KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 446/2011
af 10. maj 2011
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Indledning
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) offentliggjorde den 13. august 2010 en meddelelse (2) (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til EU af visse fedtalkoholer og blandinger heraf (»den undersøgte vare«) med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (»de pågældende lande«).
(2)
Antidumpingproceduren blev indledt, efter at to EU-producenter, Cognis GmbH og Sasol Olefins & Surfactants GmbH (»de klagende«), indgav en klage den 30. juni 2010. Begge virksomheder er selskaber stiftet i henhold til tysk lovgivning med produktionsanlæg i Tyskland, Frankrig og Italien. De to virksomheder tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af den undersøgte vare. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumpingimport af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt de klagende, andre kendte EU-producenter, importører/forhandlere og brugere, som den vidste, var berørt af sagen, de kendte eksporterende producenter og repræsentanter for de pågældende eksporterende lande om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
I betragtning af det store antal importører i klagen påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1. Fire importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. I betragtning af det lave antal importører, der gav sig selv til kende, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver.
(6)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter, EU-producenter, importører og til alle brugere og leverandører, som den vidste, var berørt af sagen, samt til alle andre parter, som anmodede om det inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(7)
Der indkom svar på spørgeskemaerne fra fem EU-producenter, to importører, 21 brugere i EU, to eksporterende producenter i Indien, to eksporterende producenter i Indonesien og deres forretningsmæssigt forbundne forhandlere og tre eksporterende producenter i Malaysia og deres forretningsmæssigt forbundne forhandlere.
(8)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en foreløbig afgørelse af, om der er tale om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
Cognis GmbH, Tyskland
-
Cognis France S.A.S., Frankrig
-
Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Tyskland
b)
EU-importører:
-
Oleo solutions Ltd, Det Forenede Kongerige
c)
EU-brugere:
-
Henkel AG & Co., Tyskland
-
PCC Rokita SA, Polen
-
Procter & Gamble International Operations SA, Schweiz
-
Unilever, Nederlandene
-
Zshimmer & Schwarz italiana SpA, Italien
d)
Eksporterende producenter i Indien:
-
Godrej Industries Limited, Mumbai og Taluka Valia
-
VVF Limited, Mumbai
e)
Eksporterende producenter i Indonesien:
-
P.T. Ecogreen Oleochemicals og forretningsmæssigt forbundne selskaber, Batam, Singapore, Dessau
-
P.T. Musim Mas og forretningsmæssigt forbundne selskaber, Medan, Singapore, Hamburg
f)
Eksporterende producenter i Malaysia
-
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. og forretningsmæssigt forbundne selskaber, Prai, Emmerich
-
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd. og forretningsmæssigt forbundet selskab, Petaling Jaya, Hamburg
-
Emery Oleochemicals Sdn. Bhd., Telok Panglima Garang.
1.3. Undersøgelsesperiode
(9)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2009 til 30. juni 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(10)
Den pågældende vare er mættede fedtalkoholer med en carbonkædelængde på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (ekskl. forgrenede isomerer), herunder rene mættede fedtalkoholer (også benævnt »single cuts«), blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalt klassificeret som C8-C10), blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalt klassificeret som C12-C14), og blandinger, der hovedsageligt indeholder en kombination af carbonkædelængderne C16-C18, med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (»den pågældende vare«), som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 og ex 3823 70 00.
(11)
Den undersøgte vare er et mellemprodukt fremstillet af naturlige (oliekemiske) eller syntetiske (petrokemiske) materialer, f.eks. naturlige fedtstoffer og olier, råolie, naturgas, flydende naturgas og kul. Den anvendes hovedsageligt som tilført materiale ved fremstilling af fedtalkoholsulfater, fedtalkoholethoxylater og fedtalkoholethersulfater (såkaldte overfladeaktive stoffer). Overfladeaktive stoffer anvendes til fremstilling af vaskemidler, husholdnings- og rengøringsmidler samt produkter til personlig pleje.
2.2. Samme vare
(12)
Den vare, der blev eksporteret til Unionen fra Indien, Indonesien og Malaysia, og den vare, der blev fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i disse lande, og også den vare, der blev fremstillet og solgt i Unionen af EU-producenter, blev anset for at have de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber såvel som de samme anvendelsesformål. Det konkluderes derfor foreløbigt, at disse varer er identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(13)
I forbindelse med undersøgelsen hævdede visse parter, at en af de klagende på et af sine produktionsanlæg fremstillede en vare, der indeholder forgrenede isomerer, som ikke er omfattet af varedefinitionen, og at denne produktion derfor ikke burde anses for at henhøre under samme vare. Det fastslås foreløbigt, at denne påstand er berettiget, og derfor blev data vedrørende denne producent ikke anvendt i forbindelse med skadesanalysen. Det bør bemærkes, at to andre virksomheder, hvoraf den ene samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, af samme grund blev udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen.
3. DUMPING
3.1. Indien
3.1.1. Normal værdi
(14)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først for hver af de eksporterende producenter fastslået, om det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til EU. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at det samlede salg for hver af de eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(15)
For hver varetype, som en eksporterende producent solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af den berørte eksporterende producent på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(16)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP der var fortjenstgivende.
(17)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på den type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(18)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
3.1.2. Eksportpris
(19)
De eksporterende producenter i Indien eksporterede begge den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Unionen. Eksportpriserne blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales af disse uafhængige kunder for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.1.3. Sammenligning
(20)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik.
(21)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. På den baggrund blev der foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til afgifter, transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.
(22)
De eksporterende producenter hævdede begge, at der burde ses bort fra deres salg til en af de klagende i Unionen i UP ved beregning af dumpingmargenen, fordi salget omfattede betydelige mængder og foregik til priser fastsat efter hårde forhandlinger. Der er dog ikke ingen retlige forhold, som kan begrunde, at der bør ses bort fra en sådan eksport af den pågældende vare ved beregning af dumpingmargenen. Begge de eksporterende producenters påstande afvises derfor.
(23)
De eksporterende producenter krævede begge en justering for valutaomregning og hævdede, at en længerevarende opskrivning af den indiske rupee (INR) i forhold til euroen (EUR) fra november 2009 ville fordreje dumpingberegningerne. Kravet vedrørte salget i euro fra januar 2010 og fremefter, og producenterne anmodede om, at man ved omregning af salgsværdien til indiske rupeer ikke anvendte vekselkursen i den måned, hvor salget foregik, men i stedet vekselkursen fra to måneder tidligere. Artikel 2, stk. 10, litra j), indeholder faktisk bestemmelser om justering for valutaomregninger under visse omstændigheder. Det skal dog bemærkes, at opskrivningen af den indiske rupee først fandt sted i den anden halvdel af UP. Endvidere skal det bemærkes, at begge de indiske virksomheder gentagne gange hævede deres priser til de største kunder i Unionen i den pågældende periode efter et ret ensartet mønster, og at de klagendes priser i Unionen også steg støt i den anden halvdel af UP. Der er ikke noget entydigt bevis for, at opskrivningen af den indiske rupee ikke i rette tid blev afspejlet i de priser, som de indiske eksporterende producenter forlangte af deres kunder i EU, eller at opskrivningen havde en ubehørig negativ indvirkning på dumpingberegningen. Begge virksomheders påstande blev derfor afvist.
3.1.4. Dumpingmargen
(24)
Dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indien blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne.
(25)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indien og oplysningerne i klagen og i betragtning af de forhåndenværende statistiske oplysninger er der ingen andre producenter af den pågældende vare i Indien. Derfor blev den landsdækkende dumpingmargen for Indien fastsat på det samme niveau som den højeste margen, der var blevet fastsat for en samarbejdsvillig eksporterende producent.
(26)
På det grundlag blev de midlertidige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Alle andre virksomheder
9,3 %
3.2. Indonesien
3.2.1. Normal værdi
(27)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først for hver af de eksporterende producenter fastslået, om det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til EU. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at det samlede salg for hver af de eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(28)
For hver varetype, som en eksporterende producent solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af den berørte eksporterende producent på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(29)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP, der var fortjenstgivende.
(30)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på den type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(31)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(32)
I de tilfælde, hvor en eksporterende producent ikke solgte en bestemt varetype på hjemmemarkedet, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(33)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare for den eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, hovedet.
3.2.2. Eksportpris
(34)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende i Singapore og Unionen.
(35)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen enten gik direkte til uafhængige kunder i Unionen eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder i Singapore, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(36)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af priserne ved disse forretningsmæssigt forbundne forhandleres første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
3.2.3. Sammenligning
(37)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik.
(38)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. På den baggrund blev der foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til afgifter, transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.
(39)
En virksomhed krævede justering for forskellige fysiske egenskaber med den begrundelse, at virksomheden eksporterer den undersøgte vare til EU i både flydende og fast form, mens den kun sælger varen i fast form på hjemmemarkedet, og at priserne for varen i flydende form er lavere end priserne for den undersøgte vare i fast form. Men virksomheden forelagde ikke en beregning af justeringen. En sammenligning af eksportpriserne på den undersøgte vare i fast og flydende form er ikke i sig selv nok til at begrunde en justering for forskellige fysiske egenskaber. Virksomhedens regnskabssystem gør det heller ikke muligt at skelne behørigt mellem omkostninger til varen i fast og flydende form. Derfor kunne en eventuel justering ikke beregnes på pålidelig vis, og kravet måtte afvises.
(40)
De klagende påstod, at energiomkostningerne i Indonesien blev fordrejet på grund af lave, subsidierede energipriser. De har dog ikke indgivet dokumentation for, hvordan de fordrejede omkostninger til energi, som anvendes til produktion med henblik på hjemmemarkedet og eksport, kan påvirke dumpingberegningerne. Påstanden blev derfor afvist.
3.2.4. Dumpingmargen
(41)
Dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indonesien blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne.
(42)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indonesien og oplysningerne i klagen og i betragtning af de forhåndenværende statistiske oplysninger er der ingen andre producenter af den pågældende vare i Indonesien. Derfor blev den landsdækkende dumpingmargen for Indonesien fastsat på det samme niveau som den højeste margen, der var blevet fastsat for en samarbejdsvillig eksporterende producent.
(43)
På det grundlag blev de midlertidige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
P.T. Ecogreen Oleochemicals
6,3 %
P.T. Musim Mas
7,6 %
Alle andre virksomheder
7,6 %
3.3. Malaysia
3.3.1. Normal værdi
(44)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først for hver af de eksporterende producenter fastslået, om det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til EU. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at det samlede salg for to af de samarbejdsvillige eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt. For den resterende samarbejdsvillige eksporterende producent konstateredes der ikke salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(45)
For hver varetype, som en eksporterende producent solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af den berørte eksporterende producent på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(46)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP der var fortjenstgivende.
(47)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på den type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(48)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(49)
I de tilfælde, hvor en eksporterende producent ikke solgte en bestemt varetype på hjemmemarkedet, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(50)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare for den eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, hovedet.
(51)
For den eksporterende producent uden hjemmemarkedssalg i UP bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra a), på det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der er fastsat for de to andre eksporterende producenter, som er omfattet af undersøgelsen, for så vidt angår produktion og salg af samme vare på det malaysiske marked.
3.3.2. Eksportpris
(52)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Unionen.
(53)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik direkte til uafhængige kunder i EU, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(54)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af priserne ved disse forretningsmæssigt forbundne virksomheders første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
3.3.3. Sammenligning
(55)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik.
(56)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priser og prisernes sammenlignelighed. På den baggrund blev der foretaget justeringer for omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering og kreditter, når dette var relevant og berettiget.
(57)
En malaysisk eksporterende producent hævdede, at virksomhedens forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Unionen faktisk er producentens eksportafdeling. Virksomheden hævdede derfor, at fradraget i forbindelse med beregningen af prisen ab fabrik ville blive for stort i tilfælde af justeringer for samtlige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I den forbindelse kunne det konstateres, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed havde udstedt fakturaer til kunder i Unionen, og at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed havde modtaget betalinger fra kunder i Unionen. Desuden skal det bemærkes, at der var en avance på denne forretningsmæssigt forbundne virksomheds salg. Endvidere fremgik det af forhandlerens regnskaber, at virksomheden havde almindelige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger mellem import og videresalg. Meget tyder derfor på, at den forretningsmæssigt forbundne virksomhed rent faktisk varetager typiske importørfunktioner. Virksomhedens påstand blev derfor afvist.
