EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/78/EU
af 24. november 2010
om ændring af direktiv 98/26/EF, 2002/87/EF, 2003/6/EF, 2003/41/EF, 2003/71/EF, 2004/39/EF, 2004/109/EF, 2005/60/EF, 2006/48/EF, 2006/49/EF og 2009/65/EF for så vidt angår de beføjelser, der er tillagt Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50, artikel 53, stk. 1 og artikel 62 og 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Finanskrisen i 2007 og 2008 afslørede væsentlige mangler ved finansielle tilsyn, både i bestemte tilfælde og i det finansielle system som helhed. De nationalt baserede tilsynsmodeller har ikke været tilpasset den nuværende situation med finansiel globalisering og de integrerede og indbyrdes sammenhængende finansielle markeder i Europa, hvor mange finansielle institutioner driver forretning på tværs af grænserne. Krisen afslørede mangler inden for samarbejde, koordinering, konsekvent anvendelse af EU-retten og tilliden mellem de nationale kompetente myndigheder.
(2)
I flere beslutninger før og under finanskrisen har Europa-Parlamentet opfordret til at gå i retning af et mere integreret europæisk tilsyn for at sikre reelt lige vilkår for alle aktører på EU-plan, og afspejle de finansielle markeders voksende integration i EU (i sine beslutninger af 13. april 2000 om meddelelse fra Kommissionen om etablering af en ramme for finansielle tjenesteydelser: en handlingsplan, af 21. november 2002 om tilsyn med finansielle institutioner, af 11. juli 2007 om politikken for finansielle tjenesteydelser (2005-2010) - hvidbog, af 23. september 2008 med henstillinger til Kommissionen om hedgefonde og private equity og af 9. oktober 2008 med henstillinger til Kommissionen om Lamfalussyopfølgningen: den fremtidige tilsynsstruktur samt i sine holdninger af 22. april 2009 om det ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) og af 23. april 2009 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kreditvurderingsbureauer).
(3)
I november 2008 gav Kommissionen en højniveaugruppe med Jacques de Larosière som formand mandat til at fremsætte anbefalinger om, hvordan de europæiske tilsynsordninger kan styrkes for at forbedre beskyttelsen af borgerne og genoprette tilliden til det finansielle system. I sin endelige rapport (de Larosière-rapporten), som blev fremlagt den 25. februar 2009 anbefalede højniveaugruppen, at tilsynssystemet styrkes for at nedsætte risikoen for og omfanget af kommende finanskriser. Den anbefalede at indføre omfattende reformer af strukturen i tilsynet med Unionens finanssektor. De Larosière-rapporten anbefalede endvidere, at der oprettes et europæisk finanstilsynssystem (ESFS), der omfatter tre europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er) - én myndighed for hver af bank-, værdipapir-, forsikrings- og arbejdsmarkedspensionsordningssektorerne samt et europæisk råd for systemiske risici.
(4)
I sin meddelelse af 4. marts 2009 om fremdrift i den europæiske genopretning foreslog Kommissionen at fremlægge et udkast til lovgivning om oprettelse af ESFS, og i sin meddelelse af 27. maj 2009 om finansielt tilsyn i Europa gjorde den nærmere rede for, hvordan dette nye tilsynssystem kan udformes.
(5)
Det Europæiske Råd anbefalede i sine konklusioner fra mødet den 18. og 19. juni 2009, at der blev oprettet et europæisk finanstilsynssystem, der omfatter tre nye ESA'er. Formålet med systemet bør være at opgradere kvaliteten af og konsekvensen i det nationale tilsyn, styrke det overordnede tilsyn med grænseoverskridende koncerner og fastlægge et fælles europæisk regelsæt, der gælder for alle finansielle institutioner på det indre marked. Det understregede, at ESA'erne også bør have tilsynsbeføjelser over for kreditvurderingsbureauer, og opfordrede Kommissionen til at fremsætte konkrete forslag til, hvordan ESFS kan spille en vigtig rolle i krisesituationer.
(6)
Den 23. september 2009 vedtog Kommissionen forslag til tre forordninger om oprettelse af ESFS, herunder om oprettelse af de tre ESA'er.
(7)
For at ESFS kan fungere effektivt, er det nødvendigt at foretage ændringer i EU-retsakter inden for de tre ESA'ers aktivitetsområde. De pågældende ændringer vedrører fastlæggelsen af omfanget af visse af ESA'ers beføjelser, integration af visse beføjelser oprettet ved EU-retsakter og ændringer, som skal sikre ESA'ernes gnidningsfrie og effektive virkemåde i forbindelse med ESFS.
(8)
Oprettelsen af de tre ESA'er bør følges op med udarbejdelse af et fælles regelsæt, der sikrer konsekvent harmonisering og ensartet anvendelse og således bidrager til et mere effektivt indre marked.
(9)
I henhold til forordningerne om oprettelse af ESFS kan ESA'erne udarbejde udkast til tekniske standarder på de områder, der specifikt er fastsat i den relevante lovgivning, som forelægges Kommissionen til vedtagelse i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) ved hjælp af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter. Dette direktiv bør fastlægge et første sæt af sådanne områder, uden at dette berører tilføjelsen af yderligere områder i fremtiden.
(10)
Den relevante lovgivning bør definere de områder inden for hvilke ESA'erne tillægges beføjelse til at udarbejde udkast til tekniske standarder, og hvordan disse standarder bør vedtages. Den relevante lovgivning bør fastsætte elementer, vilkår og specifikationer i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, når der er tale om delegerede retsakter.
(11)
Der bør ved fastlæggelsen af områder for tekniske standarder findes en passende balance mellem udarbejdelse af et enkelt sæt harmoniserede regler og undgåelse af ubehørigt kompliceret regulering og håndhævelse. Kun de områder bør udvælges, hvor konsekvente tekniske regler vil bidrage væsentligt og effektivt til opfyldelse af den relevante lovgivnings målsætninger, samtidig med at det sikres, at politiske beslutninger træffes af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen efter de sædvanlige procedurer.
(12)
Områder, der er omfattet af tekniske standarder, bør være rent tekniske områder, hvor der er behov for tilsynseksperter til at udvikle standarderne. De tekniske standarder, der vedtages som delegerede retsakter, bør yderligere udvikle, specificere og fastlægge betingelserne for konsekvent harmonisering af de regler, der indgår i basisretsakter vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, som supplerer eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den lovgivningsmæssige retsakt. Tekniske standarder, der vedtages som gennemførelsesretsakter, bør fastsætte vilkårene for en ensartet gennemførelse af retligt bindende EU-retsakter. Tekniske standarder bør ikke indebære politikvalg.
(13)
Når der er tale om reguleringsmæssige tekniske standarder, er det hensigtsmæssigt at indføre den procedure, der er omhandlet i artikel 10 til 14 i henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (4), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (6). Gennemførelsesmæssige tekniske standarder bør vedtages efter proceduren i artikel 15 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010. Det Europæiske Råd har godkendt den såkaldte Lamfalussyprocedure med fire niveauer med henblik på at gøre lovgivningsprocessen inden for EU's finanslovgivning mere effektiv og gennemsigtig. Kommissionen har beføjelse til at vedtage niveau 2-foranstaltninger på mange områder, og en lang række niveau 2-kommissionsforordninger og -direktiver er trådt i kraft. I tilfælde hvor de reguleringsmæssige tekniske standarder er udarbejdet med henblik på videreudvikling, præcisering eller fastlæggelse af betingelserne for anvendelse af sådanne niveau 2-foranstaltninger, bør de først vedtages, når de relevante niveau 2-foranstaltninger er vedtaget, og bør være forenelige med den pågældende niveau 2-foranstaltning.
(14)
Bindende tekniske standarder bidrager til et fælles regelsæt for lovgivning vedrørende finansielle tjenester som godkendt af Det Europæiske Råd i dets konklusioner fra juni 2009. I det omfang visse krav i Unionens lovgivningsmæssige retsakter ikke er fuldt ud harmoniseret og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet for tilsyn, bør bindende tekniske standarder, der videreudvikler, præciserer eller fastlægger betingelserne for anvendelse af disse krav, ikke være til hinder for, at medlemsstaterne kan kræve yderligere oplysninger eller indføre strengere krav. Tekniske standarder bør derfor give medlemsstaterne mulighed herfor på specifikke områder, når de pågældende lovgivningsmæssige retsakter indeholder bestemmelser om sådanne hensyn.
(15)
Som fastlagt i forordningerne om oprettelse af ESFS bør ESA'erne, hvis det er hensigtsmæssigt, inden de forelægger tekniske standarder for Kommissionen, gennemføre åbne offentlige høringer herom og foretage en analyse af de potentielle omkostninger og fordele herved.
(16)
Der bør være mulighed for, at tekniske standarder kan indeholde bestemmelser om overgangsforanstaltninger med hensigtsmæssige frister, hvis omkostningerne i forbindelse med en øjeblikkelig gennemførelse ville være for høje i forhold til fordelene herved.
(17)
Forordningerne om oprettelse af ESFS indfører en mekanisme til bilæggelse af tvister mellem nationale kompetente myndigheder. Er en kompetent myndighed uenig i en anden kompetent myndigheds tiltag eller mangel på tiltag - med hensyn til fremgangsmåde eller indhold - på områder fastlagt i EU-retsakter i medfør af forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, hvor lovgivningen kræver samarbejde, koordinering eller fælles beslutningstagning mellem nationale kompetente myndigheder i flere medlemsstater, bør ESA'erne efter anmodning fra en eller flere af de berørte kompetente myndigheder kunne bistå disse myndigheder med at nå til enighed inden for den af ESA'erne fastsatte tidsfrist, som bør tage hensyn til eventuelle relevante frister i den relevante lovgivning samt til sagens kompleksitet og mere eller mindre hastende karakter. Fortsætter en sådan tvist, bør ESA'erne kunne bilægge den.
(18)
Forordningerne om oprettelse af ESA'erne kræver, at de tilfælde, hvor mekanismen til bilæggelse af tvister mellem nationale kompetente myndigheder kan anvendes, præciseres i den sektorspecifikke lovgivning. Dette direktiv bør fastlægge et første sæt af sådanne tilfælde, uden at dette berører tilføjelsen af yderligere tilfælde i fremtiden. Dette direktiv bør ikke forhindre ESA'erne i at gribe ind i overensstemmelse med andre beføjelser eller udføre opgaver, der er præciseret i forordningerne om deres oprettelse, herunder ikke-bindende mægling og bidrag til en konsekvent og effektiv anvendelse af EU-retsakter. Hertil kommer, at inden for de områder, hvor der allerede er indført en form for ikke-bindende mægling i den relevante retsakt, eller hvor der er fastsat tidsfrister for fælles beslutninger, som skal træffes af en eller flere nationale kompetente myndigheder, er det nødvendigt at foretage ændringer for at sikre gennemsigtighed og minimal indgriben i proceduren for fælles beslutningstagning, men også om nødvendigt for at sikre, at ESA'erne bør kunne bilægge tvister. Den bindende procedure for tvistbilæggelse tager sigte på at finde en løsning i situationer, hvor de nationale kompetente myndigheder ikke selv er i stand til at løse proceduremæssige eller indholdsmæssige problemer i forbindelse med EU-retsakters overholdelse.
(19)
Dette direktiv bør derfor identificere situationer, hvor der skal findes en løsning på et proceduremæssigt eller et faktuelt spørgsmål vedrørende overholdelsen af EU-retten, og de nationale kompetente myndigheder ikke er i stand til selv at løse problemet. I en sådan situation bør en af de berørte nationale kompetente myndigheder have mulighed for at henvise spørgsmålet til den berørte europæiske tilsynsmyndighed. Denne europæiske tilsynsmyndighed bør handle i overensstemmelse med forordningen om dens oprettelse og dette direktiv. Den berørte europæiske tilsynsmyndighed bør kunne kræve, at de berørte kompetente myndigheder træffer særlige foranstaltninger eller afstår herfra for at finde en løsning på sagen og sikre overensstemmelse med EU-retten med bindende virkninger for de berørte kompetente myndigheder. I tilfælde hvor den relevante EU-retsakt tillægger medlemsstaterne skønsbeføjelser, bør beslutninger, som en europæisk tilsynsmyndighed har truffet, ikke erstatte de nationale tilsynsmyndigheders udøvelse af skøn i overensstemmelse med EU-retten.
(20)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (7) foreskriver mægling eller fælles beslutninger for så vidt angår udpegningen af væsentlige filialer med henblik på medlemskab af tilsynskollegier, validering af modeller og vurdering af koncernrisici. Inden for alle disse områder bør det ved ændringer klart tilkendegives, at i tilfælde af tvister i en angiven tidsperiode kan Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) bilægge tvisten ved at anvende den procedure, der er beskrevet i forordning (EU) nr. 1093/2010. Denne tilgang viser tydeligt, at selv om Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) ikke bør erstatte de nationale tilsynsmyndigheders udøvelse af skøn i overensstemmelse med EU-retten, bør der være mulighed for, at tvister bilægges og samarbejdet styrkes, inden en endelig beslutning træffes, eller en institution gøres bekendt med en sådan.
(21)
For at sikre, at de nye ESA'er gnidningsfrit viderefører de opgaver, der nu varetages af Det Europæiske Banktilsynsudvalg, Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, bør henvisninger til disse udvalg i den relevante lovgivning erstattes af henvisninger til henholdsvis Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed).
(22)
For at det nye system i henhold til TEUF kan få fuld virkning, er det nødvendigt at tilpasse og erstatte de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i henhold til artikel 202 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten), med de passende bestemmelser i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i TEUF. Denne revidering bør afsluttes senest tre år efter Lissabontraktatens ikrafttræden, og de tilbageværende beføjelser, der er tillagt i henhold til artikel 202 i EF-traktaten, bør ikke længere finde anvendelse fra denne dato.
(23)
Tilpasningen af udvalgsprocedurerne til TEUF og særligt til artikel 290 og 291 bør ske fra sag til sag. Med henblik på at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og for at præcisere de krav, der er fastsat i de ved dette direktiv ændrede direktiver, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF.
(24)
Europa-Parlamentet og Rådet bør have tre måneder fra meddelelsesdatoen til at gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. På Europa-Parlamentet eller Rådets foranledning bør det være muligt at forlænge denne periode med tre måneder i forbindelse med områder af særlig betydning. Europa-Parlamentet og Rådet bør også kunne underrette de øvrige institutioner om, at de ikke agter at gøre indsigelse. En sådan tidlig godkendelse af delegerede retsakter er særlig hensigtsmæssig, når tidsfrister skal overholdes, eksempelvis når der er tidsplaner i basisretsakten for Kommissionens vedtagelse af delegerede retsakter.
(25)
I erklæringen (nr. 39) til artikel 290 i TEUF, der er knyttet som bilag til slutakten fra den regeringskonference, der vedtog Lissabontraktaten, tog konferencen til efterretning, at Kommissionen i overensstemmelse med sin faste praksis fortsat agter at høre eksperter udnævnt af medlemsstaterne, når den udarbejder sine udkast til delegerede retsakter på området for finansielle tjenesteydelser.
(26)
Den nye tilsynsarkitektur, der oprettes via ESFS, vil kræve, at nationale kompetente myndigheder indgår i et tæt samarbejde med ESA'erne. Ændringer af den relevante lovgivning bør sikre, at der ikke findes nogen retlige hindringer for krav om udveksling af oplysninger i forordningerne om oprettelse af ESA'erne.
(27)
Oplysninger, som er fremsendt til eller udvekslet mellem de kompetente myndigheder og ESA'erne eller ESRB, bør være omfattet af den tavshedspligt, der påhviler personer, som er eller har været beskæftiget hos de kompetente myndigheder, der modtager de pågældende oplysninger.
(28)
Det fastsættes i forordningerne om oprettelse af ESA'erne, at disse kan udvikle kontakter med tilsynsmyndigheder fra tredjelande og medvirke ved udarbejdelsen af ligestillingsbeslutninger vedrørende tilsynsordninger i tredjelande. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (8) og direktiv 2006/48/EF bør ændres for at give ESA'erne mulighed for at indgå samarbejdsaftaler med tredjelande og udveksle oplysninger, forudsat at nævnte tredjelande kan sikre, at tavshedspligten overholdes.
