célkitűzéseivel összhangban lehetővé kell tenni bármely más - különösen a Balti-tengerrel határos, illetve a Balti-tenger vízgyűjtő területén fekvő - országnak a BONUS-ban való részvételét, amennyiben az irányadó nemzetközi megállapodás rendelkezik ilyen részvételről, és amennyiben ehhez a részvételhez a Bizottság és a részt vevő államok egyaránt hozzájárulnak. A hetedik keretprogrammal összhangban az Uniónak egyetértési joggal kell rendelkeznie a BONUS céljára nyújtott pénzügyi hozzájárulására irányadó feltételek tekintetében, amennyiben a BONUS-ban az e határozatban megállapított szabályoknak és feltételeknek megfelelően más országok is részt kívánnak venni.
(30)
Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (10), az Európai Közösségek pénzügyi érdekének csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK rendelettel (11) és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (12) összhangban megfelelő intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és a csalás megelőzése érdekében, valamint meg kell tenni a szükséges lépéseket az elveszett, a tévesen kifizetett és a helytelenül felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére.
(31)
A BONUS keretében végrehajtott kutatási tevékenységeknek a hetedik keretprogramban foglalt általános elvekkel összhangban meg kell felelniük az etikai elveknek, a nemek közötti egyenlőség elvének és a nemek közötti esélyegyenlőség általános érvényesítésére vonatkozó elvnek, valamint a fenntartható fejlődés elvének.
(32)
A Bizottságnak az általa a helyi körülményeket jól ismerő független szakértők segítségével végzett időközi értékelések fényében elemeznie kell a BONUS végrehajtásának minőségét és hatékonyságát, valamint a kitűzött célok teljesítése terén elért eredményeket, továbbá a programról záró értékelést is kell készítenie.
(33)
A BONUS résztvevőinek eredményeiket széles körben kommunikálniuk és terjeszteniük kell, különösen a hasonló regionális tengeri kutatási projektek számára, és az információt nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenniük.
(34)
A BONUS ERA-NET és a BONUS ERA-NET PLUS keretében már sikeresen végrehajtott projektek során világossá vált, hogy a Balti-tenger katasztrofális állapotban van. A balti-tengeri környezet állapotát ezért további kutatási tevékenységek keretében kell vizsgálni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Uniós pénzügyi hozzájárulás
(1) Az Unió pénzügyi hozzájárulását a Dánia, Németország, Észtország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, Finnország és Svédország (a továbbiakban: a részt vevő államok) által közösen indított BONUS közös balti-tengeri kutatási és fejlesztési programhoz (a továbbiakban: BONUS) az e határozatban meghatározott feltételek alapján kell nyújtani.
(2) Az Unió 50 millió EUR-t meg nem haladó pénzügyi hozzájárulást nyújt a BONUS teljes időtartamára, az 1906/2006/EK rendelettel összhangban a stratégiai szakaszban és a költségvetési rendelet 54. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összhangban a végrehajtási szakaszban. Ezen a felső határon belül az uniós pénzügyi hozzájárulásnak el kell érnie a részt vevő államok hozzájárulását.
(3) Az uniós pénzügyi hozzájárulást közösen, az „Együttműködés” egyedi program összes vonatkozó témájára elkülönített költségvetési előirányzatok terhére kell kifizetni.
2. cikk
A BONUS végrehajtása
(1) A BONUS-t a Balti Szervezetek Tudományfinanszírozási Hálózata (a továbbiakban: BONUS EEIG) hajtja végre.
(2) A BONUS megvalósítása két szakaszban történik, azaz az I. melléklettel összhangban a stratégiai szakaszt a végrehajtási szakasz követi.
(3) A BONUS stratégiai szakasza legfeljebb 18 hónapig tart. Ez a szakasz készíti elő a végrehajtási szakaszt. A stratégiai szakasz során a BONUS EEIG az alábbi feladatokat hajtja végre:
a)
a stratégiai kutatási menetrend előkészítése, meghatározván a BONUS tudományos tartalmára vonatkozó részt, a pályázati felhívásokra koncentrálva, a hetedik keretprogramban meghatározott célkitűzéseknek megfelelően;
b)
az érdekeltek konzultációs platformjainak felállítása az összes érintett ágazat érdekeltjei bevonásának fokozása és intézményesítése céljából;
c)
a végrehajtási szabályok előkészítése, beleértve a jogi és pénzügyi szabályokat és eljárásokat, a BONUS tevékenységeiből származó szellemi tulajdonjogokra irányadó rendelkezéseket, az emberi erőforrásokat és kommunikációs szempontokat.