(58)
For så vidt angår Malaysia, fremsatte de klagende den samme påstand vedrørende energiomkostninger, jf. betragtning 40, som for Indonesien. Denne påstand blev også afvist af samme grunde.
3.3.4. Dumpingmargen
(59)
Dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Malaysia blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportpriserne.
(60)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Malaysia og oplysningerne i klagen og i betragtning af de forhåndenværende statistiske oplysninger er der ingen andre producenter af den pågældende vare i Malaysia. Derfor blev den landsdækkende dumpingmargen for Malaysia fastsat på det samme niveau som den højeste margen, der var blevet fastsat for en samarbejdsvillig eksporterende producent.
(61)
På det grundlag blev de midlertidige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
13,8 %
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
5,0 %
Emery Oleochemicals Sdn. Bhd
5,3 %
Alle andre virksomheder
13,8 %
4. SKADE
4.1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(62)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af to kendte og en række andre meget små producenter i EU. Alle tilgængelige oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indsamlet hos EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion. På det grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til mellem 400 000 og 500 000 tons i UP. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(63)
Visse interesserede parter hævdede, at en af de klagende ikke burde betragtes som en del af EU-erhvervsgrenen, fordi virksomheden importerede den pågældende vare i UP. Det blev dog ved kontrol fastlagt, at den vare, som virksomheden importerede fra de pågældende lande i UP, svarede til en ret begrænset, og derfor ikke en væsentlig, procentdel af virksomhedens produktion af samme vare. Endvidere var importen overvejende af midlertidig karakter. Det kan derfor bekræftes, at virksomhedens vigtigste aktiviteter er produktion og salg af den undersøgte vare i EU, og at dens hovedinteresser svarer til en EU-producents. Derfor fastslås det foreløbigt, at denne påstand ikke er berettiget.
4.2. EU-forbruget
(64)
Forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens samlede salg på EU-markedet, den bundne anvendelse og den samlede import (ifølge Eurostat). Eurostats data omfatter også andre varer end den pågældende, og derfor blev der foretaget passende justeringer. Oplysningerne er angivet i indekseret form (2007 = 100) af fortrolighedshensyn.
EU-forbruget
2007
2008
2009
UP
tons
100
102
97
102
Årligt i %
2,2 %
-4,8 %
4,6 %
Kilde: Eurostat, oplysninger i klagen og besvarelser af spørgeskemaet
(65)
I løbet af den betragtede periode faldt EU-forbruget en anelse med 2 %. Først steg forbruget fra 2007 til 2008 med 2,2 %, og derefter faldt det fra 2008 til 2009 med 4,8 %. Fra 2009 til udgangen af UP steg forbruget igen med 4,6 %.
(66)
Den økonomiske nedtur har bidraget til nedgangen i forbruget siden 2008, da brugerne af den pågældende vare oplevede et fald i efterspørgslen efter deres varer. I begyndelsen af UP begyndte markedssituationen at bedres en anelse, hvilket førte til en stigning i efterspørgslen efter den pågældende vare i forhold til første halvdel af 2009.
4.3. Importen til Unionen fra de pågældende lande
4.3.1. Kumulering
(67)
Kommissionen overvejede, om virkningerne af dumpingimporten fra de pågældende lande burde vurderes kumulativt, idet der blev taget hensyn til kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4. Ifølge denne artikel vurderes følgevirkningerne af indførsel fra mere end ét land, der samtidig er omfattet af antidumpingundersøgelser, kun kumulativt, hvis det fastslås, at a) den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og at den importerede mængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af importen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i Fællesskabet fremstillede samme vare.
(68)
De dumpingmargener, der er fastsat i forbindelse med importen fra hvert af de pågældende lande, ligger over den ubetydelighedsgrænse, der er fastsat i grundforordningens artikel 9, stk. 3, dvs. 2 % af eksportpriserne, og den importerede mængde fra hvert af de pågældende lande ligger over den tærskel for markedsandelen på 1 %, der er fastsat i grundforordningens artikel 5, stk. 7.
(69)
Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at konkurrencebetingelserne både mellem de dumpingimporterede varer indbyrdes og mellem de dumpingimporterede varer og samme vare var sammenlignelige. Det kunne konstateres, at gennemsnitspriserne på import fra alle de pågældende lande faldt i den betragtede periode og fulgte den samme tendens. Endvidere var den undersøgte vare importeret fra de pågældende lande identisk i enhver henseende, den er indbyrdes udskiftelig og sælges i Unionen gennem sammenlignelige salgskanaler og på ensartede kommercielle vilkår, således at den konkurrerer indbyrdes og med den undersøgte vare fremstillet i Unionen.
(70)
På dette grundlag konkluderes det foreløbigt, at alle betingelserne for at foretage kumulativ vurdering er opfyldt, og at virkningerne af dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande derfor bør vurderes samlet i forbindelse med skadesanalysen.
4.3.2. Data om mængde, pris og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
Import fra de pågældende lande
2007
2008
2009
UP
tons
112 523
177 286
165 386
176 279
Indeks: 2007 = 100
100
158
147
157
Årligt i %
57,6 %
-6,7 %
6,6 %
Markedsandel
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
154
151
154
Årligt i %
54,2 %
-2,0 %
1,9 %
Gennemsnitlig pris i EUR/tons
942
1 017
837
882
Indeks: 2007 = 100
100
108
89
94
Årligt i %
8 %
-18 %
5 %
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(71)
Udtrykt i mængde steg importen fra de pågældende lande væsentligt med 57 % i den betragtede periode. Den største stigning registreredes mellem 2007 og 2008, hvor importen steg med 58 %. Derefter faldt importen en anelse i 2009 og steg igen til niveauet i 2008 i UP.
(72)
Gennemsnitspriserne på import fra de pågældende lande svingede voldsomt i den betragtede periode, svarende til et samlet fald på 6 %. I hele den betragtede periode var gennemsnitspriserne på import fra de pågældende lande konstant lavere end de priser, der blev fastsat i resten af verden og af EU-erhvervsgrenen, svarende til en stigning i de pågældende landes markedsandel.
(73)
De pågældende landes markedsandel steg væsentligt med 54 % i den betragtede periode. Den største stigning fandt sted mellem 2007 og 2008. Der kunne konstateres en begrænset nedgang i importen under den økonomiske krise, og derfor faldt de pågældende landes markedsandel med 2 % mellem 2008 og 2009, men de genvandt dog denne markedsandel inden udgangen af den betragtede periode.
4.3.2.1. Prisunderbud
(74)
For at kunne undersøge prisunderbuddet blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-erhvervsgrenen solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra de pågældende lande ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen. Prissammenligningen blev foretaget for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering og efter fradrag af nedslag og rabatter. Sammenligningen viste, at der forekom betydelige prisunderbudsmargener, udtryk i procent af EU-erhvervsgrenens salgspriser i undersøgelsesperioden (op til 16 %). Disse prisunderbudsmargener tyder på, at importen fra de pågældende lande udøvede et pristryk på EU-markedet.
(75)
Underbudsmargenerne for de pågældende lande var som følger:
Land
Underbudsmargen
Indien
mindst - 0,5 og højst 16 %
Indonesien
mindst - 12,1 og højst - 3,2 %
Malaysia
mindst - 10,4 og højst 15,1 %
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation (3)
4.4.1. Indledende bemærkninger
(76)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation fra 2007 til udgangen af UP.
4.4.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
EU-erhvervsgrenens produktion
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
90
77
83
EU-erhvervsgrenens kapacitet
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
109
103
98
Kapacitetsudnyttelse
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
83
75
85
Kilde: Spørgeskemabesvarelser
(77)
Fra 2007 til 2009 faldt EU-produktionen væsentligt med 23 %, men steg en anelse mellem 2009 og udgangen af UP, svarende til et samlet fald på 17 % i den betragtede periode. Det skal bemærkes, at selv om EU-forbruget faldt med ca. 5 % mellem 2008 og 2009, faldt EU-erhvervsgrenens produktion langt mere, med 15 %, og at produktionen ikke formåede at drage fordel af stigningen i EU-forbruget i UP.
(78)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med ca. 2 % i den betragtede periode. Efter en stigning på ca. 9 % i 2008 blev kapaciteten reduceret i de følgende år, svarende til en samlet reduktion på 2 % i den betragtede periode.
(79)
Men i lighed med de faldende produktionsmængder blev kapacitetsudnyttelsen reduceret med 15 % i den betragtede periode. Den største nedgang fandt sted i 2009 under den generelle økonomiske krise og blev udlignet en anelse i UP.
4.4.3. Salg og markedsandel
(80)
Salgstallene i tabellen nedenfor vedrører salget udtrykt i mængde og værdi til den første ikke forretningsmæssigt forbundne kunde på EU-markedet.
Salget udtrykt i mængde til ikke forretningsmæssigt forbundne i EU
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
85
79
82
Årligt i %
-15,4 %
-6,5 %
4,3 %
Salget udtrykt i værdi til ikke forretningsmæssigt forbundne i EU (EUR)
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
102
85
88
Årligt i %
1,6 %
-16,6 %
3,9 %
Markedsandel (EU-erhvervsgrenen)
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
88
87
88
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(81)
Salgsmængderne og markedsandelen faldt mellem 2007 og UP med henholdsvis 18 % og 12 %. I begyndelsen af den betragtede periode, dvs. fra 2007 til 2008, faldt EU-erhvervsgrenens salgsvolumen med 15 % til trods for en stigning i EU-forbruget, og den mistede 12 % af markedsandelen. I 2009 faldt EU-forbruget, hvilket førte til en yderligere nedgang i EU-erhvervsgrenens salgsvolumen på 6,5 %. I UP steg EU-salget en anelse i tråd med det øgede EU-forbrug. Markedsandelen forblev dog konstant fra 2008 til udgangen af UP.
4.4.4. EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser
Enhedspris, salg til ikke forretningsmæssigt forbundne i EU
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
120
107
107
Årligt i %
20,1 %
-10,8 %
-0,4 %
Kilde: Spørgeskemabesvarelser
(82)
Priserne steg betydeligt fra 2007 til 2008, med 20 %. Det skal bemærkes, at de eksporterende producenter også øgede deres priser i denne periode, selv om det var med langt mindre end EU-erhvervsgrenen.
(83)
I 2009 blev EU-erhvervsgrenen nødt til at reducere priserne for at imødegå presset fra den øgede import fra de pågældende lande. I 2008 steg importen fra disse lande med 57 %, og priserne var væsentligt lavere end EU-erhvervsgrenens. EU-erhvervsgrenen kunne dog ikke reducere sine priser til det samme niveau som de eksporterende producenter.
(84)
I UP fastholdt EU-erhvervsgrenen prisniveauet fra 2009, svarende til en samlet prisstigning i den betragtede periode på 7 %.
4.4.5. Lagerbeholdninger
(85)
EU-erhvervsgrenens lagerbeholdninger faldt med 33 % i den betragtede periode. Lagerbeholdningerne faldt navnlig meget mellem 2008 og UP med 51 %.
EU-erhvervsgrenens slutlagre
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
128
86
67
Årligt i %
27,7 %
-33,0 %
-21,1 %
Lagre i forhold til produktion
5,0 %
7,1 %
5,6 %
4,1 %
Kilde: Spørgeskemabesvarelser
4.4.6. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
EU-erhvervsgrenens beskæftigelse
2007
2008
2009
UP
Samlede antal ansatte i forbindelse med den pågældende vare (inkl. tavse producenter)
Indeks: 2007 = 100
100
97
91
87
Gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat (EUR)
Indeks: 2007 = 100
100
102
101
106
Produktivitet (enhed/ansat)
Indeks: 2007 = 100
100
93
85
96
Kilde: Spørgeskemabesvarelser
(86)
Som følge af en indskrænkning af EU-erhvervsgrenen blev antallet af ansatte reduceret i overensstemmelse hermed, dvs. med 13 %, i den betragtede periode. Arbejdskraftomkostningerne pr. ansat steg en anelse i den betragtede periode med 6 %. Dette betragtes som en naturlig stigning, som ligger under inflationsraten for den betragtede periode.