(29)
En enkelt konsolideret liste eller et enkelt konsolideret register for hver kategori af finansielle institutioner i Unionen, som de enkelte nationale kompetente myndigheder på indeværende tidspunkt har pligt til at udarbejde, vil forbedre gennemsigtigheden og er mere hensigtsmæssig i forbindelse med det indre finansielle marked. ESA'erne bør have til opgave at udarbejde, offentliggøre og regelmæssigt opdatere registre og lister over finansielle aktører i Unionen. Disse registre og lister vedrører listen over godkendelser af kreditinstitutter udstedt af nationale kompetente myndigheder, registret over alle investeringsselskaber og listen over regulerede markeder i henhold til direktiv 2004/39/EF. På samme måde bør Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) have til opgave at udarbejde, offentliggøre og regelmæssigt opdatere listen over godkendte prospekter og godkendelsescertifikaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel (9).
(30)
Inden for de områder, hvor ESA'erne er forpligtet til at udarbejde udkast til tekniske standarder, bør disse udkast til tekniske standarder forelægges Kommissionen senest tre år efter ESA'ernes oprettelse, medmindre der er fastsat en anden frist i den relevante lovgivningsmæssige retsakt.
(31)
Den Europæiske Tilsynsmyndigheds (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) opgaver i forhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (10) bør ikke berøre Det Europæiske System af Centralbankers beføjelser til at fremme betalingssystemernes smidige funktion i overensstemmelse med artikel 127, stk. 2, fjerde led, i TEUF.
(32)
De tekniske standarder, der skal udarbejdes af Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæisk Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) i overensstemmelse med dette direktiv og i forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (11), bør ikke berøre medlemsstaternes beføjelser med hensyn til tilsynskrav til sådanne institutioner, som fastlagt i direktiv 2003/41/EF.
(33)
I henhold til artikel 13, stk. 5, i direktiv 2003/71/EF kan hjemlandets kompetente myndighed henvise godkendelsen af et prospekt til den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, forudsat at denne kompetente myndighed giver sin tilslutning hertil. Artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1095/2010 stiller krav om, at sådanne delegationsaftaler generelt meddeles Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) mindst én måned inden, de træder i kraft. På baggrund af erfaringerne med henvisning af godkendelse i henhold til direktiv 2003/71/EF, der fastsætter kortere frister, er det dog hensigtsmæssigt at undlade at anvende artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1095/2010 på denne situation.
(34)
Der er ikke i øjeblikket behov for, at ESA'erne udarbejder udkast til tekniske standarder på grundlag af de eksisterende krav om, at de personer, der faktisk leder forretningerne i investeringsselskaber, kreditinstitutter, investeringsinstitutter og disses administrationsselskaber, har et tilstrækkeligt godt omdømme og tilstrækkelige erfaringer til at sikre en sund og forsigtig ledelse. På grund af disse kravs vigtighed bør ESA'erne dog prioritere at fastlægge bedste praksis i retningslinjer og sikre konvergens i tilsyns- og forsigtighedsprocesser hen imod denne bedste praksis. De bør ligeledes fastlægge bedste praksis i retningslinjer og sikre konvergens hensyn til forsigtighedskrav vedrørende disse organers hovedkontor.
(35)
Det fælles europæiske regelsæt, der gælder for alle finansielle institutioner på det indre marked, bør sikre passende harmonisering af kriterier og metodologi, så de kan anvendes af de kompetente myndigheder til vurdering af risikoen ved kreditinstitutter. Formålet med at udarbejde udkast til tekniske standarder i relation til metoden med interne ratings, metoden med avanceret måling, metoden med en intern model for markedsrisiko og metoden med markedsrisiko, jf. nærværende direktiv, bør navnlig være at sikre sådanne metoders kvalitet og soliditet samt konsekvent kontrol fra de kompetente myndigheders side. Disse tekniske standarder bør give de kompetente myndigheder mulighed for at tillade, at finansielle institutioner udvikler forskellige metoder på grundlag af deres erfaringer og særlige kendetegn i overensstemmelse med kravene i direktiv 2006/48/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (12) og kravene i de relevante tekniske standarder.
(36)
Målene for dette direktiv, nemlig at forbedre det indre markeds funktion gennem et højt, effektivt og konsekvent regulerings- og tilsynsniveau, at beskytte indskydere, investorer og modtagere og dermed virksomheder og forbrugere, at sikre de finansielle markeders integritet, effektivitet og ordnede funktion, at opretholde det finansielle systems stabilitet og bæredygtighed, at bevare realøkonomien, at beskytte de offentlige finanser og at styrke den internationale koordinering af tilsyn, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af deres omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(37)
Kommissionen bør senest den 1. januar 2014 redegøre over for Europa-Parlamentet og Rådet om ESA'ernes forelæggelse af udkast til de tekniske standarder, der er foreskrevet i dette direktiv, og fremlægge eventuelle hensigtsmæssige forslag.
(38)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (13), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat (14), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (15), direktiv 2003/41/EF, direktiv 2003/71/EF, direktiv 2004/39/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (16), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme (17), direktiv 2006/48/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF og Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (18), bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændring af direktiv 98/26/EF
I direktiv 98/26/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 6, stk. 3, affattes således:
»3. Den i stk. 2 omhandlede medlemsstat underretter straks Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, de øvrige medlemsstater og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (19).
2)
Artikel 10, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Medlemsstaterne angiver, hvilke systemer og respektive systemoperatører der skal omfattes af dette direktiv, og anmelder disse til ESMA og meddeler, hvilken myndighed de har gjort ansvarlig, jf. artikel 6, stk. 2. ESMA offentliggør disse oplysninger på sit websted.«
3)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 10a
1. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010
2. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
Artikel 2
Ændring af direktiv 2002/87/EF
I direktiv 2002/87/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 4 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Den koordinator, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 10, underretter modervirksomheden i spidsen for en gruppe eller, hvis der ingen modervirksomhed er, den regulerede enhed med den største balancesum i den mest betydningsfulde finansielle sektor inden for en gruppe om, at gruppen er identificeret som et finansielt konglomerat, og om udpegningen af koordinatoren.
Koordinatoren underretter også de kompetente myndigheder, der har meddelt koncernens regulerede enheder tilladelse, og de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor det blandede finansielle holdingselskab har sit hovedkontor, samt Det Fælles Udvalg af Europæiske Tilsynsmyndigheder (ESA'er) nedsat i henhold til artikel 54 i henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (20), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (21) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (22) (i det følgende benævnt »Det Fælles Udvalg«).
b)
Følgende stykke tilføjes:
»3. Det Fælles Udvalg offentliggør listen over identificerede finansielle konglomerater på sit websted og holder listen opdateret. Disse oplysninger skal være tilgængelige via et hyperlink på alle de europæiske tilsynsmyndigheders websteder.«
2)
I artikel 9, stk. 2, tilføjes følgende litra:
»d)
ordninger til at bidrage til og, hvis det er påkrævet, udarbejde passende genopretnings- og saneringsordninger og -planer. De pågældende ordninger ajourføres løbende.«
3)
Overskriften til afdeling 3 affattes således:
4)
Følgende artikel indsættes i afdeling 3:
»Artikel 9a
Det Fælles Udvalgs rolle
Det Fælles Udvalg sørger i overensstemmelse med artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 for sammenhængende, tværsektorielle og grænseoverskridende tilsyn med og overholdelse af EU-lovgivningen.«
5)
Artikel 10, stk. 1, affattes således:
»1. Med henblik på at sikre et korrekt supplerende tilsyn med de regulerede enheder i et finansielt konglomerat udpeges der én koordinator, der har ansvar for koordinering og udøvelse af det supplerende tilsyn, blandt de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, herunder myndighederne i den medlemsstat, hvor det blandede finansielle holdingselskab har sit hovedkontor. Navnet på den udpegede koordinator offentliggøres på Det Fælles Udvalgs websted.«
6)
Artikel 11, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»For at lette det supplerende tilsyn og basere det på et bredt retsgrundlag iværksætter koordinatoren og de andre relevante kompetente myndigheder samt om nødvendigt de andre berørte kompetente myndigheder koordineringsordninger. En koordineringsordning kan pålægge koordinatoren yderligere opgaver og kan præcisere procedurerne for den beslutningsproces, der gælder for de relevante kompetente myndigheder, som er omhandlet i artikel 3 og 4, artikel 5, stk. 4, artikel 6, artikel 12, stk. 2, artikel 16 og 18, og for samarbejdet med andre kompetente myndigheder.
I overensstemmelse med artikel 8 og efter proceduren i artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, udarbejder ESA'erne gennem Det Fælles Udvalg retningslinjer, der sigter mod konvergens i tilsynspraksis, hvad angår konsekvent implementering af tilsynskoordinerende ordninger, jf. artikel 131a i direktiv 2006/48/EF og artikel 248, stk. 4, i direktiv 2009/138/EF.«
7)
Artikel 12, stk. 1, tredje afsnit, affattes således:
»De kompetente myndigheder kan i overensstemmelse med sektorreglernes bestemmelser også udveksle oplysninger med følgende myndigheder, hvis det er nødvendigt for udøvelsen af deres respektive opgaver vedrørende regulerede enheder i et finansielt konglomerat: centralbanker, Det Europæiske System af Centralbanker, Den Europæiske Centralbank og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, jf. artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (23).
8)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 12a
Samarbejde og udveksling af oplysninger med Det Fælles Udvalg
1. De kompetente myndigheder samarbejder med Det Fælles Udvalg, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.
2. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt Det Fælles Udvalg alle de oplysninger, der er nødvendige for, at udvalget kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.«
9)
Artikel 14, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke inden for deres jurisdiktion findes retlige hindringer for, at fysiske eller juridiske personer, der er underlagt supplerende tilsyn, uanset om det er en reguleret enhed, indbyrdes udveksler oplysninger, som måtte være relevante i forbindelse med supplerende tilsyn, eller udveksler oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv og med ESA'erne, jf. artikel 35 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, om nødvendigt gennem Det Fælles Udvalg.«
10)
Artikel 16, stk. 2, affattes således:
»Medlemsstaterne kan beslutte, hvilke foranstaltninger de kompetente myndigheder skal træffe med hensyn til blandede finansielle holdingselskaber, jf. dog artikel 17, stk. 2. ESA'erne kan gennem Det Fælles Udvalg udarbejde retningslinjer for foranstaltninger vedrørende blandede finansielle holdingselskaber i overensstemmelse med artikel 16 og 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.«.
11)
I artikel 18 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Uden at det berører sektorreglerne, verificerer de kompetente myndigheder i de tilfælde, hvor artikel 5, stk. 3, finder anvendelse, om de regulerede enheder, hvis modervirksomhed har hovedkontor i et tredjeland, er underlagt tilsyn af dette tredjelands kompetente myndighed svarende til det, der er foreskrevet i dette direktiv om det supplerende tilsyn med regulerede enheder som omhandlet i artikel 5, stk. 2. Verifikationen foretages af den kompetente myndighed, der, hvis kriterierne i artikel 10, stk. 2, fandt anvendelse, ville være koordinatoren, efter anmodning fra modervirksomheden eller en af de regulerede enheder, der har fået meddelt tilladelse i Unionen, eller på eget initiativ.
Denne kompetente myndighed hører de øvrige relevante kompetente myndigheder og bestræber sig i videst muligt omfang på at efterleve alle gældende retningslinjer udarbejdet af Det Fælles Udvalg i overensstemmelse med artikel 16 og 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»1a. Er en kompetent myndighed uenig i en anden kompetent myndigheds beslutning i henhold til stk. 1, finder artikel 19 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 anvendelse.«
12)
Artikel 19, stk. 2, affattes således:
»2. Med forbehold af artikel 218, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) undersøger Kommissionen med bistand fra Det Fælles Udvalg, Det Europæiske Bankudvalg, Det Europæiske Udvalg for Forsikring og Arbejdsmarkedsorienterede Pensioner og Udvalget for Finansielle Konglomerater resultatet af de i stk. 1 omhandlede forhandlinger og den deraf opståede situation.«
13)
I artikel 20, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Disse foranstaltninger omfatter ikke genstanden for de beføjelser, der delegeres til og tillægges Kommissionen for så vidt angår de i artikel 21a opførte punkter.«
14)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. ESA'erne kan gennem Det Fælles Udvalg fastsætte generelle retningslinjer med hensyn til, om tredjelandes kompetente myndigheders ordninger for supplerende tilsyn kan forventes at nå målene for det supplerende tilsyn som fastlagt i dette direktiv i relation til regulerede enheder i et finansielt konglomerat, som har en virksomhed i spidsen med hovedkontor i et tredjeland. Det Fælles Udvalg reviderer løbende sådanne retningslinjer og tager hensyn til alle ændringer i det supplerende tilsyn, der foretages af sådanne kompetente myndigheder.«
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. Kommissionen tager senest den 1. december 2011 artikel 20 op til vurdering og forelægger eventuelle relevante lovforslag med henblik på fuld anvendelse af delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF i forbindelse med dette direktiv. Med forbehold af gennemførelsesbestemmelser, der allerede er vedtaget, ophører de efter Lissabontraktatens ikrafttræden tilbageværende beføjelser til at vedtage gennemførelsesbestemmelser, der er tillagt Kommissionen i artikel 21, med at finde anvendelse den 1. december 2012.«
15)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 21a
Tekniske standarder
1. For at sikre konsekvent harmonisering af dette direktiv kan ESA'erne i henhold til artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder i forbindelse med:
a)
artikel 2, nr. 11), for at præcisere anvendelsen af artikel 17 i Rådets direktiv 78/660/EØF i forbindelse med nærværende direktiv
b)
artikel 2, nr. 17), for at fastsætte procedurer eller præcisere kriterier til definition af »relevante kompetente myndigheder«
c)
artikel 3, stk. 5, for at præcisere betingelserne for anvendelse af de alternative parametre til identifikation af et finansielt konglomerat.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.
2. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv kan ESA'erne i overensstemmelse med artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder i forbindelse med:
a)
artikel 6, stk. 2, for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de beregningsmetoder, der er opstillet i bilag I, del II, jf. dog artikel 6, stk. 4
b)
artikel 7, stk. 2, for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af procedurerne, hvorefter de elementer, der er omfattet af definitionen af »risikokoncentrationer«, underlægges den i artikel 7, stk. 2, andet afsnit, nævnte tilsynsmæssige overvågning
c)
artikel 8, stk. 2, for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af procedurerne, hvorefter de elementer, der er omfattet af definitionen af »transaktioner inden for en gruppe«, underlægges den i artikel 8, stk. 2, tredje afsnit, nævnte tilsynsmæssige overvågning.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.«
Artikel 3
Ændring af direktiv 2003/6/EF
I direktiv 2003/6/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, nr. 5), tilføjes følgende afsnit:
»Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (24), kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til denne artikel vedrørende accepteret markedspraksis.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
2)
I artikel 6 tilføjes følgende stykke:
»11. ESMA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 10, første afsnit, sjette led.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
3)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
Den nuværende tekst nummereres som stk. 1.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»2. ESMA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 1.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
4)
I artikel 14 tilføjes følgende stykke:
»5. Medlemsstaterne giver årligt ESMA de sammenfattede oplysninger vedrørende alle administrative foranstaltninger og sanktioner, der er truffet eller pålagt i henhold til stk. 1 og 2.
Har den kompetente myndighed offentliggjort en administrativ foranstaltning eller en sanktion, underretter den samtidig ESMA herom.