(4) A végrehajtási szakasz legalább öt évig tart. A végrehajtási szakasz során a pályázati felhívásokat olyan projektek finanszírozása érdekében kell közzétenni, amelyek a BONUS céljaira irányulnak. E pályázati felhívásoknak a több partner részvételével megvalósuló, transznacionális projekteket kell megcélozniuk - ösztönözve a kis- és középvállalkozások megfelelő részvételét -, és kutatási, technológiai fejlesztési, képzési és terjesztési tevékenységeket kell magukban foglalniuk. A projekteket az egyenlő bánásmód, az átláthatóság, a független értékelés, a társfinanszírozás, a profitmentesség, a visszaható hatály tilalmának és a más uniós forrásokkal nem halmozódó finanszírozás elvével összhangban kell kiválasztani. A BONUS-ban részt vevők számára nyújtott pénzügyi támogatást a hetedik keretprogrammal összhangban álló közös szabályoknak megfelelően kell odaítélni és kifizetni.
3. cikk
Az uniós pénzügyi hozzájárulás feltételei
(1) A stratégiai szakaszhoz nyújtott uniós pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg az 1,25 millió EUR-t, és el kell érnie - e korláton belül - a részt vevő államok hozzájárulását. A stratégiai szakaszhoz való hozzájárulásra vonatkozó uniós kötelezettségvállalás előfeltétele a részt vevő államok egyenértékű kötelezettségvállalása.
(2) A végrehajtási szakaszhoz nyújtott uniós pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg a 48,75 millió EUR-t, és el kell érnie - e korláton belül - a részt vevő államok hozzájárulását. Az említett felső határ megnövelhető a stratégiai szakasz végrehajtása után megmaradó összeggel. A végrehajtási szakasz során a részt vevő államok által nyújtott hozzájárulás legfeljebb 25 %-át nem pénzbeli infrastrukturális hozzájárulás nyújtása teheti ki.
(3) A végrehajtási szakaszhoz nyújtott uniós pénzügyi hozzájárulás feltételei a következők:
a)
a stratégiai kutatási menetrendnek, az érdekeltek konzultációs platformjainak és a 2. cikk (3) bekezdésében említett végrehajtási szabályoknak a részt vevő államok általi létrehozása, valamint az I. melléklet 2. szakaszában előírt célok és eredmények elérése terén megvalósuló előrehaladás. A Bizottság adott esetben ajánlásokat tehet a stratégiai kutatási menetrend javítására vonatkozóan;
b)
a BONUS EEIG igazolja, hogy képes a BONUS végrehajtására, többek között a közvetett központi irányítás keretei között, a hatékony pénzgazdálkodás elvének megfelelően fogadni tudja, szét tudja osztani és nyomon tudja követni az Unió pénzügyi hozzájárulását a költségvetési rendelet 54. cikke (2) bekezdésének c) pontjában és 56. cikkében, valamint a 2342/2002/EK, Euratom rendelet 35. cikkében, 38. cikkének (2) bekezdésében és 41. cikkében foglalt rendelkezésekkel összhangban;
c)
a II. melléklettel összhangban a BONUS-hoz megfelelő és hatékony irányítási modell fenntartása és alkalmazása;
d)
a BONUS EEIG hatékonyan végrehajtja a BONUS végrehajtási szakaszához kapcsolódó, az I. mellékletben előírt tevékenységeket, ami maga után vonja a támogatások odaítélését szolgáló pályázatok kiírását;
e)
minden egyes részt vevő állam kötelezettséget vállal arra, hogy kiveszi a részét a BONUS finanszírozásából és a pénzügyi hozzájárulás hatékony kifizetéséből, különös tekintettel a BONUS-projekteknek a pályázati felhívás alapján kiválasztott résztvevői számára folyósított összegekre;
f)
az Unió állami támogatásra vonatkozó szabályainak, különösen a kutatáshoz és fejlesztéshez és az innovációhoz nyújtott állami támogatás közösségi keretrendszerének (13) való megfelelés;
g)
magas szintű tudományos kiválóság biztosítása, a hetedik keretprogram általános elveivel összhangban az etikai elvek betartása, valamint a nemek közötti egyenlőség elvének, a nemek közötti esélyegyenlőség általános érvényesítése elvének és a fenntartható fejlődés elvének követése.