4.4.7. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
Rentabilitet, EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne
2007
2008
2009
UP
nettotab/omsætning i %
Indeks: 2007 = 100
100
76
408
236
Negativ likviditet, EU-erhvervsgrenen (EUR)
Indeks: 2007 = 100
100
- 249
1 178
439
Likviditet i % af EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne
-1,3 %
3,7 %
-24,5 %
-7,9 %
Indeks: 2007 = 100
100
- 285
1 899
609
EU-erhvervsgrenens investeringer (EUR)
Indeks: 2007 = 100
100
56
68
65
Årligt i %
-43,8 %
20,6 %
-4,2 %
Negativt afkast af EU-erhvervsgrenens investeringer
Indeks: 2007 = 100
100
136
510
320
Kilde: Spørgeskemabesvarelser
(87)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet som nettooverskuddet (i dette tilfælde tabet) før skat ved salg af samme vare udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Det kunne konstateres, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet har været negativ siden begyndelsen af den berørte periode i 2007, og i den betragtede periode øgedes tabene væsentligt. Efter en nedgang i tabene i 2008 steg de igen betydeligt i 2009 under den generelle økonomiske krise. Det økonomiske opsving i UP gjorde det dog muligt for EU-erhvervsgrenen at mindske sine tab i forhold til omsætningen, men det lykkedes dog langt fra at vende tilbage til positive overskudstal.
(88)
Tendensen, som fremgår af likviditeten, der er erhvervsgrenens evne til at selvfinansiere sine aktiviteter, afspejler i stort omfang udviklingen i rentabiliteten. Likviditeten var negativ i 2007 og udviste en væsentlig forringelse i den betragtede periode. Det samme kan siges om investeringsafkastet, som udviste en tilsvarende negativ udvikling i tråd med de negative resultater, som EU-erhvervsgrenen opnåede i den betragtede periode.
(89)
Af ovenstående fremgår det, at EU-erhvervsgrenens evne til at investere blev begrænset, da likviditeten forværredes markant i den betragtede periode. Derfor faldt investeringerne med ca. 35 % i den betragtede periode.
4.4.8. Vækst
(90)
EU-forbruget forblev ret stabilt i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens salgsvolumen og markedsandel faldt dog i denne periode med henholdsvis 18 % og 12 %.
4.4.9. Den faktiske dumpingmargens størrelse
(91)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på de pågældende landes dumpingimport kan den faktiske dumpingmargens virkning for EU-erhvervsgrenen ikke anses for ubetydelig.
4.5. Konklusion vedrørende skade
(92)
Undersøgelsen har vist, at de fleste skadesindikatorer såsom produktion (- 17 %), kapacitetsudnyttelse (- 13 %), salgsmængde (- 18 %), markedsandel (- 12 %) og beskæftigelse (- 14 %) forværredes i den betragtede periode. Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, som f.eks. likviditet og rentabilitet, påvirket i alvorlig grad. Dette betyder, at EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital blev undermineret, navnlig i UP.
(93)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(94)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande forvoldte EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kunne betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne være skadevoldende for EU-erhvervsgrenen, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
5.2. Virkninger af dumpingimporten
(95)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget forblev ret stabilt i den betragtede periode, hvorimod de dumpede importmængder fra de pågældende lande steg betydeligt, dvs. med 57 %.
(96)
Dumpingimporten fra de pågældende lande udøvede pres på EU-erhvervsgrenen, særlig i 2008, da importen steg med 58 %. I det år var de pågældende landes priser ifølge Eurostat meget lavere end EU-erhvervsgrenens. Som følge heraf faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med ca. 12 %, mens de pågældende lande øgede deres markedsandel med 54 %.
(97)
For at imødegå presset sænkede EU-erhvervsgrenen sine priser i 2009. Selv om importmængderne fra de pågældende lande faldt (- 6,7 %) i tråd med den økonomiske nedgang og EU-markedets indskrænkning, faldt importpriserne mere end EU-erhvervsgrenens priser, og det forhindrede EU-erhvervsgrenen i at genvinde den tabte markedsandel.
(98)
I UP blev EU-erhvervsgrenen nødt til at reducere priserne yderligere, men de pågældende landes underbud, baseret på kontrollerede eksporttal, lå fortsat på 3 %. EU-erhvervsgrenens salg steg igen en anelse udtrykt i mængde (+ 4,3 %) og værdi (+ 3,9 %), men selv om prisforskellen i forhold til de pågældende landes importpriser mindskedes, var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at drage fordel af stigningen i forbruget, og markedsandelen forblev uændret. Samtidig kunne der konstateres en yderligere stigning i importmængderne fra de pågældende lande (6,6 %) og i markedsandelen (2 %) i UP.
5.3. Andre faktorers indvirkning
(99)
De andre faktorer, som blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhæng, er import fra andre lande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater og den økonomiske krises indvirkning.
5.3.1. Import fra andre lande (Resten af verden - RV)
RV-importmængder (Eurostat)
2007
2008
2009
UP
tons
32 874
31 446
38 295
30 495
Indeks: 2007 = 100
100
96
116
93
Årligt i %
-4,3 %
21,8 %
-20,4 %
RV-markedsandel
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
94
120
91
Årligt i %
-6,4 %
27,9 %
-23,9 %
Gennemsnitlig RV-pris i EUR/tons (Eurostat)
1 217
1 358
1 129
1 122
Indeks: 2007 = 100
100
112
93
92
Årligt i %
12 %
-17 %
-1 %
Kilde: Eurostat
(100)
Ifølge Eurostat faldt importen udtrykt i mængde til Unionen af den undersøgte vare med oprindelse i visse tredjelande, der ikke er berørt af undersøgelsen, med 7 % i den betragtede periode. Den tilsvarende markedsandel for disse lande faldt med 9 %.
(101)
Gennemsnitspriserne for disse importerede varer lå over de pågældende landes eksporterende producenters priser og over EU-erhvervsgrenens priser.
(102)
På grundlag af ovenstående konkluderedes det foreløbigt, at importen fra disse tredjelande ikke bidrog til den væsentlige skade, der var blevet påført EU-erhvervsgrenen.
5.3.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
Salget udtrykt i mængde ved eksport til ikke forretningsmæssigt forbundne
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
38
52
45
Årligt i %
-62,4 %
38,0 %
-14,0 %
Salget udtrykt i værdi ved eksport til ikke forretningsmæssigt forbundne
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
78
74
76
Årligt i %
-21,6 %
-5,9 %
3,5 %
Enhedssalgspris ved eksport til ikke forretningsmæssigt forbundne
2007
2008
2009
UP
Indeks: 2007 = 100
100
208
142
171
Årligt i %
108,4 %
-31,9 %
20,3 %
(103)
EU-erhvervsgrenens eksportsalg udtrykt i mængde faldt med 55 % i den betragtede periode. Følgerne af nedgangen blev dog til dels udlignet af en stigning i den gennemsnitlige enhedssalgspris på 71 % i den samme periode, hvorved faldet i eksportsalget udtrykt i værdi blev begrænset til 24 %. Da eksportsalget kun tegnede sig for 5 % af det samlede salg i UP, har de beskrevne forhold ført til den foreløbige konklusion, at eksportresultaterne ikke bryder årsagssammenhængen mellem den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og importen fra de pågældende lande.
5.3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(104)
Den økonomiske krise bidrog til indskrænkningen i EU-forbruget og til pristrykket. Den lave efterspørgsel efter den undersøgte vare medførte et fald i EU-erhvervsgrenens produktion og bidrog delvis til trykket på salgspriserne.
(105)
Under normale økonomiske forhold uden et kraftigt pristryk og øget dumpingimport ville Unionen muligvis have haft svært ved at klare nedgangen i forbruget og stigningen i de faste omkostninger pr. enhed på grund af reduceret kapacitetsudnyttelse mellem 2007 og UP. Dumpingimporten har dog forværret virkningerne af den økonomiske nedgang og gjort det umuligt at sælge til priser, som ligger over kostprisen.
(106)
Ud fra ovenstående har faldet i EU-efterspørgslen i tilknytning til den økonomiske krise bidraget til den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen. Det bryder dog ikke årsagssammenhængen med dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(107)
Ovennævnte analyse har vist, at dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande steg kraftigt i mængde og markedsandel i den betragtede periode. Desuden konstateredes det, at importen skete til dumpingpriser, der lå under EU-erhvervsgrenens priser for tilsvarende varetyper på EU-markedet.
(108)
Denne stigning i mængde og markedsandel for dumpingimporten til lave priser fra de pågældende lande var sammenfaldende med en generel vedvarende stigning i forbruget i Unionen i den betragtede periode, men også sammenfaldende med den negative udvikling i EU-erhvervsgrenens markedsandel i samme periode. Endvidere lykkedes det til trods for den generelle økonomiske afmatning og faldet i EU-forbruget fra 2008 og fremefter for eksportørerne fra de pågældende lande at bevare deres markedsandel ved at reducere priserne, der fortsat underbød EU-priserne. Samtidig blev der observeret endnu en negativ udvikling i EU-erhvervsgrenens markedsandel og i de vigtigste indikatorer for dennes økonomiske situation. Den kraftige stigning i dumpingimporten fra Indien, Indonesien og Malaysia til lave priser, som konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser, førte rent faktisk til et fald i EU-erhvervsgrenens rentabilitet i den betragtede periode og dermed til svære tab i UP.
(109)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(110)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der behørigt blev skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderedes det foreløbigt, at dumpingimporten fra Indien, Indonesien og Malaysia har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkning
(111)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for de foreløbige konklusioner om skadevoldende dumping var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foreløbige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
6.2. EU-erhvervsgrenen
(112)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra Indien, Indonesien og Malaysia. Der mindes om, at hovedparten af skadesindikatorerne udviste en negativ tendens i den betragtede periode. Navnlig skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. likviditet, investeringsafkast og rentabilitet, blev påvirket i alvorlig grad. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(113)
Det forventes, at indførelsen af midlertidig antidumpingtold vil genoprette effektive handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på den undersøgte vare, så de afspejler omkostningerne i forbindelse med de forskellige komponenter og markedsvilkårene. Det kan forventes, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med yderligere positive virkninger for den økonomiske situation og rentabiliteten.
(114)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importen af den undersøgte vare med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
6.3. Importører
(115)
Der blev udsendt spørgeskemaer til 21 importører i Unionen. Kun to importører, begge fra Det Forenede Kongerige, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og tegnede sig tilsammen for 0,3 % af den samlede import fra de pågældende lande i UP. Der blev kun aflagt besøg hos den største importør. Under besøget på virksomheden nægtede importøren dog at give adgang til regnskabet, og de relevante oplysninger kunne derfor ikke kontrolleres. Selv om det stod klart, at eventuelle antidumpingforanstaltninger ville påføre virksomheden større omkostninger, ville sådanne foranstaltninger ikke afstedkomme alvorlige problemer for virksomhedens aktiviteter, selv med de samme kunder, eller om nødvendigt ved omlægning af forretningsområdet.
(116)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at denne importør burde være i en situation, hvor virksomheden kan videregive i det mindste en del af omkostningsstigningen til sine kunder og/eller skifte til andre forsyningskilder, selv om eventuelle midlertidige antidumpingforanstaltninger ville få en negativ indvirkning på ovennævnte importør. Derfor formodes indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger ikke at have en negativ indvirkning på importørerne.
6.4. Brugerne
(117)
Brugerne af den undersøgte vare har udvist stor interesse i denne sag. Ud af de 97 brugere, der blev kontaktet, har 21 samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen. De samarbejdsvillige brugere tegnede sig for ca. 25 % af importen til EU af den pågældende vare i UP. Virksomhederne befinder sig spredt i hele Unionen og inden for sektorer, som beskæftiger sig med produkter til personlig pleje, husholdningsvaskemidler og vaskemidler til industrielt brug.
(118)
Der blev aflagt besøg på 5 af de 21 virksomheder, og de tegnede sig for 18 % af den samlede EU-import af den undersøgte vare fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden. De efterprøvede oplysninger viser, at den undersøgte vare udgør en betydelig del af virksomhedernes udgifter til produktionsstrukturer, dvs. mellem 10 % og 20 %, afhængigt af slutproduktet.
(119)
I tre af de fem besøgte virksomheder arbejder ca. 15 % af det samlede antal ansatte inden for sektorer, som bruger den pågældende vare, i en virksomhed var der tale om ca. 70 %, mens den sidste ikke lå inde med sådanne oplysninger på grund af den komplicerede selskabsstruktur og varesortimentet.