Vedrører en offentliggjort sanktion et investeringsselskab, der har tilladelse, jf. direktiv 2004/39/EF, vedføjer ESMA en henvisning til den offentliggjorte sanktion i det henhold til artikel 5, stk. 3, i direktiv 2004/39/EF oprettede register over investeringsselskaber.«
5)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 15a
1. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
2. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
6)
I artikel 16 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2, fjerde afsnit, affattes således:
»Uden at det berører artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kan en kompetent myndighed, hvis anmodning om oplysninger ikke efterkommes inden for en rimelig frist, eller hvis anmodning om oplysninger afvises, indbringe afvisningen eller den manglende efterkommelse for ESMA inden for en rimelig frist. I de i første punktum omhandlede tilfælde kan ESMA handle i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010, jf. dog mulighederne for at afvise at efterkomme en anmodning om oplysninger som fastsat i andet afsnit i dette stykke og ESMA's mulighed for at handle i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 4, femte afsnit, affattes således:
»Uden at det berører artikel 258 i TEUF, kan en kompetent myndighed, hvis anmodning om at indlede en undersøgelse eller om tilladelse til, at dens embedsmænd kan ledsage den anden medlemsstats kompetente myndigheds embedsmænd, ikke efterkommes inden for en rimelig frist eller afvises, indbringe afvisningen eller den manglende efterkommelse for ESMA inden for en rimelig frist. I de i sidste punktum omhandlede tilfælde kan ESMA handle i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010, jf. dog mulighederne for at afvise at efterkomme en anmodning om oplysninger som fastsat i fjerde afsnit i dette stykke, og ESMA's mulighed for at handle i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
c)
Stk. 5 affattes således:
»5. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 2 og 4 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende procedurer og former for udveksling af oplysninger og grænseoverskridende kontrolundersøgelser som omhandlet i denne artikel.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
7)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 17a
Kommissionen tager senest den 1. december 2011 artikel 1, 6, 8, 14 og 16 op til vurdering og forelægger eventuelle relevante lovforslag med henblik på fuld anvendelse af de delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF i forbindelse med dette direktiv. Med forbehold af gennemførelsesbestemmelser, der allerede er vedtaget, ophører de efter Lissabontraktatens ikrafttræden tilbageværende beføjelser til at vedtage gennemførelsesbestemmelser, der er tillagt Kommissionen i artikel 17, med at finde anvendelse den 1. december 2012.«
Artikel 4
Ændring af direktiv 2003/41/EF
I direktiv 2003/41/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
at pensionskassen er registreret i et nationalt register af den kompetente tilsynsmyndighed eller er godkendt; i tilfælde af grænseoverskridende virksomhed, jf. artikel 20, skal det også fremgå af registeret, i hvilke medlemsstater pensionskassen driver virksomhed; disse oplysninger meddeles Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (i det følgende benævnt »EIOPA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (25), som offentliggør dem på sit websted
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. I tilfælde af grænseoverskridende virksomhed, jf. artikel 20, skal vilkårene for pensionskassens drift forinden godkendes af hjemlandets kompetente myndighed. Når medlemsstaterne udsteder sådanne godkendelser, underretter de øjeblikkeligt EIOPA.«
2)
I artikel 13 foretages følgende ændringer:
a)
Den nuværende tekst nummereres som stk. 1.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»2. EIOPA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende former og formater for de dokumenter, der er anført i stk. 1, litra c), nr. i)-vi).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1094/2010.«
3)
Artikel 14, stk. 4, andet afsnit, affattes således:
»Ethvert forbud mod en pensionskasses virksomhed skal være nøje begrundet og meddeles den pågældende pensionskasse. Det meddeles ligeledes EIOPA.«
4)
Artikel 15, stk. 6, første afsnit, affattes således:
»6. Med henblik på yderligere harmonisering af reglerne for beregning af tekniske hensættelser, der måtte være berettiget - navnlig rentesatser og andre antagelser, der har betydning for størrelsen af de tekniske hensættelser - fremlægger Kommissionen, efter at have rådført sig med EIOPA, hver andet år eller på anmodning fra en medlemsstat, en rapport om situationen vedrørende udviklingen i de grænseoverskridende aktiviteter.«
5)
I artikel 20 tilføjes følgende stykke:
»11. Medlemsstaterne aflægger rapport til EIOPA om deres nationale bestemmelser af tilsynsmæssig karakter, der er relevante for arbejdsmarkedspensionsordninger, som ikke er omfattet af henvisningen til den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning i stk. 1.
Medlemsstaterne ajourfører regelmæssigt og mindst hver andet år disse oplysninger, og EIOPA gør oplysningerne tilgængelige på sit websted.
Med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette stykke udarbejder EIOPA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges, og de formater og modeller, der skal anvendes af de kompetente myndigheder, når de videregiver og ajourfører de relevante oplysninger til EIOPA. EIOPA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1094/2010.«
6)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Overskriften affattes således:
b)
Følgende stykke indsættes:
»2a. De kompetente myndigheder samarbejder med EIOPA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1094/2010.
De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt EIOPA alle de oplysninger, der er nødvendige for at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1094/2010.«
c)
Stk. 3 affattes således:
»3. Hver medlemsstat underretter Kommissionen og EIOPA om eventuelle større vanskeligheder som følge af anvendelsen af dette direktiv.
Kommissionen, EIOPA og de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder undersøger sådanne vanskeligheder så hurtigt som muligt med henblik på at finde en passende løsning.«
Artikel 5
Ændring af direktiv 2003/71/EF
I direktiv 2003/71/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 4, stk. 3, affattes således:
»3. Med henblik på at sikre konsekvent harmonisering af dette direktiv kan Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (i det følgende benævnt »ESMA«)), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (26) udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af undtagelserne vedrørende stk. 1, litra a)-e) og stk. 2, litra a)-h).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
2)
I artikel 5, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»Med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv og af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 5, udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 5 vedrørende en ensartet model for udformningen af resuméet og for at tillade investorer at sammenligne den pågældende garanti med andre relevante produkter.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
3)
I artikel 7 tilføjes følgende stykke:
»4. ESMA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 1.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
4)
I artikel 8 tilføjes følgende stykke:
»5. ESMA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til stk. 4.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
5)
I artikel 13 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»Den kompetente myndighed giver ESMA meddelelse om godkendelse af prospektet og af eventuelle tillæg hertil samtidig med, at henholdsvis udstederen, udbyderen eller den person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, får meddelelse om denne godkendelse. De kompetente myndigheder fremsender samtidig en kopi af prospektet og af eventuelle tillæg hertil til ESMA.«
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. Hjemlandets kompetente myndighed kan henvise godkendelsen af et prospekt til den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, forudsat at det forinden meddeles ESMA, og den kompetente myndighed giver sin tilslutning hertil. En sådan henvisning meddeles udstederen, udbyderen eller den person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, inden for tre arbejdsdage efter datoen for hjemlandets kompetente myndigheds afgørelse. Den i stk. 2 omhandlede frist finder anvendelse fra samme dato. Artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1095/2010 finder ikke anvendelse på henvisningen af godkendelsen af prospektet i henhold til dette stykke.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv og lette kommunikationen mellem de kompetente myndigheder og mellem de kompetente myndigheder og ESMA kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for de meddelelser, der er omhandlet i dette stykke.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
6)
I artikel 14 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Når prospektet er godkendt, skal det arkiveres hos hjemlandets kompetente myndighed, ESMA skal have adgang til det gennem den kompetente myndighed, og det skal gøres tilgængeligt for offentligheden af udstederen, udbyderen eller den person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, så hurtigt som praktisk muligt og under alle omstændigheder i rimelig tid inden og senest ved starten af udbud til offentligheden eller optagelsen til handel af de pågældende værdipapirer. I tilfælde af at aktier i en klasse, der ikke allerede er optaget til handel på et reguleret marked, udbydes til offentligheden og dermed skal optages til handel for første gang, skal prospektet endvidere være tilgængeligt mindst seks arbejdsdage før udbuddets afslutning.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»4a. ESMA offentliggør på sit websted en liste over prospekter, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 13, herunder i givet fald et hyperlink til det offentliggjorte prospekt på webstedet for hjemlandets kompetente myndighed eller på udstederens eller det regulerede markeds websted. Den offentliggjorte liste opdateres løbende, og hver post forbliver på webstedet i en periode på mindst 12 måneder.«
7)
I artikel 16 tilføjes følgende stykke:
»3. For at sikre konsekvent harmonisering, præcisere de forpligtelser, der er omhandlet i denne artikel, og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder udarbejder ESMA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de situationer, hvor en væsentlig ny omstændighed, materiel fejl eller ukorrekthed i forbindelse med oplysningerne i prospektet nødvendiggør, at der skal offentliggøres et tillæg til prospektet. ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
8)
I artikel 17 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Når der planlægges et udbud eller en optagelse til handel på et reguleret marked i en eller flere medlemsstater eller i en anden medlemsstat end hjemlandet, er det prospekt, der er godkendt i hjemlandet, samt eventuelle tillæg hertil, gyldigt for udbud til offentligheden eller optagelse til handel i enhver medlemsstat, såfremt ESMA og den kompetente myndighed i hvert værtsland har modtaget en anmeldelse i overensstemmelse med artikel 18, jf. dog artikel 23. Værtslandenes kompetente myndigheder foretager ikke godkendelse eller anden administrativ behandling af prospekter.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Optræder der efter prospektets godkendelse nye væsentlige omstændigheder, materielle fejl eller ukorrektheder som omhandlet i artikel 16, kræver hjemlandets kompetente myndighed offentliggørelse af et tillæg, der godkendes i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1. ESMA og værtslandets kompetente myndighed kan informere hjemlandets kompetente myndighed om behovet for nye oplysninger.«
9)
I artikel 18 tilføjes følgende stykker:
»3. Hjemlandets kompetente myndighed giver ESMA meddelelse om prospektets godkendelsescertifikat samtidig med, at værtslandets kompetente myndighed får meddelelse herom.
ESMA og værtslandets kompetente myndighed offentliggør på deres websteder en liste over godkendelsescertifikater for prospekter og eventuelle tillæg hertil, der er meddelt i overensstemmelse med denne artikel, herunder i givet fald et hyperlink til disse dokumenter på webstedet for hjemlandets kompetente myndighed eller på udstederens eller det regulerede markeds websted. Den offentliggjorte liste opdateres løbende, og hver post forbliver på webstederne i en periode på mindst 12 måneder.
4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for meddelelse af godkendelsescertifikatet, kopien af prospektet, tillægget til prospektet og oversættelsen af resuméet.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
10)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykker indsættes:
»1a. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
1b. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 2, tredje afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA og de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om enhver ordning vedrørende uddelegering af opgaver, herunder de nøjagtige betingelser for uddelegeringen.«
c)
I stk. 4 tilføjes følgende afsnit:
»I overensstemmelse med artikel 21 i forordning (EU) nr. 1095/2010 er ESMA berettiget til at deltage i de i litra d) omhandlede kontrolbesøg på stedet, såfremt de udføres i fællesskab af to eller flere kompetente myndigheder.«
11)
I artikel 22 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»De kompetente myndigheder kan indbringe situationer, hvor en anmodning om samarbejde, navnlig med hensyn til udveksling af oplysninger, er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist, for ESMA. Uden at det berører artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kan ESMA i de i første punktum omhandlede tilfælde, handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder kan udveksle fortrolige oplysninger eller sende fortrolige oplysninger til ESMA eller Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (i det følgende benævnt »ESRB«) med forbehold af begrænsninger i forbindelse med firmaspecifikke oplysninger og indvirkninger på tredjelande som fastlagt i henholdsvis forordning (EU) nr. 1095/2010 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (27). Oplysninger udvekslet mellem kompetente myndigheder og ESMA eller ESRB omfattes af den tavshedspligt, der påhviler personer, som er eller har været beskæftiget hos de kompetente myndigheder, der modtager de pågældende oplysninger.
c)
Følgende stykke tilføjes:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder udarbejder ESMA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for at præcisere de oplysninger, der er fastsat krav om i stk. 2.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 2 og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for samarbejde og udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
12)
Artikel 23 affattes således:
»Artikel 23
Forholdsregler
1. Når den værtslandets kompetente myndighed finder, at udstederen eller de finansielle institutioner med ansvar for udbuddet til offentligheden har begået uregelmæssigheder eller at udstederen ikke har overholdt sine forpligtelser som følge af, at værdipapirerne optages til handel på et reguleret marked, skal den forelægge sagen for hjemlandets kompetente myndighed og ESMA.
2. Hvis udstederen eller den finansielle institution med ansvar for udbuddet til offentligheden på trods af de forholdsregler, som hjemlandets kompetente myndighed har truffet, eller fordi sådanne forholdsregler viser sig utilstrækkelige, fortsat overtræder de pågældende retlige eller administrative bestemmelser, træffer værtslandets kompetente myndighed efter at have underrettet hjemlandets kompetente myndighed og ESMA samtlige passende forholdsregler for at beskytte investorerne og underretter Kommissionen og ESMA herom ved første givne lejlighed.«
Artikel 6
Ændring af direktiv 2004/39/EF
I direktiv 2004/39/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 5, stk. 3, affattes således:
»3. Medlemsstaterne opretter et register over alle investeringsselskaber. Registret skal være offentligt tilgængeligt og indeholde oplysninger om den investeringsservice eller -virksomhed, investeringsselskabet har tilladelse til at udøve. Registret skal ajourføres løbende. Enhver tilladelse meddeles Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (28).
ESMA opretter et register over alle investeringsselskaber i Den Europæiske Union. Registret skal indeholde oplysninger om de tjenesteydelser eller de aktiviteter, som investeringsselskabet har tilladelse til at udøve, og skal ajourføres løbende. ESMA offentliggør og ajourfører denne fortegnelse på sit websted.
Når en kompetent myndighed har inddraget en tilladelse i henhold til artikel 8, litra b)-d), vises denne inddragelse i registret i en periode på fem år.
2)
I artikel 7 indsættes følgende stykke:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel og artikel 9, stk. 2-4, og artikel 10, stk. 1 og 2, kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere:
a)
de oplysninger der skal fremlægges for de kompetente myndigheder, jf. artikel 7, stk. 2, herunder driftsplanen
b)
de krav der gælder for ledelse af investeringsselskaber, jf. artikel 9, stk. 4, og oplysningerne for underretning i henhold til artikel 9, stk. 2
c)
de krav der gælder for aktionærer og selskabsdeltagere, som besidder en kvalificeret andel, samt de gener der kan forhindre den kompetente myndighed i effektivt at udøve sit tilsynshverv, jf. artikel 10, stk. 1 og 2.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
ESMA kan med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af artikel 7, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for den underretning eller fremlæggelse af oplysninger, som er omhandlet i disse artikler.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
3)
I artikel 8 tilføjes følgende stykke:
»Enhver inddragelse af tilladelse skal meddeles ESMA.«
4)
I artikel 10a tilføjes følgende stykke:
»8. For at sikre konsekvent harmonisering af dette direktiv udarbejder ESMA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for at opstille en udtømmende liste over de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, som påtænkte erhververe skal forelægge i deres underretning, jf. dog stk. 2.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af artikel 10, 10a og 10b udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for samråd mellem de relevante kompetente myndigheder, jf. artikel 10, stk. 4.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i fjerde afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
5)
Artikel 15 ændres således:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og ESMA om alle generelle vanskeligheder, som deres investeringsselskaber møder i forbindelse med etablering, ydelse af investeringsservice og/eller udførelse af investeringsaktiviteter i et tredjeland.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Hvis Kommissionen på grundlag af oplysninger, som forelægges den i henhold til stk. 1, konstaterer, at et tredjeland ikke giver EU-investeringsselskaber en faktisk markedsadgang svarende til den, Unionen giver investeringsselskaber fra dette tredjeland, forelægger den efter vejledning fra ESMA Rådet forslag til et passende forhandlingsmandat med henblik på at opnå tilsvarende konkurrencevilkår for EU-baserede investeringsselskaber. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Europa-Parlamentet underrettes straks fuldt ud i alle faser af proceduren, jf. artikel 217 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
ESMA bistår Kommissionen i efterlevelsen af denne artikel.«
6)
I artikel 16, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»ESMA kan udarbejde retningslinjer for de i dette stykke nævnte metoder til at føre tilsyn.«.
7)
Artikel 19, stk. 6, første led, affattes således:
»-
de i indledningen nævnte tjenesteydelser vedrører aktier, der er optaget til handel på et reguleret marked eller på et tilsvarende tredjelandsmarked, pengemarkedsinstrumenter, obligationer og andre gældsinstrumenter (dog undtaget obligationer eller gældsbeviser, som omfatter et afledt instrument), UCITS og andre ikke-komplekse finansielle instrumenter. Et tredjelandsmarked anses for at svare til et reguleret marked, når det opfylder krav svarende til de i afsnit III fastsatte. Kommissionen og ESMA offentliggør på deres websteder en liste over de markeder, der anses for at være tilsvarende markeder. Denne liste ajourføres regelmæssigt. ESMA bistår Kommissionen med at vurdere tredjelandsmarkeder.«
8)
Artikel 23, stk. 3, første afsnit, affattes således:
»3. Medlemsstater, der beslutter at tillade investeringsfirmaer at udpege tilknyttede agenter, opretter et offentligt register. Tilknyttede agenter registreres i det offentlige register i den medlemsstat, hvor de er etablerede. ESMA offentliggør på sit websted henvisninger eller hyperlinks til de offentlige registre, der er oprettet i medfør af denne artikel af medlemsstater, der beslutter at tillade investeringsselskaber at udpege tilknyttede agenter.«.
