KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 24. april 2012
om undtagelse af produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle energikilder i Tyskland fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
(meddelt under nummer C(2012) 2426)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/218/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1), særlig artikel 30, stk. 5 og 6,
under henvisning til anmodning indgivet af Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (den føderale sammenslutning af energi- og vandindustrier) (herefter benævnt BDEW) ved e-mail af 26. oktober 2011, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1)
Den 26. oktober 2011 indgav BDEW pr. e-mail en anmodning til Kommissionen i henhold til artikel 30, stk. 5, i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen underrettede de tyske myndigheder om anmodningen den 11. november 2001 og anmodede desuden de tyske myndigheder om supplerende oplysninger pr. e-mail af 10. januar 2012, og BDEW pr. e-mail af 21. december 2011. De tyske myndigheder fremsendte supplerende oplysninger pr. e-mail af 14. december 2011, og BDEW indsendte oplysningerne pr. e-mail af 17. januar 2012, 26. januar 2012 og 28. februar 2012.
(2)
Anmodningen, som blev indgivet af BDEW på vegne af ordregivende myndigheder i de pågældende sektorer, vedrører som nævnt i anmodningen bygning, køb og drift (herunder vedligeholdelse) af alle typer elværker samt de relevante støtteaktiviteter (2).
(3)
Anmodningen er ledsaget af en udtalelse fra Bundeskartellamt (de tyske kartelmyndigheder) af 25. juli 2011. Denne udtalelse (herefter benævnt udtalelsen) blev udstedt på grundlag af den relevante tyske lovgivning og vedrører spørgsmålet om, hvorvidt den aktivitet, der er undergivet proceduren, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. Udtalelsen er baseret på en omfattende sektorundersøgelse af de relevante markeder.
II. RETSGRUNDLAG
(4)
Artikel 30 i direktiv 2004/17/EF fastlægger, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, der er omhandlet i direktivet, ikke er undergivet dette direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender den relevante EU-lovgivning om åbning af en given sektor eller en del heraf. Denne lovgivning er anført i bilag XI til direktiv 2004/17/EF, som for så vidt angår elektricitetssektoren henviser til Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (3). Direktiv 96/92/EF er blevet afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (4), som også blev afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (5).
(5)
Tyskland har gennemført og anvender ikke blot direktiv 96/92/EF men også direktiv 2003/54/EF og 2009/72/EF. Følgelig og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, første afsnit, bør adgangen til markedet betragtes som fri på hele Tysklands område.
(6)
Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen nødvendigvis er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af nærværende afgørelse, er hovedaktørernes markedsandel på et givet marked et af de kriterier, som bør tages i betragtning. Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. balancemarkedets virkemåde, priskonkurrencen og omfanget af leverandørskift blandt kunderne.
(7)
Nærværende afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne.
III. ANALYSE
(8)
Det tyske marked for elektricitet er kendetegnet ved en række store kraftværker, som drives af en lang række markedsdeltagere (6). Hovedparten af produktionskapaciteten tilhører fire store elselskaber: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG og Vattenfall Europe AG. Da to af disse selskaber, nemlig RWE og E.ON, er private selskaber (dvs. selskaber, der ikke er undergivet direkte eller indirekte dominerende indflydelse fra de ordregivende myndigheder, jf. artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 2004/17/EF), der ikke opererer i sektoren for el-produktion på grundlag af særlige eller eksklusive rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, i direktiv 2004/17/EF, anses de ikke for at være ordregivende myndigheder i henhold til direktiv 2004/17/EF. Deres udbud med henblik på produktion eller salg af elektricitet er derfor ikke undergivet direktivets bestemmelser. De skal således i forbindelse med disse aktiviteter betragtes som konkurrenter til de ordregivende myndigheder, hvis udbud er undergivet dette direktiv. Analysen vil derfor i det følgende fokusere på de ordregivende myndigheder, når det skal undersøges, om aktiviteten er undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri.
(9)
Elektricitet sælges på engrosniveau på børserne, dvs. spotmarkeder og terminsmarkeder på European Energy Exchange AG (EEX) (den europæiske energibørs) og European Power Exchange S.E. (EPEX) eller over-the-counter-salg uden for børserne. Prisen på energibørserne anvendes som regel som referencepris for over-the-counter-salg. Produktionsselskaberne optimerer driften af deres kraftværker i henhold til resultaterne på børsernes spotmarkedshandel. I princippet drives kun de kraftværker, hvis marginalomkostninger ligger under markedsprisen.
(10)
Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (7) (den tyske lov om forrang for vedvarende energi - herefter benævnt »EEG«) indeholder regler for elektricitet fremstillet ud fra vedvarende energikilder (8), som i tillæg til elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder (9) spiller en stadig større rolle på det tyske marked. Ifølge den ændrede EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, skal andelen af vedvarende energikilder i elektricitetsforsyningen stige til 35 % inden 2020, til 50 % inden 2030 og til 80 % inden 2050.
(11)
Ved udgangen af 2010 var en produktionskapacitet på 160,5 GW koblet til transmissionssystemoperatørernes (TSO) (77,6 GW) og distributionssystemoperatørernes (DSO) (82,9 GW) netværk. I forhold til 2009 (152,7 GW) er dette en stigning på ca. 7,8 GW. Vedvarende energikilder udgør 54,2 GW af den samlede kapacitet. Ca. 50,7 GW fra vedvarende energikilder betales i henhold til EEG-tarifferne. Dette betyder, at vedvarende energikilder udgør ca. 34 % af den samlede kapacitet (10).
(12)
Hvad angår indfødningen, blev der i 2010 indfødt i alt 531,2 TWh i TSO- og DSO-systemer (hhv. 367,5 TWh og 163,7 TWh). Den mængde, der blev indfødt fra vedvarende energikilder, var på 93,7 TWh, hvoraf 80,7 TWh blev afregnet i henhold til EEG's tariffer. Dette betyder, at indfødning fra vedvarende energikilder udgør ca. 18 % af den samlede indfødte mængde, altså en andel, der ligger under de 34 % af den samlede produktionskapacitet, som vedvarende energikilder udgør (11). Forskellen skyldes, at anvendelsesperioden for vedvarende energikilder pr. år er kortere end for konventionelle energikilder.