(120)
I undersøgelsesperioden svarede den del af forretningsaktiviteterne, hvor der blev gjort brug af den undersøgte vare, for de besøgte virksomheder til 22 % i gennemsnit af de samlede aktiviteter, mens fortjenstmargenen inden for disse forretningsaktiviteter udgjorde ca. 6 %. Da de foreslåede foranstaltninger er af relativt beskedent omfang skønnedes det derfor, at midlertidig antidumpingtold på importen fra de pågældende lande generelt vil få en ret begrænset virkning. Visse brugere hævdede, at antidumpingforanstaltninger ville føre til mangel på den undersøgte vare i Unionen, i og med at der kun findes to store EU-producenter, og at efterspørgslen efter den undersøgte vare stiger mere og mere. Det skal dog bemærkes, at de foreslåede foranstaltninger er af så relativt begrænset omfang, at de ikke burde udelukke muligheden for at importere den undersøgte vare fra de pågældende lande. Endvidere udnyttede de to EU-producenter ikke deres kapacitet fuldt ud i den betragtede periode. Ydermere er import fra andre tredjelande, som ikke er genstand for foranstaltninger, også altid en mulighed. Derfor blev denne påstand afvist.
(121)
Selv om de fleste brugere sandsynligvis vil blive påvirket negativt af foranstaltningerne over for importen fra de pågældende lande, forekommer indvirkningen således generelt begrænset. Derfor blev det ud fra de tilgængelige oplysninger foreløbigt konkluderet, at virkningen af antidumpingforanstaltningerne på importen af den undersøgte vare med oprindelse i de pågældende lande sandsynligvis ikke vil få en væsentlig negativ indvirkning for brugerne af den pågældende vare.
6.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(122)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser foreløbigt konkluderet, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af den undersøgte vare med oprindelse i de pågældende lande.
7. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(123)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og EU's interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
7.1. Skadestærskel
(124)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede dumpingmargener taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-erhvervsgrenen har befundet sig i, til ophør.
(125)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(126)
Derfor blev skadestærsklen beregnet på grundlag af en sammenligning mellem dumpingimportens gennemsnitlige pris og EU-erhvervsgrenens målpris. Målprisen blev fastsat ved at beregne EU-erhvervsgrenens nulpunktssalgspris (da den led tab i UP) og lægge målfortjenstmargenen til denne salgspris. EU-erhvervsgrenen hævdede, at 15 % ville være passende som målfortjenstmargen, men kunne ikke dokumentere hvorfor. Derfor blev målfortjenstmargenen foreløbigt sat til 7,7 %, svarende til den laveste fortjenstmargen hos en af de klagende i det sidste fortjenstgivende år inden den betragtede periode.
(127)
Den gennemsnitlige underbudsmargen blev fastsat til 24,2 % for Indien, 9,1 % for Indonesien og 25,7 % for Malaysia.
7.2. Midlertidige foranstaltninger
(128)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia svarende til den lavest fundne dumpingmargen og skadestærskel i henhold til reglen om den lavest mulige told. I alle undtagen et tilfælde er de midlertidige antidumpingtoldsatser fastsat på grundlag af dumpingmargenen.
(129)
På grundlag af ovenstående foreslås følgende midlertidige antidumpingtoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold i %
Indien
VVF Limited
4,8
Alle andre virksomheder
9,3
Indonesien
P.T. Ecogreen Oleochemicals
6,3
P.T. Musim Mas
4,3
Alle andre virksomheder
7,6
Malaysia
KL-Kepong Oleomas (KLK)
5,0
Emery
5,3
Alle andre virksomheder
13,8
(130)
Antidumpingtolden for individuelle virksomheder i denne forordning blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. Den afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Denne told finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt tolden for »alle andre virksomheder«.
(131)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(132)
For at sikre korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til EU i UP.
(133)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige undersøgelsesresultater, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af mættede fedtalkoholer med en carbonkædelængde på C8, C10, C12, C14, C16 eller C18 (ekskl. forgrenede isomerer), herunder rene mættede fedtalkoholer (også benævnt »single cuts«), blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalt klassificeret som C8-C10), blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalt klassificeret som C12-C14), og blandinger, der hovedsagelig indeholder en kombination af carbonkædelængderne C16-C18, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 og ex 3823 70 00 (Taric-kode 2905168510, 2905190060, 3823700011 og 3823700091) og med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold i %
Taric-tillægskode
Indien
VVF Limited, Sion (East), Mumbai
4,8
B110
Alle andre virksomheder
9,3
B999
Indonesien
PT. Ecogreen Oleochemicals, Kabil, Batam
6,3
B111
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
4,3
B112
Alle andre virksomheder
7,6
B999
Malaysia
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd, Petaling Jaya, Selangor Darul Ehsan
5,0
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
5,3
B114
Alle andre virksomheder
13,8
B999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i EU er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning finder anvendelse i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2011.
A BIZOTTSÁG 446/2011/EU RENDELETE
(2011. május 10.)
az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
2010. augusztus 13-án az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Indiából, Indonéziából és Malajziából (a továbbiakban: az érintett országok) származó egyes zsíralkoholok és keverékeik (a továbbiakban: a vizsgált termék) Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
A dömpingellenes eljárás megindítására azt követően került sor, hogy két uniós gyártó, a Cognis GmbH és a Sasol Olefins & Surfactants GmbH (a továbbiakban: a panaszosok) 2010. június 30-án panaszt nyújtottak be. Mindkét vállalat a német jog szerint bejegyzett, németországi, franciaországi és olaszországi telephellyel rendelkező társaság. E két vállalat a vizsgált termék uniós össztermelésének döntő hányadát adja, ebben az esetben több mint 25 %-át. A panasz olyan prima facie bizonyítékot tartalmazott az érintett országokból származó érintett termék dömpingjére és az abból eredő jelentős kárra vonatkozóan, amely elegendőnek minősült az eljárás megindításának indokolásához.
1.2. Az eljárásban érintett felek
(3)
A Bizottság hivatalosan értesítette a panaszosokat, az egyéb ismert uniós gyártókat, az érintettként ismert importőröket/kereskedőket és felhasználókat, az ismert exportáló gyártókat és az érintett exportáló országok képviselőit az eljárás megindításáról. Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat vagy szóbeli meghallgatást kérjenek.
(4)
A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(5)
Tekintettel arra, hogy a panasz alapján sok importőrt azonosítottak, az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban az importőrök esetében mintavételt helyeztek kilátásba. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglalt határidőn belül négy importőr adta meg a kért tájékoztatást, és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Mivel kevés importőr jelentkezett, az a döntés született, hogy nem alkalmaznak mintavételt.
(6)
A Bizottság kérdőíveket küldött az exportáló gyártóknak, az uniós gyártóknak, az importőröknek és valamennyi felhasználónak és beszállítónak, amelyeket érintettként ismert, továbbá mindazoknak a feleknek, amelyek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül ezt kérték.
(7)
A kérdőívekre öt uniós gyártó, két importőr, 21 uniós felhasználó, két indiai exportáló gyártó, két indonéziai exportáló gyártó és a velük kapcsolatban álló kereskedők, valamint három malajziai exportáló gyártó és a velük kapcsolatban álló kereskedők adtak választ.
(8)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping, az abból eredő kár és az uniós érdek előzetes meghatározása szempontjából szükségesnek tartott. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
-
Cognis GmbH, Németország
-
Cognis France S.A.S., Franciaország
-
Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Németország
b)
Uniós importőrök:
-
Oleo Solutions Ltd, Egyesült Királyság
c)
Uniós felhasználók:
-
Henkel AG & Co., Németország
-
PCC Rokita SA, Lengyelország
-
Procter & Gamble International Operations SA, Svájc
-
Unilever, Hollandia
-
Zshimmer & Schwarz Italiana SpA, Olaszország
d)
Indiai exportáló gyártók:
-
Godrej Industries Limited, Mumbai és Taluka Valia
-
VVF Limited, Mumbai
e)
Indonéz exportáló gyártók:
-
P.T. Ecogreen Oleochemicals és a vele kapcsolatban álló vállalatok, Batam, Szingapúr, Dessau
-
P.T. Musim Mas és a vele kapcsolatban álló vállalatok, Medan, Szingapúr, Hamburg
f)
Malajziai exportáló gyártók:
-
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok, Prai, Emmerich
-
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok, Petaling Jaya, Hamburg
-
Emery Oleochemicals Sdn. Bhd., Telok Panglima Garang
1.3. Vizsgálati időszak
(9)
A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2009. július 1. és 2010. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2007. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig terjedő időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(10)
Az érintett termék az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó, C8, C10, C12, C14, C16 vagy C18 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó telített zsíralkoholok (az elágazó láncú izomereket nem ideértve), beleértve a telített egységes zsíralkoholokat (más néven „egységes frakciók”), valamint a döntő részben C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket (általános megnevezésük: C8-C10 keverék), a döntő részben C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket (általános megnevezésük: C12-C14 keverék), valamint a döntő részben C16-C18 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket (a továbbiakban: érintett termék), amelyek jelenleg az ex 2905 16 85, a 2905 17 00, az ex 2905 19 00 és az ex 3823 70 00 KN-kód alá tartoznak.
(11)
A vizsgált termék olyan köztes termék, amelyet természetes (olajkémiai) vagy szintetikus (petrolkémiai) forrásból állítanak elő, például természetes zsírokból és olajokból, nyersolajból, földgázból, cseppfolyósított földgázból és szénből. Főként zsíralkohol-szulfátok, zsíralkohol-etoxilátok és zsíralkohol-éter-szulfátok (úgynevezett felületaktív anyagok) előállításához használják alapanyagként. A felületaktív anyagokat detergensek, háztartási szerek, tisztítószerek, tisztálkodószerek előállításához használják.
2.2. Hasonló termék
(12)
Megállapították, hogy az Unióba Indiából, Indonéziából és Malajziából exportált termék, az ezen országokban előállított és belföldön értékesített termék, valamint az Unióban az uniós gyártók által előállított és értékesített termék alapvető fizikai és műszaki jellemzői és felhasználási formái megegyeznek. Ezért ezeket a termékeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében ideiglenesen hasonló terméknek tekintik.
(13)
A vizsgálatok során egyesek azt állították, hogy az egyik panaszos telephelyeinek egyikén olyan termékeket gyárt, amelyek elágazó láncú izomer molekulákat tartalmaznak, ezek pedig nem tartoznak a termék fogalmi körébe, ezért ezt a terméket nem szabad hasonló terméknek tekinteni. Ideiglenesen megállapítható, hogy ez az állítás bizonyított, ezért az e gyártóra vonatkozó adatokat nem használták fel a kár felméréséhez. Meg kell jegyezni, hogy két másik vállalatot, amelyek közül az egyik együttműködött a vizsgálatban, ugyanezen okokból szintén ki kellett zárni az uniós gazdasági ágazat fogalmi köréből.
3. DÖMPING
3.1. India
3.1.1. Rendes érték
(14)
A rendes érték meghatározásához először minden egyes exportáló gyártó tekintetében megállapították, hogy a hasonló termék független vevők számára történő belföldi értékesítésének összmennyisége reprezentatív-e az Unióba irányuló exportértékesítés összmennyiségéhez képest. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha az érintett termék belföldi értékesítésének összmennyisége eléri az Unióba irányuló exportértékesítése összmennyiségének 5 %-át. Megállapították, hogy a hasonló termék egyes exportáló gyártók általi belföldi összértékesítése reprezentatív.
(15)
A valamely exportáló gyártó által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyeket az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Valamely terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus érintett exportáló gyártó által belföldön független vevőknek értékesített teljes mennyisége legalább 5 %-a volt az általa uniós exportra értékesített hasonló terméktípus teljes mennyiségének.
(16)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy az egyes terméktípusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósított értékesítésnek tekinthetők-e. Ezt olyan módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(17)
Azon terméktípusoknál, amelyek belföldi piacon értékesített mennyiségének több mint 80 %-át az egységköltségnél többért értékesítették, és amelyek esetében az eladási ár súlyozott átlaga legalább az egységnyi előállítási költség szintjén volt, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési mennyiségére alkalmazott tényleges belföldi árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(18)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
3.1.2. Exportár
(19)
Mindkét indiai exportáló gyártó közvetlenül független uniós vevőknek értékesítette az érintett terméket. Az exportárakat ezért az említett független vevők által az érintett termékért ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árak alapján határozták meg, az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően.