9)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Uden at dette berører fordelingen af ansvaret for håndhævelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (29), sikrer medlemsstaterne og ESMA i overensstemmelse med artikel 31 i forordning (EU) nr. 1095/2010, at der er truffet passende foranstaltninger til, at den kompetente myndighed kan føre tilsyn med investeringsselskabers aktiviteter for at sikre, at disse handler ærligt, redeligt og professionelt på en måde, der fremmer markedets integritet.
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Medlemsstaterne stiller krav om, at investeringsselskaber sørger for, at de relevante oplysninger om samtlige transaktioner med finansielle instrumenter, som de har foretaget enten for egen eller for en kundes regning, er tilgængelige for den kompetente myndighed i mindst fem år. Ved transaktioner gennemført for kunders regning skal registrene indeholde alle oplysninger og nærmere enkeltheder om kundens identitet samt de oplysninger, der kræves efter direktiv 2005/60/EF.
ESMA kan anmode om adgang til disse oplysninger i henhold til proceduren og de betingelser, der er fastsat i artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
10)
Artikel 27, stk. 2, affattes således:
»2. Den myndighed, der er kompetent for det mest relevante marked målt i likviditet, som defineret i artikel 25, fastlægger for hver aktie mindst en gang om året på grundlag af den aritmetiske gennemsnitsværdi af de udførte ordrer på markedet vedrørende den pågældende aktie, hvilken aktieklasse den tilhører. Denne oplysning offentliggøres til alle markedsdeltagere og fremsendes til ESMA, som offentliggør den på sit websted.«
11)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2, andet led, affattes således:
»Såfremt investeringsselskabet har til hensigt at anvende tilknyttede agenter, meddeler den kompetente myndighed i investeringsselskabets hjemland på anmodning af den kompetente myndighed i værtslandet og inden for en rimelig frist identiteten af de tilknyttede agenter, som investeringsselskabet har til hensigt at anvende i den medlemsstat. Værtslandet kan offentliggøre sådanne oplysninger. ESMA kan anmode om adgang til disse oplysninger i henhold til proceduren og de betingelser, der er fastsat i artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»7. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal fremsendes, jf. stk. 2, 4 og 6.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for videregivelse af oplysninger i overensstemmelse med stk. 3, 4 og 6.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
12)
I artikel 32 tilføjes følgende stykke:
»10. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal fremsendes, jf. stk. 2, 4 og 9.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for videregivelse af oplysninger i overensstemmelse med stk. 3 og 9.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
13)
I artikel 36 tilføjes følgende stykke:
»6. ESMA underrettes om enhver inddragelse af tilladelse.«
14)
Artikel 41, stk. 2, affattes således:
»2. En kompetent myndighed, der kræver suspension med et finansielt instrument eller fjernelse af dette fra handelen på et eller flere regulerede markeder, skal straks offentliggøre sin beslutning og underrette ESMA og de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater. De øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder stiller krav om suspension af handelen med det pågældende finansielle instrument eller fjernelse af dette fra handelen på de regulerede markeder og MHF'er, der opererer under deres myndighed, medmindre det forhold, at et sådant skridt vil kunne være til betydelig skade for investorinteresser eller markedets ordnede funktion, taler imod.«
15)
Artikel 42, stk. 6, andet afsnit, affattes således:
»Det regulerede marked meddeler hjemlandets kompetente myndighed hvilken medlemsstat det har til hensigt at stille sådanne ordninger til rådighed i. Hjemlandets kompetente myndighed meddeler inden en måned disse oplysninger til den medlemsstat, som det regulerede marked har til hensigt at stille sådanne ordninger til rådighed i. ESMA kan anmode om adgang til disse oplysninger i henhold til proceduren og de betingelser, der er fastsat i artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
16)
Artikel 47 affattes således:
»Artikel 47
Liste over regulerede markeder
Hver medlemsstat opstiller en liste over de regulerede markeder, som den er hjemland for, og meddeler de øvrige medlemsstater og ESMA denne liste. Der skal på samme måde gives underretning om enhver ændring i denne liste. ESMA offentliggør og ajourfører en liste over alle regulerede markeder på sit websted.«
17)
I artikel 48 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Hver medlemsstat udpeger den kompetente myndighed, som skal varetage hver af de opgaver, der er fastlagt i dette direktiv. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA og de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater om, hvilken kompetent myndighed der er ansvarlig for håndhævelsen af hver enkelt opgave med angivelse af eventuel opgavefordeling.«
b)
Stk. 2, tredje afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA og de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om eventuelle aftaler, der indgås med hensyn til uddelegering af hverv, herunder hvilke nøjagtige betingelser der gælder for en sådan uddelegering.«
c)
Stk. 3 affattes således:
»3. ESMA offentliggør og ajourfører en liste over de i stk. 1 og 2 nævnte kompetente myndigheder på sit websted.«
18)
I artikel 51 tilføjes følgende stykker:
»4. Medlemsstaterne giver årligt ESMA de sammenfattede oplysninger vedrørende alle administrative foranstaltninger og sanktioner, der er iværksat i henhold til stk. 1 og 2.
5. Har den kompetente myndighed offentliggjort en administrativ foranstaltning eller en sanktion, underretter den samtidig ESMA herom.
6. Vedrører en offentliggjort sanktion et investeringsselskab, der er meddelt tilladelse i henhold til dette direktiv, vedføjer ESMA en henvisning til den offentliggjorte sanktion i registret over investeringsselskaber, der er etableret under artikel 5, stk. 3.«
19)
I artikel 53 tilføjes følgende stykke:
»3. De kompetente myndigheder underretter ESMA om procedurer for klager og bilæggelse af tvister, jf. stk. 1, der står til rådighed inden for deres jurisdiktion.
ESMA offentliggør og ajourfører en liste over alle udenretslige ordninger på sit websted.«
20)
Overskriften til kapitel II affattes således:
21)
I artikel 56 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, tredje afsnit, affattes således:
»Med henblik på at lette og fremskynde samarbejdet, herunder navnlig udveksling af oplysninger, udpeger hver medlemsstat én kompetent myndighed som kontaktpunkt i dette direktivs forstand. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, ESMA og de øvrige medlemsstater navnene på de myndigheder, der er udpeget til at kunne modtage anmodninger om udveksling af oplysninger eller samarbejde i henhold til dette stykke. ESMA offentliggør og ajourfører en liste over disse myndigheder på sit websted.«
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Når en kompetent myndighed har god grund til at formode, at foretagender, der ikke er underlagt dens tilsyn, på en anden medlemsstats område udfører eller har udført handlinger, der er i strid med dette direktiv, skal denne kompetente myndighed give den kompetente myndighed i den anden medlemsstat og ESMA en så nøjagtig meddelelse herom som muligt. Den underrettede kompetente myndighed træffer de nødvendige foranstaltninger. Den underretter den myndighed, der har givet meddelelsen, og ESMA om resultatet og så vidt muligt om vigtige forhold i sagens videre forløb. Dette stykke berører ikke beføjelsen for den kompetente myndighed, som har givet meddelelse.«
c)
Følgende stykke tilføjes:
»6. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske gennemførelses for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for de i stk. 2 nævnte samarbejdsordninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
22)
I artikel 57 foretages følgende ændringer:
a)
Den nuværende tekst nummereres som stk. 1.
b)
Følgende stykker tilføjes:
»2. ESMA kan, med det formål at konvergere tilsynspraksis, deltage i kollegierne af tilsynsførendes aktiviteter, herunder kontrol på stedet eller undersøgelser, der udføres i fællesskab af to eller flere kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 21 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
3. For at sikre konsekvent harmonisering af stk. 1 kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal udveksles mellem de kompetente myndigheder, der indgår i samarbejde om tilsyn, kontrol på stedet og undersøgelser.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for de kompetente myndigheder, der indgår i samarbejde om tilsyn, kontrol på stedet og undersøgelser.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
23)
I artikel 58 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for udveksling af oplysninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. Hverken denne artikel eller artikel 54 og 63 er til hinder for, at en kompetent myndighed til ESMA, Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (i det følgende benævnt »ESRB«), centralbanker, Det Europæiske Centralbanksystem og Den Europæiske Centralbank, i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder, og eventuelt til andre offentlige myndigheder, der fører tilsyn med betalings- og afviklingssystemer, videregiver de fortrolige oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres arbejde; der er heller ikke noget til hinder for, at sådanne myndigheder eller organer til de kompetente myndigheder videregiver oplysninger, som de har brug for til at udføre deres opgaver i henhold til dette direktiv.«
24)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 58a
Bindende mægling
De kompetente myndigheder kan indbringe situationer for ESMA, hvor en anmodning om en af følgende er blevet nægtet eller ikke er blevet efterkommet inden for en rimelig frist:
a)
tilsynsaktiviteter, kontrol på stedet eller en undersøgelse som omhandlet i artikel 57, eller
b)
udveksling af oplysninger som omhandlet i artikel 58.
I de i første afsnit omhandlede situationer kan ESMA handle i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010, jf. dog mulighederne for at nægte at efterkomme en anmodning om oplysninger som fastsat i artikel 59a og ESMA's mulighed for at handle i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
25)
Artikel 59, stk.2, affattes således:
»I tilfælde af nægtelse skal den kompetente myndighed give den kompetente myndighed, der fremsætter anmodningen, og ESMA meddelelse herom og fremlægge så detaljerede oplysninger som muligt.«
26)
I artikel 60 tilføjes følgende stykke:
»4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for konsultation af andre kompetente myndigheder før meddelelse af tilladelse.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
27)
I artikel 62 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»Hvis investeringsselskabet trods de foranstaltninger, der træffes af den kompetente myndighed i hjemlandet, eller fordi disse foranstaltninger viser sig utilstrækkelige, fortsætter med at optræde på en måde, der klart skader værtslandets investorers interesser eller markedernes ordnede funktion, gælder følgende:
a)
den kompetente myndighed i værtslandet træffer, efter at have underrettet den kompetente myndighed i hjemlandet herom, alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte investorerne og markedernes ordnede funktion. Dette indebærer, at investeringsselskaber, der overtræder bestemmelserne, kan forhindres i at udføre yderligere forretninger på deres områder. Kommissionen og ESMA underrettes straks om sådanne foranstaltninger
b)
den kompetente myndighed i værtslandet kan desuden indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 2, tredje afsnit, affattes således:
»Hvis det pågældende investeringsselskab til trods for de foranstaltninger, der er truffet af værtslandet, fortsat overtræder de i første afsnit omhandlede lovbestemmelser, som finder anvendelse i værtslandet, gælder følgende:
a)
den kompetente myndighed i værtslandet træffer, efter at have underrettet den kompetente myndighed i hjemlandet herom, alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte investorerne og markedernes ordnede funktion. Kommissionen og ESMA underrettes straks om sådanne foranstaltninger
b)
den kompetente myndighed i værtslandet kan desuden indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
c)
Stk. 3, andet afsnit, affattes således:
»Hvis det pågældende regulerede marked eller MHF trods de foranstaltninger, der træffes af hjemlandets kompetente myndighed, eller fordi disse foranstaltninger viser sig utilstrækkelige, fortsætter med at optræde på en måde, der klart skader værtslandets investorers interesser eller markedernes ordnede funktion, gælder følgende:
a)
den kompetente myndighed i værtslandet træffer, efter at have underrettet den kompetente myndighed i hjemlandet herom, alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte investorerne og markedernes ordnede funktion, hvilket indebærer, at det pågældende regulerede marked eller MHF kan forhindres i at give fjernmedlemmer eller deltagere, der er etableret i værtslandet, adgang til deres ordninger. Kommissionen og ESMA underrettes straks om sådanne foranstaltninger
b)
den kompetente myndigheder i værtslandet kan desuden indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
28)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 62a
Samarbejde og udveksling af oplysninger med ESMA
1. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
2. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver ifølge dette direktiv og i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
29)
Artikel 63, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne og ESMA, jf. artikel 33 i forordning (EU) nr. 1095/2010, må kun indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med de kompetente myndigheder i tredjelande, såfremt de oplysninger, der videregives, er underlagt en tavshedspligt, der mindst svarer til tavshedspligten i henhold til artikel 54. Udvekslingen af oplysninger skal have til formål at give disse kompetente myndigheder mulighed for at udføre deres opgaver.
Medlemsstaterne og ESMA kan videregive personoplysninger til tredjelande i overensstemmelse med kapitel IV i direktiv 95/46/EF.
Medlemsstaterne og ESMA kan også indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tredjelandes myndigheder, organer og fysiske eller juridiske personer, der har ansvaret for et eller flere af følgende områder:
a)
tilsyn med kreditinstitutter, andre finansielle institutioner og forsikringsselskaber samt med de finansielle markeder
b)
likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber og lignende procedurer
c)
den lovpligtige revision af investeringsselskabers og andre finansielle enheders, kreditinstitutters og forsikringsselskabers regnskaber i forbindelse med udførelsen af deres tilsynsopgaver, eller som forvalter garantiordninger i forbindelse med udførelsen af deres opgaver
d)
tilsyn med organer, der er ansvarlige for likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber og lignende procedurer
e)
tilsyn med personer, der er ansvarlige for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers, kreditinstitutters, investeringsselskabers og andre finansielle enheders regnskaber.
De samarbejdsaftaler, som er omtalt i tredje afsnit, kan kun indgås, såfremt de oplysninger, der videregives, er underlagt en tavshedspligt, der er mindst svarer til tavshedspligten i henhold til artikel 54. Udvekslingen af oplysninger skal have til formål at give disse myndigheder, organer og fysiske eller juridiske personer mulighed for at udføre deres opgaver.«
30)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 64a
»Sunset clause«
Kommission tager senest den 1. december 2011 artikel 2, 4, 10b, 13, 15, 18, 19, 21, 22, 24 og 25, artikel 27-30 og artikel 40, 44, 45, 56 og 58 op til vurdering og forelægger eventuelle relevante lovforslag med henblik på fuld anvendelse af delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF i forbindelse med dette direktiv. Med forbehold af gennemførelsesbestemmelser, der allerede er vedtaget, ophører de efter Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 tilbageværende beføjelser til at vedtage gennemførelsesbestemmelser, der er tillagt Kommissionen i artikel 64, med at finde anvendelse den 1. december 2012.«
Artikel 7
Ændring af direktiv 2004/109/EF
I direktiv 2004/109/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2, stk. 3, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit affattes således:
»3. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder, præcisere de fastsatte krav og sikre ensartet anvendelse af stk. 1 vedtager Kommissionen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b foranstaltninger vedrørende definitionerne i stk. 1.«
b)
Tredje afsnit affattes således:
»De foranstaltninger, der henvises til i andet afsnit, litra a) og b), fastsættes ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
2)
I artikel 5, stk. 6, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit affattes således:
»6. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de i denne artikels stk. 1-5 fastsatte krav og sikre ensartet anvendelse heraf vedtager Kommissionen foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2 eller artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c.«
b)
Tredje afsnit affattes således:
»De foranstaltninger, der henvises til i litra a), vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 27, stk. 2. De foranstaltninger, der henvises til i litra b) og c), fastsættes ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
c)
Fjerde afsnit affattes således:
»Kommissionen kan i givet fald også justere den i stk. 1 nævnte femårsperiode ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
3)
I artikel 9, stk. 7, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit affattes således:
»7. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de i stk. 2, 4 og 5 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
b)
Andet afsnit affattes således:
»Kommissionen fastsætter den maksimale længde af den i stk. 4 omhandlede korte afviklingscyklus samt passende kontrolmekanismer, der forvaltes af hjemlandets kompetente myndighed, ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
4)
I artikel 12 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 8 ændres således:
i)
Første afsnit, indledningen, affattes således:
»8. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de i denne artikels stk. 1, 2, 4, 5 og 6 fastsatte krav vedtager Kommissionen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b, foranstaltninger med henblik på at:«.
ii)
Litra a) udgår.
iii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»9. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder kan Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (30), udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug ved anmeldelse af de krævede oplysninger til udstederen, jf. stk. 1 i denne artikel, eller ved indgivelse af oplysninger i henhold til artikel 19, stk. 3.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit nævnte gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
5)
I artikel 13 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 ændres således:
i)
Første afsnit affattes således:
»2. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de i stk. 1 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b. Kommissionen fastlægger navnlig:«.
ii)
Litra c) affattes således:
»c)
anmeldelsernes indhold«.
iii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»3. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 og tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug ved anmeldelse af de krævede oplysninger til udstederen, jf. stk. 1 i denne artikel, eller ved indgivelse af oplysninger i henhold til artikel 19, stk. 3.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
6)
Artikel 14, stk. 2, affattes således:
»2. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de i stk. 1 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.«
7)
Artikel 17, stk. 4, affattes således:
»4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi og præcisere de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b. Kommissionen præciserer navnlig, gennem hvilke typer pengeinstitutter aktionærer kan udøve deres finansielle rettigheder, som omhandlet i stk. 2, litra c).«
8)
Artikel 18, stk. 5, affattes således:
»5. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi og præcisere de i stk. 1-4 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b. Kommissionen præciserer navnlig, gennem hvilke typer pengeinstitutter gældsbevisindehavere kan udøve deres finansielle rettigheder, som omhandlet i stk. 2, litra c).«
9)
Artikel 19, stk. 4, affattes således:
»4. For at præcisere de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.
