EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/65/EU
af 20. oktober 2010
om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i medlemsstaterne, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at lette trafikken pålægger Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/6/EF af 18. februar 2002 om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne i Fællesskabets medlemsstater (4), medlemsstaterne at acceptere visse standardiserede formularer (FAL-formularer), sådan som de er fastlagt ved Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen (FAL-konventionen) af 9. april 1965 med senere ændringer.
(2)
For at lette søtransporten og reducere den administrative byrde, der pålægges rederierne, er det i videst muligt omfang nødvendigt at forenkle og harmonisere de meldeformaliteter, som EU-retsakter og medlemsstaterne kræver. Dette direktiv bør dog ikke berøre arten og indholdet af de oplysninger, der kræves, og bør ikke indføre yderligere meldekrav for skibe, der ikke allerede er underkastet en sådan forpligtelse i henhold til lovgivningen i medlemsstaterne. Det bør kun beskæftige sig med, hvordan informationsprocedurerne kan forenkles og harmoniseres, og hvordan oplysningerne kan samles mere effektivt.
(3)
De oplysninger, der skal afgives på FAL-formularer, falder sammen med de oplysninger, der kræves forelagt i følgende retsakter for skibe, der ankommer til og/eller afgår fra havne: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe (5), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet (6), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (8), og i givet fald den internationale kode for søtransport af farligt gods, vedtaget i 1965, med senere vedtagne og ikrafttrådte ændringer. Når disse oplysninger svarer til kravene i ovennævnte retsakter, bør det derfor accepteres, at de indgives på FAL-formularer.
(4)
I betragtning af skibsfartens globale dimension er det nødvendigt, at EU-retsakter tager hensyn til kravene fra IMO, hvis der skal ske en forenkling.
(5)
Medlemsstaterne bør uddybe samarbejdet mellem deres kompetente myndigheder, herunder told-, grænsekontrol-, sundheds- og transportmyndigheder, for at fortsætte med at forenkle og harmonisere meldeformaliteterne i Unionen og gøre så effektiv brug som muligt af elektronisk dataoverførsel og informationsudvekslingssystemer med henblik på en i videst muligt omfang samtidig fjernelse af hindringer for søtransporten og etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(6)
Detaljerede statistikker vedrørende søtransport bør være tilgængelige, så effektiviteten af og behovet for politikforanstaltninger rettet mod lettelse af samfærdslen ad søvejen inden for Unionen kan bedømmes under hensyntagen til behovet for ikke at skabe unødvendige yderligere krav med hensyn til medlemsstaternes indsamling af statistikker og for fuldt ud at benytte sig af Eurostat. For gennemførelsen af dette direktiv vil det være vigtigt at indsamle relevante data vedrørende skibstrafik inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
(7)
Det bør være lettere for rederier at opnå status som »skibe i fast rutefart« i overensstemmelse med målet i Kommissionens meddelelse og handlingsplan af 21. januar 2009 om etablering af et europæisk søtransportområde uden barrierer.
(8)
For alle meldeformaliteter bør elektronisk dataoverførsel finde generel anvendelse hurtigst muligt og senest den 1. juni 2015 baseret på internationale standarder under FAL-konventionen, når det er muligt. For at strømline og fremskynde overførslen af potentielt meget store informationsmængder bør der bruges elektroniske formater til meldeformaliteter, når det er muligt. Inden for Unionen bør indgivelse af oplysninger på FAL-formularer i papirformat være undtagelsen og kun accepteres for skibe for en begrænset periode. Medlemsstaterne opfordres til at anvende administrative midler, herunder økonomiske incitamenter, til at fremme brugen af elektroniske formater. Af ovennævnte årsager bør udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne ske elektronisk. For at fremme en sådan udvikling bør det sikres, at de elektroniske systemer i højere grad bliver teknisk interoperable og så vidt muligt på samme tidspunkt, således at det europæiske søfartsområde uden barrierer kan fungere gnidningsfrit.
(9)
De involverede parter i handel og transport bør være i stand til at afgive standardiserede oplysninger og dokumenter via et enstrenget elektronisk system for at opfylde meldeformaliteterne. Individuelle data bør kun afgives én gang.
(10)
De SafeSeaNet-systemer, der er oprettet i de enkelte lande og på EU-plan, bør lette modtagelsen, udvekslingen og fordelingen af oplysninger mellem medlemsstaternes informationssystemer for søfartsaktiviteter. For at lette søtransporten og reducere de administrative byrder, der pålægges branchen, bør SafeSeaNet-systemet være interoperabelt med andre af Unionens systemer for meldeformaliteter. SafeSeaNet-systemet bør bruges til yderligere informationsudveksling med henblik på at lette søtransporten. Det bør ikke være nødvendigt at lade meldeformaliteter indgå i SafeSeaNet-systemet med henblik på afgivelse af oplysninger til udelukkende nationale formål.
(11)
Når der vedtages nye EU-foranstaltninger, bør det sikres, at medlemsstaterne kan bevare den elektroniske dataoverførsel og ikke er nødt til at anvende papirformater.
(12)
Fuldt udbytte af det elektroniske dataforsendelsessystem kan kun opnås, hvis der er hurtig og effektiv kommunikation mellem SafeSeaNet, e-told og de elektroniske systemer, som anvendes til indsamling og indhentning af data. Med henblik herpå bør der for at begrænse de administrative byrder primært anvendes gældende standarder.