(13)
Et andet kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked vedrører de nationale myndigheders nylige beslutning om at lukke 8 atomkraftværker med en samlet kapacitet på 8 400 MW (12) som følge af atomkatastrofen i Japan i begyndelse af 2011. Det blev desuden besluttet at lukke de resterende atomkraftværker i Tyskland inden 2022. Dette ændrede på kort sagt balancen mellem import og eksport, således at Tyskland, der før var nettoeksportør af elektricitet indtil 2010, nu blev nettoimportør i 2011.
(14)
I henhold til Kommissionens tidligere sager (13) skelnes der mellem følgende relevante produktmarkeder i elektricitetssektoren: (i) produktion og engrossalg; (ii) transmission; (iii) distribution og iv) detailsalg. Selvom nogle af disse markeder yderligere kan opdeles i underkategorier, har Kommissionens praksis (14) hidtil været at afvise en skelnen mellem et el-produktionsmarked og et engrossalgsmarked, idet produktion blot er det første led i værdikæden, mens de producerede elektricitetsmængder sælges på engrossalgsmarkedet.
(15)
BDEWs anmodning vedrører elektricitetsproduktion og engrossalg heraf. Bundeskartellamt definerer i sin udtalelse produktmarkedet som det primære salgsmarked for elektricitet (15), hvilket omfatter el-leverandørernes første salg af deres egen produktion og nettoimporten af elektricitet, men ikke efterfølgende salg mellem markedsdeltagerne. Desuden fastslår Bundeskartellamt, at produktion og salg af elektricitet i henhold til EEG (herefter benævnt EEG-elektricitet) ikke er en del af dette marked.
(16)
Bundeskartellamt betragter markedet for EEG-elektricitet som et separat marked, for så vidt angår det første salg. EEG-elektricitet sælger normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. De videresælger derefter EEG-elektricitet på engrosmarkedet.
(17)
Bundeskartellamt konkluderer, at produktion og salg af EEG-elektricitet ikke er organiseret på almindelige konkurrencevilkår og at EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgsels- og prisindikatorer (16). Konklusionerne er overvejende baseret på følgende kendsgerninger:
(18)
EEG-elektricitet har indfødningsprioritet; Produktionen af EEG-elektricitet er således helt uafhængig af efterspørgslen. Produktion og indfødning er desuden uafhængig af priserne, idet operatørerne er berettigede til en lovbestemt afregning. EEG-elektricitet sælges af transmissionssystemoperatørerne på spotmarkedet i henhold til fastsatte lovbestemmelser uden manøvremuligheder.
(19)
Bundeskartellamt bemærkede desuden, at EEG-elektricitet i henhold til loven kan sælges direkte, og en vis procentdel af operatørerne gør brug af denne mulighed. I loven om EEG hedder det, at operatører af EEG-anlæg kan vælge mellem at sælge direkte og modtage tarifafregning i henhold til EEG den første dag i måneden. Afhængigt af prognosen for markedsprisen og efterspørgslen kan operatører af EEG-anlæg således hver måned afgøre, hvilken salgsform der er bedst egnet for dem. Denne form for direkte salg vil dog i fremtiden kun være af marginal betydning.
(20)
Ifølge den ændrede lovgivning om EEG, som trådte i kraft i begyndelsen af 2012, har operatører af EEG-anlæg - som anført ovenfor - mulighed for at sælge den elektricitet, de selv producerer, og samtidig modtage en afsætningspræmie. Afsætningspræmien skal udligne forskellen mellem den fastsatte EEG-afregning og den månedlige gennemsnitspris på energibørsen, som fastsættes efterfølgende. Anvendelsen af afsætningspræmien er dog valgfri, således at operatører af EEG-anlæg kan vælge at fortsætte i ordningen med fast afregning eller vende tilbage til ordningen hver måned. Den største del af EEG-elektriciteten forventes dog at blive solgt gennem transmissionsnetoperatører. Desuden vil afsætningspræmiemodellen ikke ændre det forhold, at den samlede afregning for EEG-producenter ikke overvejende afgøres af markedspriserne (17).
(21)
Bundeskartellamt anerkender derfor, at selvom EEG-elektricitet udøver et konkurrencemæssigt pres på elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, er det modsatte ikke tilfældet; EEG-elektricitet kan derfor ikke indgå i det samme marked som konventionel elektricitet, idet de markedsbetingelser, der gør sig gældende for det første salg er vidt forskellige mellem disse to produktionsformer. Det første salg af EEG-elektricitet forventes desuden at finde sted gennem transmissionsnetoperatører. Markedet adskiller sig således også fra engrosmarkedet for konventionel elektricitet, hvad angår efterspørgslen.
(22)
I betragtning af de særlige kendetegn ved det tyske elektricitetsmarked og med henblik på en vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, defineres det relevante produktmarked som markedet for produktion og første salg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder. Produktion og første salg af EEG-elektricitet er ikke omfattet af dette marked, jf. uddybningerne ovenfor, og vil i det følgende blive evalueret separat.
(23)
Anmodningen vedrører aktiviteter på Forbundsrepublikken Tysklands område. Ansøgeren undersøger muligheden for et større område, der omfatter Tyskland og Østrig på grundlag af en række tendenser inden for udvikling af regelsæt, niveauet af elimport og -eksport og markedskobling og procedurer for forvaltning af overbelastning, men konkluderer i sidste ende, at der ikke kan drages en endelig konklusion om, hvorvidt det tyske engrosmarked for elektricitet og de relevante markeder i nabolandene er tilstrækkeligt integrerede på nuværende tidspunkt til at blive betragtet som et regionalt marked.
(24)
På grundlag af en sektorundersøgelse antager Bundeskartellamt, at der findes et fælles primært marked for elektricitet i Tyskland og Østrig. Denne konklusion er baseret på, at der ikke er flaskehalsproblemer ved sammenkoblingslinjerne på grænsen mellem Tyskland og Østrig, også det fælles markedsførings- og prisfastsættelsesområde på European Power Exchange S.E. (EPEX).
(25)
I Kommissionens tidligere praksis defineredes elektricitetsmarkederne overvejende som værende af nationalt omfang (18) eller endda mindre (19). I enkelte tilfælde er der blevet åbnet mulighed for markeder, der er større end de nationale (20).
(26)
Kommissionen mener, at det med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne, ikke er nødvendigt at træffe konklusioner om det nøjagtige omfang af det relevante geografiske marked for produktion og første salg af konventionel elektricitet, da resultaterne af vurderingen af ethvert alternativt marked ville være de samme.