3.1.3. Összehasonlítás
(20)
A rendes értéket és az exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(21)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették azokat a különbségeket, amelyek az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásolják. Ennek alapján a közvetett adók, a fuvarozási, a biztosítási, az anyagmozgatási, a rakodási és a mellékköltségek, a csomagolási költségek és a hitelköltségek, továbbá a jutalékok különbségeit - adott és indokolt esetben - kiigazították.
(22)
Mindkét exportáló gyártó azt kérte, hogy ne vegyék figyelembe azokat az értékesítéseket a dömpingkülönbözet kiszámításánál, amelyeket az uniós panaszosok egyikének teljesítettek a vizsgálati időszakban, mivel ezek az értékesítések jelentős mennyiségekről szóltak, erőteljesen nyomott árakon. Ugyanakkor nincs jogi indoka annak, hogy az érintett termékek e kiviteleit miért ne lehetne figyelembe venni a dömpingkülönbözet kiszámításánál. Ezért mindkét exportáló gyártó kérelmét elutasították.
(23)
Mindkét exportáló gyártó kérte az átváltási árfolyam kiigazítását, azzal érvelve, hogy az indiai rúpiát (INR) 2009-től tartósan felértékelték az euróval (EUR) szemben, ezért ez torzíthatja a dömpinggel kapcsolatos számításokat. A kérelem olyan értékesítésekre vonatkozott, amelyeket 2010 januárjától EUR-ban teljesítettek, és arra irányult, hogy az ezen értékesítések INR-re történő átváltására használt árfolyam, azaz az értékesítés hónapjában érvényes árfolyam helyett a két hónappal korábbi árfolyamot vegyék figyelembe. A 2. cikk (10) bekezdésének j) pontja bizonyos körülmények között valóban lehetőséget biztosít az átváltási árfolyam kiigazítására. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy az INR felértékelésére csak a vizsgálati időszak második felében került sor. Meg kell jegyezni továbbá azt is, hogy mindkét indiai vállalat gyakran, rendszeres időközönként emelte árait a fő uniós vevőivel szemben az érintett időszakban, és hogy a panaszosok által az Unióban alkalmazott árak szintén folyamatosan emelkedtek a vizsgálati időszak második felében. Ezért nem bizonyított egyértelműen, hogy az INR felértékelése nem tükröződött időszerűen az indiai exportáló gyártók által uniós vevőikkel szemben megállapított árakban, vagy hogy az a dömpinggel kapcsolatos számítások során alkalmazott jogellenes szankciót jelentett volna. Ezért mindkét vállalat kérelmét elutasították.
3.1.4. Dömpingkülönbözet
(24)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözet megállapítására az együttműködő indiai exportáló gyártók esetében úgy került sor, hogy a súlyozott átlagos rendes értéket összehasonlították a súlyozott átlagos exportárral.
(25)
A panaszban szereplő, illetve az együttműködő indiai exportáló gyártóktól kapott információk alapján, és figyelembe véve a rendelkezésre álló statisztikai adatokat, megállapítható, hogy az érintett terméknek Indiában nincs más gyártója. Ezért az India esetében megállapítandó országos dömpingkülönbözetnek meg kell egyeznie az együttműködő exportáló gyártók esetében megállapított legmagasabb dömpingkülönbözettel.
(26)
Ez alapján az ideiglenes dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Minden más vállalat
9,3 %
3.2. Indonézia
3.2.1. Rendes érték
(27)
A rendes érték meghatározásához először minden egyes exportáló gyártó tekintetében megállapították, hogy a hasonló termék független vevők számára történő belföldi értékesítésének összmennyisége reprezentatív-e az Unióba irányuló exportértékesítés összmennyiségéhez képest. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha az érintett termék belföldi értékesítésének összmennyisége eléri az Unióba irányuló exportértékesítése összmennyiségének 5 %-át. Megállapították, hogy a hasonló termék egyes exportáló gyártók általi belföldi összértékesítése reprezentatív.
(28)
A valamely exportáló gyártó által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyeket az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Valamely terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus érintett exportáló gyártó által belföldön független vevőknek értékesített teljes mennyisége legalább 5 %-a volt az általa uniós exportra értékesített hasonló terméktípus teljes mennyiségének.
(29)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy az egyes terméktípusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósított értékesítésnek tekinthetők-e. Ezt olyan módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(30)
Azon terméktípusoknál, amelyek belföldi piacon értékesített mennyiségének több mint 80 %-át az egységköltségnél többért értékesítették, és amelyek esetében az eladási ár súlyozott átlaga legalább az egységnyi előállítási költség szintjén volt, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési mennyiségére alkalmazott tényleges belföldi árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(31)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(32)
Ha az exportáló gyártó nem értékesítette az adott terméktípust belföldön, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban határozták meg.
(33)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető fordulata szerint az exportáló gyártó hasonló termékének előállítására és a rendes kereskedelmi forgalom során történő értékesítésére vonatkozó tényleges adatokon alapult.
3.2.2. Exportár
(34)
Az exportáló gyártó vagy közvetlenül független vevők számára, vagy a Szingapúrban vagy az Unióban található, vele kapcsolatban álló kereskedelmi vállalaton keresztül exportálta termékeit az Unióba.
(35)
Azokban az esetekben, amikor az Unióba irányuló exportértékesítés közvetlenül uniós független vevők részére vagy a Szingapúrban található, kapcsolatban álló kereskedelmi vállalatokon keresztül történt, az exportárakat az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg, az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően.
(36)
Amennyiben az exportértékesítéseket egy Unióban található, kapcsolatban álló kereskedelmi vállalaton keresztül végezték, az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az első független uniós vevő által az e kapcsolatban álló kereskedőknek fizetett viszonteladási ár alapján határozták meg.
3.2.3. Összehasonlítás
(37)
A rendes értéket és az exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(38)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették azokat a különbségeket, amelyek az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásolják. Ennek alapján a közvetett adók, a fuvarozási, a biztosítási, az anyagmozgatási, a rakodási és a mellékköltségek, a csomagolási költségek és a hitelköltségek, továbbá a jutalékok különbségeit - adott és indokolt esetben - kiigazították.
(39)
Az egyik vállalat a fizikai jellemzőkben rejlő különbségek alapján kért kiigazítást, mivel folyékony és szilárd halmazállapotú vizsgált terméket is exportál az EU-ba, belföldi piacon viszont csak szilárd halmazállapotút értékesít, a folyékony halmazállapotú vizsgált termék ára pedig alacsonyabb, mint a szilárd halmazállapotúé. A vállalat ugyanakkor nem számszerűsítette ezt a kiigazítást. A szilárd és folyékony halmazállapotú vizsgált termék exportárának egyszerű összehasonlítása alapján nem lehet a fizikai jellemzők különbözőségeire tekintettel kiigazítást megadni. Ráadásul a vállalat számviteli rendszere alapján sem lehet megfelelően elkülöníteni a szilárd és a folyékony termék költségkülönbségeit. Ezért nem lehetett az esetleges kiigazítást megbízhatóan kiszámítani, ennélfogva a kérelmet el kellett utasítani.
(40)
A panaszosok azt állították, hogy Indonéziában az energiaköltségeket torzítják a nagyon olcsó és támogatott energiaárak. Ugyanakkor nem nyújtottak be megalapozott információkat arra vonatkozóan, hogy a belföldi és exporttermelés energiaköltségének ilyen torzulása mennyiben érintené a dömpinggel kapcsolatos számításokat. Ezért ezt az állítást elutasították.
3.2.4. Dömpingkülönbözet
(41)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözet megállapítására az együttműködő indonéz exportáló gyártók esetében úgy került sor, hogy a súlyozott átlagos rendes értéket összehasonlították a súlyozott átlagos exportárral.
(42)
A panaszban szereplő, illetve az együttműködő indonéz exportáló gyártóktól kapott információk alapján, és figyelembe véve a rendelkezésre álló statisztikai adatokat, megállapítható, hogy az érintett terméknek Indonéziában nincs más gyártója. Ezért az Indonézia esetében megállapítandó országos dömpingkülönbözetnek meg kell egyeznie az együttműködő exportáló gyártók esetében megállapított legmagasabb dömpingkülönbözettel.
(43)
Ez alapján az ideiglenes dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
P.T. Ecogreen Oleochemicals
6,3 %
P.T. Musim Mas
7,6 %
Minden más vállalat
7,6 %
3.3. Malajzia
3.3.1. Rendes érték
(44)
A rendes érték meghatározásához először minden egyes exportáló gyártó tekintetében megállapították, hogy a hasonló termék független vevők számára történő belföldi értékesítésének összmennyisége reprezentatív-e az Unióba irányuló exportértékesítés összmennyiségéhez képest. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha az érintett termék belföldi értékesítésének összmennyisége eléri az Unióba irányuló exportértékesítése összmennyiségének 5 %-át. Két együttműködő exportáló gyártó esetében megállapították, hogy a hasonló termék exportáló gyártók általi belföldi összértékesítése reprezentatív. A további egy exportáló gyártó esetében nem állapították meg, hogy sor került volna független vevőknek történő belföldi értékesítésre a vizsgálati időszakban.
(45)
A valamely exportáló gyártó által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyeket az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Valamely terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus érintett exportáló gyártó által belföldön független vevőknek értékesített teljes mennyisége legalább 5 %-a volt az általa uniós exportra értékesített hasonló terméktípus teljes mennyiségének.
(46)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy az egyes terméktípusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint szokásos kereskedelmi forgalom keretében megvalósított értékesítésnek tekinthetők-e. Ezt olyan módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(47)
Azon terméktípusoknál, amelyek belföldi piacon értékesített mennyiségének több mint 80 %-át az egységköltségnél többért értékesítették, és amelyek esetében az eladási ár súlyozott átlaga legalább az egységnyi előállítási költség szintjén volt, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési mennyiségére alkalmazott tényleges belföldi árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(48)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(49)
Ha az exportáló gyártó nem értékesítette az adott terméktípust belföldön, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban határozták meg.
(50)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető fordulata szerint az exportáló gyártó hasonló termékének előállítására és a rendes kereskedelmi forgalom során történő értékesítésére vonatkozó tényleges adatokon alapult.
(51)
Azon exportáló gyártó tekintetében, amely nem értékesített belföldön a vizsgálati időszakban, az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése a) pontjának értelmében a vizsgálat alá vont másik két exportáló gyártó tekintetében a hasonló termék előállítására és a malajziai piacon való értékesítésére vonatkozóan megállapított tényleges összegek súlyozott átlagán alapult.
3.3.2. Exportár
(52)
Az exportáló gyártó vagy közvetlenül független vevők számára, vagy az Unióban található, vele kapcsolatban álló vállalaton keresztül exportálta termékeit az Unióba.
(53)
Azokban az esetekben, amikor az Unióba irányuló exportértékesítés közvetlenül független vevők részére történt, az exportárakat az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg, az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően.
(54)
Amennyiben az exportértékesítéseket egy Unióban található, kapcsolatban álló vállalaton keresztül végezték, az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az első független uniós vevő által az e kapcsolatban álló vállalatnak fizetett viszonteladási ár alapján határozták meg.
3.3.3. Összehasonlítás
(55)
A rendes értéket és az exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(56)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették azokat a különbségeket, amelyek az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásolják. Ennek alapján a fuvarozási, a biztosítási, az anyagmozgatási, a rakodási és a mellékköltségek, a csomagolási költségek és a hitelköltségek kiigazításait - adott és indokolt esetben - elvégezték.
(57)
Egy malajziai exportáló gyártó azt állította, hogy az Unióban található, vele kapcsolatban álló vállalat valójában a gyártó exportrészlege. Ennek alapján a vállalat azt állította, hogy a gyártelepi ár megállapításakor túlzott levonásokat alkalmaznának, ha teljes mértékben kiigazítanák az eladási, általános és adminisztratív költségeket, valamint a nyereségeket az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése alapján. E tekintetben a Bizottság megállapította, hogy a számlákat a kapcsolatban álló vállalat állította ki az uniós vevők számára, és az uniós vevők által teljesített kifizetések is a kapcsolatban álló vállalathoz érkeztek be. Azt is fontos megjegyezni, hogy a kapcsolatban álló vállalat értékesítéseire felárat számítottak fel. A kereskedő pénzügyi elszámolásai is azt tükrözték, hogy ő viselte a behozatal és a viszonteladás között felmerült rendes eladási, általános és adminisztratív költségeket. Ebből tehát inkább az tűnik ki, hogy a kapcsolatban álló vállalat valójában az importőr tipikus feladatait látja el. Ennek alapján a vállalat állítását a Bizottság elutasította.