(13)
FAL-formularerne ajourføres jævnligt. Derfor bør der i dette direktiv henvises til den gældende version af disse formularer. Alle oplysninger, som skal afgives i henhold til medlemsstaternes lovgivning, og som ligger ud over kravene i FAL-konventionen, bør meddeles i et format, der udformes på grundlag af FAL-konventionens standarder.
(14)
Dette direktiv bør ikke berøre Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (9), Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (10), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (11) eller national lovgivning vedrørende grænsekontrol for medlemsstater, der ikke anvender Schengengrænsekodeksen, og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen (moderniseret toldkodeks) (12).
(15)
For at gøre elektronisk informationsoverførsel til normen og lette søtransporten bør medlemsstaterne udvide brugen af systemer til elektronisk overførsel af data efter en passende tidsplan og bør i samarbejde med Kommissionen drøfte muligheden for at harmonisere brugen af systemer til elektronisk overførsel af data. Med henblik herpå bør der tages hensyn til arbejdet i Styringsgruppen på Højt Plan vedrørende SafeSeaNet-systemet for så vidt angår SafeSeaNet-køreplanen, når den vedtages, og til de konkrete finansieringsbehov og den respektive tildeling af EU-midler til udvikling af elektronisk dataoverførsel.
(16)
Skibe i drift mellem havne i Unionens toldområde bør fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, når disse skibe ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, med forbehold af gældende EU-retsakter og de oplysninger, som medlemsstaterne måtte anmode om for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
(17)
Fritagelse fra administrative formaliteter bør også gives på grundlag af skibets last og ikke blot på grundlag af dets destination og/eller den havn, der er afsejlet fra. Dette er nødvendigt for at sikre, at yderligere formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone, minimeres. Kommissionen bør undersøge dette spørgsmål inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv.
(18)
Der bør indføres en ny foreløbig formular, som harmoniserer oplysningskravene i den sikringserklæring, der skal afgives i henhold til forordning (EF) nr. 725/2004.
(19)
Nationale sprogkrav er ofte en hindring for udvikling af et net af kystnær skibsfart. Medlemsstaterne bør gøre sig alle mulige anstrengelser for at fremme skreven og mundtlig kommunikation inden for skibsfart mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med international praksis for at finde frem til fælles kommunikationsformer.
(20)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår bilaget til dette direktiv. Det er af særlig betydning, at Kommissionen udfører passende høringer i forbindelse med sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(21)
I de forskellige EU-retsakter, hvori der f.eks. opstilles krav til formaliteter med hensyn til forudgående anmeldelse ved anløb af havne, bl.a. direktiv 2009/16/EF, kan der pålægges forskellige frister for opfyldelsen af disse formaliteter. Kommissionen bør undersøge muligheden for at afkorte og harmonisere disse frister ved at drage fordel af de aktuelle fremskridt inden for elektronisk databehandling inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, der, hvis det er relevant, bør indeholde et forslag til retsakt.
(22)
Inden for rammerne af rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv bør Kommissionen overveje, i hvilken udstrækning målet for dette direktiv, navnlig forenkling af de administrative formaliteter for skibe, der anløber og/eller afsejler fra medlemsstaternes havne, bør udvides til også at omfatte baglandet, navnlig sejlads på indre vandveje, for at sikre hurtigere og glattere afvikling af sejladsen ind i landet og for at opnå en varig løsning på problemet med trængsel i og omkring søhavnene.
(23)
Målene for dette direktiv, nemlig at lette søtransporten på en harmoniseret måde i hele Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan, Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis er gennemførelsen af et direktiv ikke obligatorisk, hvis den af geografiske grunde er formålsløs. Dette direktivs krav er derfor ikke relevante for medlemsstater, der ikke har nogen havne, som skibe omfattet af dette direktiv normalt kan anløbe.
(25)
Foranstaltningerne i dette direktiv fører frem mod målene for Lissabondagsordenen.
(26)
Adgangen til SafeSeaNet og til andre elektroniske systemer bør reguleres for at beskytte kommercielle og fortrolige informationer og ske med forbehold af gældende ret vedrørende beskyttelse af kommercielle oplysninger og, hvad angår personoplysninger, af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13) og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (14). Medlemsstaterne og Unionens institutioner og organer bør være særlig opmærksomme på behovet for at beskytte kommercielle og fortrolige oplysninger gennem passende adgangskontrolsystemer.
(27)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (15) opfordres medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(28)
Af hensyn til klarheden bør direktiv 2002/6/EF erstattes af nærværende direktiv -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Dette direktiv har til formål at forenkle og harmonisere de administrative procedurer i forbindelse med søtransport ved at gøre elektronisk dataoverførsel til normen og ved at rationalisere meldeformaliteterne.
2. Dette direktiv finder anvendelse på meldeformaliteter i forbindelse med søtransport, der skal overholdes af skibe ved ankomst til eller afsejling fra havne beliggende i medlemsstaterne.
3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på skibe, der er fritaget for meldeformaliteter.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »meldeformaliteter«: de oplysninger, jf. bilaget, der i henhold til den gældende lovgivning i en medlemsstat skal afgives med administrative og proceduremæssige formål, når et skib ankommer til eller afsejler fra en havn i den pågældende medlemsstat
b) »FAL-konventionen«: IMO's konvention om lettelse af international samfærdsel ad søvejen af 9. april 1965 med senere ændringer
c) »FAL-formularer«: de standardformularer, der foreskrives i FAL-konventionen
d) »skib«: ethvert søgående fartøj
e) »SafeSeaNet«: Unionens maritime informationsudvekslingssystem som defineret i direktiv 2002/59/EF
f) »elektronisk dataoverførsel«: overførsel af digitalt kodet information i et reviderbart, struktureret format, der kan anvendes direkte til lagring og behandling i computere.