(27)
Hvad angår produktion og første salg af EEG-elektricitet, kunne det geografiske omfang ikke udvides til områder uden for Tyskland, idet det er baseret på specifikke lovbestemmelser i den tyske EEG-lovgivning.
a) Markedsandele og markedskoncentration,
(28)
Som det er fast praksis (21) i forbindelse med Kommissionens beslutninger i henhold til artikel 30, mente Kommissionen for elektricitetsproduktionens vedkommende, at »én indikator for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over«.
(29)
Ifølge Bundeskartellamts udtalelse (22) var den samlede markedsandel for de tre største producenter for indfødning af elektricitet på 74 % i 2007,73 % i 2008 og 70 % i 2010. Det tyske marked for elektricitet er således placeret midt i feltet sammenlignet med tidligere beslutninger om undtagelser i henhold til artikel 30 i direktiv 2004/17/EF (23).
(30)
Der skal dog mindes om, at de to største producenter RWE og E.ON, som tilsammen har en markedsandel på 58 % (24), ikke er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse.
(31)
Målet med denne afgørelse er at fastslå, om aktiviteterne i forbindelse med produktion og engrossalg af elektricitet er undergivet konkurrencevilkår i et sådant omfang (på markeder, hvortil der er fri adgang), at det også ved fravær af de disciplinerende detaljerede regler om kontraktindgåelse i direktiv 2004/17/EF sikres, at kontrakter vedrørende udøvelsen af de her berørte aktiviteter vil blive indgået på en gennemsigtig, ikke-diskriminerende måde på grundlag af kriterier, der gør det muligt at finde den løsning, som generelt er den økonomisk mest fordelagtige. Det er i den forbindelse vigtigt at erindre, at når de virksomheder, der ikke er undergivet reglerne om kontraktindgåelse (navnlig RWE og E.ON), agerer på disse markeder, har de mulighed for at lægge konkurrencepres på de øvrige markedsdeltagere. Dette vil forblive uændret, selvom Østrig integreres i det relevante geografiske marked, idet markedsandelen for de tre største producenter kun forventes at blive en smule større på et marked, der omfatter både Østrig og Tyskland (25).
(32)
Hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder, kan ovenstående kendsgerninger betragtes som en indikation for, om de markedsdeltagere, der er omfattet af reglerne om kontraktindgåelse, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(33)
Det skal desuden bemærkes, at arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene »2009-2011 rapporten om opbygningen af det indre marked for gas og elektricitet« fra juni 2011 (26) viser et fald i markedskoncentrationen i Tyskland (27), i forhold til de tidligere år, og det tyske marked for elektricitet placeres i kategorien af markeder med »moderat koncentration« (28), dvs. markeder med et Herfindahl-Hirschman-indeks (HHI) (29) på mellem 750 og 1 800.
(34)
Hvad angår ovenstående tal, kan det med henblik på denne afgørelse og uden at dette indskrænker anvendelsen af konkurrencereglerne antages, for så vidt angår de ordregivende myndigheder, at koncentrationsgraden på markedet kan betragtes som en indikator for, at markedet for produktion og engrossalg af elektricitet fra konventionelle kilder i Tyskland er undergivet almindelige konkurrencevilkår.
b) Andre faktorer
(35)
I de senere år, faktisk indtil marts 2011, var Tyskland nettoeksportør af elektricitet. Som følge af beslutningen om at udfase produktionen af elektricitet fra en række atomkraftværker blev Tyskland imidlertid nettoimportør. Der er således på nuværende tidspunkt et konkurrencemæssigt pres på det tyske marked på grund af muligheden for at importere elektricitet fra andre lande. Dette sikrer, at investeringer i den tyske elektricitetssektor ikke kan foretages uden at tage højde for andre producenter i de omkringliggende lande. Disse faktorer bør derfor ikke betragtes som værende til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Desuden viser en analyse af situationen vedrørende leverandørskift blandt kunderne (30) og likviditetsgraden på engrosmarkedet (31), at disse faktorer ikke er til hinder for konklusionen om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence. Endelig skal det også bemærkes, at det tyske balancemarked (32) og dets vigtigste hovedtræk (markedsbaseret prisfastsættelse og prisforskel mellem positive og negative balancekrafter) heller ikke er til hinder for en konklusion om, at ordregivende myndigheder, der opererer på det tyske marked for produktion fra konventionelle kilder, er undergivet konkurrence.
(36)
EEG-elektricitet har prioriteret adgang til nettet og prioriteres i forhold til konventionel elektricitet, hvad angår indfødning til nettet, hvilket betyder, at produktionen af EEG-elektricitet er uafhængig af efterspørgslen. Da EEG-elektricitet generelt produceres til omkostninger, der ligger over markedsprisen, blev der etableret en særlig støtteordning til EEG-elektricitet. Operatører af EEG-anlæg (33) har ret til en lovbestemt afregningssats fra transmissionsnetoperatørerne i en periode på 20 år plus idriftsættelsesåret. Denne afregning dækker deres omkostninger og er derfor højere end markedsprisen. De kan således indføde den elektricitet, de producerer, til nettet, uanset prisen på børserne (34).
(37)
EEG-elektricitet sælges normalt ikke direkte på engrosmarkedet, men købes først af transmissionsnetoperatørerne til en lovbestemt afregningssats. Transmissionsnetsoperatørerne er ansvarlige for salg af EEG-elektricitet på energibørsens spotmarked, hvilket medfører et tab for dem. Disse omkostninger bæres i sidste ende af slutbrugerne af elektricitet, som betaler en ekstra EEG-afgift til energileverandørerne, der efterfølgende væltes over på transmissionsnetoperatørerne. Energileverandører, der køber mere end 50 % EEG-elektricitet, herunder mindst 20 % elektricitet fra sol- eller vindenergi, betaler en nedsat EEG-afgift.
(38)
Operatører af EEG-anlæg kan også vælge »direkte salg« af den elektricitet, de producerer. Dette betyder, at en operatør af et EEG-anlæg kan afstå fra den lovbestemte afregning og vælge at sælge elektriciteten direkte på spotmarkedet. På grund af de høje omkostninger til produktion af EEG-elektricitet er direkte salg uden for de lovbestemte vilkår normalt ikke en bæredygtig mulighed. Tidligere blev denne metode overvejende anvendt i begrænset omfang, f.eks. hvor køberne kunne opnå en undtagelse fra den ekstra EEG-afgift ved at kombinere en vis mængde EEG-elektricitet, der indkøbtes direkte fra en producent, med konventionel elektricitet (35). Med den nye EEG-lovgivning, der trådte i kraft i begyndelse af 2012, blev muligheden for denne særlige undtagelse begrænset, hvilket forventes at begrænse anvendelsen af denne form for direkte salg (36).