Kommissionen præciserer navnlig, efter hvilken procedure en udsteder, en aktionær eller en indehaver af andre finansielle instrumenter eller en person eller enhed som omhandlet i artikel 10 skal indgive oplysninger til den kompetente myndighed i hjemlandet i henhold til henholdsvis stk. 1 eller 3, med henblik på at gøre det muligt at indgive oplysninger i elektronisk form i hjemlandet.«
10)
Artikel 21, stk. 4, affattes således:
»4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder, til udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi og for at præcisere de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte krav vedtager Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b.
Kommissionen fastsætter navnlig:
a)
minimumsstandarder for udbredelse af regulerede oplysninger, jf. stk. 1
b)
minimumsstandarder for den centrale opbevaringsmekanisme, jf. stk. 2.
Kommissionen kan ligeledes opstille og ajourføre en liste over medier til udbredelse af oplysninger til offentligheden.«.
11)
Artikel 22, stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. ESMA udarbejder i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 retningslinjer med henblik på yderligere at lette offentlighedens adgang til oplysninger, der skal offentliggøres i henhold til direktiv 2003/6/EF, direktiv 2003/71/EF og nærværende direktiv.«
12)
I artikel 23 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Hvis udsteders registrerede hjemsted er i et tredjeland, kan den kompetente myndighed i hjemlandet undtage udsteder fra kravene i artikel 4-7, artikel 12, stk. 6, og artikel 14-18, såfremt det pågældende tredjelands lovgivning indeholder ækvivalente krav eller udsteder opfylder kravene i lovgivningen i et tredjeland, som den kompetente myndighed i hjemlandet betragter som ækvivalente.
Den kompetente myndighed underretter derefter ESMA om undtagelsen.«
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 27, stk. 2, gennemførelsesforanstaltninger:
i)
hvorved der etableres en mekanisme, der sikrer ækvivalens mellem oplysninger, der kræves i henhold til dette direktiv, herunder årsregnskaber og oplysninger, der kræves i henhold til et tredjelands love eller administrative bestemmelser
ii)
som fastslår, at det tredjeland, hvor udsteder er registreret, som følge af sine nationale love og administrative bestemmelser eller praksis eller procedurer baseret på de internationale standarder som er opstillet af internationale organisationer, sikrer ækvivalens med oplysningskravene i dette direktiv.
Med henblik på første afsnit, nr. ii), vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b foranstaltninger vedrørende vurdering af standarder, som er relevante for udstedere i mere end et land.
Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 27, stk. 2, de nødvendige afgørelser om ækvivalens med de regnskabsstandarder, som benyttes af tredjelandsudstedere på de i artikel 30, stk. 3, fastsatte betingelser. Fastslår Kommissionen, at regnskabsstandarderne i et tredjeland ikke er ækvivalente, kan den give den pågældende udsteder tilladelse til fortsat at benytte disse regnskabsstandarder i en passende overgangsperiode.
Med henblik på tredje afsnit vedtager Kommissionen også ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b foranstaltninger med henblik på at fastsætte generelle ækvivalenskriterier for regnskabsstandarder, som er relevante for udstedere i mere end et land.«
c)
Stk. 5 affattes således:
»5. For at præcisere de i stk. 2 fastsatte krav kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b vedtage foranstaltninger, som definerer, hvilken type oplysninger offentliggjort i et tredjeland der har betydning for offentligheden i Unionen.«
d)
Stk. 7, andet afsnit, affattes således:
»Kommissionen vedtager også ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 27, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 27a og 27b foranstaltninger med henblik på at fastsætte generelle ækvivalenskriterier, for så vidt angår første afsnit.«
e)
Følgende stykke tilføjes:
»8. ESMA bistår Kommissionen med udførelsen af dens opgaver i henhold til nærværende artikel i overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
13)
I artikel 24 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Hver enkelt medlemsstat udpeger den i artikel 21, stk. 1, i direktiv 2003/71/EF omhandlede centrale myndighed som den centrale kompetente administrative myndighed med ansvar for at varetage de forpligtelser, der følger af nærværende direktiv, og for at sikre, at bestemmelser vedtaget i medfør af nærværende direktiv anvendes. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og ESMA herom.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA i overensstemmelse med artikel 28, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1095/2010 og de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om alle ordninger vedrørende uddelegering af opgaver med angivelse af de nøjagtige vilkår for regulering af uddelegeringen.«
14)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykker indsættes:
»2a. De kompetente myndigheder kan indbringe situationer for ESMA, hvor en anmodning om samarbejde er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist. Uden at det berører artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kan ESMA i de situationer, der er nævnt i første punktum, handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
2b. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
2c. De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige, for at den kan varetage sine opgaver i henhold til dette direktiv og forordning (EU) nr. 1095/2010, jf. nævnte forordnings artikel 35.«
b)
Stk. 3, første punktum, affattes således:
»3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder kan udveksle fortrolige oplysninger med eller videregive oplysninger til andre kompetente myndigheder, ESMA og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (31).
c)
Stk. 4 affattes således:
»4. Medlemsstaterne og ESMA kan i overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EU) nr. 1095/2010 indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tredjelandes kompetente myndigheder eller organer, som i medfør af deres respektive lovgivninger kan udføre opgaver i henhold til dette direktiv, jf. artikel 24. Medlemsstaterne underretter ESMA om indgåelsen af samarbejdsaftaler. En sådan udveksling af oplysninger er underlagt en tavshedspligt, der mindst svarer til den i nærværende artikel omhandlede tavshedspligt. En sådan udveksling af oplysninger har til formål at give de nævnte myndigheder eller organer mulighed for at udøve deres tilsynsbeføjelser. Når oplysningerne hidrører fra en anden medlemsstat, videregives de ikke uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder, som har videregivet oplysningerne, og de anvendes i givet fald alene til de formål, som disse myndigheder har givet deres samtykke til.«
15)
Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Forholdsregler
1. Hvis værtslandets kompetente myndighed finder, at udstederen eller aktionæren eller indehaveren af andre finansielle instrumenter eller den i artikel 10 omhandlede person eller enhed har begået uregelmæssigheder eller ikke har opfyldt sine forpligtelser, skal den forelægge sagen for hjemlandets kompetente myndighed og ESMA.
2. Hvis udstederen eller værdipapirindehaveren på trods af de forholdsregler, som hjemlandets kompetente myndighed har truffet, eller fordi sådanne forholdsregler viser sig utilstrækkelige, fortsat overtræder de pågældende love eller retsforskrifter, træffer værtslandets kompetente myndighed, efter at have underrettet hjemlandets kompetente myndighed i henhold til artikel 3, stk. 2, de nødvendige forholdsregler til at beskytte investorerne, idet Kommissionen og ESMA underrettes herom ved først givne lejlighed.«
16)
Overskriften til kapitel VI affattes således:
17)
I artikel 27 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2a affattes således:
»2a. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, artikel 5, stk. 6, artikel 9, stk. 7, artikel 12, stk. 8, artikel 13, stk. 2, artikel 14, stk. 2, artikel 17, stk. 4, artikel 18, stk. 5, artikel 19, stk. 4, artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 4, artikel 23, stk. 5, og artikel 23, stk. 7, i en periode på fire år fra den 4. januar 2011. Kommissionen udarbejder en rapport om de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder den i henhold til artikel 27a.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»2b. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den Europa-Parlamentet og Rådet samtidigt herom.
2c. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i artikel 27a og 27b anførte betingelser.«
18)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 27a
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 2, stk. 3, artikel 5, stk. 6, artikel 9, stk. 7, artikel 12, stk. 8, artikel 13, stk. 2, artikel 14, stk. 2, artikel 17, stk. 4, artikel 18, stk. 5, artikel 19, stk. 4, artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 4, artikel 23, stk. 5, og artikel 23, stk. 7, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om en delegation af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 27b
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen. Denne frist forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den i stk. 1 nævnte frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden for den i stk. 1 nævnte frist, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen herfor, jf. artikel 296 i TEUF.«
Artikel 8
Ændring af direktiv 2005/60/EF
I direktiv 2005/60/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 11, stk. 4, affattes således:
»4. Medlemsstaterne underretter hinanden, Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »EBA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (32), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (i det følgende benævnt »EIOPA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (33) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed)(i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (34), (samlet benævnt »ESA'erne«), for så vidt det er relevant i henhold til dette direktiv og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1093/2010, i forordning (EU) nr. 1094/2010 og i forordning (EU) nr. 1095/2010, og Kommissionen om tilfælde, hvor de mener, at et tredjeland opfylder betingelserne i stk. 1 og 2, hhv. om andre tilfælde, hvor de tekniske kriterier, der er fastsat i henhold til artikel 40, stk. 1, litra b), er opfyldt.
2)
Artikel 16, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne underretter hinanden, ESA'erne, for så vidt det er relevant i henhold til dette direktiv og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, og Kommissionen om tilfælde, hvor de mener, at et tredjeland opfylder betingelserne i stk. 1, litra b).«
3)
Artikel 28, stk. 7, affattes således:
»7. Medlemsstaterne underretter hinanden, ESA'erne, for så vidt det er relevant i henhold til dette direktiv og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, og Kommissionen om tilfælde, hvor de mener, at et tredjeland opfylder betingelserne i stk. 3, 4 eller 5.«
4)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Medlemsstaterne, ESA'erne, for så vidt det er relevant i henhold til dette direktiv og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010, og Kommissionen underretter hinanden om tilfælde, hvor det ifølge tredjelandets lovgivning ikke er tilladt at anvende de foranstaltninger, der er fastsat i stk. 1, første afsnit, og hvor der kunne tilstræbes en løsning ved en samordnet optræden.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel og for at tage hensyn til den tekniske udvikling i bekæmpelsen af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme kan ESA'erne under hensyntagen til de eksisterende rammer og, hvor det er hensigtsmæssigt, i samarbejde med andre relevante EU-organer inden for dette område udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 med henblik på at præcisere arten af de yderligere foranstaltninger, der er omtalt i stk. 3, og de tiltag, kredit- og pengeinstitutter som minimum skal gennemføre, hvis tredjelandets lovgivning ikke tillader anvendelse af de foranstaltninger, der er fastsat i denne artikels stk. 1, første afsnit.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
5)
I artikel 34 tilføjes følgende stykke:
»3. For at sikre konsekvent harmonisering og for at tage hensyn til den tekniske udvikling i bekæmpelsen af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme kan ESA'erne under hensyntagen til de eksisterende rammer og, hvor det er hensigtsmæssigt, i samarbejde med andre relevante EU-organer inden for dette område udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 56 i henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010 med henblik på at præcisere mindsteindholdet af de oplysninger, som er omtalt i stk. 2.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
6)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 37a
1. De kompetente myndigheder samarbejder med ESA'erne, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.
2. De kompetente myndigheder giver ESA'erne alle de oplysninger, der er nødvendige for, at ESA'erne kan varetage deres opgaver i henhold til dette direktiv og henholdsvis forordning (EU) nr. 1093/2010, forordning (EU) nr. 1094/2010 og forordning (EU) nr. 1095/2010.«
7)
Overskriften til kapitel VI affattes således:
8)
I artikel 40 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 ændres således:
i)
Første afsnit, indledningen, affattes således:
»1. For at tage højde for den tekniske udvikling i bekæmpelsen af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme og for at præcisere de krav, der er fastsat i dette direktiv, kan Kommissionen vedtage følgende foranstaltninger:«.
ii)
Andet afsnit affattes således:
»Disse foranstaltninger vedtages ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 41a og 41b.«
b)
Stk. 3, andet led, affattes således:
»Disse foranstaltninger vedtages ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2a, 2b og 2c, og med forbehold af betingelserne i artikel 41a og 41b.«
9)
I artikel 41 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2, første afsnit, affattes således:
»2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF anvendelse, jf. dennes artikel 8, og forudsat at de foranstaltninger, der vedtages efter denne procedure, ikke ændrer de væsentlige bestemmelser i dette direktiv.«
b)
Stk. 2a affattes således:
»2a. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 40, i en periode på fire år fra den 4. januar 2011. Kommissionen udarbejder en rapport om de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 41a.«
c)
Følgende stykker indsættes:
»2b. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den Europa-Parlamentet og Rådet samtidigt herom.
2c. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i artikel 41a og 41b anførte betingelser.«
d)
Stk. 3 udgår.
10)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 41a
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 40 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om en delegation af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 41b
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen. Denne frist forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den i stk. 1 nævnte frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden for den i stk. 1 nævnte frist, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen herfor, jf. artikel 296 i TEUF.«
Artikel 9
Ændring af direktiv 2006/48/EF
I direktiv 2006/48/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 6 foretages følgende ændringer:
a)
Det eksisterende stykke affattes således:
»1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at kreditinstitutterne er meddelt tilladelse, før de påbegynder deres virksomhed. Med forbehold af artikel 7-12, fastsætter de betingelserne for meddelelse af en sådan tilladelse, og meddeler dem til Kommissionen og Den Europæiske Tilsynsmyndighed, (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (35) (i det følgende benævnt »EBA«).
b)
Følgende stykker tilføjes:
»2. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder:
a)
om de oplysninger der skal fremlægges for de kompetente myndigheder ved ansøgningen om godkendelse af kreditinstitutter, herunder driftsplanen, jf. artikel 7
b)
om præcisering af betingelserne for opfyldelse af kravet i artikel 8
c)
om præcisering af de krav, der gælder for aktionærer og selskabsdeltagere, der er kvalificerede deltagere, samt hvilke forhold, der kan hæmme den kompetente myndigheds effektive varetagelse af sine tilsynsopgaver som fastsat i artikel 12.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit, litra a), b) og c), omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
3. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til tekniske gennemførelsesstandarder for standardformularer, -modeller og -procedurer for fremlæggelse af sådanne oplysninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit nævnte gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
2)
Artikel 9, stk. 2, litra b), affattes således:
»b)
de interesserede medlemsstater skal give Kommissionen og EBA en begrundelse for, hvorfor de udnytter denne mulighed, og«.
3)
Artikel 14 affattes således:
»Artikel 14
Enhver tilladelse meddeles EBA.
Navnet på alle kreditinstitutter, der meddeles tilladelse, optages på en fortegnelse. EBA offentliggør og ajourfører løbende denne fortegnelse på sit websted.«
4)
Artikel 17, stk. 2, affattes således:
»2. Inddragelsen af en tilladelse meddeles Kommissionen og EBA og begrundes. Begrundelsen meddeles de berørte personer.«
5)
I artikel 19 tilføjes følgende stykke:
»9. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at opstille en udtømmende liste over de oplysninger, som er omhandlet i artikel 19a, stk. 4, som påtænkte erhververe skal vedlægge deres underretning, jf. dog stk. 3 i nærværende artikel.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv, kan EBA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for samrådet mellem de relevante kompetente myndigheder, jf. artikel 19b.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
6)
I artikel 22 tilføjes følgende stykke:
»3. For at præcisere de krav, der er fastsat i denne artikel, og sikre konvergens i tilsynspraksis kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de former, procedurer og mekanismer, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med principperne om, at de skal omfatte hele virksomheden og være proportionale som fastsat i stk. 2.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
7)
I artikel 25 tilføjes følgende stykke:
»5. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives, jf. denne artikel.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug ved indgivelsen af disse oplysninger.
