RÅDETS AFGØRELSE 2011/101/FUSP
af 15. februar 2011
om restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 19. februar 2004 vedtog Rådet fælles holdning 2004/161/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (1).
(2)
Rådets afgørelse 2010/92/FUSP (2), der blev vedtaget den 15. februar 2010, forlængede de restriktive foranstaltninger, der er omhandlet i fælles holdning 2004/161/FUSP, indtil den 20. februar 2011.
(3)
På grundlag af en gennemgang af fælles holdning 2004/161/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 20. februar 2012.
(4)
Der er dog ikke længere grund til fortsat at lade visse personer være opført på listen over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger i fælles holdning 2004/161/FUSP.
(5)
Unionens gennemførelsesbestemmelser findes i Rådets forordning (EF) nr. 314/2004 af 19. februar 2004 om visse restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (3) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I denne afgørelse forstås ved teknisk bistand enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjeneste; støtten kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab og kompetencer eller konsulentservice; teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand.
Artikel 2
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militært udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til ovennævnte, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse,
a)
fra statsborgere i medlemsstaterne
b)
fra medlemsstaternes områder eller
c)
ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag,
til Zimbabwe forbydes, uanset om de har oprindelse på medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er forbudt:
a)
at yde, sælge, levere eller overføre teknisk bistand, udøve mæglervirksomhed eller andre tjenester i tilknytning til militære aktiviteter og levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af våben og af alle typer materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele hertil, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, direkte eller indirekte til alle personer, enheder eller organer i Zimbabwe eller til anvendelse i dette land
b)
at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til militære aktiviteter, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af våben og materiel i tilknytning hertil, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, direkte eller indirekte til alle personer, enheder eller organer i Zimbabwe eller til anvendelse i dette land.
Artikel 3
1. Artikel 2 finder ikke anvendelse på:
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af militært udstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, eller udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, men som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's og EU's institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel bestemt til EU's og FN's krisestyringsoperationer
b)
levering af finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med sådant udstyr
c)
levering af teknisk bistand i forbindelse med sådant udstyr, hvis udførsler heraf på forhånd er godkendt af den relevante kompetente myndighed.
2. Artikel 2 finder ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Zimbabwe udelukkende til personlig brug for personel fra FN, EU eller dets medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for medlemmer af Zimbabwes regering og fysiske personer med tilknytning til dem samt andre fysiske personer, som er involveret i aktiviteter, der alvorligt undergraver demokrati og respekt for menneskerettigheder og retsstatsforhold i Zimbabwe. De i nærværende stykke omhandlede personer er opført på listen i bilaget.
2. Stk. 1 forpligter dog ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN, eller som afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
Rådet underrettes behørigt i ethvert af disse tilfælde.
4. Stk. 3 finder anvendelse i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende og absolut nødvendige humanitære hensyn eller undtagelsesvis af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi, hvor der føres en politisk dialog, som direkte, øjeblikkeligt og betydeligt fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Zimbabwe.
6. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 5, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for 48 timer efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af medlemmerne af Rådet gør indsigelse, indrømmes fritagelsen ikke, undtagen i tilfælde hvor en medlemsstat ønsker at indrømme den af tvingende og absolut nødvendige humanitære hensyn. I det tilfælde kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
7. I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3-6 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de direkte berørte personer.
Artikel 5
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører de enkelte medlemmer af Zimbabwes regering eller fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, eller andre fysiske eller juridiske personer, som er involveret i aktiviteter, der alvorligt undergraver demokrati, respekt for menneskerettigheder og retsstatsforhold i Zimbabwe, indefryses. De i nærværende stykke omhandlede personer og enheder er opført på listen i bilaget.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. Der kan gøres undtagelse for pengemidler eller økonomiske ressourcer, som:
a)
er nødvendige til afholdelse af grundlæggende udgifter, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter.
4. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af de restriktive foranstaltninger,
forudsat at sådanne renter eller andre indtægter og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 6
1. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listen i bilaget, hvis den politiske udvikling i Zimbabwe tilsiger det.