(39)
Den nye lov indeholder en ny mulighed for »direkte salg«, som dog omfatter udbetaling af en såkaldt »afsætningspræmie« til producenter af EEG-elektricitet, som dækker forskellen mellem deres højere omkostninger og den gennemsnitlige markedspris (i det følgende: »afsætningspræmiemodellen«). Transmissionsnetoperatørerne anslår salget via afsætningspræmiemodellen til at udgøre 15 % i alt for alle typer vedvarende energi i 2012 (37). Det kan konkluderes, at langt størstedelen af EEG-elektriciteten på nuværende tidspunkt og i den nærmeste fremtid sælges gennem ordningen med lovbestemt afregning og gennem transmissionsnetoperatørerne. Direkte salg uden subsidier vil kun udgøre en marginal andel.
(40)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at produktion og første salg af EEG-elektricitet indgår i et reguleret system, hvor producenterne modtager afregning på grundlag af en lovbestemt afregningssats. De er ikke undergivet almindelige konkurrencevilkår, idet de kan indføde deres EEG-elektricitet uanset den gældende markedspris. Som følge af deres indfødningsprioritet kan de også sælge hele deres produktion. Det kan derfor ikke konkluderes, at aktiviteten blandt producenter af EEG-elektricitet er undergivet almindelige konkurrencevilkår. Ud fra ovenstående er der ikke behov for at analysere andre indikatorer, som f.eks. indikatoren nævnt i betragtning 6.
IV. KONKLUSIONER
(41)
På baggrund af de faktorer, der er gennemgået ovenfor, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt for de ordregivende myndigheder, hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet produceret ved konventionelle kilder i Tyskland.
(42)
Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivende myndigheder indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder i Tyskland, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område.
(43)
Ikke desto mindre bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, ikke anses for at være opfyldt, hvad angår ordregivende myndigheders produktion og første salg af EEG-elektricitet i Tyskland.
(44)
Da produktion og første salg af EEG-elektricitet fortsat er undergivet bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF, skal det erindres, at indkøbskontrakter, der omfatter flere aktiviteter, skal behandles i henhold til artikel 9 i direktiv 2004/17/EF. Det betyder, at når en ordregivende myndighed gennemfører »blandede« indkøbskontrakter, dvs. indkøbskontrakter om udøvelse af både aktiviteter, der er undtaget fra anvendelsen af direktiv 2004/17/EF, og aktiviteter, der ikke er undtaget, skal der tages hensyn til de aktiviteter, som kontrakten først og fremmest tager sigte på. I tilfælde af sådanne blandede indkøbskontrakter, hvor formålet primært er at støtte produktionen og engrossalget af EEG-elektricitet, finder bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF anvendelse. Hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles efter reglerne i artikel 9, stk. 2 og 3, i direktiv 2004/17/EF. Denne afgørelse er baseret på de retlige og faktiske forhold i oktober 2011 til februar 2012, som de fremgår af de oplysninger, BDEW og de tyske myndigheder har indsendt. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF ikke længere er opfyldt, for så vidt angår produktion og engrossalg af elektricitet ved konventionelle kilder.
(45)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Direktiv 2004/17/EF finder ikke anvendelse, når ordregivende myndigheder indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre produktion og første salg af elektricitet produceret ved konventionelle kilder i Tyskland.
I denne afgørelse forstås ved elektricitet fremstillet ud fra konventionelle kilder elektricitet, som ikke hører under anvendelsesområdet for EEG. I EEG og betingelserne heri forstås desuden ved »vedvarende energikilder« vandkraft, inkl. bølge- og tidevandsenergi, saltkraft, vindenergi, solstråling, jordvarme, biomasseenergi, inkl. biogas, biomethan, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og den bionedbrydelige del af dagrenovation og erhvervsaffald.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. april 2012.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2012. április 24.)
a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállításának és nagykereskedelmi értékesítésének a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása alóli mentesítéséről
(az értesítés a C(2012) 2426. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/218/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 30. cikke (5) és (6) bekezdésére,
tekintettel a Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (Országos Energia- és Vízgazdálkodási Szövetség, a továbbiakban: BDEW) által 2011. október 26-án e-mail útján benyújtott kérelemre,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
A BDEW a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (5) bekezdése alapján 2011. október 26-án e-mailben kérelemmel fordult a Bizottsághoz. A Bizottság 2011. november 11-én tájékoztatta a német hatóságokat a kérelemről, és 2012. január 10-én e-mail útján további információkat kért tőlük; a BDEW-től 2011. december 21-én e-mail útján kért további információkat. A német hatóságok 2011. december 14-én e-mailben adtak további tájékoztatást, a BDEW pedig 2012. január 17-én, 2012. január 26-án és 2012. február 28-án e-mailben nyújtott be további információkat.
(2)
A BDEW által az ágazat ajánlatkérői nevében benyújtott kérelem az abban foglaltak szerint a „bármely típusba tartozó villamosenergia-termelő erőművek felépítésére, megvásárlására és üzemeltetésére (beleértve a karbantartást), valamint a kapcsolódó támogató tevékenységekre” (2) vonatkozik.
(3)
A kérelemhez mellékelték a Bundeskartellamt (a német szövetségi versenyhatóság) 2011. július 25-i állásfoglalását. Ezt az állásfoglalást (a továbbiakban: az állásfoglalás) az idevágó német jogszabályok alapján adták ki, és azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy az eljárás hatálya alá tartozó tevékenység közvetlen módon ki van-e téve a versenynek. Az állásfoglalás az érintett piacok átfogó ágazati felmérésén alapul.
II. JOGI KERET
(4)
A 2004/17/EK irányelv 30. cikke előírja, hogy az irányelvben említett bármely tevékenység folytatására irányuló szerződések nem tartozhatnak az irányelv hatálya alá, ha abban a tagállamban, ahol a szerződést teljesítik, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. A versenynek való közvetlen kitettséget objektív szempontok alapján kell értékelni, figyelembe véve az érintett ágazat egyedi jellemzőit. A piaci belépés akkor minősül szabadnak, ha a tagállam végrehajtotta és alkalmazza az adott ágazatot vagy annak egy részét megnyitó, megfelelő közösségi jogszabályokat. Ezen jogszabályok jegyzéke megtalálható a 2004/17/EK irányelv XI. mellékletében, amely a villamosenergia-ágazat tekintetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3) hivatkozik. A 96/92/EK irányelv helyébe a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) lépett, amelyet a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) váltott fel.