EBA forelægger disse udkast til tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Kommissionen tillægges også beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
8)
I artikel 26 tilføjes følgende stykke:
»5. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives, jf. denne artikel.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug ved indgivelsen af disse oplysninger.
EBA forelægger disse udkast til tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Kommissionen tillægges også beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
9)
I artikel 28 tilføjes følgende stykke:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives, jf. denne artikel.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug ved indgivelsen af disse oplysninger.
EBA forelægger disse udkast til tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Kommissionen tillægges også beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
10)
Artikel 33, stk. 1, affattes således:
»Inden den i artikel 30 fastsatte procedure iværksættes, kan værtslandets kompetente myndigheder i særligt hastende tilfælde iværksætte nødvendige retsbevarende foranstaltninger for at beskytte indlåneres, investorers og andre tjenesteydelsesmodtageres interesser. Kommissionen, EBA og de øvrige berørte medlemsstaters kompetente myndigheder skal hurtigst muligt underrettes om sådanne foranstaltninger.«
11)
Artikel 36 affattes således:
»Artikel 36
Medlemsstaten meddeler Kommissionen og EBA antallet og arten af de tilfælde, hvor der i henhold til artikel 25 og artikel 26, stk. 1, 2 og 3, er blevet givet afslag, eller hvor der er truffet foranstaltninger i henhold til artikel 30, stk. 3.«
12)
Artikel 38, stk. 2, affattes således:
»2. De kompetente myndigheder giver Kommissionen, EBA og Det Europæiske Bankudvalg meddelelse om de tilladelser til oprettelse af filialer, som meddeles kreditinstitutter med hjemsted i et tredjeland.«
13)
I artikel 39 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 tilføjes følgende litra:
»c)
dels at EBA er i stand til at få de oplysninger fra medlemsstaternes kompetente myndigheder, som de har modtaget fra tredjelandes nationale myndigheder i henhold til artikel 35 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»4. EBA bistår Kommissionen med henblik på denne artikel i overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
14)
I artikel 42 tilføjes følgende stykker:
»De kompetente myndigheder kan indbringe situationer for EBA, hvor en anmodning om samarbejde, navnlig med hensyn til udveksling af oplysninger, er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist. Uden at det berører artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kan EBA i de situationer, der er nævnt i første punktum, handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de i denne artikel indeholdte oplysninger.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug for informationsudveksling, som kan forventes at lette overvågningen af kreditinstitutter.
EBA forelægger disse udkast til tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje stykke omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Kommissionen tillægges også beføjelser til at vedtage de i fjerde stykke omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
15)
I artikel 42a foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1, indsættes følgende afsnit efter fjerde afsnit:
»Har en hvilken som helst af de berørte kompetente myndigheder efter udløbet af den første periode på to måneder indbragt sagen for EBA i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010, udsætter værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder deres beslutning og afventer den afgørelse, EBA måtte vedtage i henhold til artikel 19, stk. 3, i nævnte forordning. Værtsmedlemsstatens kompetente myndigheder træffer deres beslutning i overensstemmelse med EBA's afgørelse. Perioden på to måneder anses for at være forligsfasen i den i artikel 19 i nævnte forordnings forstand. EBA træffer afgørelse inden for en måned. Efter udløbet af de første to måneder eller efter at der er truffet en fælles beslutning, kan sagen ikke længere indbringes for EBA.«
b)
I stk. 3 tilføjes følgende afsnit:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de almindelige betingelser for virkemåden for kollegierne af tilsynsførende.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i fjerde afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge driften for kollegierne af tilsynsførende.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i sjette afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
16)
I artikel 42b foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. De kompetente myndigheder tager under udøvelsen af deres opgaver hensyn til konvergensen i forbindelse med tilsynsredskaber og tilsynspraksis i anvendelsen af love og administrative bestemmelser vedtaget i henhold til dette direktiv. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne, at:
a)
de kompetente myndigheder deltager i EBA's arbejde
b)
de kompetente myndigheder følger de retningslinjer og henstillinger, som EBA har fastsat, og giver en begrundelse, hvis de ikke gør det
c)
de nationale mandater, der er tildelt de kompetente myndigheder, ikke forhindrer dem i at udføre deres opgaver som medlemmer af EBA eller i medfør af dette direktiv.«
b)
Stk. 2 udgår.
17)
Artikel 44, stk. 2, affattes således:
»2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i de forskellige medlemsstater udveksler oplysninger eller videregiver oplysninger til EBA i henhold til nærværende direktiv og til de øvrige direktiver, der gælder for kreditinstitutter, samt til artikel 31 og 35 i forordning (EU) nr. 1093/2010. Disse oplysninger er undergivet den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt.«
18)
Artikel 46 affattes således:
»Artikel 46
I overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EU) nr. 1093/2010 må medlemsstaterne og EBA kun indgå samarbejdsaftaler om udveksling af oplysninger med tredjelandes kompetente myndigheder samt med de i artikel 47 og artikel 48, stk. 1, i dette direktiv omhandlede myndigheder eller organer fra tredjelande, forudsat at de således meddelte oplysninger er sikret ved tavshedspligt, der mindst svarer til den tavshedspligt, der er foreskrevet i artikel 44, stk. 1, i dette direktiv. Udvekslingen af oplysninger skal have til formål at give de pågældende myndigheder eller organer mulighed for at udføre deres tilsynsopgaver.
Stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, videregives de ikke uden udtrykkelig tilladelse fra de myndigheder, som har videregivet nævnte oplysninger, og i givet fald udelukkende til det formål, som nævnte myndigheder har givet deres tilladelse til.«
19)
I artikel 49 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»Denne afdeling er ikke til hinder for, at en kompetent myndighed sender oplysninger til følgende med henblik på udførelsen af deres opgaver:
a)
centralbanker i Det Europæiske System af Centralbanker og andre organer med tilsvarende opgaver i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder, når disse oplysninger er relevante for udøvelsen af deres respektive lovbestemte opgaver, herunder gennemførelse af pengepolitikken og dermed forbundne likviditetsforanstaltninger, overvågning af betalinger og clearing- og afviklingssystemer samt opretholdelse af stabilitet i det finansielle system
b)
eventuelle andre offentlige myndigheder, der overvåger betalingssystemerne
c)
Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (i det følgende benævnt »ESRB«), når disse oplysninger er relevante for dets opgaver i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (36).
Denne afdeling er ikke til hinder for, at de i første afsnit omhandlede myndigheder eller organer sender de kompetente myndigheder sådanne oplysninger, som er nødvendige for dem med henblik på artikel 45.
b)
Stk. 4 affattes således:
»I en nødsituation som omhandlet i artikel 130, stk. 1, tillader medlemsstaterne de kompetente myndigheder straks at meddele centralbankerne i Det Europæiske System af Centralbanker oplysninger, når disse oplysninger er relevante for udøvelsen af deres lovbestemte opgaver, herunder gennemførelse af pengepolitikken og dermed forbundne likviditetsforanstaltninger, overvågning af betalinger og clearing- og afviklingssystemer samt opretholdelse af stabilitet i det finansielle system, og ESRB i henhold til forordning (EU) nr. 1092/2010, når sådanne oplysninger er relevante for udøvelsen af de opgaver, det har fået pålagt.«
20)
I artikel 63a foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. Det skal fremgå af bestemmelserne vedrørende instrumentet, at hovedstol, ubetalte renter eller udbytte skal være af en sådan karakter, at de dækker tab og ikke hindrer kreditinstituttets forhøjelse af aktiekapitalen ved overførsel fra reserver ved hjælp af passende mekanismer, som er udarbejdet af EBA i henhold til stk. 6.«
b)
Stk. 6 affattes således:
»6. For at sikre konsekvent harmonisering og for at sikre konvergens i tilsynspraksis udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de krav, der gælder for de instrumenter, som er omhandlet i stk. 1. EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i foranstående afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10 til 14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
EBA udarbejder også retningslinjer for de instrumenter, der er omhandlet i artikel 57, stk. 1, litra a).
EBA overvåger anvendelsen af disse retningslinjer.«
21)
Artikel 74, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv skal de kompetente myndigheder for kreditinstitutternes meddelelse af disse beregninger fra den 31. december 2012 anvende ensartede formater, hyppigheder og datoer for indberetning. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på indførelse i Unionen af ensartede formater (med tilhørende specifikationer), hyppigheder og datoer for indberetning inden den 1. januar 2012. Indberetningsformaterne skal stå i rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af kreditinstitutternes aktiviteter.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv udarbejder EBA ligeledes udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for de it-løsninger, der skal anvendes til denne indberetning.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet og tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
22)
I artikel 81, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA i samråd med Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (37), udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere vurderingsmetodologien for kreditvurderinger. EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
23)
I artikel 84, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA i samråd med ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere den vurderingsmetodologi, efter hvilken kompetente myndigheder tillader kreditinstitutioner at anvende IRB-metoden.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit, litra a), omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
24)
I artikel 97, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA i samråd med ESMA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere vurderingsmetodologien for kreditvurderinger. EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
25)
I artikel 105, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere den vurderingsmetodologi, efter hvilken de kompetente myndigheder tillader kreditinstitutter at anvende metoder med avanceret måling.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
26)
Artikel 106, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»For at sikre konsekvent harmonisering af dette stykke udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere undtagelserne i litra c) og d) samt fastlægge betingelserne for at fastslå, om der er tale om en gruppe af indbyrdes forbundne kunder, jf. stk. 3. EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
27)
Artikel 110, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne vedtager bestemmelser om, at indberetning skal finde sted mindst to gange om året. De kompetente myndigheder anvender fra den 31. december 2012 ensartede formater, hyppigheder og datoer for indberetning. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på indførelse i Unionen af ensartede formater (med tilhørende specifikationer), hyppigheder og datoer for indberetning inden den 1. januar 2012. Indberetningsformaterne skal være rimelige i forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af kreditinstitutternes aktiviteter.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af direktivet udarbejder EBA ligeledes udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for de it-løsninger, der skal anvendes til denne indberetning.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første og andet afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
28)
Artikel 111, stk. 1, fjerde afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne kan fastsætte en lavere grænse end 150 mio. EUR og skal i så fald underrette EBA og Kommissionen herom.«
29)
Artikel 122a, stk. 10, affattes således:
»10. EBA aflægger årligt rapport til Kommissionen om de kompetente myndigheders overholdelse af denne artikel.
For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på konvergens i tilsynspraksis, hvad angår denne artikel, herunder de foranstaltninger, der er truffet i tilfælde af overtrædelser af forpligtelserne hvad angår rettidig omhu og risikostyring. EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
30)
I artikel 124 tilføjes følgende stykke:
»6. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på præcisering af denne artikel og på en fælles risikovurderingsprocedure og -metodologi.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
31)
Artikel 126, stk. 4, affattes således:
»4. De kompetente myndigheder underretter Kommissionen og EBA om enhver aftale, der falder ind under stk. 3.«
32)
I artikel 129 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
»Er den konsoliderende myndighed ude af stand til at udføre de i første afsnit omhandlede opgaver, eller samarbejder de kompetente myndigheder ikke med den konsoliderende myndighed i det omfang, der er nødvendigt, for at den kan udføre de i første afsnit anførte opgaver, kan enhver berørt kompetent myndighed indbringe sagen for EBA, som kan handle i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
b)
I stk. 2, femte afsnit, tilføjes følgende:
»Har en af de pågældende kompetente myndigheder efter udløbet af perioden på seks måneder indbragt sagen for EBA i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010, udskyder den konsoliderende tilsynsmyndighed sin beslutning og afventer den afgørelse, EBA måtte vedtage i henhold til artikel 19, stk. 3, i nævnte forordning og træffer sin beslutning i overensstemmelse med EBA's afgørelse. Perioden på seks måneder anses for at være forligsfasen i nævnte forordnings forstand. EBA træffer afgørelse inden for en måned. Efter udløbet af de seks måneder, eller efter at der er truffet en fælles beslutning, kan sagen ikke længere indbringes for EBA.«
c)
I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»EBA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af den i dette stykke nævnte fælles beslutningsproces med hensyn til de i artikel 84, stk. 1, artikel 87, stk. 9, og artikel 105, samt bilag III, del 6, omhandlede ansøgninger om tilladelser med henblik på at lette fælles beslutninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i sjette og syvende afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
d)
I stk. 3 foretages følgende ændringer:
i)
I tredje afsnit ændres udtrykket »Det Europæiske Banktilsynsudvalg« til »EBA«.
ii)
Fjerde afsnit affattes således:
»Foreligger der ikke nogen fælles beslutning fra de kompetente myndigheder inden for fire måneder, træffer den konsoliderende tilsynsmyndighed beslutning om anvendelsen af artikel 123 og 124 og artikel 136, stk. 2, på et konsolideret grundlag efter behørig hensyntagen til de risikovurderinger af datterselskaber, der foretages af de relevante kompetente myndigheder. Har en af de pågældende kompetente myndigheder ved udløbet af perioden på fire måneder indbragt sagen for EBA i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010, udskyder den konsoliderende tilsynsmyndighed sin beslutning og afventer den afgørelse, EBA måtte vedtage i henhold til artikel 19, stk. 3, i nævnte forordning og træffer sin beslutning i overensstemmelse med EBA's afgørelse. Perioden på fire måneder anses for at være forligsfasen i nævnte forordnings forstand. EBA træffer afgørelse inden for en måned. Efter udløbet af de fire måneder, eller efter at der er truffet en fælles beslutning, kan sagen ikke længere indbringes for EBA.«
iii)
Femte afsnit affattes således:
»Beslutningen om anvendelsen af artikel 123 og 124 og artikel 136, stk. 2, træffes af de respektive kompetente myndigheder, der har ansvaret for tilsyn med datterselskaber af et moderkreditinstitut i Unionen eller et finansielt moderholdingselskab i Unionen, på individuelt eller delkonsolideret grundlag, efter behørig hensyntagen til de synspunkter og forbehold, som den konsoliderende tilsynsmyndighed har givet udtryk for. Har en af de pågældende kompetente myndigheder efter udløbet af perioden på fire måneder indbragt sagen for EBA i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010, udskyder de kompetente myndigheder deres beslutning og afventer den afgørelse, EBA måtte vedtage i henhold til forordningens artikel 19, stk. 3, og træffer deres beslutning i overensstemmelse med EBA's afgørelse. Perioden på fire måneder anses for at være forligsfasen i nævnte forordnings forstand. EBA træffer afgørelse inden for en måned. Efter udløbet af de fire måneder, eller efter at der er truffet en fælles beslutning, kan sagen ikke længere indbringes for EBA.«
iv)
Syvende afsnit affattes således:
»Når EBA er blevet hørt, skal alle kompetente myndigheder tage hensyn til dens råd og redegøre for enhver betydende afvigelse derfra.«
v)
Tiende afsnit affattes således:
»EBA kan udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af den i dette stykke nævnte fælles beslutningsproces med hensyn til anvendelsen af artikel 123 og 124 og artikel 136, stk. 2, og med henblik på at lette de fælles beslutninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tiende afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
33)
Artikel 130, stk. 1, første og andet afsnit, affattes således:
»1. Opstår der en nødsituation, herunder en situation som defineret i artikel 18 i forordning (EU) nr. 1093/2010, eller en situation med en negativ udvikling på markederne, som potentielt kan bringe markedslikviditeten og stabiliteten i det finansielle system i fare i en af de medlemsstater, hvor enheder i en koncern har fået meddelt tilladelse, og hvor væsentlige filialer som nævnt i artikel 42a er etableret, skal den konsoliderende tilsynsmyndighed, så hurtigt som praktisk muligt, jf. kapitel 1, afdeling 2, underrette EBA, ESRB og de i artikel 49, stk. 4, og artikel 50 omhandlede myndigheder og meddele dem alle de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver. Disse forpligtelser finder anvendelse på alle kompetente myndigheder i artikel 125 og 126 og på den kompetente myndighed i artikel 129, stk. 1.