2. Rådet underretter den pågældende person eller enhed om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende person eller enhed herom.
Artikel 7
1. Bilaget skal indeholde grundene til at opføre de fysiske eller juridiske personer og enhederne på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer eller enheder. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og personkortnumre, køn, adresse og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer eller enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 8
For at give ovennævnte foranstaltninger den størst mulige virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er omhandlet i denne afgørelse.
Artikel 9
Fælles holdning 2004/161/FUSP ophæves.
Artikel 10
1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
2. Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 20. februar 2012.
Den kan til enhver tid tages op til fornyet vurdering og kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet fastslår, at målene ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2011.
A TANÁCS 2011/101/KKBP HATÁROZATA
(2011. február 15.)
a Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
mivel:
(1)
A Tanács 2004. február 19-én elfogadta a Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2004/161/KKBP közös álláspontot (1).
(2)
A 2010. február 15-én elfogadott 2010/92/KKBP tanácsi határozat (2)2011. február 20-ig meghosszabbította a 2004/161/KKBP közös álláspontban meghatározott korlátozó intézkedések hatályát.
(3)
A 2004/161/KKBP közös álláspont felülvizsgálata alapján a korlátozó intézkedéseket 2012. február 20-ig meg kell újítani.
(4)
Mindazonáltal egyes személyek esetében már nem indokolt, hogy szerepeljenek azoknak a személyeknek és szervezeteknek a jegyzékében, akikre vagy amelyekre a 2004/161/KKBP közös álláspontban meghatározott korlátozó intézkedéseket alkalmazni kell.
(5)
Az uniós végrehajtási intézkedéseket az egyes, Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2004. február 19-i 314/2004/EK tanácsi rendelet (3) tartalmazza,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
E határozat alkalmazásában a „technikai segítségnyújtás” kifejezés bármilyen javítási, fejlesztési, gyártási, összeszerelési, tesztelési és karbantartási munkára vonatkozó segítségnyújtást vagy bármilyen egyéb technikai szolgáltatást jelent, a formája pedig lehet útmutatás, tanácsadás, képzés, a munkára vonatkozó ismeretek és készségek átadása, valamint konzultációs szolgáltatás. A technikai segítségnyújtás a segítségnyújtás szóbeli formáit is magában foglalja.
2. cikk
(1) Tilos fegyvereket és bármely egyéb azokhoz kapcsolódó anyagot értékesíteni, szolgáltatni, átadni vagy exportálni Zimbabwe számára, ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket és a felsoroltak pótalkatrészeit, valamint a belső elnyomás céljára alkalmas felszereléseket:
a)
a tagállamok állampolgárai részéről;
b)
a tagállamok területéről; vagy
c)
a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajót vagy légi járművet használva;
függetlenül attól, hogy azok a tagállamok területéről származnak-e vagy sem.
(2) Tilos:
a)
katonai tevékenységgel és a fegyverek és bármely egyéb azokhoz kapcsolódó anyag - ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket és a felsoroltak pótalkatrészeit, valamint a belső elnyomás céljára alkalmas felszereléseket - rendelkezésre bocsátásával, gyártásával, karbantartásával és alkalmazásával összefüggő technikai segítségnyújtás, közvetítői szolgáltatás és más szolgáltatások biztosítása, értékesítése, nyújtása vagy átadása közvetlenül vagy közvetve bármely Zimbabwéban lévő személy, szervezet vagy szerv számára, vagy ottani felhasználásra;
b)
katonai tevékenységgel összefüggő finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtása, beleértve különösen a fegyvereknek és bármely egyéb azokhoz kapcsolódó anyagoknak, valamint a belső elnyomás céljára alkalmas felszereléseknek az értékesítése, szolgáltatása, átadása vagy kivitele érdekében közvetlenül vagy közvetve bármely Zimbabwéban lévő személy, szervezet vagy szerv számára vagy ottani felhasználásra nyújtott támogatást, kölcsönt és exporthitel-biztosítást.