Artikel 3
Harmonisering og koordinering af meldeformaliteter
1. Hver medlemsstat træffer foranstaltninger til at sikre, at der anmodes om meldeformaliteterne på en harmoniseret og koordineret måde i medlemsstaten.
2. Kommissionen udformer i samarbejde med medlemsstaterne ordninger for harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne i Unionen.
Artikel 4
Anmeldelse forud for ankomst til havne
Med forbehold af specifikke anmeldelsesbestemmelser, der følger af gældende EU-retsakter eller internationale juridiske instrumenter, der finder anvendelse inden for søtransport, som er bindende for medlemsstaterne, herunder bestemmelser om kontrol af personer og varer, sikrer medlemsstaterne, at skibsføreren eller enhver anden person, som skibets reder har givet bemyndigelse dertil, forud for ankomst til en havn i en medlemsstat afgiver de oplysninger, meldeformaliteterne omfatter, til den kompetente myndighed, som den pågældende medlemsstat har udpeget:
a)
mindst 24 timer inden ankomsten eller
b)
hvis rejsen varer mindre end 24 timer, da senest når skibet afgår fra den foregående havn, eller
c)
hvis anløbshavnen er ukendt eller ændres under rejsen, da så snart denne oplysning foreligger.
Artikel 5
Elektronisk dataoverførsel
1. Medlemsstaterne skal acceptere opfyldelsen af meldeformaliteter i elektronisk format og overførsel heraf via et enstrenget system hurtigst muligt og under ingen omstændigheder senere end den 1. juni 2015.
Dette enstrengede system, der forbinder SafeSeaNet, e-told og andre elektroniske systemer, skal i overensstemmelse med dette direktiv være stedet, hvorigennem alle informationer afgives én gang og stilles til rådighed for forskellige kompetente myndigheder og medlemsstaterne.
2. Med forbehold af det relevante format, der er fastsat i FAL-konventionen, skal det i stk. 1 omhandlede format overholde artikel 6.
3. Når der kræves meldeformaliteter i henhold til EU-retsakter, og i den udstrækning det er nødvendigt for det enstrengede systems funktionsevne, skal de i stk. 1 omhandlede elektroniske systemer kunne fungere sammen, være generelt tilgængelige og være forenelige med SafeSeaNet-systemet, indført i medfør af direktiv 2002/59/EF, og, når det er relevant, med de edb-systemer, der foreskrives i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 70/2008/EF af 15. januar 2008 om papirløse rammer for told og handel (16).
4. Med forbehold af særlige bestemmelser om told og grænsekontrol i forordning (EØF) nr. 2913/92 og forordning (EF) nr. 562/2006 hører medlemsstaterne de erhvervsdrivende og underretter Kommissionen om, hvordan arbejdet skrider frem, som foreskrevet i beslutning nr. 70/2008/EF.
Artikel 6
Dataudveksling
1. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de modtager i overensstemmelse med de meldeformaliteter, der er fastsat i en EU-retsakt, gøres tilgængelige i deres nationale SafeSeaNet-systemer, og stiller relevante dele af disse oplysninger til rådighed for andre medlemsstater via SafeSeaNet-systemet. Medmindre en medlemsstat fastsætter andet, finder dette ikke anvendelse på oplysninger modtaget i henhold til forordning (EØF) nr. 2913/92, forordning (EØF) nr. 2454/93, forordning (EF) nr. 562/2006 og forordning (EF) nr. 450/2008.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de har modtaget i overensstemmelse med stk. 1, på anmodning er tilgængelige for de relevante nationale myndigheder.
3. Det underliggende digitale format af de meddelelser, der skal bruges inden for de nationale SafeSeaNet-systemer i overensstemmelse med stk. 1, fastsættes i overensstemmelse med artikel 22a i direktiv 2002/59/EF.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte relevant adgang til oplysningerne i stk. 1 enten via et nationalt enstrenget system for kontakt til administrationen gennem et elektronisk dataudvekslingssystem eller via de nationale SafeSeaNet-systemer.
Artikel 7
Oplysninger i FAL-formularer
Medlemsstaterne skal acceptere FAL-formularer til opfyldelse af meldeformaliteter. Medlemsstaterne må kun frem til den 1. juni 2015 acceptere, at oplysninger, der skal gives i henhold til en EU-retsakt, gives i papirformat.
Artikel 8
Fortrolighed
1. Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med gældende EU-retsakter eller national lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at sikre fortroligheden af de kommercielle og andre fortrolige oplysninger, der udveksles i overensstemmelse med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne sørger især for at beskytte kommercielle oplysninger, der er indsamlet i henhold til dette direktiv. I forbindelse med personoplysninger sikrer medlemsstaterne, at de overholder direktiv 95/46/EF. Unionens institutioner og organer sikrer, at de overholder forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 9
Fritagelse
Medlemsstaterne sikrer, at skibe, der henhører under anvendelsesområdet for direktiv 2002/59/EF, og som er i drift mellem havne beliggende i Unionens toldområde og ikke er afsejlet fra, undervejs anløber eller er på vej til en havn uden for dette område eller en frizone af kontroltype I som defineret i toldlovgivningen, fritages for pligten til at fremlægge de i FAL-formularerne omhandlede oplysninger, med forbehold af gældende EU-retsakter og den mulighed, at medlemsstaterne kan anmode om oplysninger, der optræder i FAL-formularerne, jf. punkt 1-6 i del B i bilaget til nærværende direktiv, og som er nødvendige for at beskytte deres indre orden og sikkerhed samt håndhæve deres told-, skatte-, immigrations-, miljø- og sundhedslovgivning.