Hvis den i artikel 49, stk. 4, omhandlede myndighed bliver bekendt med en situation som den, der er beskrevet i første afsnit, underretter den så hurtigt som praktisk muligt de kompetente myndigheder nævnt i artikel 125 og 126 samt EBA.«
34)
Artikel 131, stk. 3, affattes således:
»De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for meddelelsen af tilladelse til datterselskabet af et moderselskab, der er et kreditinstitut, kan ved tosidig aftale i overensstemmelse med artikel 28 i forordning (EU) nr. 1093/2010 overdrage deres tilsynspligt til de kompetente myndigheder, der har meddelt moderselskabet tilladelse og fører tilsyn med dette, således at disse påtager sig tilsyn med datterselskabet i overensstemmelse med nærværende direktivs bestemmelser. EBA underrettes om sådanne aftaler og indholdet heraf. Den videregiver oplysningerne herom til de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og til Det Europæiske Bankudvalg.«
35)
I artikel 131a foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Den konsoliderende tilsynsmyndighed skal etablere kollegier af tilsynsførende for at lette udførelsen af de i artikel 129 og artikel 130, stk. 1, omhandlede opgaver og skal med forbehold af fortrolighedskravene i stk. 2 og i overensstemmelse med EU-retten sikre hensigtsmæssig koordinering og samarbejde med de relevante tredjelandes kompetente myndigheder, hvor det er relevant.
EBA bidrager til at fremme og overvåge de i denne artikel omhandlede kollegier af tilsynsførendes effektive og konsekvente virkemåde i overensstemmelse med artikel 21 i forordning (EU) nr. 1093/2010. EBA deltager derfor med henblik herpå, når den finder det hensigtsmæssigt, og anses for at være den kompetente myndighed i så henseende.
Kollegier af tilsynsførende skal fastsætte rammer for den konsoliderende tilsynsmyndigheds, EBA's og de andre kompetente myndigheders udførelse af følgende opgaver:
a)
udveksling af oplysninger indbyrdes og med EBA i henhold til artikel 21 i forordning (EU) nr. 1093/2010
b)
opnåelse af enighed om frivillige mandater og frivillig uddelegering af ansvar, når det er relevant
c)
fastlæggelse af tilsynsprogrammer baseret på en risikovurdering af koncernen i overensstemmelse med artikel 124
d)
forøgelse af effektiviteten af tilsynet ved at fjerne unødvendigt dobbeltarbejde i forbindelse med tilsynskravene, herunder i tilknytning til de i artikel 130, stk. 2, og artikel 132, stk. 2, nævnte anmodninger om oplysninger
e)
konsekvent anvendelse af forsigtighedskravene i dette direktiv på alle enheder i en bankkoncern, med forbehold af de i EU-lovgivningen disponible valgmuligheder og skøn
f)
anvendelse artikel 129, stk. 1, litra c), under hensyntagen til det arbejde, der udføres i andre fora, der eventuelt er etableret på dette område.
De kompetente myndigheder og EBA, der deltager i kollegierne af tilsynsførende, skal arbejde tæt sammen. Fortrolighedskravene i kapitel 1, afdeling 2, må ikke forhindre de kompetente myndigheder i at udveksle fortrolige oplysninger inden for kollegierne af tilsynsførende. Oprettelsen af kollegier af tilsynsførende og deres funktion berører ikke de kompetente myndigheders rettigheder og ansvar i henhold til dette direktiv.«
b)
Stk. 2 ændres således:
i)
Andet afsnit affattes således:
»For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de almindelige betingelser for driften af kollegierne af tilsynsførende.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i andet afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan EBA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge driften for kollegierne af tilsynsførende.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i fjerde afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
ii)
Sjette afsnit affattes således:
»Den konsoliderende tilsynsmyndighed skal under hensyntagen til fortrolighedskravene i kapitel 1, afdeling 2, underrette EBA om kollegiet af tilsynsførendes aktiviteter, herunder i nødsituationer, og meddele EBA alle oplysninger, der er af særlig relevans med hensyn til tilsynskonvergens.«
36)
I artikel 132, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Følgende afsnit indsættes efter første afsnit:
»De kompetente myndigheder samarbejder med EBA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1093/2010.
De kompetente myndigheder giver EBA alle de oplysninger, der er nødvendige for at den kan varetage af sine opgaver i henhold til dette direktiv og forordning (EU) nr. 1093/2010, jf. nævnte forordnings artikel 35.«
b)
Følgende afsnit tilføjes:
»De kompetente myndigheder kan indbringe situationer for EBA, hvor:
a)
en kompetent myndighed ikke har videregivet væsentlige oplysninger, eller
b)
en anmodning om samarbejde, navnlig udveksling af relevante oplysninger, er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist.
Uden at det berører artikel 258 i TEUF, kan EBA i de situationer, der er nævnt i syvende afsnit, handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
37)
Artikel 140, stk. 3, affattes således:
»3. De kompetente myndigheder, der er ansvarlige for det konsoliderede tilsyn, udarbejder en fortegnelse over de finansielle holdingselskaber, der er nævnt i artikel 71, stk. 2. Denne fortegnelse videregives til de andre medlemsstaters kompetente myndigheder, EBA og Kommissionen.«
38)
I artikel 143 foretages følgende ændringer:
a)
i Stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
Følgende punktum indsættes i slutningen af første afsnit:
»EBA bistår Kommissionen og Det Europæiske Bankudvalg med udførelsen af disse opgaver, bl.a. i spørgsmålet om, hvorvidt sådanne retningslinjer bør ajourføres.«
ii)
Andet afsnit affattes således:
»Den kompetente myndighed, der foretager den i stk. 1, første afsnit, specificerede kontrol, tager hensyn til alle sådanne retningslinjer. Med dette formål hører den kompetente myndighed EBA, inden der træffes en afgørelse.«
b)
Stk. 3, fjerde afsnit, affattes således:
»Tilsynsmetoderne skal være udformet med henblik på at opfylde det konsoliderede tilsyns mål som defineret i dette kapitel og skal indberettes til de øvrige berørte kompetente myndigheder, EBA og Kommissionen.«.
39)
I artikel 144 tilføjes følgende stykke:
»For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel udarbejder EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge formatet, strukturen, indholdsfortegnelsen og den årlige offentliggørelsesdato for offentliggørelse af de oplysninger, der er omhandlet i denne artikel. EBA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen inden den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i stk. 3 omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
40)
I artikel 150 tilføjes følgende stykke:
»3. EBA udarbejder udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv med hensyn til betingelserne for anvendelse af:
a)
punkt 15-17 i bilag V
b)
punkt 23, litra l), i bilag V, for så vidt angår kriterierne for fastlæggelse af et passende forhold mellem faste og variable komponenter i det samlede vederlag, og punkt 23, litra o), nr. ii), i bilag V, for at specificere de typer instrumenter, der opfylder betingelserne i dette punkt
c)
del 2 i bilag VI for så vidt angår de kvantitative faktorer, der er nævnt i punkt 12, den kvalitative faktor, der er nævnt i punkt 13, og den benchmark, der er nævnt i punkt 14.
EBA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 1. januar 2014.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.«
41)
I artikel 156 foretages følgende ændringer:
a)
Udtrykket »Det Europæiske Banktilsynsudvalg« ændres til »EBA«.
b)
Stk. 1 affattes således:
»Kommissionen skal i samarbejde med EBA og medlemsstaterne og under hensyntagen til bidrag fra Den Europæiske Centralbank periodisk overvåge, om dette direktiv sammen med direktiv 2006/49/EF har væsentlig indvirkning på den økonomiske konjunktur og i lyset af denne undersøgelse overveje, om der er behov for korrigerende foranstaltninger.«
Artikel 10
Ændring af direktiv 2006/49/EF
I direktiv 2006/49/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 18 tilføjes følgende stykke:
»5. Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »EBA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (38), kan udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge den vurderingsmetode, de kompetente myndigheder skal anvende, når de giver institutter tilladelse til at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene i henhold til dette direktiv.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
2)
I artikel 22, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Afstår de kompetente myndigheder fra at anerkende de konsoliderede kapitalkrav, der er fastsat i denne artikel, giver de Kommissionen og EBA meddelelse herom.«
3)
I artikel 32, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Andet afsnit affattes således:
»De kompetente myndigheder giver EBA, Rådet og Kommissionen meddelelse om disse procedurer.«
b)
Følgende afsnit tilføjes:
»EBA udarbejder retningslinjer for de i nærværende stykke omhandlede procedurer.«
4)
Artikel 36, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der har kompetence til at varetage de i dette direktiv fastsatte opgaver. De underretter EBA og Kommissionen herom med angivelse af en eventuel kompetencefordeling.«
5)
I artikel 38, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»De kompetente myndigheder samarbejder med EBA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1093/2010.
De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt EBA alle de oplysninger, der er nødvendige for at den kan varetage sine opgaver i henhold til dette direktiv og forordning (EU) nr. 1093/2010, jf. nævnte forordnings artikel 35.«
Artikel 11
Ændring af direktiv 2009/65/EF
I direktiv 2009/65/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 5 tilføjes følgende stykke:
»8. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (i det følgende benævnt »ESMA«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (39) udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives til de kompetente myndigheder i et investeringsinstituts ansøgning om godkendelse.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
2)
I artikel 6, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Enhver givet godkendelse meddeles ESMA, som offentliggør og fører en ajourført fortegnelse over godkendte administrationsselskaber på sit websted.«
3)
I artikel 7 tilføjes følgende stykke:
»6. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere:
a)
hvilke oplysninger der skal indgives til de kompetente myndigheder i ansøgningen om godkendelse af administrationsselskabet, herunder aktivitetsplanen
b)
hvilke krav der gælder for administrationsselskabet i henhold til stk. 2 og de oplysninger, der skal gives i underretningen i henhold til stk. 3
c)
hvilke krav der gælder for aktionærer og selskabsdeltagere, som besidder en kvalificeret andel, samt hvilke forhold der kan hæmme den kompetente myndighed i at varetage sine tilsynsopgaver, jf. artikel 8, stk. 1, i nærværende direktiv og artikel 10, stk. 1 og 2, i direktiv 2004/39/EF, i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 11.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for den underretning eller indgivelse af oplysninger, som er omhandlet i første afsnit, litra a) og b).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
4)
Artikel 9, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne underretter ESMA og Kommissionen om alle generelle vanskeligheder, som investeringsinstitutter møder i forbindelse med markedsføringen af deres andele i et tredjeland.
Kommissionen undersøger sådanne vanskeligheder så hurtigt som muligt med henblik på at finde en passende løsning. ESMA bistår med varetagelsen af denne opgave.«
5)
I artikel 11 tilføjes følgende stykke:
»3. For at sikre konsekvent harmonisering af nærværende direktiv kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at opstille en udtømmende liste over de oplysninger, som er omhandlet i nærværende artikel, jf. artikel 10b, stk. 4, i direktiv 2004/39/EF, som påtænkte erhververe skal indgive sammen med deres underretning, jf. dog artikel 10a, stk. 2, i nævnte direktiv.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug for samrådet mellem de relevante kompetente myndigheder, som omhandlet i nærværende artikel, jf. artikel 10, stk. 4, i direktiv 2004/39/EF.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
6)
I artikel 12 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 3 foretages følgende ændringer:
i)
Første afsnit affattes således:
»3. Uden at det berører artikel 116, vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, foranstaltninger, der fastlægger procedurer og ordninger nævnt i stk. 1, andet afsnit, litra a), og strukturer og organisatoriske krav for at minimere interessekonflikter nævnt i stk. 1, andet afsnit, litra b).«
ii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de af Kommissionen vedtagne delegerede retsakter vedrørende de procedurer, ordninger, strukturer og organisatoriske krav, der er nævnt i stk. 3.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
7)
I artikel 14 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
Første afsnit, indledningen, affattes således:
»2. Uden at det berører artikel 116 vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og på de i artikel 112a og 112b anførte betingelser, foranstaltninger med henblik på at sikre, at administrationsselskabet udfører de opgaver, der er fastsat i stk. 1, navnlig at:«.
ii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»3. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge de af Kommissionen vedtagne delegerede retsakter om de kriterier, principper og trin, der er nævnt i stk. 2.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
8)
I artikel 17 tilføjes følgende stykke:
»10. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives, jf. stk. 1, 2, 3, 8 og 9.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af nærværende artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for videresendelse af oplysninger i overensstemmelse med stk. 3 og 9.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
9)
I artikel 18 tilføjes følgende stykke:
»5. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal meddeles, jf. stk. 1, 2 og 4.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for fremsendelse af oplysninger i overensstemmelse med stk. 2 og 4.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
10)
I artikel 20 tilføjes følgende stykke:
»5. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge, hvilken dokumentation der skal leveres til de kompetente myndigheder i ansøgningen om at administrere et investeringsinstitut oprettet i en anden medlemsstat.
Kommissionen kan vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af nærværende artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for levering af oplysninger.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i tredje afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
11)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 5 affattes således:
»5. Hvis det pågældende administrationsselskab til trods for de foranstaltninger, der er truffet af de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland - eller hvis disse foranstaltninger viser sig at være uhensigtsmæssige, eller hjemlandet ikke har truffet nogen foranstaltninger - fortsat nægter at forelægge de oplysninger, som administrationsselskabets værtsland har anmodet om i henhold til stk. 2, eller stadig overtræder de i værtslandet gældende lovbestemmelser som nævnt i samme stykke, kan de kompetente myndigheder i administrationsselskabets værtsland, træffe en af de følgende foranstaltninger:
a)
efter at have givet de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland underretning herom, træffe passende foranstaltninger, herunder i henhold til artikel 98 og 99, for at forebygge eller straffe nye ulovligheder, og om nødvendigt forhindre administrationsselskabet i at udføre nye forretninger på dets område. Medlemsstaterne sikrer, at de dokumenter, der er nødvendige for vedtagelsen af disse foranstaltninger, kan forkyndes for administrationsselskaberne på deres område. Hvis den tjenesteydelse, der præsteres i administrationsselskabets værtsland, er administration af et investeringsinstitut, kan administrationsselskabets værtsland kræve, at administrationsselskabet skal ophøre med at administrere dette investeringsinstitut, eller
b)
hvis de finder, at den kompetente myndighed i administrationsselskabets hjemland ikke har handlet hensigtsmæssigt, indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt ved artikel 19 i forordning (EU) 1095/2010.«
b)
I stk. 7 affattes første og andet afsnit således:
»7. Inden den i stk. 3, 4 eller 5 fastsatte procedure iværksættes, kan de kompetente myndigheder i administrationsselskabets værtsland i særligt hastende tilfælde træffe enhver nødvendig retsbevarende foranstaltning for at beskytte investorers og andre tjenesteydelsesmodtageres interesser. Kommissionen, ESMA og de øvrige berørte medlemsstaters kompetente myndigheder underrettes hurtigst muligt om sådanne foranstaltninger.
Efter høring af de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder kan Kommissionen bestemme, at den pågældende medlemsstat skal ændre eller ophæve disse foranstaltninger, uden at dette berører ESMA's beføjelser i henhold til artikel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
c)
Stk. 9, første afsnit, affattes således:
»9. Medlemsstaterne meddeler ESMA og Kommissionen antallet og arten af de tilfælde, hvor der nægtes godkendelse i henhold til artikel 17, eller gives afslag på en ansøgning i henhold til artikel 20, samt de foranstaltninger, der er truffet i henhold til nærværende artikels stk. 5.«
12)
I artikel 23, stk. 6, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit affattes således:
»6. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, vedtage foranstaltninger vedrørende de foranstaltninger, der skal træffes af depositaren med henblik på overholdelse af dennes forpligtelser med hensyn til et investeringsinstitut, der administreres af et administrationsselskab etableret i en anden medlemsstat, herunder de oplysninger der skal indgå i den standardaftale, der skal anvendes af depositaren og administrationsselskabet, jf. stk. 5.«
b)
Andet afsnit udgår.
13)
I artikel 29 tilføjes følgende stykker:
»5. For at sikre konsekvent harmonisering af dette direktiv kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere:
a)
hvilke oplysninger der skal indgives til de kompetente myndigheder i ansøgningen om godkendelse af investeringsselskabet, herunder driftsplanen, og
b)
hvilke forhold der kan hæmme den kompetente myndighed i effektivt at varetage sine tilsynsopgaver, jf. stk. 1, litra c).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for videregivelse af oplysninger, jf. stk. 5, første afsnit, litra a).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
14)
Artikel 32, stk. 6, affattes således:
»6. Medlemsstaterne underretter ESMA og Kommissionen om, hvilke investeringsselskaber der er omfattet af de i stk. 4 og 5 omhandlede undtagelser.«
15)
I artikel 33, stk. 6, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit affattes således:
»6. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, vedtage foranstaltninger vedrørende de foranstaltninger, der skal træffes af depositaren med henblik på overholdelse af dennes forpligtelser med hensyn til et investeringsinstitut, der administreres af et administrationsselskab etableret i en anden medlemsstat, herunder oplysninger der skal indgå i den standardaftale, der skal anvendes af depositaren og administrationsselskabet, jf. stk. 5.«
b)
Andet afsnit udgår.