(5)
Németország a 96/92/EK irányelven kívül a 2003/54/EK irányelvet és a 2009/72/EK irányelvet is végrehajtotta és alkalmazza. Ebből következően - és a 30. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével összhangban - a piacra való belépés Németország egész területe vonatkozásában nem korlátozottnak tekinthető.
(6)
A versenynek való közvetlen kitettséget több mutató alapján kell értékelni, amelyek közül önmagában egyik sem feltétlenül döntő jellegű. A határozat által érintett piacokra vonatkozó egyik fontos feltétel az adott piac meghatározó szereplőinek piaci részesedése. További ismérv az adott piacokon fennálló összefonódás szintje. Az érintett piacok sajátosságaira tekintettel egyéb kritériumokat is figyelembe kell venni, úgymint a kiegyenlítő piac működését, az árversenyt és a fogyasztók szolgáltatóváltásának arányát.
(7)
Ez a határozat nem sérti a versenyszabályok alkalmazását.
III. ÉRTÉKELÉS
(8)
A villamos energia német piacán nagy számú erőmű van jelen, amelyeket számos piaci szereplő üzemeltet (6). A termelési kapacitás legnagyobb részét négy nagy energiavállalat birtokolja: az RWE AG, az E.ON AG, az EnBW AG és a Vattenfall Europe AG. Mivel azonban ezek közül két cég, az RWE és az E.ON olyan magánvállalkozás (azaz olyan vállalkozás, amely a 2004/17/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglaltak értelmében nem esik az ajánlatkérők közvetlen vagy közvetett befolyása alá), amely a 2004/17/EK irányelv 2. cikke (3) bekezdésének értelmében nem különleges vagy kizárólagos jogok alapján végzi tevékenységét a villamosenergia-termelési ágazatban, ezért ezek a 2004/17/EK irányelv értelmében nem minősülnek ajánlatkérőnek. Ezért a villamos energia előállításának vagy értékesítésének céljából végzett beszerzéseikre nem vonatkoznak ezen irányelv rendelkezései; következésképpen ezen tevékenységek tekintetében azon ajánlatkérők versenytársainak minősülnek, amelyek beszerzései ezen irányelv hatálya alá tartoznak. Ezért az elemzés a továbbiakban az ajánlatkérőkre fog irányulni annak vizsgálata során, hogy a tevékenység ki van-e téve a versenynek azokon a piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott.
(9)
A villamos energiát nagykereskedelmi szinten a tőzsdéken, vagyis a European Energy Exchange AG (a továbbiakban: EEX) és a European Power Exchange SE (Európai Energiatőzsde, a továbbiakban: EPEX) azonnali vagy határidős piacain, illetve tőzsdén kívüli ügyletek során értékesítik. A tőzsdén kívüli ügyletekhez általában az energiatőzsdei ár szolgál referenciaként. A termelő vállalatok erőműveik üzemeltetését a tőzsdék azonnali piacain folytatott kereskedelem eredményeivel összhangban optimalizálják. Elvileg csak azokat az erőműveket üzemeltetik, amelyek határköltsége a piaci ár alatt van.
(10)
A Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (7) (a megújuló energia elsőbbségéről szóló törvény, a továbbiakban: EEG) a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó szabályokat tartalmazza (8); ez az energiafajta a hagyományos forrásokból előállított villamos energia (9) mellett egyre erősödő szerepet játszik a német piacon. A 2012 eleje óta hatályos módosított EEG szerint a megújuló energiaforrások villamosenergia-ellátásban képviselt arányának 2020-ra 35 %-ra, 2030-ra 50 %-ra, 2050-re pedig 80 %-ra kell emelkednie.
(11)
2010 végéig 160,5 GW termelőkapacitást kötöttek az átvitelirendszer-üzemeltetők (77,6 GW) és az elosztórendszer-üzemeltetők (82,9 GW) hálózataihoz. 2009-hez képest (152,7 GW) ez körülbelül 7,8 GW növekedést jelent. A megújuló energiaforrások 54,2 GW-ot tesznek ki a teljes kapacitásból. A megújuló energiaforrásokból körülbelül 50,7 GW-ért az EEG tarifái szerint fizetnek. Ez azt jelenti, hogy a megújuló energiaforrások a teljes kapacitás körülbelül 34 %-át teszik ki (10).
(12)
A betáplálás tekintetében 2010-ben összesen 531,2 TWh-t tápláltak be az átvitelirendszer-üzemeltető (367,5 TWh) és az elosztórendszer-üzemeltető rendszerekbe (163,7 TWh). A megújuló forrásokból betáplált mennyiség 93,7 TWh volt, ebből 80,7 TWh mennyiségért az EEG-nek megfelelően fizettek. Ez azt jelenti, hogy a megújuló energiaforrásokból betáplált mennyiség a teljes betáplált mennyiség körülbelül 18 %-át teszi ki; ez az arány a megújuló források által a teljes előállítási kapacitásban képviselt 34 % alatt marad (11). A különbség annak tulajdonítható, hogy a megújuló energiaforrások kiaknázásának időtartama évente rövidebb, mint a hagyományos energiaforrásoké.
(13)
A villamos energia német piacának másik ismérve a nemzeti hatóságok által a Japánban 2011 elején történt atomkatasztrófa után nemrégiben hozott határozathoz kapcsolódik, amely nyolc atomerőmű bezárására irányult; ezek teljes kapacitása 8 400 MW (12). Ezenkívül úgy határoztak, hogy 2022-re bezárják Németország összes többi atomerőművét is. Ez rövid távon megváltoztatta az import és az export egyensúlyát, így Németország, amely 2010-ig nettó villamosenergia-exportőr volt, 2011-ben nettó importőrré vált.