Artikel 10
Ændringsprocedure
1. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i forbindelse med bilaget til dette direktiv for at sikre, at der tages hensyn til eventuelle relevante ændringer foretaget af IMO i FAL-formularer. Disse ændringer må dog ikke bevirke, at dette direktivs anvendelsesområde udvides.
2. For de i denne artikel omhandlede delegerede retsakter gælder de i artikel 11, 12 og 13 fastsatte procedurer.
Artikel 11
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 10, i en periode på fem år fra den 18. november 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 12.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 12 og 13.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 10 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Denne frist forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden udløbet af den oprindelige frist på to måneder eller, i givet fald, den forlængede frist, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 14
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 19. maj 2012 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
De anvender disse lov og administrative bestemmelser fra den 19. maj 2012.
Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 15
Rapport
Senest den 19. november 2013 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om den praktiske gennemførelse af dette direktiv, herunder om:
a)
muligheden for at udvide de med dette direktiv indførte forenklinger til også at omfatte transport ad indre vandveje
b)
flodinformationstjenesters (RIS) kompatibilitet med den i dette direktiv omhandlede elektroniske dataoverførselsproces
c)
fremskridt hen mod den harmonisering og koordinering af meldeformaliteterne, der er blevet opnået i henhold til artikel 3
d)
mulighederne for at undgå eller forenkle formaliteter for skibe, der har anløbet en havn i et tredjeland eller en frizone
e)
tilgængelige data vedrørende skibstrafik/skibsbevægelser inden for Unionen og/eller skibe, der anløber havne i tredjelande eller frizoner.
Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et forslag til retsakt.
Artikel 16
Ophævelse af direktiv 2002/6/EF
Direktiv 2002/6/EF ophæves med virkning fra den 19. maj 2012. Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til nærværende direktiv.
Artikel 17
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. oktober 2010.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2010/65/EU IRÁNYELVE
(2010. október 20.)
a tagállamok kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó nyilatkozattételi követelményekről és a 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A Közösség tagállamainak kikötőibe érkező és/vagy onnan induló hajókra vonatkozó jelentések alaki követelményeiről szóló, 2002. február 18-i 2002/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) előírja a tagállamok számára, hogy a forgalom áramlásának megkönnyítése érdekében bizonyos, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) nemzetközi tengeri forgalom elősegítéséről szóló, 1965. április 9-én elfogadott, módosított egyezményében (FAL-egyezmény) meghatározott szabványosított formanyomtatványokat (FAL-formanyomtatványok) elfogadjanak.
(2)
A tengeri közlekedés megkönnyítése és a hajózási társaságokra nehezedő adminisztratív terhek csökkentése érdekében a lehető legnagyobb mértékben egyszerűsíteni és harmonizálni kell az uniós jogi aktusok és a tagállamok által megkövetelt nyilatkozattételi követelményeket. Ezen irányelv azonban nem érintheti az előírt információ jellegét és tartalmát, és nem vezethet be további nyilatkozattételi kötelezettségeket azon hajók számára, amelyekre a tagállamokban alkalmazandó jogszabályok értelmében nem vonatkoznak ilyen kötelezettségek. Az irányelvnek csupán azzal kell foglalkoznia, hogy miként lehet a tájékoztatási eljárásokat egyszerűsíteni és harmonizálni, és miként lehetne az információt hatékonyabban gyűjteni.
(3)
A hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5), a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6), a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról szóló, 2004. március 31-i 725/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7), a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23-i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozás) (8), valamint adott esetben a veszélyes áruk tengeri szállításának 1965-ben elfogadott nemzetközi szabályzata és annak később elfogadott és hatályba lépett módosításai értelmében a kikötőbe való érkezéskor és/vagy az onnan történő induláskor kötelező adattovábbítás kiterjed a FAL-formanyomtatványok által előírt információra. Amennyiben tehát ezen információ megfelel a fent említett jogi aktusokban foglalt követelményeknek, el kell fogadni a FAL-formanyomtatványokat az információk nyújtására.
(4)
A tengeri szállítás globális dimenziójának fényében az uniós jogi aktusoknak figyelembe kell venniük az IMO követelményeit, amennyiben egyszerűsítésre kerül sor.
(5)
A tagállamoknak el kell mélyíteniük a hatáskörrel rendelkező hatóságaik, például a vámhatóságaik, határellenőrző hatóságaik, közegészségügyi hatóságaik és közlekedési hatóságaik közötti együttműködést annak céljából, hogy az Unión belül folytassák a nyilatkozattételi követelmények egyszerűsítését és harmonizációját, és a lehető leghatékonyabban használják ki az elektronikus adatátviteli és információcsere-rendszereket, tekintettel a tengeri szállítást korlátozó akadályok lehetőség szerint egyidejű felszámolására és az akadályok nélküli európai tengeri szállítási térség elérésére.