(58)
A panaszosok Malajziára vonatkozóan is benyújtották ugyanazt, a (40) preambulumbekezdésben említett, az energiaköltségekkel kapcsolatos állítást, amelyet Indonézia tekintetében. Ezt az állítást ugyanazokból az okokból szintén elutasították.
3.3.4. Dömpingkülönbözet
(59)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözet megállapítására az együttműködő malajziai exportáló gyártók esetében úgy került sor, hogy a súlyozott átlagos rendes értéket összehasonlították a súlyozott átlagos exportárral.
(60)
A panaszban szereplő, illetve az együttműködő malajziai exportáló gyártóktól kapott információk alapján, és figyelembe véve a rendelkezésre álló statisztikai adatokat, megállapítható, hogy az érintett terméknek Malajziában nincs más gyártója. Ezért a Malajzia esetében megállapítandó országos dömpingkülönbözetnek meg kell egyeznie az együttműködő exportáló gyártók esetében megállapított legmagasabb dömpingkülönbözettel.
(61)
Ez alapján az ideiglenes dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
13,8 %
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
5,0 %
Emery Oleochemicals Sdn. Bhd
5,3 %
Minden más vállalat
13,8 %
4. KÁR
4.1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós előállítás meghatározása
(62)
A vizsgálati időszak alatt a hasonló terméket két ismert és néhány egyéb nagyon kis gyártó állította elő az Unióban. Az uniós gyártókról rendelkezésre álló információkat, beleértve a panaszban szolgáltatott, illetve a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat is, felhasználták a teljes uniós előállítás megállapítására. Ezen az alapon a teljes uniós előállítás becsült mértéke körülbelül 400 000- 500 000 tonna volt a vizsgálati időszakban. Az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós gazdasági ágazatot a teljes uniós előállítást képviselő uniós gyártók alkotják.
(63)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a panaszosok egyikét nem lehet az uniós gazdasági ágazat szereplőjének tekinteni, mivel ez a vállalat importálta az érintett terméket a vizsgálati időszakban. Bebizonyosodott ugyanakkor, hogy az e vállalat által a vizsgálati időszakban az érintett országokból behozott termékek százalékos aránya meglehetősen alacsony volt, ennélfogva jelentéktelen a hasonló termék általa történő előállításához képest. Ráadásul ezek a behozatalok főként ideiglenes jellegűek voltak. Megerősíthető tehát, hogy e vállalat fő tevékenysége a vizsgált termék előállítása és értékesítése az EU-ban, valamint fő érdekeltsége megegyezik az uniós gyártókéval. Ebből következően ideiglenesen megállapítható, hogy ez az állítás nem igazolható.
4.2. Uniós fogyasztás
(64)
A fogyasztást az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon teljesített összes értékesítésből, a kötött felhasználásból és az összes behozatalból kiindulva (az Eurostattól származó adatok alapján) állapították meg. Mivel az Eurostat adatai néhány olyan termékre is kiterjednek, amelyek nem egyeznek meg az érintett termékkel, el kellett végezni a megfelelő kiigazításokat. Az információk a bizalmas adatkezelés érdekében indexekben (2007 = 100) szerepelnek.
Uniós fogyasztás
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
tonna
100
102
97
102
Éves Δ%
2,2 %
-4,8 %
4,6 %
Forrás: Eurostat, a panaszban jelzett adatok és a kérdőívre adott válaszok.
(65)
A figyelembe vett időszakban az uniós fogyasztás 2 %-kal esett vissza. A fogyasztás 2007 és 2008 között 2,2 %-kal emelkedett, majd 2008 és 2009 között 4,8 %-kal esett vissza. 2009-től a vizsgálati időszak végéig a fogyasztás 4,6 %-kal növekedett.
(66)
A gazdasági visszaesés is hozzájárult a fogyasztás 2008-tól kezdődő csökkenéséhez, mivel az érintett termék felhasználói ebben az időszakban a termékeik iránti kereslet visszaesését tapasztalhatták. A vizsgálati időszak kezdetekor a piaci helyzet valamelyes javulni kezdett, ez azt eredményezte, hogy az érintett termék iránti kereslet 2009 első feléhez képest növekedett.
4.3. Az érintett országokból származó uniós behozatal
4.3.1. Kumuláció
(67)
A Bizottság mérlegelte, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal hatásait az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében rögzített kritériumok alapján összesítve kell-e értékelni. E cikk előírja, hogy amikor egyszerre két vagy több országból érkező termék behozatala képezi a dömpingellenes vizsgálat tárgyát, az ilyen behozatal hatásait csak akkor lehet összesítve értékelni, ha megállapítást nyer, hogy a) az egyes országokból származó behozatalra megállapított dömpingkülönbözet magasabb az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdésében meghatározott minimum százaléklábnál, és az egyes országokból származó behozatal mennyisége sem elhanyagolható, valamint b) az importtermékek közötti verseny feltételeit, valamint az importtermékek és a hasonló közösségi termékek közötti verseny feltételeit figyelembe véve a behozatal hatásainak összesített értékelése helyénvaló.
(68)
Az egyes érintett országokból érkező behozatalra vonatkozóan megállapított dömpingkülönbözetek meghaladják az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdésében meghatározott minimum százaléklábat, azaz az exportárak 2 %-át, és az egyes érintett országokból érkező behozatal mennyisége az alaprendelet 5. cikkének (7) bekezdésében megállapított 1 %-os piaci részesedési határérték fölött van.
(69)
A vizsgálat továbbá kimutatta, hogy a dömpingelt behozatalok, valamint a dömpingelt behozatal és a hasonló uniós termék között hasonlóak voltak a versenyfeltételek. Megállapították, hogy az összes érintett országban alkalmazott átlagos behozatali ár csökkent a figyelembe vett időszakban, és ugyanazt a tendenciát követte. Emellett az érintett országokból behozott vizsgált termék minden tekintetben hasonló és felcserélhető volt, és hasonló uniós értékesítési csatornákon keresztül, ugyanazon feltételekkel került értékesítésre, tehát mind egymással, mind az Unióban előállított vizsgált termékkel versenyben volt.
(70)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen megállapította, hogy az összesített értékelés minden követelménye teljesült, és ennek megfelelően az érintett országokból származó dömpingelt behozatal hatásait a kár elemzése céljából együttesen kell értékelni.
4.3.2. Az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal mennyisége, ára és piaci részesedése
Az érintett országokból érkező behozatal
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
tonna
112 523
177 286
165 386
176 279
Index: 2007 = 100
100
158
147
157
Éves Δ%
57,6 %
-6,7 %
6,6 %
Piaci részesedés
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
154
151
154
Éves Δ%
54,2 %
-2,0 %
1,9 %
Átlagár EUR/tonnában
942
1 017
837
882
Index: 2007 = 100
100
108
89
94
Éves Δ%
8 %
-18 %
5 %
Forrás: Eurostat és a kitöltött kérdőívek.
(71)
A figyelembe vett időszakban az érintett országokból származó behozatal mennyisége jelentősen, 57 %-kal nőtt. A legnagyobb növekedésre 2007 és 2008 között került sor, amikor a behozatal 58 %-kal emelkedett. A behozatal ezt követően, 2009-ben mérséklődött, majd a vizsgálati időszakban ismételten a 2008. évi szintre emelkedett.
(72)
Az érintett országból származó behozatal átlagára erőteljesen ingadozott a figyelembe vett időszakban, és összességében 6 %-kal csökkent. Az érintett országokból származó behozatal átlagára a figyelembe vett időszak egészében elmaradt a világ többi része és az uniós ágazat által alkalmazott ártól, így növekedett az érintett országok piaci részesedése.
(73)
Az érintett országok piaci részesedése a figyelembe vett időszak során jelentősen, 54 %-kal emelkedett. A legnagyobb növekedésre 2007 és 2008 között került sor. A gazdasági válság során a behozatal mérséklődése volt megfigyelhető, aminek következtében az érintett országok piaci részesedése 2 %-kal csökkent 2008 és 2009 között, azonban a figyelembe vett időszak végére e piaci részesedés ismételten növekedett.
4.3.2.1. Áralákínálás
(74)
Az áralákínálás vizsgálatának céljából az uniós gazdasági ágazat által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát hasonlították össze az Unió piacán az első független vevőnek eladott, az érintett országokból behozott termékek azon megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a meglévő vámtételek és a behozatalt követő költségek miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg. A kereskedelem azonos szintjén történő tranzakcióknak a szükséges kiigazítások utáni, engedményekkel és visszatérítésekkel csökkentett árát hasonlították össze. Az összehasonlítás eredményei az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszak alatti eladási árainak százalékában kifejezve jelentős (16 %-ig terjedő) ár-alákínálási különbséget jeleztek. Ezek az ár-alákínálási különbségek az Uniós piacon érdekelt országokból érkező behozatalból eredő árnyomásból fakadnak.
(75)
Érintett országonként az alákínálási különbségek a következők voltak:
Ország
Alákínálási különbség
India
- 0,5 %-tól 16 %-ig
Indonézia
- 12,1 %-tól - 3,2 %-ig
Malajzia
- 10,4 %-tól 15,1 %-ig
4.4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete (3)
4.4.1. Előzetes megjegyzések
(76)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében, a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatás vizsgálata magában foglalta - az uniós gazdasági ágazat helyzetének 2007-től a vizsgálati időszak végéig történő felmérése céljából - valamennyi gazdasági mutató értékelését.
4.4.2. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
Az uniós gazdasági ágazat termelése
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
90
77
83
Az uniós ágazat kapacitása
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
109
103
98
Kapacitáskihasználás
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
83
75
85
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(77)
2007-től 2009-ig az uniós előállítás jelentősen, 23 %-kal csökkent, majd 2009 és a vizsgálati időszak vége között kismértékben javult, így összességében 17 %-os csökkenés volt tapasztalható a figyelembe vett időszakban. Meg kell jegyezni, hogy bár az uniós fogyasztás körülbelül 5 %-kal csökkent 2008 és 2009 között, ugyanezen időszak alatt az uniós gazdasági ágazat termelése jóval nagyobb mértékben, 15 %-kal esett vissza, és az uniós fogyasztás a vizsgálati időszakban tapasztalt növekedése ellenére sem emelkedett.
(78)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitása hozzávetőleg 2 %-kal csökkent. A 2008. évi 9 %-os növekedést követő években csökkentették a kapacitást, így a figyelembe vett időszakban összességében 2 %-os kapacitáscsökkenést tapasztaltak.
(79)
Ugyanakkor a csökkenő termelési mennyiség mellett a rendelkezésre álló kapacitás kihasználása is csökkent 15 %-kal a figyelembe vett időszakban. A legnagyobb visszaesésre 2009-ben, az általános gazdasági válság során került sor, ezt kismértékű növekedés követte a vizsgálati időszakban.
4.4.3. Értékesítés és piaci részesedés
(80)
Az alábbi táblázat értékesítési adatai az uniós piacon az első független vevő részére értékesített mennyiségekre és eladási értékekre vonatkoznak.
A független vevők részére történt értékesítés mennyisége az EU-ban
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
85
79
82
Éves Δ%
-15,4 %
-6,5 %
4,3 %
A független vevők részére történt értékesítés értéke az EU-ban (EUR)
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
102
85
88
Éves Δ%
1,6 %
-16,6 %
3,9 %
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
88
87
88
Forrás: Eurostat és a kitöltött kérdőívek.
(81)
Az értékesítési mennyiség 18 %-kal, a piaci részesedés 12 %-kal csökkent 2007 és a vizsgálati időszak között. A figyelembe vett időszak kezdetekor, 2007 és 2008 között az uniós gazdasági ágazat értékesítési mennyisége 15 %-kal csökkent, és a piaci részesedés 12 %-át is elvesztették, annak ellenére, hogy az uniós fogyasztás emelkedett. 2009-ben visszaesett az uniós fogyasztás, ami az értékesítési mennyiség tekintetében további, 6,5 %-os veszteséget jelentett az uniós gazdasági ágazat számára. A vizsgálati időszakban az uniós fogyasztás emelkedésével kismértékben az uniós értékesítés is növekedett. A piaci részesedés azonban változatlan maradt 2008 és a vizsgálati időszak vége között.