(14)
A Bizottság korábbi gyakorlata alapján (13) a villamosenergia-ágazatban a következő érintett termékpiacokat lehet megkülönböztetni: i. előállítás és nagykereskedelmi értékesítés; ii. szállítás; iii. elosztás és iv. kiskereskedelmi értékesítés. Habár ezen piacok közül néhány további alkategóriákra tagolható, a Bizottság eddigi gyakorlatában (14) elutasította a villamosenergia-termelési piac és a nagykereskedelmi értékesítési piac közötti megkülönböztetést, mivel az előállítás önmagában az értéklánc szempontjából csak az első lépés, ám az előállított villamosenergia-mennyiségeket a nagykereskedelmi piacon értékesítik.
(15)
A BDEW kérelme a villamos energia előállítására és nagykereskedelmére vonatkozik. A német szövetségi versenyhatóság állásfoglalásában a termékpiacot a „villamos energia elsődleges értékesítési piacaként” (15) határozza meg, amely az energiaszolgáltatók által előállított villamos energia eredeti értékesítésére, valamint a villamos energia nettó importjára terjed ki, de nem foglalja magában a piaci szereplők közötti későbbi kereskedelmet. Ezenkívül a német szövetségi versenyhatóság úgy véli, hogy az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása és értékesítése nem képezi a piac részét.
(16)
A német szövetségi versenyhatóság szerint az EEG hatálya alá tartozó villamos energia piaca az első értékesítést illetően külön piacot képez. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát általában nem értékesítik közvetlenül a nagykereskedelmi piacon; azt előbb az átviteli hálózat üzemeltetői veszik meg jogszabályban meghatározott áron. Ezután második lépésben értékesítik a nagykereskedelmi piacon.
(17)
A német szövetségi versenyhatóság arra a következtetésre jutott, hogy az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása és értékesítése nem piaci alapon szerveződik, és hogy az EEG hatálya alá tartozó villamos energia független a kereslettől és az ármutatóktól (16). Ez a következtetés főleg a következő tényeken alapul:
(18)
Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia betáplálási szempontból elsőbbséget élvez, ezért az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása teljesen független a kereslettől. A termelés és a betáplálás az áraktól is független, mivel az üzemeltetők jogszabályban előírt ellentételezésre jogosultak. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát az átvitelirendszer-üzemeltetők a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően az azonnali piacon, gazdasági mozgástér nélkül értékesítik.
(19)
A német szövetségi versenyhatóság megjegyezte továbbá, hogy a jogszabályok alapján az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát lehet közvetlenül értékesíteni, és néhány üzemeltető él is ezzel a lehetőséggel. Az EEG értelmében az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői a hónap első napján átállhatnak a közvetlen értékesítésről az EEG szerinti tarifa igénybe vételére. A piaci árra vonatkozó előrejelzések és a kereslet függvényében az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői így minden hónapban eldönthetik, hogy az értékesítés melyik formája a legelőnyösebb a számukra. A közvetlen értékesítés jelentősége azonban a jövőben elenyésző lesz.
(20)
A 2012 elején hatályba lépett, módosított EEG szerint az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői számára - a fentiekkel összhangban - fennáll annak lehetősége, hogy az általuk előállított villamos energiát maguk értékesítsék és egyúttal piaci jutalékot kapjanak. A piaci jutalék a rögzített EEG-díj és az utólag meghatározott havi tőzsdei átlagár közötti különbséget hivatott helyettesíteni. A piaci jutalék igénybe vétele azonban szabadon választható, vagyis az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői maradhatnak a rögzített díjazási rendszerben vagy bármely hónapban visszaléphetnek oda. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia legnagyobb részét azonban várhatóan az átviteli hálózat üzemeltetői értékesítik. Ezenkívül a piaci díjon alapuló modell nem változtat azon, hogy az EEG hatálya alá tartozó energiatermelők teljes díjazási szintjét nem elsősorban a piaci árak határozzák meg (17).
(21)
A német szövetségi versenyhatóság ezért elismeri, hogy bár az EEG hatálya alá tartozó villamos energia versenynyomást fejt ki a hagyományos forrásokból előállított villamos energiára, az ellenkezője nem igaz; ezért az EEG hatálya alá tartozó villamos energia nem szerepelhet ugyanazon a piacon, mint a hagyományos villamos energia, mivel az első értékesítés piaci feltételei a két előállítási mód esetében jelentősen eltérnek. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia első értékesítését továbbá főleg az átviteli hálózat üzemeltetői végzik. Ezért a piac a keresleti oldal szempontjából is nyilvánvalóan eltér a hagyományos villamos energia nagykereskedelmi piacától.
(22)
Figyelembe véve a villamos energia német piacának sajátos jellegét, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából, valamint a versenyjog sérelme nélkül az érintett termékpiac fogalma a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia előállításának és első értékesítésének piacát foglalja magában. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása és első értékesítése a fent említett okok miatt nem képezi e piac részét, és ezért külön kell értékelni.
(23)
A kérelem a Németországi Szövetségi Köztársaság területén végzett tevékenységekre vonatkozik. A kérelmező a szabályozási keret kialakításában megfigyelhető különböző tendenciák, a villamos energia importjának és exportjának szintje, valamint a piacok összekapcsolására és a szűk keresztmetszetek kezelésére irányuló eljárások alapján olyan kiterjedtebb piac lehetőségét vizsgálja, amely Németországot és Ausztriát is magában foglalja, de végül az alábbi következtetést vonja le: „a kérelmező nem tudja eldönteni, hogy a villamos energia német nagykereskedelmi piaca és a szomszédos országok érintett piacai jelenleg megfelelően integráltak-e ahhoz, hogy regionális piacnak minősüljenek”.
(24)
A német szövetségi versenyhatóság az ágazati felmérés elvégzése után azt feltételezi, hogy a villamos energiának közös elsődleges piaca van Németországban és Ausztriában. Ez a következtetés azon alapul, hogy nincsenek szűk keresztmetszetek a Németország és Ausztria közötti határon lévő rendszer-összeköttetéseknél, valamint hogy az Európai Energiatőzsdén (EPEX) egységes az értékesítési és árképzési térség.
(25)
A Bizottság korábbi gyakorlatában a villamos energia piacát legtöbbször nemzeti (18) vagy akár kisebb (19) kiterjedésű piacként határozta meg. Bizonyos esetekben azonban nyitva hagyta a nemzeti piacoknál kiterjedtebb piacok lehetőségét (20).