3. cikk
(1) A 2. cikk rendelkezéseit nem kell alkalmazni a következőkre:
a)
a kizárólag humanitárius vagy védelmi célra, vagy az ENSZ és az EU intézményépítő programjaihoz szánt, halált nem okozó katonai felszerelésnek vagy belső elnyomás céljára alkalmas felszerelésnek, vagy az EU és az ENSZ válságkezelési műveleteiben történő használatra szánt anyagoknak az értékesítése, szolgáltatása, átadása vagy kivitele;
b)
az ilyen felszerelésekhez kapcsolódó finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtása;
c)
az ilyen felszerelésekkel kapcsolatos technikai segítségnyújtás, azzal a feltétellel, hogy azok kivitelét a megfelelő hatáskörrel rendelkező hatóság előzetesen jóváhagyta.
(2) A 2. cikk rendelkezései nem vonatkoznak az olyan védőruházatra, ideértve a golyóálló mellényeket és a katonai sisakokat is, amelyeket az ENSZ, az EU vagy annak tagállamai személyzetének tagjai, a média képviselői, valamint a humanitárius és a fejlesztési szervezetek munkatársai és az őket kísérő személyzet kizárólag személyes használatra, átmeneti jelleggel exportáltak Zimbabwéba.
4. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák a zimbabwei kormány tagjainak, a velük összefüggésbe hozható természetes személyeknek, valamint az egyéb olyan természetes személyeknek a tagállamok területére való belépését vagy azon történő átutazását, akik olyan tevékenységet folytatnak, amely súlyosan veszélyezteti a demokráciát, az emberi jogok tiszteletben tartását és a jogállamiságot Zimbabwéban. Az e bekezdés szerinti személyek jegyzéke a mellékletben található.
(2) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy a saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést.
(3) Az (1) bekezdés nem érinti azokat az eseteket, amikor egy tagállamnak nemzetközi jogi kötelezettsége áll fenn, nevezetesen:
a)
valamely nemzetközi kormányközi szervezet fogadó országa;
b)
az Egyesült Nemzetek által vagy annak védnöksége alatt összehívott nemzetközi konferencia fogadó országa; vagy
c)
valamely kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás alapján;
d)
az Apostoli Szentszék (Vatikánvárosi Állam) és Olaszország között 1929-ben létrejött lateráni egyezmény alapján.
A Tanácsot minden ilyen esetről megfelelően tájékoztatni kell.
(4) A (3) bekezdés rendelkezéseit azokra az esetekre is alkalmazni kell, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) fogadó országa.
(5) A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések alól, ha az utazást sürgős és kényszerítő humanitárius okok vagy - kivételes esetben - kormányközi üléseken való részvétel indokolja, beleértve az olyan kormányközi üléseket is, amelyeket az Európai Unió kezdeményez, és amelyeken olyan politikai párbeszéd zajlik majd, amely közvetlenül, azonnal és érdemben támogatja a demokráciát, az emberi jogok tiszteletben tartását és a jogállamiságot Zimbabwéban.
(6) Ha valamely tagállam az (5) bekezdésben említett mentességet kíván adni, erről köteles a Tanácsot írásban tájékoztatni. A mentességet jóváhagyottnak kell tekinteni, ha a Tanács egy vagy több tagja a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított 48 órán belül nem emel írásban kifogást. Ha a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a mentesség nem adható meg, kivéve abban az esetben, ha valamely tagállam sürgős és kényszerítő humanitárius okok miatt kívánja megadni a mentességet. Ebben az utóbbi esetben a Tanács minősített többséggel dönthet a javasolt mentesség jóváhagyásáról.
(7) Abban az esetben, amikor a (3)-(6) bekezdésnek megfelelően a tagállam engedélyezi a mellékletben felsorolt személyeknek a területére való belépését vagy az azon történő átutazását, az engedély szigorúan az abban megjelölt célra és az érintett személyekre korlátozódik.