4. cikk
A Közös Kutatóközpont részvétele
(1) A Közös Kutatóközpont a részt vevő államok támogatásra jogosult alanyaira vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett jogosult a BONUS keretében történő finanszírozásra.
(2) Nem képezik az 1. cikk szerinti uniós pénzügyi hozzájárulás részét a Közös Kutatóközpont saját forrásai, amelyek nem a BONUS-tól kapott finanszírozásból származnak.
5. cikk
Az Unió és a BONUS EEIG közötti megállapodások
(1) A stratégiai szakasz során a pénzeszközök kezelésére és ellenőrzésére, valamint az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó részletes szabályokat az Unió nevében eljáró Bizottság és a BONUS EEIG között, az e határozatban és az 1906/2006/EK rendeletben meghatározott szabályokkal összhangban kötendő támogatási megállapodás állapítja meg.
(2) A végrehajtási szakasz során a pénzeszközök kezelésére és ellenőrzésére, valamint az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó részletes szabályokat az Unió nevében eljáró Bizottság és a BONUS EEIG között kötendő végrehajtási megállapodás és éves pénzügyi megállapodások állapítják meg.
A végrehajtási megállapodás különösen az alábbiakat tartalmazza:
a)
az átruházott feladatok meghatározása;
b)
az uniós pénzeszközök védelmének biztosítása;
c)
a feladatok elvégzésének feltételei és részletes szabályai, beleértve a BONUS-projektekre alkalmazandó finanszírozási szabályokat és finanszírozási felső korlátokat is, a felelősségek elhatárolására és a végrehajtási ellenőrzésre irányuló megfelelő rendelkezések;
d)
a feladatok végrehajtásának mikéntjéről a Bizottságnak történő jelentéstétel szabályai;
e)
azon feltételek, amelyek mellett a feladatok teljesítése megszűnik;
f)
a bizottsági ellenőrzésre vonatkozó részletes szabályok;
g)
az elkülönített bankszámla használatára és a keletkezett kamat kezelésére vonatkozó feltételek;
h)
az uniós fellépés láthatóságát biztosító rendelkezések a BONUS EEIG egyéb tevékenységeivel kapcsolatban;
i)
kötelezettségvállalás minden olyan cselekménytől való tartózkodásra, amely a költségvetési rendelet 52. cikkének (2) bekezdése értelmében összeférhetetlenséget eredményezhet;
j)
a BONUS végrehajtásából fakadó szellemi tulajdonjogokra irányadó, a 2. cikkben említett rendelkezések;
k)
az időközi és a záró értékelések során alkalmazandó kritériumok, beleértve a 13. cikkben említetteket is.
(3) A Bizottság elvégzi a BONUS EEIG előzetes értékelését, hogy bizonyosságot szerezzen a költségvetési rendelet 56. cikkében említett eljárások és rendszerek meglétéről és megfelelő működtetéséről.
6. cikk
A hozzájárulásokból keletkező kamat
A BONUS céljaira előirányzott pénzügyi hozzájárulások kapcsán keletkező kamatot a BONUS EEIG jövedelmének kell tekinteni és a BONUS-hoz kell rendelni.
7. cikk
Az uniós pénzügyi hozzájárulás csökkentése, visszatartása és megszüntetése
Ha a BONUS-t nem hajtják végre, vagy nem megfelelően, részlegesen vagy késve hajtják végre, az Unió - a BONUS végrehajtásának előrehaladását figyelembe véve - csökkentheti, visszatarthatja vagy megszüntetheti pénzügyi hozzájárulását.