4.4.4. Az uniós gazdasági ágazat átlagos egységárai
Egységár, független vevőknek történő uniós értékesítés esetén
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
120
107
107
Éves Δ%
20,1 %
-10,8 %
-0,4 %
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(82)
Az árak jelentősen, 20 %-kal emelkedtek 2007 és 2008 között. Meg kell jegyezni, hogy az exportáló gyártók ugyancsak emelték áraikat ebben az időszakban, jóllehet az uniós gazdasági ágazatnál jóval csekélyebb mértékben.
(83)
2009-ben az uniós gazdasági ágazatnak csökkentenie kellett az árait, hogy reagáljon az érintett országokból származó megnövekedett behozatal miatti nyomásra. 2008-ban az ezen országokból származó behozatal 57 %-kal nőtt, áraik pedig jelentősen elmaradtak az uniós gazdasági ágazat áraitól. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat nem tudta ugyanarra a szintre csökkenteni az árait, mint az exportáló gyártók.
(84)
A vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat a 2009. évi árszintet tartotta, így az árak összességében 7 %-kal emelkedtek a figyelembe vett időszakban.
4.4.5. Készletek
(85)
Az uniós gazdasági ágazat készletei a figyelembe vett időszak során 33 %-kal csökkentek. A készletek különösen 2008 és a vizsgálati időszak között csökkentek jelentősen, 51 %-kal.
Az uniós gazdasági ágazat zárókészletei
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
128
86
67
Éves Δ%
27,7 %
-33,0 %
-21,1 %
Készlet a termeléshez viszonyítva
5,0 %
7,1 %
5,6 %
4,1 %
Forrás: kitöltött kérdőívek.
4.4.6. Foglalkoztatottság, bérek és termelékenység
Foglalkoztatottság az uniós gazdasági ágazatban
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Az érintett termékhez kapcsolódó összes munkavállaló (a nem nyilatkozó gyártókkal együtt)
Index: 2007 = 100
100
97
91
87
Munkavállalónkénti átlagbér (EUR)
Index: 2007 = 100
100
102
101
106
Termelékenység (egység/munkavállaló)
Index: 2007 = 100
100
93
85
96
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(86)
Az uniós gazdasági ágazat leépítésének hatására a munkavállalók száma 13 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. A munkavállalónkénti munkaerőköltségek kismértékben, 6 %-kal növekedtek ugyanebben az időszakban. Ez természetes növekedésnek tekinthető, és elmarad a figyelembe vett időszakban tapasztalható inflációs rátától.
4.4.7. Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése, illetve tőkebevonási képesség
Nyereségesség független vevőknek történő uniós értékesítés esetén
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
% nettó veszteség/forgalom
Index: 2007 = 100
100
76
408
236
Az uniós gazdasági ágazat negatív pénzforgalma (EUR)
Index: 2007 = 100
100
- 249
1 178
439
Pénzforgalom a független vevőknek történő uniós értékesítés %-ában
-1,3 %
3,7 %
-24,5 %
-7,9 %
Index: 2007 = 100
100
- 285
1 899
609
Az uniós gazdasági ágazat beruházásai (EUR)
Index: 2007 = 100
100
56
68
65
Éves Δ%
-43,8 %
20,6 %
-4,2 %
Negatív befektetési hozam az uniós gazdasági ágazatban
Index: 2007 = 100
100
136
510
320
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(87)
Az uniós gazdasági ágazat nyereségességét úgy állapították meg, hogy a hasonló termék értékesítéséből származó, adózás előtti nettó hasznot (ebben az esetben veszteséget) az említett értékesítések forgalmának százalékában fejezték ki. Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat nyereségessége negatív volt az érintett időszak kezdete, azaz 2007 óta, és a figyelembe vett időszakban a veszteség jelentősen növekedett. A veszteségek a 2008. évi csökkenés után 2009-ben, az általános gazdasági válság idején ismét nagymértékben növekedtek. A gazdaság vizsgálati időszakban tapasztalt fellendülése ugyanakkor lehetővé tette az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a forgalmi veszteségeit mérsékelje, amely még mindig messze elmaradt a pozitív nyereségszintektől.
(88)
A pénzforgalomban tapasztalható tendencia - ami a gazdasági ágazatnak azon képessége, hogy saját maga finanszírozza a tevékenységeit - nagymértékben tükrözi a nyereségesség alakulását. A pénzforgalom negatív volt 2007-ben, és jelentősen csökkent a figyelembe vett időszakban. Ugyanez mondható el a beruházások megtérüléséről is, amely a figyelembe vett időszak során - az uniós gazdasági ágazat által elért negatív eredményekkel összhangban - hasonlóan negatív volt.
(89)
A fentiek következményeként az uniós gazdasági ágazat beruházásra való képessége korlátozódott, mivel a pénzforgalma a figyelembe vett időszak alatt jelentősen romlott. Ennek következtében a beruházások hozzávetőleg 35 %-kal estek vissza az említett időszakban.
4.4.8. Növekedés
(90)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós fogyasztás többé-kevésbé változatlan maradt. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat értékesítési mennyisége 18 %-kal, piaci részesedése 12 %-kal esett vissza.
4.4.9. A tényleges dömpingkülönbözet nagysága
(91)
Figyelembe véve az érintett országokból származó dömpingelt behozatal mennyiségét, piaci részesedését és árát, a tényleges dömpingkülönbözetek uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
4.5. A károkozásra vonatkozó következtetések
(92)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a kármutatók többsége - például a termelés (- 17 %), a kapacitáskihasználás (- 13 %), az értékesítési mennyiség (- 18 %), a piaci részesedés (- 12 %) és a foglalkoztatottság (- 14 %) - kedvezőtlenül alakult a figyelembe vett időszakban. Emellett jelentősen romlottak az uniós ágazat pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók, például a pénzforgalom és a nyereségesség. Ez azt jelenti, hogy az uniós ágazat tőkebevonási képessége korlátozott maradt, különösen a vizsgálati időszakban.
(93)
A fentiek figyelembevételével azt a következtetést lehetett levonni, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
5.1. Bevezetés
(94)
Az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban megvizsgálták, hogy az érintett termék érintett országokból származó dömpingelt behozatala okozott-e olyan mértékű kárt az uniós gazdasági ágazatnak, amely jelentősnek minősíthető. A dömpingelt behozataltól eltérő egyéb, az uniós gazdasági ágazatot ugyanabban az időben kárral fenyegető ismert tényezőket is megvizsgáltak annak érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kárt ne lehessen a dömpingelt behozatalnak tulajdonítani.
5.2. A dömpingelt behozatal hatása
(95)
A vizsgálatok arra mutattak rá, hogy az Unió fogyasztása szinte változatlan volt a figyelembe vett időszakban, míg az érintett országokból származó dömpingelt behozatal mennyisége jelentősen, mintegy 57 %-kal növekedett.
(96)
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal nyomás alatt tartotta az uniós gazdasági ágazatot, főként 2008-ban, amikor e behozatal 58 %-kal nőtt. Ebben az évben az érintett országok által alkalmazott árak az Eurostat adatai alapján lényegesen elmaradtak az uniós gazdasági ágazat áraitól. Ennek következtében az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése körülbelül 12 %-kal csökkent, míg az érintett országoké 54 %-kal növekedett.
(97)
E nyomásra reagálva az uniós gazdasági ágazat csökkentette az árait 2009-ben. Jóllehet az érintett országokból származó behozatal mennyisége csökkent (- 6,7 %) a gazdasági visszaeséssel és az uniós piac szűkülésével egyidejűleg, a behozatali ár nagyobb mértékben csökkent az uniós gazdasági ágazat által alkalmazott árnál, ezért az uniós gazdasági ágazat nem tudta visszaszerezni elveszített piaci részesedését.
(98)
A vizsgálati időszakban az uniós piacnak tovább kellett csökkenteni árait, jóllehet az érintett országok által alkalmazott áralákínálás még mindig 3 %-os volt az ellenőrzött exportadatok alapján. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési mennyisége (+ 4,3 %) és eladási értéke (+ 3,9 %) kismértékben emelkedett, ám annak ellenére, hogy csökkent az érintett országok által alkalmazott behozatali árhoz viszonyított árkülönbség, az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni a fogyasztás növekedését, és piaci részesedése nem változott. Eközben az érintett országokból származó behozatal mennyisége és ezen országok piaci részesedése a vizsgálati időszakban tovább növekedett (előbbi 6,6 %-kal, utóbbi 2 %-kal).
5.3. További tényezők hatása
(99)
Az okozati összefüggés keretében vizsgált további tényezők a következők voltak: a más országokból származó behozatal, az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye és a gazdasági válság hatása.
5.3.1. A más országokból (a világ többi részéből) származó behozatal
A más országokból származó behozatal mennyisége (Eurostat)
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
tonna
32 874
31 446
38 295
30 495
Index: 2007 = 100
100
96
116
93
Éves Δ%
-4,3 %
21,8 %
-20,4 %
Más országok piaci részesedése
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
94
120
91
Éves Δ%
-6,4 %
27,9 %
-23,9 %
A más országok által alkalmazott átlagár EUR/tonnában
1 217
1 358
1 129
1 122
Index: 2007 = 100
100
112
93
92
Éves Δ%
12 %
-17 %
-1 %
Forrás: Eurostat
(100)
Az Eurostat adatai alapján a vizsgálat alá nem vont harmadik országokból származó vizsgált termék Unióba történő behozatalának a mennyisége 7 %-kal esett vissza a figyelembe vett időszak során. Ezeknek az országoknak a piaci részesedése szintén 9 %-kal csökkent.
(101)
E behozatalok átlagára magasabb volt mind az érintett országok exportáló gyártói által alkalmazott áraknál, mind az uniós gazdasági ágazat árainál.
(102)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az ezen harmadik országokból származó behozatal nem járult hozzá az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárhoz.
5.3.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
A független exportra történő értékesítés mennyisége
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
38
52
45
Éves Δ%
-62,4 %
38,0 %
-14,0 %
A független exportra történő értékesítés értéke
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
78
74
76
Éves Δ%
-21,6 %
-5,9 %
3,5 %
Egységár, független vevőknek történő exportértékesítés esetén
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Index: 2007 = 100
100
208
142
171
Éves Δ%
108,4 %
-31,9 %
20,3 %
(103)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat exportértékesítési mennyisége 55 %-kal esett vissza. E visszaesés hatásait azonban részben az kompenzálta, hogy az átlagos eladási egységár 71 %-kal növekedett ugyanebben az időszakban, így az exportértékesítés értéke csak 24 %-kal csökkent. Mindezek alapján, valamint figyelembe véve, hogy az exportértékesítés az összes értékesítés mindössze 5 %-át tette ki a vizsgálati időszakban, a Bizottság arra az ideiglenes következtetésre jutott, hogy az exportteljesítmény nem szünteti meg az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár és az érintett országokból származó behozatal közötti okozati összefüggést.
5.3.3. A gazdasági válság hatásai
(104)
A gazdasági válság hozzájárult az uniós fogyasztás visszaeséséhez és az árnyomáshoz. A vizsgált termék iránti kisebb kereslet az uniós gazdasági ágazat termelésének visszaesését eredményezte, emellett részben hozzájárult az eladási árak leszorításához.
(105)
Rendes gazdasági körülmények között és az erőteljes árnyomás hatásának hiányában, illetve a dömpingelt behozatali szint emelkedésének hiányában az uniós gazdasági ágazatnak okozhatott volna némi nehézséget, hogy megbirkózzon a fogyasztás csökkenésével és az állandó egységnyi költségek emelkedésével, amely a 2007 és a vizsgálati időszak között tapasztalt alacsony kapacitáskihasználtság eredményeképp lépett fel. A dömpingelt behozatalok azonban felerősítették a gazdasági visszaesés hatását, és lehetetlenné tették a költség feletti áron történő értékesítést.
(106)
A fentiek alapján úgy tűnik, hogy az uniós kereslet gazdasági válság okozta visszaesése hozzájárult az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárhoz. A Bizottság ugyanakkor úgy véli, hogy ez nem szünteti meg az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatallal kapcsolatban megállapított okozati összefüggést.
5.4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(107)
A fenti elemzés bebizonyította, hogy a figyelembe vett időszakban jelentősen nőtt az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatal mennyisége és piaci részesedése. Ezenfelül megállapították, hogy a behozatalt az uniós gazdasági ágazat által az Unió piacán hasonló termékekért felszámított áraknál alacsonyabb dömpingáron bonyolították le.