(26)
A Bizottság úgy véli, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából, valamint a versenyjog sérelme nélkül nem szükséges meghatározni a hagyományos villamos energia előállítása és első értékesítése által érintett piac pontos földrajzi kiterjedését, mivel a piac bármely más meghatározása esetében az értékelés eredménye ugyanaz lenne.
(27)
Ami az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítását és első értékesítését illeti, földrajzi kiterjedése nem nyúlhat túl Németország területén, mivel a német EEG-ben meghatározott konkrét jogi feltételeken alapul.
a) Piaci részesedés és piaci koncentráció
(28)
A 30. cikk értelmében hozott határozataiban követett állandó gyakorlata (21) szellemében a Bizottság úgy vélte, hogy a villamos energia előállítása tekintetében „a nemzeti piacokon fennálló verseny egyik fokmérője a három legnagyobb termelő teljes piaci részesedése”.
(29)
A német szövetségi versenyhatóság állásfoglalása szerint (22) a három legnagyobb termelő összesített piaci részesedése a betáplált villamos energia tekintetében 2007-ben 74 %, 2008-ban 73 %, 2010-ben 70 % volt. A villamos energia német piaca ezért a 2004/17/EK irányelv 30. cikke értelmében hozott korábbi mentesítési határozatokhoz képest a tartomány középső részén helyezkedik el (23).
(30)
Emlékeztetni kell azonban arra, hogy a két legnagyobb termelőre, az RWE-re és az E.ON-ra, amelyek együtt 58 %-os piaci részesedéssel rendelkeznek (24), nem vonatkoznak a közbeszerzési törvény rendelkezései.
(31)
E határozat célja annak megállapítása, hogy a villamos energia előállítása és nagykereskedelme ki van-e téve olyan szintű versenynek (a szabad hozzáférésű piacokon), amely biztosítja, hogy a 2004/17/EK irányelvben meghatározott részletes beszerzési szabályok által teremtett fegyelem hiányában is átláthatóan, megkülönböztetéstől mentesen, a gazdaságilag legelőnyösebb megoldás kiválasztását lehetővé tevő módon történjenek az érintett tevékenységek végzéséhez szükséges beszerzések. Ezzel kapcsolatban fontos szem előtt tartani, hogy amikor a közbeszerzési eljárások hatálya alá nem tartozó cégek (nevezetesen az RWE és az E.ON) tevékenykednek ezeken a piacokon, versenynyomást gyakorolhatnak a többi piaci szereplőre. Ez akkor sem fog megváltozni, ha Ausztriát is beleértik az érintett földrajzi piacba, mivel a legnagyobb termelők piaci részesedése várhatóan csak némileg kevesebb az Ausztriára és Németországra egyaránt kiterjedő piacon (25).
(32)
A hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében a fenti tények úgy értelmezhetők, hogy a közbeszerzési törvény hatálya alá tartozó piaci szereplők közvetlenül ki vannak téve a versenynek.
(33)
Azt is fontos megjegyezni, hogy a Bizottság „2009-2010 Report on progress in creating the internal gas and electricity market” című, 2011. júniusi szolgálati munkadokumentuma (26) a korábbi évekhez képest csökkenést jelzett a német piaci koncentrációban (27), és a villamos energia német piacát kapacitás szempontjából a „mérsékelten koncentrált piacok” (28), vagyis a 750 és 1 800 közötti Herfindahl-Hirschman-indexszel (HHI) (29) rendelkező piacok kategóriájába sorolta.
(34)
A fenti számokat figyelembe véve ezen határozat alkalmazásában - a versenyjog sérelme nélkül - az ajánlatkérők tekintetében feltételezhető, hogy a piac koncentrációjának mértéke arra mutat, hogy a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállítása és nagykereskedelme bizonyos mértékű versenynek van kitéve.
b) Egyéb tényezők
(35)
Az elmúlt években, pontosabban 2011 márciusáig Németország nettó villamosenergia-exportőr volt. A villamos energiát előállító atomerőművek kiiktatására vonatkozó határozat miatt azonban Németország nettó importőrré vált. Ezért jelenleg versenynyomás jellemző a piacra, amely a Németországon kívül előállított villamos energia behozatalának lehetőségéből ered. Ennek eredményeképpen a villamosenergia-ágazatba való németországi beruházásoknál figyelembe kell venni a környező országok termelőit. Ezért ezek a tényezők nem ellentétesek azzal a következtetéssel, hogy a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia előállításának németországi piacán tevékenykedő ajánlatkérők ki vannak téve a versenynek. Ezenkívül a helyzet elemzése a szolgáltatóváltások (30) és a nagykereskedelmi piac likviditásának mértéke (31) tekintetében kimutatta, hogy ezek a tényezők nem ellentétesek azzal a következtetéssel, hogy a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia előállításának németországi piacán tevékenykedő ajánlatkérők ki vannak téve a versenynek. Végül pedig meg kell jegyezni, hogy a német kiegyenlítő piac (32) és fő jellemzői (piacalapú árképzés, valamint a pozitív és negatív kiegyenlítő energia közötti árkülönbség) nem ellentétesek azzal a következtetéssel, hogy a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállításának piacán tevékenykedő ajánlatkérők ki vannak téve a versenynek.
(36)
Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előnyt szerez a hálózatba való elsődleges bekapcsolásból és elsőbbséget élvez a hagyományos villamos energiával szemben a hálózatba való betáplálásnál, ami azt jelenti, hogy az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása független a kereslettől. Mivel az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát általában a piaci árnál magasabb költségekkel állítják elő, olyan rendszert alakítottak ki, amelyben az EEG hatálya alá tartozó villamos energia rendkívüli támogatásban részesül. Az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői (33) a beüzemelés évében és az azt követő 20 évben jogszabályban meghatározott ellentételezésre jogosultak az átviteli hálózat üzemeltetőitől. Ez a díjazás fedezi a költségeiket, így magasabb, mint a piaci ár. Ezért a tőzsdei áraktól függetlenül betáplálhatják az általuk előállított villamos energiát a hálózatba (34).
(37)
Az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát általában nem értékesítik közvetlenül a nagykereskedelmi piacon; azt előbb az átviteli hálózat üzemeltetői veszik meg jogszabályban meghatározott áron. Az átvitelirendszer-üzemeltetőknek az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát az energiatőzsde azonnali piacán kell értékesíteniük, aminek következtében veszteséget szenvednek el. Ezeket a költségeket végül a villamos energia végső felhasználói fizetik meg, akik energiaszolgáltatóiknak külön EEG-díjat fizetnek, amely azután továbbkerül az átviteli hálózatok üzemeltetőihez. Azok az energiaszolgáltatók, amelyek több mint 50 %-os arányban vásárolnak az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát, ezen belül legalább 20 %-os arányban nap- vagy szélenergiából nyert villamos energiát, csökkentett EEG-különdíjat fizetnek.