(6)
Részletes statisztikáknak kell rendelkezésre állniuk a tengeri szállításról ahhoz, hogy értékelni lehessen az Unión belüli tengeri közlekedés megkönnyítését célzó politikai intézkedések hatékonyságát és szükségességét, figyelembe véve annak szükségességét, hogy a tagállamok ne hozzanak létre felesleges további követelményeket a statisztikagyűjtést illetően, és teljes mértékben kihasználják az Eurostatot. Ezen irányelv alkalmazásában fontos lenne összegyűjteni a releváns adatokat az Unión belüli hajóközlekedésről/hajómozgásról és/vagy a harmadik országok kikötőiben vagy vámszabad területen kikötő hajókról.
(7)
Egyszerűbbé kell tenni a hajózási társaságok számára, hogy élvezhessék az „engedélyezett menetrendszerű járat” státus előnyeit, összhangban a „Közlemény és cselekvési terv egy korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség létrehozása céljából” című, 2009. január 21-i bizottsági közlemény célkitűzésével.
(8)
Az elektronikus adattovábbítási eszközök széles körű - lehetőség szerint a FAL-egyezmény által kidolgozott nemzetközi előírások alapján történő - használatát mihamarabb, de legkésőbb 2015. június 1-jéig célszerű általánossá tenni valamennyi nyilatkozattételi követelmény vonatkozásában. A potenciálisan nagyon nagy mennyiségű információ továbbításának ésszerűsítése és felgyorsítása érdekében a nyilatkozattételi követelményeknek lehetőség szerint elektronikus formában kell eleget tenni. Az Unión belül csak kivételes esetben lehet papíralapú formátumban benyújtani a FAL-formanyomtatványokban foglalt információt, és ebben az esetben is csak korlátozott ideig, figyelembe véve a tagállamok, mint a FAL-egyezményben részes felek kötelezettségeit. A tagállamokat ösztönzik igazgatási eszközök alkalmazására, beleértve a gazdasági ösztönzőket is, az elektronikus formátumok használatának előmozdítása érdekében. A fent említett okokból a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti információcserének elektronikus formában kell történnie. E fejlesztés előmozdítása céljából, valamint a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség zökkenőmentes működésének biztosítása érdekében egymással technikailag jobban interoperábilis elektronikus rendszerekre van szükség, lehetőleg ugyanezen határidő alkalmazásával.
(9)
A kereskedelemben és a szállításban érintett felek számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy szabványosított formában, egyetlen elektronikus ablakon keresztül nyújtsák be az információt és a dokumentumokat a nyilatkozattételi követelmények betartása érdekében. Az egyedi adatokat csak egyszer kell benyújtani.
(10)
A nemzeti és uniós szinten kialakított SafeSeaNet-rendszerek elősegíthetik az információnak a tengeren végzett tevékenységekkel kapcsolatos tagállami információs rendszerek közötti fogadását, cseréjét és terjesztését. A tengeri közlekedés megkönnyítése és a tengeri közlekedéssel kapcsolatos adminisztratív terhek csökkentése érdekében a SafeSeaNet-rendszernek interoperábilisnak kell lennie a nyilatkozattételi követelményekre vonatkozó egyéb uniós rendszerekkel. A SafeSeaNet-rendszert célszerű alkalmazni a tengeri közlekedés megkönnyítését célzó további információcsere céljából. A SafeSeaNet-rendszerbe nem kell bevezetni azon nyilatkozattételi követelményeket, amelyek a kizárólag nemzeti célra szolgáló információra vonatkoznak.
(11)
Az új uniós intézkedések elfogadása során biztosítani kell, hogy a tagállamok folytathassák az elektronikus adattovábbítást, és ne legyen számukra kötelező a papíralapú formátum használata.
(12)
Az elektronikus adattovábbítás összes előnyét csak akkor lehet kiaknázni, ha zökkenőmentes és hatékony kommunikáció zajlik a SafeSeaNet, az e-Customs, valamint az adatok bevitelére és lehívására szolgáló elektronikus rendszerek között. Ennek érdekében és az adminisztratív terhek csökkentése céljából mindenekelőtt a jelenleg hatályos szabványokat kell alkalmazni.
(13)
A FAL-formanyomtatványokat rendszeresen frissítik. Ebben az irányelvben ezért ezen formanyomtatványok jelenleg hatályos változatára kell hivatkozni. A tagállami jogszabályok által előírt, a FAL-egyezmény követelményein túlmutató információt a FAL-egyezmény szerinti szabványok alapján kifejlesztendő formátumban kell közölni.
(14)
Ez az irányelv nem érinti a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletet (9), a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendeletet (10), a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (11) vagy a schengeni határellenőrzési joganyagot nem alkalmazó tagállamok határellenőrzéssel kapcsolatos nemzeti jogszabályait, valamint a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (12).
(15)
Az információ elektronikus továbbításának általánossá tétele és a tengeri közlekedés megkönnyítése érdekében a tagállamoknak megfelelő menetrend alapján ki kell terjeszteniük az elektronikus adattovábbítási eszközök alkalmazását, és a Bizottsággal együttműködésben meg kell vitatniuk az elektronikus adattovábbítási eszközök alkalmazása harmonizációjának lehetőségeit. E célból figyelembe kell venni a SafeSeaNet-rendszer magas szintű irányítócsoportjának a SafeSeaNet ütemtervével kapcsolatos munkáját, amint az elfogadásra kerül, továbbá a konkrét finanszírozási követelményeket és az uniós pénzügyi eszközöknek az elektronikus adattovábbítás fejlesztésének céljára való biztosítását.