5. cikk
(1) Be kell fagyasztani minden olyan pénzeszközt és gazdasági erőforrást, amely a zimbabwei kormány egyes tagjaihoz, a velük összefüggésbe hozható természetes és jogi személyekhez, szervezetekhez és szervekhez, vagy bármely más olyan természetes és jogi személyhez tartozik, akinek vagy amelynek a tevékenysége súlyosan veszélyezteti a demokráciát, az emberi jogok tiszteletben tartását és a jogállamiságot Zimbabwéban. Az e bekezdés szerinti személyek és szervezetek jegyzéke a mellékletben található.
(2) A mellékletben felsorolt természetes és jogi személyek, szervezetek és szervek számára vagy javára sem közvetlenül, sem közvetetten nem bocsátható rendelkezésre semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági erőforrás.
(3) E rendelkezés alól mentesség adható az olyan pénzeszközök és gazdasági erőforrások tekintetében, amelyek:
a)
alapvető kiadások fedezéséhez szükségesek, beleértve az élelmiszerek, a bérlet vagy jelzálog, a gyógyszerek és az orvosi kezelés, az adók, a biztosítási díjak és a közművek költségeit;
b)
kizárólag az ésszerű mértékű szakmai tiszteletdíjak és a jogi szolgáltatásokhoz kapcsolódóan felmerült kiadások fedezésére szolgálnak;
c)
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások szokásos eszköztartási és kezelési díjainak a kiegyenlítésére szolgálnak;
d)
rendkívüli kiadások fedezéséhez szükségesek.
(4) A (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a befagyasztott számlákhoz hozzáadódó:
a)
kamatokra vagy egyéb hozamokra; vagy
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján esedékes kifizetésekre, amelyeket azelőtt kötöttek, vagy amelyek azon időpontot megelőzően keletkeztek, hogy a fenti számlák korlátozó intézkedések hatálya alá kerültek,
feltéve, hogy e kamatok, egyéb hozamok és kifizetések továbbra is az (1) bekezdés hatálya alá tartoznak.
6. cikk
(1) A Tanács valamely tagállam vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára a mellékletben található jegyzéket a zimbabwei politikai fejlemények függvényében módosítja.
(2) A Tanács - amennyiben a cím ismert, közvetlenül, egyéb esetben pedig értesítés közzététele útján - közli döntését és a jegyzékbe vétel okait az érintett személlyel vagy szervezettel, lehetővé téve számára, hogy észrevételeket tegyen.
(3) Amennyiben észrevételt vagy új érdemi bizonyítékot nyújtanak be, a Tanács felülvizsgálja döntését, és erről értesíti az érintett személyt vagy szervezetet.
7. cikk
(1) A mellékletnek tartalmaznia kell a jegyzékben szereplő természetes és jogi személyek és szervezetek jegyzékbe vételének indokolását.
(2) A mellékletnek tartalmaznia kell továbbá az érintett természetes és jogi személyek és szervezetek azonosításához szükséges adatokat, amennyiben azok rendelkezésre állnak. Természetes személyek esetében ilyen adat lehet a név - beleértve az álneveket is -, a születési idő és hely, az állampolgárság, az útlevél és a személyazonosító igazolvány száma, a nem, a cím, valamint a beosztás vagy a foglalkozás. Jogi személyek és szervezetek esetében pedig a név, a nyilvántartásba vétel helye és ideje, a nyilvántartási szám és az ügyintézés helye.
8. cikk
A fent említett intézkedések hatásának maximalizálása érdekében az Unió arra ösztönzi a harmadik országokat, hogy fogadjanak el az e határozatban foglaltakhoz hasonló korlátozó intézkedéseket.
9. cikk
A 2004/161/KKBP közös álláspont hatályát veszti.
10. cikk
(1) Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
(2) Ezt a határozatot 2012. február 20-ig kell alkalmazni.
A határozatot folyamatosan felül kell vizsgálni, és ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy e határozat céljai nem valósultak meg, a határozatot meg kell újítani, vagy adott esetben módosítani kell.
Kelt Brüsszelben, 2011. február 15-én.