(108)
Az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatal mennyiségének és piaci részesedésének növekedése egybeesett az uniós fogyasztás általános és folyamatos csökkenésével a figyelembe vett időszakban, valamint az uniós gyártók piaci részesedését érintő, ugyanebben az időszakban bekövetkező kedvezőtlen változással. Ráadásul 2008-tól az általános gazdasági lassulás és az uniós fogyasztás csökkenése mellett az érintett országok exportőreinek áraik csökkentésével sikerült fenntartaniuk piaci részesedésüket úgy, hogy még mindig alákínáltak az uniós árnak. Megfigyelhető volt ugyanakkor egy további, az Unió piaci részesedését és gazdasági helyzetének főbb mutatóit befolyásoló kedvezőtlen fejlemény. A figyelembe vett időszakban a folyamatosan az uniós árak alá kínáló országokból, azaz Indiából, Indonéziából és Malajziából származó olcsó dömpingelt behozatal áradatának eredményeként visszaesett az uniós gazdasági ágazat nyereségessége, ezért súlyos veszteségek érték a vizsgálati időszakban.
(109)
Az uniós gazdasági ágazatnak vélhetően kárt okozó egyéb ismert tényezők vizsgálata arra világított rá, hogy ezek a tényezők nem olyanok, hogy megszüntethetnék az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett károk között megállapított okozati összefüggést.
(110)
A fenti elemzés alapján - amely megfelelően megkülönböztette és elválasztotta egymástól az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatását és a dömpingelt behozatal káros hatását - a Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonta le, hogy az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
6. AZ UNIÓS ÉRDEK
6.1. Előzetes megjegyzés
(111)
A Bizottság az alaprendelet 21. cikke alapján megvizsgálta, hogy a kárt okozó dömpingre vonatkozó ideiglenes következtetés ellenére fennáll-e olyan kényszerítő erejű ok, amely alapján azt kellene megállapítani, hogy ebben a konkrét esetben az ideiglenes dömpingellenes intézkedések elfogadása nem szolgálná az Unió érdekét. Az uniós érdek elemzése valamennyi érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazatnak, az importőröknek és az érintett termék felhasználóinak érdekeit is.
6.2. Az uniós gazdasági ágazat
(112)
Az uniós ágazat az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó dömpingelt behozatal következtében jelentős kárt szenvedett. Fontos emlékeztetni arra, hogy a figyelembe vett időszak alatt a legtöbb kármutató kedvezőtlen tendenciát mutatott. A behozatal különösen az uniós gazdasági ágazat pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatókat, egyebek között a pénzforgalmat, a beruházások megtérülését és a nyereségességet befolyásolta nagymértékben. Intézkedések hiányában nagyon valószínű az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének további romlása.
(113)
Az ideiglenes dömpingellenes vámok kivetése várhatóan helyreállítaná az uniós piacon a hatékony kereskedelem feltételeit, és lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a vizsgált termék árát hozzáigazítsa a különféle összetevők költségeihez és a piaci feltételekhez. Az ideiglenes intézkedések meghozatala várhatóan lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszanyerje, ami további kedvező hatással lenne gazdasági helyzetére és nyereségességére.
(114)
A Bizottság ezért megállapította, hogy az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó vizsgált termék behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes intézkedések elrendelése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
6.3. Importőrök
(115)
21 importőr számára küldtek ki kérdőíveket. A vizsgálatban csak két importőr működött együtt, mindkettő az Egyesült Királyságban működik; az érintett országokból származó behozatalból való együttes részesedésük 0,3 %-ot ért el a vizsgálati időszakban. A két importőr közül csak a nagyobbat látogatták meg. Ez az importőr azonban a helyszínen nem engedte meg a könyveibe való betekintést, így a releváns információkat nem lehetett ellenőrizni. Egyértelmű volt ugyanakkor, hogy noha a dömpingellenes intézkedések növelnék e vállalat költségeit, tevékenysége szempontjából nem jelentenének súlyos problémákat, még a vevőkör megtartása mellett sem, vagy szükség esetén a tevékenységi kör megváltoztatása esetén sem.
(116)
A rendelkezésre álló információ alapján megállapítható volt, hogy noha az ideiglenes dömpingellenes intézkedések elrendelése hátrányosan érintené a fent említett importőrt, ez az importőr olyan helyzetben lenne, hogy költségtöbbletét átháríthatná a vevőire, illetve átállhatna más beszerzési forrásokra. Ezért az ideiglenes intézkedések elrendelése nem járna túlzottan kedvezőtlen hatással az importőrökre.
6.4. Felhasználók
(117)
A vizsgált termék felhasználói nagy érdeklődést mutattak ezen eset iránt. A 97 megkeresett felhasználó közül 21 együttműködött a vizsgálat során. Az együttműködő felhasználók az érintett termék uniós behozatalának 25 %-át képviselték a vizsgálati időszakban. E vállalatok az Unióban mindenütt megtalálhatók, és a tisztálkodószerek, háztartási szerek és ipari tisztítószerek ágazatában tevékenykednek.
(118)
A 21 vállalatból ötnél tettek látogatást; ezek az érintett országokból származó vizsgált termék uniós összbehozatalának 18 %-át adták a vizsgálati időszakban. Az ellenőrzött információkból az tűnik ki, hogy a vizsgált termék e vállalatok termelési struktúráinak költségeiből jelentős részt, a végterméktől függően 10-20 %-ot tesz ki.
(119)
A meglátogatott öt vállalatból három esetében az összes munkavállaló 15 %-a dolgozik az érintett terméket felhasználó ágazatban, egy vállalat esetében ez a százalékos arány 70 %, míg a másik esetében nem lehetett megállapítani a vállalat összetett struktúrája és a termékskála változatossága miatt.
(120)
A vizsgálati időszakban a vizsgált terméket használó tevékenységek összes üzleti tevékenységből való átlagos részesedése 22 % volt a meglátogatott vállalatokban, míg az e tevékenységi kör átlagos haszonkulcsa 6 % volt. Mindezek alapján és tekintettel a javasolt intézkedések viszonylagos enyheségére, a Bizottság úgy becsülte, hogy az érintett országokból származó behozatallal szemben elrendelt ideiglenes dömpingellenes intézkedések hatása összességében elég csekély marad. Néhány felhasználó azzal érvelt, hogy a dömpingellenes intézkedések elrendelése a vizsgált termék hiányát eredményezheti az Unióban, tekintve, hogy csak két nagy uniós gyártó létezik, a vizsgált termék iránti kereslet pedig egyre növekszik. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy a javasolt intézkedések viszonylagos enyhesége miatt nem kizárt a vizsgált termék érintett országokból történő behozatala sem. Ráadásul a két uniós gyártó nem használta ki teljes kapacitását a figyelembe vett időszakban. Emellett behozatalra lehetőség van más olyan harmadik országokból is, amelyek nem állnak ilyen intézkedések hatálya alatt. Ezért ezt az érvelést elutasították.
(121)
A fentiek alapján, még ha az érintett országokból származó behozatalra megállapított intézkedések a legtöbb felhasználóra kedvezőtlen hatással is vannak, az összhatás csekélynek tűnik. Ezért a Bizottság ideiglenesen megállapította, hogy a rendelkezésre álló információk alapján az érintett országokból származó vizsgált termék behozatala elleni dömpingellenes intézkedéseknek nagy valószínűséggel nem lesznek jelentősen kedvezőtlen hatással az érintett termék felhasználóira.
6.5. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(122)
A fenti szempontokat figyelembe véve a Bizottság ideiglenesen megállapította, hogy az uniós érdekre vonatkozó rendelkezésre álló információk alapján nincsenek kényszerítő erejű okok az érintett országokból származó vizsgált termék behozatalára vonatkozó ideiglenes intézkedések elrendelésével szemben.
7. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(123)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(124)
Ezen intézkedések szintjének meghatározása céljából figyelembe vették a megállapított dömpingkülönbözeteket, valamint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét.
(125)
A kárt okozó dömping hatásának megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe vették, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a termelési költségeit fedezni tudja, továbbá hogy olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet egy ilyen fajta iparág ebben az ágazatban rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül, a hasonló terméknek az Unióban történő értékesítéséből ésszerűen elérhetne.
(126)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintet a dömpingelt behozatal átlagárának és az uniós gazdasági ágazat célárának az összehasonlítása alapján számították ki. A célárat úgy állapították meg, hogy az uniós gazdasági ágazat költségeket fedező eladási árához (mivel az ágazat veszteségesen működött a vizsgálati időszakban) hozzáadták az előirányzott haszonkulcsot. Az uniós gazdasági ágazat azt állította, hogy 15 %-os előirányzott haszonkulcs megfelelő lenne, de állítását nem tudta alátámasztani. Az előirányzott haszonkulcsot ezért ideiglenesen 7,7 %-ban állapították meg, amely megfelel a panaszosok egyike által a figyelembe vett időszakot megelőző utolsó nyereséges évben realizált utolsó haszonkulcsnak.
(127)
Az átlagos alákínálási különbséget 24,2 %-ban állapították meg India, 9,1 %-ban Indonézia és 25,7 %-ban Malajzia esetében.
7.2. Ideiglenes intézkedések
(128)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján a dömping és a kár megszüntetéséhez szükséges megállapított szintek közül a legalacsonyabbal azonos mértékű ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó érintett termék behozatalára, az alacsonyabb összegű vám szabályával összhangban. A dömpingellenes vámtételeket egy esetet kivéve a dömpingkülönbözet alapján állapították meg.
(129)
A fentiek alapján a javasolt dömpingellenes vámtételek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám %-ban
India
VVF Limited
4,8
Minden más vállalat
9,3
Indonézia
P.T. Ecogreen Oleochemicals
6,3
P.T. Musim Mas
4,3
Minden más vállalat
7,6
Malajzia
KL-Kepong Oleomas (KLK)
5,0
Emery
5,3
Minden más vállalat
13,8
(130)
Az e rendeletben meghatározott, az egyes vállalatokra alkalmazandó dömpingellenes vámtételeket e vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezek a vámtételek (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámokkal) ennélfogva kizárólag az érintett országokból származó és az említett vállalatok, így a konkrétan említett jogalanyok által gyártott termékek behozatalára alkalmazandók. Az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a névvel és címmel felsorolt vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre nem vonatkozhatnak ezek a vámtételek; ezekre a termékekre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételeket kell alkalmazni.
(131)
A vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz (4) kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden fontos információt, különös tekintettel a vállalatnak a termeléshez, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(132)
A dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a maradványvám szintje nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozik, hanem azokra a gyártókra is, akik a vizsgálati időszak során egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
(133)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében meg kell határozni azt az időszakot, amelyen belül az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkező érdekelt felek írásban ismertethetik álláspontjukat, és meghallgatást kérhetnek. Emellett hangsúlyozni kell, hogy a vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából újra meg kell vizsgálni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A következő termékek behozatalára ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni: az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó, jelenleg az ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 és ex 3823 70 00 KN-kód (2905168510, 2905190060, 3823700011 és 3823700091 TARIC-kódok) alá tartozó, C8, C10, C12, C14, C16 vagy C18 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó telített zsíralkoholok (az elágazó láncú izomereket nem ideértve), beleértve az egységes telített zsíralkoholokat (más néven egységes frakciókat), valamint a döntő részben C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket (általános megnevezésük: C8-C10 keverék), a döntő részben C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket (általános megnevezésük: C12-C14 keverék), valamint a döntő részben C16-C18 hosszúságú szénhidrogénláncokat tartalmazó keverékeket.
(2) Az (1) bekezdésben leírt és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám %-ban
TARIC kiegészítő kód
India
VVF Limited, Sion (Kelet), Mumbai
4,8
B110
Minden más vállalat
9,3
B999
Indonézia
P.T. Ecogreen Oleochemicals, Kabil, Batam
6,3
B111
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
4,3
B112
Minden más vállalat
7,6
B999
Malajzia
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd, Petaling Jaya, Selangor Darul Ehsan
5,0
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
5,3
B114
Minden más vállalat
13,8
B999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és kérhetik a Bizottság általi szóbeli meghallgatásukat.
Az 1225/2009/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek az e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül e rendelet alkalmazására vonatkozóan észrevételeket tehetnek.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikke egy hat hónapos időszakra alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. május 10-én.