(16)
Az Unió vámterületén lévő kikötők között közlekedő hajókat mentesíteni kell a FAL-formanyomtatványokban említett információ benyújtására vonatkozó kötelezettség alól, amennyiben a szóban forgó hajók nem az említett területen kívüli kikötőből vagy a vámszabályozás értelmében I. típusú ellenőrzés hatálya alá tartozó vámszabad területről indultak, ilyen területen nem kötnek ki, vagy nem ilyen terület az úti céljuk, az alkalmazandó uniós jogi aktusok, valamint azon információ sérelme nélkül, amelyet a tagállamok kérhetnek a belső rend és biztonság védelme, valamint a vám-, adó-, bevándorlási, környezetvédelmi és higiéniai jogszabályaik érvényesítése érdekében.
(17)
Az adminisztratív követelmények alól a hajó rakománya - és nem kizárólag az úti cél és/vagy kiindulási hely - alapján szintén engedélyezhető mentesség. Erre azért van szükség, hogy minimálisra lehessen szorítani a harmadik országokban vagy vámszabad területen kikötő hajókra vonatkozó további nyilatkozattételi követelményeket. Az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak szóló jelentés keretében a Bizottságnak meg kell vizsgálnia e kérdést.
(18)
A 725/2004/EK rendelet által előírt előzetes védelmi nyilatkozatnak megfelelően benyújtandó információ harmonizálása érdekében új ideiglenes formanyomtatványt kell bevezetni.
(19)
A nemzeti nyelvi követelmények gyakran akadályt képeznek a part menti szállítási hálózat fejlődése előtt. A tagállamoknak minden lehetséges módon arra kell törekedniük, hogy a nemzetközi gyakorlattal összhangban elősegítsék a tagállamok közötti tengeri közlekedésben az írásbeli és szóbeli kommunikációt azzal a céllal, hogy közös kommunikációs eszközöket lehessen találni.
(20)
A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy ezen irányelv melléklete tekintetében felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítés során megfelelő konzultációt folytasson, a szakértői szintre is kiterjedően.
(21)
Az Unió különböző jogi aktusai, amelyek például a kikötőbe való érkezésre vonatkozóan előzetes értesítési követelményeket írnak elő - így többek között a 2009/16/EK irányelv -, eltérő határidőket állapíthatnak meg ezen előzetes értesítési követelmények teljesítése tekintetében. A Bizottságnak - az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács részére küldött, adott esetben jogalkotási javaslatot tartalmazó jelentés keretében - meg kell vizsgálnia ezen határidők lerövidítésének és összehangolásának lehetőségét, kihasználva az elektronikus adatfeldolgozás terén elért fejlődésből származó előnyöket.
(22)
Az ezen irányelv működéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács részére készített jelentés keretében a Bizottságnak meg kellene fontolnia, hogy ezen irányelv célját, nevezetesen a tagállamok kikötőibe érkező és onnan induló hajókra vonatkozó adminisztratív követelmények egyszerűsítését milyen mértékben lehet kiterjeszteni az e kikötők mögött fekvő szárazföldi területekre is, így különösen a folyami közlekedésre, annak érdekében, hogy a tengeri forgalom szárazföldre való átvitele gyorsabb és zökkenőmentesebb legyen, és hogy tartós megoldást találjanak a tengeri kikötőkben és környékükön tapasztalható forgalmi dugókra.
(23)
Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a tengeri közlekedésnek az Unió egész területén összehangolt módon való megkönnyítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a fellépés léptéke és hatásai miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(24)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint, amennyiben egy irányelv átültetése földrajzi okok miatt értelmetlen, ez az átültetés nem kötelező. Ennek megfelelően az ebben az irányelvben szereplő előírások nem relevánsak azon tagállamok esetében, amelyek nem rendelkeznek olyan kikötőkkel, ahol az ezen irányelv hatálya alá tartozó hajók rendszerint kiköthetnének.
(25)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések hozzájárulnak a lisszaboni menetrendben meghatározott célok eléréséhez.
(26)
A SafeSeaNethez és más elektronikus rendszerekhez való hozzáférést szabályozni kell a kereskedelmi és bizalmas információ védelme érdekében és a kereskedelmi adatok védelméről szóló vonatkozó jogszabályok sérelme nélkül, továbbá a személyes adatok tekintetében a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) sérelme nélkül kell történnie. A tagállamoknak és az uniós intézményeknek és szerveknek különös figyelmet kell fordítaniuk arra, hogy megfelelő hozzáférés-ellenőrzési rendszerek segítségével védelmet élvezzenek a kereskedelmi és bizalmas jellegű információk.
(27)
A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (15) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy - a maguk számára és az Unió érdekében - készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és azokat tegyék közzé.
(28)
Az átláthatóság érdekében a 2002/6/EK irányelv helyébe ezen irányelv lép,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ezen irányelv célja a tengeri közlekedésre vonatkozó adminisztratív eljárások egyszerűsítése és harmonizációja az információ elektronikus továbbításának standarddá tétele, valamint a nyilatkozattételi követelmények ésszerűsítése révén.
(2) Ezen irányelvet a tengeri közlekedésre vonatkozó nyilatkozattételi követelményekre kell alkalmazni, a tagállamok területén található kikötőkbe érkező és onnan induló hajók tekintetében.