Ha a részt vevő államok nem, részlegesen vagy késve nyújtanak hozzájárulást a BONUS finanszírozásához, akkor az Unió az 5. cikk (1) bekezdésében említett támogatási megállapodás alapján a részt vevő államok által rendelkezésre bocsátott közfinanszírozás összegének figyelembevételével csökkentheti pénzügyi hozzájárulását.
8. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme a részt vevő államok által
A BONUS végrehajtása során a részt vevő államok elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, illetve megteszik azokat az egyéb intézkedéseket, amelyek az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében szükségesek. A részt vevő államok a költségvetési rendelettel és a 2342/2002/EK, Euratom rendelettel összhangban meghozzák különösen azokat az intézkedéseket, amelyek az Unió számára esedékes összegek maradéktalan megfizetésének biztosításához szükségesek.
9. cikk
A Bizottság és a Számvevőszék általi ellenőrzés
A Bizottság és az Európai Unió Számvevőszéke jogosult minden olyan ellenőrzést és helyszíni vizsgálatot elvégezni, amely az uniós pénzeszközök helyes kezelésének biztosításához és az Unió pénzügyi érdekeinek csalással vagy szabálytalansággal szembeni védelméhez szükséges. Ennek érdekében a BONUS EEIG és a részt vevő államok minden vonatkozó dokumentumot kötelesek a Bizottság és a Számvevőszék rendelkezésére bocsátani.
10. cikk
Kölcsönös tájékoztatás
A Bizottság minden releváns információt átad az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek. A részt vevő államokat fel kell kérni arra, hogy a BONUS EEIG-en keresztül nyújtsanak be a Bizottságnak az Európai Parlament, a Tanács vagy a Számvevőszék által, a BONUS EEIG pénzgazdálkodását illetően kért, bármely olyan kiegészítő információt, amely összhangban áll a 13. cikkben említett átfogó jelentéstételi követelményekkel.
11. cikk
Más tagállamok és társult országok részvétele
Bármely tagállam és a hetedik keretprogramhoz társult bármely ország a 3. cikk (1) bekezdésében, valamint a 3. cikk (3) bekezdésének e) és f) pontjában foglalt követelményekkel összhangban csatlakozhat a BONUS-hoz. A BONUS-hoz csatlakozó tagállamokat és társult országokat e határozat alkalmazásában részt vevő államoknak kell tekinteni.
12. cikk
Más országok részvétele
A részt vevő államok és a Bizottság - a 3. cikk (1) bekezdésében, valamint a 3. cikk (3) bekezdésének e) és f) pontjában foglalt kritériumoktól függően - beleegyezhet bármely más ország részvételébe, amennyiben az irányadó nemzetközi megállapodás ilyen részvételről rendelkezik.
A részt vevő államok és a Bizottság meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek alapján az adott országban székhellyel vagy telephellyel rendelkező jogi személyek jogosultak a BONUS-tól finanszírozásban részesülni.
13. cikk
Éves jelentéstétel és értékelés
A Bizottság a BONUS tevékenységeiről jelentést foglal a hetedik keretprogramról szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 190. cikke értelmében benyújtott éves jelentésbe.
A Bizottság legkésőbb 2014. december 31-ig elvégzi a BONUS időközi értékelését. Az értékelés kiterjed a 2. cikkben és az I. mellékletben meghatározott célkitűzések teljesítése terén elért haladásra, valamint a BONUS ajánlásaira az integráció, valamint a végrehajtás minősége és hatékonysága további mélyítésének legmegfelelőbb módjait illetően, beleértve a tudományos, irányítási és pénzügyi integrációt is, továbbá arra, hogy vajon a részt vevő államok pénzügyi hozzájárulásainak szintje megfelelő-e, tekintve a nemzeti kutatóközösségeik potenciális igényét. A Bizottság az időközi értékelés következtetéseit - saját észrevételeivel együtt - megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
A BONUS-ban való uniós részvétel végén, de legkésőbb 2017. december 31-ig a Bizottság elvégzi a BONUS záró értékelését. A Bizottság az említett értékelés eredményeit benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
15. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2010. szeptember 22-én.