(38)
Az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői számára fennáll az a lehetőség is, hogy az előállított villamos energiát „közvetlen értékesítéssel” adják el. Ez azt jelenti, hogy az EEG hatálya alá tartozó létesítmények üzemeltetői lemondhatnak a jogszabályban meghatározott díjazásról, és helyette az azonnali piacon közvetlenül értékesíthetik a villamos energiát. Az EEG hatálya alá tartozó villamos energia magas előállítási költségei miatt a jogszabályban meghatározott feltételeken kívüli közvetlen értékesítés rendszerint nem kifizetődő. A múltban ezt a módszert ritkán, főleg olyan esetekben alkalmazták, amikor a vásárlók mentességet tudtak szerezni az EEG-különdíj alól oly módon, hogy közvetlenül valamely termelőtől szereztek be bizonyos mennyiséget az EEG hatálya alá tartozó villamos energiából, és azt hagyományos villamos energiával kombinálták (35). Miután 2012 elején hatályba lépett az új EEG-törvény, korlátozódott ennek a mentességnek a lehetősége, ami valószínűleg csökkenti fogja a közvetlen értékesítés e formáját (36).
(39)
Az új törvény új „közvetlen értékesítési” lehetőséget biztosít, amely azonban úgynevezett „piaci jutalék” fizetését írja elő az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítói részére, amely fedezi a magasabb költségeik és az átlagos piaci ár közötti különbséget (a továbbiakban: „piaci jutalékon alapuló modell”). Az átvitelirendszer-üzemeltetők becslései szerint a piaci jutalékon alapuló modellben végzett értékesítés 2012-ben a megújuló energiaforrások minden típusát tekintve eléri az összesen 15 %-os arányt (37). Levonható az a következtetés, hogy jelenleg és a közeljövőben az EEG hatálya alá tartozó villamos energia legnagyobb részét a jogszabályban meghatározott díjak rendszerében és az átvitelirendszer-üzemeltetők által értékesítik. A nem támogatott közvetlen értékesítés csupán elenyésző szerepet fog játszani.
(40)
A fenti okokból az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása és első értékesítése olyan szabályozott rendszer részét képezi, amelyben a termelőknek jogszabályban meghatározott díjazás alapján fizetnek. Nincsenek kitéve a versenynek, mivel az általuk előállított, az EEG hatálya alá tartozó villamos energiát a piacon uralkodó ártól függetlenül betáplálhatják. A betáplálási elsőbbségük miatt a teljes előállított mennyiséget el tudják adni. Ezért nem vonható le az a következtetés, hogy az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítóinak tevékenysége ki van téve a versenynek. A fentiek tekintetében nem kell további, a (6) preambulumbekezdésben felsoroltakhoz hasonló mutatókat értékelni.
IV. KÖVETKEZTETÉSEK
(41)
A fent megvizsgált tényezők tekintetében a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében megállapított feltétel a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében az ajánlatkérők szempontjából teljesítettnek tekintendő.
(42)
Ezenkívül, mivel a piachoz való korlátlan hozzáférés feltétele teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállítására és nagykereskedelmi értékesítésére ítélnek oda megbízást, illetve ha ezen tevékenységeknek az érintett földrajzi területen belüli folytatására írnak ki tervpályázatot.
(43)
Mindazonáltal a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltétel az EEG hatálya alá tartozó villamos energia németországi előállítása és első értékesítése tekintetében az ajánlatkérők szempontjából nem tekintendő teljesítettnek.
(44)
Mivel az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállítása és első értékesítése továbbra is a 2004/17/EK irányelv rendelkezéseinek hatálya alá esik, emlékeztetni kell arra, hogy a több tevékenységre kiterjedő közbeszerzési szerződéseket a 2004/17/EK irányelv 9. cikkének megfelelően kell kezelni. Ez azt jelenti, hogy ha az ajánlatkérő olyan, ún. vegyes közbeszerzést hajt végre, amely egyaránt szolgál a 2004/17/EK irányelv alkalmazása alól mentesített, valamint az alól nem mentesített tevékenységek finanszírozására, azokat a tevékenységeket kell figyelembe venni, amelyek a szerződés fő célját képezik. Azon vegyes közbeszerzések esetében, ahol az alapvető cél az EEG hatálya alá tartozó villamos energia előállításának és nagykereskedelmének támogatása, a 2004/17/EK irányelv rendelkezései alkalmazandók. Ha lehetetlen objektíven megállapítani, hogy mely tevékenységre irányul elsősorban a szerződés, a szerződést a 2004/17/EK irányelv 9. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett szabályokkal összhangban kell odaítélni. E határozat alapját a BDEW és a német hatóságok által benyújtott információk alapján a 2011 októbere és 2012 februárja között fennálló jogi és ténybeli helyzet képezi. Amennyiben a jogi vagy ténybeli helyzetben beálló jelentős változások miatt a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (1) bekezdésének a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia előállításával és nagykereskedelmi értékesítésével kapcsolatos alkalmazhatóságára vonatkozó feltételek már nem teljesülnek, e határozat felülvizsgálható.
(45)
Az e határozatban foglalt intézkedések összhangban állnak a közbeszerzési tanácsadó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó az ajánlatkérő felek által odaítélt és a hagyományos energiaforrásokból előállított villamos energia németországi előállítását és első értékesítését lehetővé tévő szerződésekre.
E határozat alkalmazásában a hagyományos forrásokból előállított villamos energia az a villamos energia, amely nem esik az EEG hatálya alá. Ezenkívül az EEG és az abban foglalt feltételek értelmében a „megújuló energiaforrások” az alábbiak: vízenergia, ideértve a hullámenergiát, árapály-energiát, sókoncentrációkülönbség- és áramlásenergiát, szélenergia, napsugárzás, geotermikus energia, biomasszából származó energia, ideértve a biogázt, a biometánt, a hulladéklerakó-gázt és a szennyvízkezelésből származó gázt, valamint a háztartási és ipari hulladék biológiailag lebomló részét.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. április 24-én.