(3) Ezen irányelv nem alkalmazandó a nyilatkozattételi követelmények alól mentesített hajókra.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
a) „nyilatkozattételi követelmények”: a mellékletben meghatározott azon információ, amelyet a tagállamban alkalmazandó jogszabályok alapján a tagállam kikötőjébe érkező vagy onnan induló hajóknak adminisztratív és eljárási célokra rendelkezésre kell bocsátaniuk;
b) „FAL-egyezmény”: a nemzetközi tengeri forgalom elősegítéséről szóló, 1965. április 9-én elfogadott, módosított IMO-egyezmény;
c) „FAL-formanyomtatványok”: a FAL-egyezményben előírt, szabványosított formanyomtatványok;
d) „hajó”: bármilyen tengerjáró hajó vagy vízi jármű;
e) „SafeSeaNet”: a 2002/59/EK irányelvben meghatározott, uniós tengeri információcsere-rendszer;
f) „adatok elektronikus továbbítása”: digitálisan kódolt információ továbbítási folyamata, amelynek során tárolásra és számítógéppel való feldolgozásra közvetlenül alkalmas, felülvizsgálható, strukturált formátumot alkalmaznak.
3. cikk
A nyilatkozattételi követelmények harmonizációja és összehangolása
(1) Minden tagállam intézkedéseket hoz annak biztosítására, hogy területén a nyilatkozattételi követelményeket harmonizált és összehangolt módon követeljék meg.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben létrehozza a nyilatkozattételi követelmények Unión belüli harmonizációját és összehangolását szolgáló mechanizmusokat.
4. cikk
A kikötőbe való érkezés előtti értesítés
A tagállamok - figyelemmel azokra az értesítésre vonatkozó rendelkezésekre, amelyeket az uniós jogi aktusok, vagy a tengeri közlekedésre alkalmazandó, a tagállamok számára kötelező erejű nemzetközi jogi eszközök tartalmaznak, ideértve a személyek és áruk ellenőrzésére vonatkozó rendelkezéseket is - biztosítják, hogy a parancsnok vagy a hajó üzemeltetője által megfelelően felhatalmazott bármely más személy, a tagállamban található kikötőbe való érkezést megelőzően a nyilatkozattételi követelményekben előírt információt eljuttassa az említett tagállam által kijelölt illetékes hatóságnak:
a)
legalább 24 órával korábban; vagy
b)
legkésőbb az előző kikötő elhagyásakor, ha a hajóút időtartama rövidebb 24 óránál; vagy
c)
ha a rendeltetési kikötő nem ismert vagy a hajóút során megváltozott, akkor ennek az információnak a megismerésekor azonnal.
5. cikk
Az adatok elektronikus továbbítása
(1) A tagállamok elfogadják a nyilatkozattételi követelmények elektronikus formátumban történő teljesítését és azok egyablakos úton történő továbbítását a lehető leghamarabb és mindenesetre legkésőbb 2015. június 1-jéig.
Ez az egy ablak, amely összekapcsolja a SafeSeaNet-et, az „e-vámot” (e-Customs) és más elektronikus rendszereket, az a hely, ahol ezen irányelvvel összhangban valamennyi információt egyszer bejelentenek, és a különböző illetékes hatóságok és a tagállamok rendelkezésére bocsátanak.
(2) A FAL-egyezményben meghatározott releváns formátum sérelme nélkül az (1) bekezdésben említett formátumnak meg kell felelnie a 6. cikknek.
(3) Amennyiben a nyilatkozattételi követelményeket az uniós jogi aktusok írják elő, az (1) bekezdésben említett elektronikus rendszereknek - az (1) bekezdés szerint létrehozott egyetlen ablak megfelelő működéséhez szükséges keretek között - átjárhatónak, hozzáférhetőnek és a 2002/59/EK irányelvnek megfelelően létrehozott SafeSeaNet rendszerrel, valamint - amenynyiben alkalmazandó - a papírmentes vám- és kereskedelmi környezetről szóló, 2008. január 15-i 70/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (16) előírt informatikai rendszerekkel kompatibilisnek kell lenniük.
(4) A tagállamok a 2913/92/EGK rendeletben és az 562/2006/EK rendeletben a vám- és határellenőrzések tekintetében előírt különleges rendelkezések sérelme nélkül konzultálnak a gazdasági szereplőkkel, és az elért eredményekről a 70/2008/EK határozatban előírt részletes szabályoknak megfelelően tájékoztatják a Bizottságot.
6. cikk
Adatcsere
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az az információ, amely egy uniós jogi aktus által előírt nyilatkozattételi követelményekkel összhangban érkezett be, nemzeti SafeSeaNet-rendszerükben rendelkezésre álljon, valamint hogy az ilyen információ mérvadó részeihez a SafeSeaNet rendszeren keresztül más tagállamok is hozzáférjenek. Ha egy tagállam másként nem rendelkezik, ez nem alkalmazandó a 2913/92/EGK rendelet, a 2454/93/EGK rendelet, az 562/2006/EK rendelet és a 450/2008/EK rendelet rendelkezéseivel összhangban beérkezett információra.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdéssel összhangban beérkezett információhoz a releváns nemzeti hatóságok kérelemre hozzáférjenek.
(3) Az üzeneteknek a nemzeti SafeSeaNet-rendszerekben az (1) bekezdéssel összhangban alkalmazandó digitális formátumát a 2002/59/EK irányelv 22a. cikke alapján kell kidolgozni.
(4) A tagállamok az (1) bekezdésben említett mérvadó információhoz való hozzáférést biztosíthatják vagy egyetlen nemzeti ablakos elektronikus információcsere-rendszer útján, vagy pedig a nemzeti SafeSeaNet-rendszereken keresztül.
7. cikk
A FAL-formanyomtatványokban foglalt információ
A tagállamok a nyilatkozattételi követelmények teljesítése tekintetében elfogadják a FAL-formanyomtatványokat. A tagállamok elfogadhatják, hogy egy uniós jogi aktus alapján benyújtandó információt 2015. június 1-jéig bezárólag papíralapú formátumban nyújtsák be.
8. cikk
Titoktartás
(1) A tagállamok az alkalmazandó uniós jogi aktusokkal vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban megteszik az ezen irányelv alapján cserélt üzleti vagy egyéb bizalmas információ titkos jellegének biztosításához szükséges intézkedéseket.
(2) A tagállamok különös gondot fordítanak az ezen irányelvvel összhangban gyűjtött üzleti adatok védelmére. A személyes adatok védelme tekintetében a tagállamok biztosítják, hogy megfeleljenek a 95/46/EK irányelvnek. Az Unió intézményei és szervei biztosítják, hogy megfeleljenek a 45/2001/EK rendeletnek.
9. cikk
Mentességek
A tagállamok biztosítják, hogy a 2002/59/EK irányelv hatálya alá tartozó és az Unió vámterületén található kikötők között közlekedő azon hajók, amelyek nem az említett területen kívüli vagy a vámszabályozás értelmében I. típusú ellenőrzés hatálya alá tartozó vámszabad területen lévő kikötőből érkeznek, ilyen kikötőben nem kötnek ki, vagy nem ilyen kikötő az úti céljuk, mentesüljenek a FAL-formanyomtatványokon szereplő adatok továbbítására vonatkozó kötelezettség alól, az alkalmazandó uniós jogi aktusok és azon lehetőség sérelme nélkül, hogy a tagállamok kérhetik az ezen irányelv melléklete B. részének 1-6. pontjában említett, a FAL-formanyomtatványokban foglalt információt, amely szükséges a belső rend és biztonság védelméhez, valamint a vám-, adó-, bevándorlási, környezetvédelmi és higiéniai jogszabályaik érvényesítéséhez.
10. cikk
Módosítási eljárás
(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el ezen irányelv mellékletére vonatkozóan, annak biztosítására, hogy figyelembe vegyenek a FAL-formanyomtatványokon az IMO által bevezetett bármely lényeges változtatást. Ezen módosítások nem terjeszthetik ki az irányelv hatályát.
(2) Az e cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra a 11., 12. és 13. cikkben meghatározott eljárások alkalmazandók.
11. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság felhatalmazást kap a 10. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására a 2010. november 18-tól számított ötéves időszakra. A Bizottság legkésőbb hat hónappal az ötéves időszak vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás azonos tartamú időszakokra automatikusan meghosszabbodik, hacsak az Európai Parlament vagy a Tanács a 12. cikkel összhangban vissza nem vonja azt.
(2) Mihelyt elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, a Bizottság arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(3) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó, Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit a 12. és 13. cikk határozza meg.
12. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 10. cikkben említett felhatalmazást.
(2) Az az intézmény, amely belső eljárást indított annak eldöntésére, hogy visszavonja-e a felhatalmazást, legkésőbb a végső határozat meghozatala előtt, ésszerű időn belül igyekszik tájékoztatni arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve azon átruházott hatásköröket, amelyek a visszavonás tárgyát képezhetik és a visszavonás lehetséges indokait.
(3) A visszavonásról szóló határozat megszünteti az említett határozatban meghatározott felhatalmazást. A határozat azonnal vagy az abban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. A határozatot ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
13. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács az értesítés időpontjától számított két hónapos időszakon belül kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben.
Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére az időszak további két hónappal meghosszabbodik.
(2) Ha az eredeti két hónapos időszak, illetve adott esetben a meghosszabbított időszak leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az az abban megjelölt időpontban hatályba lép.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus az eredeti két hónapos időszak, illetve adott esetben a meghosszabbított időszak letelte előtt is kihirdethető az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és hatályba is léphet, ha az Európai Parlament és a Tanács egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem áll szándékában kifogást emelni.
(3) Ha az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, az nem lép hatályba. A kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.
14. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok 2012. május 19-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Az említett rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
A tagállamok az említett rendelkezéseket 2012. május 19-től alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
15. cikk
Jelentés
A Bizottság 2013. november 19-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen irányelv működéséről, beleértve az alábbiakat:
a)
lehetőség az irányelvvel bevezetett egyszerűsítések hatályának a belvízi szállításra történő kiterjesztésére;
b)
a River Information System - Folyami Információs Rendszer kompatibilitása az ezen irányelvben említett elektronikus adattovábbítási folyamattal;
c)
a nyilatkozattételi követelmények harmonizálása és koordinálása tekintetében a 3. cikk szerint elért előrehaladás;
d)
a nyilatkozattételi követelmények elengedésének vagy egyszerűsítésének megvalósíthatósága azon hajók esetében, amelyek harmadik országbeli vagy vámszabad területen fekvő kikötőben kötöttek ki;
e)
az Unióban közlekedő hajók forgalmára/mozgására és/vagy harmadik országbeli vagy vámszabad területen fekvő kikötőben kikötött hajókra vonatkozó rendelkezésre álló adatok.
A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatnak kell kísérnie.
16. cikk
A 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezése
A 2002/6/EK irányelv 2012. május 19-től hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.
17. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2010. október 20-án.