16)
I artikel 43 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 5 foretages følgende ændringer:
i)
Første afsnit affattes således:
»5. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til yderligere specificering af de i stk. 1 og 3 nævnte oplysningers indhold og form og den måde, hvorpå de skal udleveres.«
ii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»6. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende de i denne artikels stk. 1 og 3 nævnte oplysningers indhold og form og den måde, hvorpå de skal udleveres.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
17)
I artikel 50 tilføjes følgende stykke:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere bestemmelserne om, hvilke kategorier af aktiver investeringsselskaber kan investere i i henhold til denne artikel og til de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende disse bestemmelser.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
18)
I artikel 51 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:
»Kompetente myndigheder sikrer, at alle oplysninger, der modtages i henhold til tredje afsnit, og som indsamles for alle de administrations- og investeringsselskaber, de fører tilsyn med, er tilgængelige for ESMA i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010 og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (»ESRB«), der er nedsat ved Europa-parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (40) i overensstemmelse med artikel 15 i nævnte forordning med henblik på overvågning af systemiske risici på EU-niveau.
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Uden at det berører artikel 116, vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, foranstaltninger, der fastsætter følgende:
a)
kriterier for vurdering af tilstrækkeligheden af den risikostyringsproces, der anvendes af administrationsselskabet, jf. stk. 1, første afsnit
b)
detaljerede regler om den nøjagtige og uafhængige vurdering af værdien af de afledte OTC-instrumenter, og
c)
detaljerede regler om indholdet af og proceduren, der skal følges, i forbindelse med underretningen af de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland om de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, tredje afsnit.«
c)
Følgende stykke tilføjes:
»5. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende de i stk. 4 omhandlede kriterier og regler.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
19)
Artikel 52, stk. 4, tredje afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne tilsender ESMA og Kommissionen en fortegnelse over de i første afsnit nævnte obligationskategorier tillige med kategorierne af udstedere, der i henhold til lovgivningen og de i samme afsnit omhandlede tilsynsbestemmelser er bemyndiget til at udstede obligationer, som opfylder kriterierne i denne artikel. Sammen med disse fortegnelser sendes en notits om status for de tilbudte garantier. Kommissionen og ESMA sender omgående disse oplysninger til de andre medlemsstater sammen med eventuelle bemærkninger, de måtte finde passende, og gør oplysningerne tilgængelige for offentligheden på deres websted. Sådanne meddelelser kan gøres til genstand for drøftelser i Det Europæiske Værdipapirudvalg, jf. artikel 112, stk. 1.«
20)
I artikel 60 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 6 ændres således:
i)
I første afsnit affattes indledningen således:
»6. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og på de i artikel 112a og 112b anførte betingelser, træffe foranstaltninger til specificering af følgende:«.
ii)
Andet afsnit udgår.
b)
Følgende stykke tilføjes:
»7. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende den aftale de foranstaltninger og de procedurer, der er nævnt i stk. 6.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
21)
I artikel 61 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til yderligere specificering af følgende:
a)
de oplysninger, der skal indgå i den i stk. 1, nævnte aftale, og
b)
de typer af uregelmæssigheder som omhandlet i stk. 2, der anses for at have negative konsekvenser for feeder-instituttet.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på yderligere at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende den aftale og de foranstaltninger og typer af uregelmæssigheder, der er nævnt i stk. 3.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
22)
Artikel 62, stk. 4, affattes således:
»4. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til specificering af indholdet af den i stk. 1, første afsnit, nævnte aftale.«
23)
I Artikel 64 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til specificering af følgende:
a)
det format og måden hvorpå de i stk. 1 nævnte oplysninger skal udleveres, eller
b)
proceduren for værdivurdering og revision af et bidrag i naturalier i det tilfælde hvor feeder-instituttet overfører alle eller dele af sine aktiver til master-instituttet til gengæld for andele, samt den rolle, som feeder-instituttets depositar spiller i den forbindelse.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»5. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af den måde, hvorpå oplysninger udleveres kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager vedrørende formatet, måden, hvorpå oplysningerne udleveres, og proceduren, der er nævnt i stk. 4.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit nævnte gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
24)
I artikel 69 tilføjes følgende stykke:
»5. For at sikre en konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere bestemmelserne om indholdet af prospektet, årsberetningen og den halvårlige beretning som fastlagt i bilag I og disse dokumenters format.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
25)
Artikel 75, stk. 4, affattes således:
»4. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, vedtage gennemførelsesforanstaltninger til specificering af de betingelser, der skal opfyldes, når prospektet udleveres på et andet varigt medium end papir eller via et websted, der ikke udgør et varigt medium.«
26)
I Artikel 78 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 7 affattes således:
»7. Kommissionen vedtager ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, foranstaltninger til specificering af følgende:
a)
det nærmere og udtømmende indhold af den centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer, jf. stk. 2, 3 og 4
b)
det nærmere og udtømmende indhold af den centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer i følgende tilfælde:
i)
i forbindelse med investeringsinstitutter med forskellige investeringsafdelinger: den centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer, der investerer i en bestemt investeringsafdeling, herunder oplysninger om, hvordan investor kan flytte fra en investeringsafdeling til en anden, og om omkostningerne forbundet hermed
ii)
i forbindelse med investeringsinstitutter, der tilbyder forskellige kategorier af aktier: den centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer, der investerer i en bestemt aktiekategori
iii)
i forbindelse med investeringsforeninger: den centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer, der investerer i et investeringsinstitut, der selv investerer i andre investeringsinstitutter eller andre institutter for kollektiv investering som omhandlet i artikel 50, stk. 1, litra e)
iv)
i forbindelse med master-feeder-strukturer: den centrale investorinformation, der skal gives til investorer, der investerer i et feeder-institut, og
v)
i forbindelse med strukturerede, kapitalbeskyttede og lignende investeringsinstitutter: den centrale investorinformation, der skal gives til investorer i forbindelse med disse investeringsinstitutters særlige karakteristika, og
c)
nærmere bestemmelser om format og præsentation af den i stk. 5 omhandlede centrale investorinformation, der skal udleveres til investorer.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»8. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af de delegerede retsakter som Kommissionen vedtager i overensstemmelse med stk. 7vedrørende de oplysninger, der er nævnt i stk. 3.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit nævnte gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
27)
Artikel 81, stk. 2, affattes således:
»2. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til specificering af de betingelser, der skal opfyldes, når den centrale investorinformation udleveres på et andet varigt medium end papir eller via et websted, der ikke udgør et varigt medium.«
28)
I artikel 83 tilføjes følgende stykke:
»3. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere denne artikels krav til optagelse af lån.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
29)
I artikel 84 tilføjes følgende stykke:
»4. For at sikre konsekvent harmonisering af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de betingelser, som investeringsinstitutter skal opfylde, når der er truffet beslutning om midlertidig udsættelse af tilbagekøb eller indløsning af andele i investeringsinstituttet, jf. stk. 2, litra a).
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse medartikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
30)
Artikel 95 affattes således:
»Artikel 95
1. Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b, træffe foranstaltninger til specificering af følgende:
a)
de i artikel 91, stk. 3, nævnte oplysningers omfang
b)
hvordan de kompetente myndigheder i investeringsinstituttets værtsland kan sikres lettere adgang til de oplysninger eller dokumenter, der er omhandlet i artikel 93, stk. 1, 2 og 3, i overensstemmelse med artikel 93, stk. 7.
2. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af artikel 93 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere:
a)
formen og indholdet af en standardmodel til den skrivelse, som investeringsinstitutter skal benytte til den i artikel 93, stk. 1, nævnte anmeldelse, herunder en indikation af, hvilke dokumenter oversættelserne vedrører
b)
formen og indholdet af en standardmodel til den erklæring, som medlemsstaternes kompetente myndigheder skal afgive i henhold til artikel 93, stk. 3
c)
proceduren ved udveksling af oplysninger og brug af elektronisk kommunikation mellem kompetente myndigheder i forbindelse med anmeldelser efter artikel 93.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
31)
Artikel 97, stk. 1, affattes således:
»1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, som skal varetage de i dette direktiv omhandlede opgaver. De underretter ESMA og Kommissionen herom og angiver samtidig den eventuelle fordeling af opgaverne.«
32)
I artikel 101 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykke indsættes:
»2a. De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA, for så vidt angår dette direktiv, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Stk. 8 og 9 affattes således:
»8. De kompetente myndigheder kan indbringe situationer for ESMA, hvor:
a)
anmodning om udveksling af oplysninger som omhandlet i artikel 109 er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist
b)
anmodning om gennemførelse af en undersøgelse eller en kontrol på stedet som omhandlet i artikel 110 er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist, eller
c)
anmodning om tilladelse til at lade egne tjenestemænd ledsage tjenestemænd fra den anden medlemsstats kompetente myndighed er blevet afvist eller ikke er blevet imødekommet inden for en rimelig frist.
Uden at det berører artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kan ESMA i et sådant tilfælde handle i overensstemmelse med de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010, jf. dog mulighederne for at nægte at efterkomme en anmodning om oplysninger eller om en undersøgelse som omhandlet i denne artikels stk. 6 eller ESMA's evne til i sådanne tilfælde at handle i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 17.
9. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne artikel kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge fælles procedurer for de kompetente myndigheders medvirken til den kontrol på stedet og de undersøgelser, der er nævnt i stk. 4 og 5.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
33)
I artikel 102 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2, første afsnit, affattes således:
»2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaternes kompetente myndigheder udveksler oplysninger i henhold til dette direktiv eller anden EU-lovgivning, der gælder for investeringsinstitutter eller selskaber, der medvirker ved disses aktiviteter, eller videregiver oplysningerne til ESMA i henhold til forordning (EU) nr. 1095/2010 eller ERSB. Disse oplysninger er undergivet den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt.«
b)
I stk. 5 tilføjes følgende litra:
»d)
ESMA, Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (41), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (42) og ESRB.
34)
I artikel 103 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. Medlemsstaterne meddeler ESMA, Kommissionen og de øvrige medlemsstater, hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i henhold til stk. 1.«.
b)
Stk. 7 affattes således:
»7. Medlemsstaterne meddeler ESMA, Kommissionen og de øvrige medlemsstater, hvilke myndigheder eller organer der kan modtage oplysninger i henhold til stk. 4.«
35)
Artikel 105 affattes således:
»Artikel 105
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktivs bestemmelser om udveksling af oplysninger kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge betingelserne for anvendelse af procedurerne for udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder og mellem kompetente myndigheder og ESMA.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
36)
I artikel 108, stk. 5, foretages følgende ændringer:
a)
Første afsnit, litra b), affattes således:
»b)
de indbringer om nødvendigt sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.«
b)
Andet afsnit affattes således:
»Kommissionen og ESMA underrettes straks om foranstaltninger truffet i henhold til første afsnit, litra a).«
37)
Overskriften til kapitel XIII affattes således:
38)
Artikel 111 affattes således:
»Artikel 111
Kommissionen kan vedtage tekniske ændringer af dette direktiv på følgende områder:
a)
præcisering af definitionerne for at sikre konsekvent harmonisering og ensartet anvendelse af dette direktiv overalt i Unionen, eller
b)
justering af terminologien i og formuleringen af definitionerne i overensstemmelse med efterfølgende retsakter om investeringsinstitutter og beslægtede spørgsmål.
De i første afsnit omhandlede foranstaltningerne vedtages ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112, stk. 2, 3 og 4, og med forbehold af betingelserne i artikel 112a og 112b.«
39)
Artikel 112 affattes således:
»Artikel 112
1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Værdipapirudvalg, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2001/528/EF.
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 og 111 i en periode på fire år fra den 4. januar 2011. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 112a.
3. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den Europa-Parlamentet og Rådet samtidigt herom.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i artikel 112a og 112b anførte betingelser.«.
40)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 112a
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 og 111 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om en delegation af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne blive genstand for tilbagekaldelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 112b
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen. Fristen kan forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den i stk. 1 nævnte frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden for den i stk. 1 nævnte frist, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen herfor, jf. artikel 296 i TEUF.«
Artikel 12
Evaluering
Kommissionen forelægger senest den 1. januar 2014 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der præciserer, om ESA'erne har fremsendt udkastene til reguleringsmæssige tekniske standarder og til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som fastsat i dette direktiv, uanset om fremsendelsen er obligatorisk eller frivillig, sammen med eventuelle passende forslag.
Artikel 13
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter senest den 31. december 2011 de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 1, nr. 1 og 2, artikel 2, nr. 1, litra a), artikel 2, nr. 2, 5, 7 og 9, artikel 2, nr. 11, litra b), artikel 3, nr. 4, artikel 3, nr. 6, litra a) og b), artikel 4, nr. 1, litra a), artikel 4, nr. 3, artikel 5, nr. 5, litra a), artikel 5, nr. 5, litra b), første afsnit, artikel 5, nr. 6, 8 og 9 (i forbindelse med artikel 18, stk. 3 i direktiv 2003/71/EF), artikel 5, nr. 10, artikel 5, nr. 11, litra a) og b), artikel 5, nr. 12, artikel 6, nr. 1 (i forbindelse med artikel 5, stk. 3, første afsnit, i direktiv 2004/39/EF), artikel 6, nr. 3, artikel 6, nr. 5, litra a), artikel 6, nr. 10, 13, 14 og 16, artikel 6, nr. 17, litra a) og b), artikel 6, nr. 18 og 19 (i forbindelse med artikel 53, stk. 3, første afsnit, i direktiv 2004/39/EF), artikel 6, nr. 21, litra a) og b), artikel 6, nr. 23, litra b), artikel 6, nr. 24, 25 og 27, artikel 7, nr. 12, litra a), artikel 7, nr. 13-16, artikel 9, nr. 1, litra a), artikel 9, nr. 2, 3, 4, 10, 11, 12, 15-18, 20, 29 og 32, artikel 9, nr. 33, litra a) og b), artikel 9, nr. 33, litra d), nr. ii), iii) og iv), artikel 9, nr. 34 og 35, artikel 9, nr. 36, litra b), nr. ii), artikel 9, nr. 37, litra b), artikel 9, nr. 38 og 39, artikel 10, nr. 2, artikel 10, nr. 3, litra a), artikel 10, nr. 4, artikel 11, nr. 2, 4 11, 14, 19 og 31, artikel 11, nr. 32, litra b), i forbindelse med artikel 101, stk. 8, i direktiv 2009/65/EF og artikel 11, nr. 33, 34 og 36 i nærværende direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 14
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 24. november 2010.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2010/78/EU IRÁNYELVE
(2010. november 24.)
a 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK és 2009/65/EK irányelvnek az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság), az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) hatásköre tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50. cikkére, 53. cikke (1) bekezdésére, 62. cikkére és 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1)
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A 2007. és a 2008. évi pénzügyi válság jelentős, egyedi eseteket és a pénzügyi rendszer egészét egyaránt érintő hiányosságokat tárt fel a pénzügyi felügyelet terén. A nemzeti alapú felügyeleti modellek nem tudtak lépést tartani a pénzügyi globalizációval, valamint az integrálódó és összekapcsolódó európai pénzügyi piacok valóságával, amelyeken a pénzügyi intézmények egyre gyakrabban határokon átnyúló tevékenységet folytatnak. A válság emellett komoly hiányosságokat tárt fel a nemzeti hatóságok közötti együttműködés, összehangolás, az uniós jog alkalmazásában megvalósított következetesség és a bizalom terén is.
(2)
A pénzügyi válságot megelőzően és a válság ideje alatt az Európai Parlament több állásfoglalásában is az európai felügyelet fokozottabb integrációjára szólított fel annak érdekében, hogy uniós szinten valamennyi szereplő számára valóban egyenlő versenyfeltételeket biztosítsanak, és tükrözzék a pénzügyi piacoknak az Unión belüli erősödő integrációját („A pénzügyi piacok keretrendszerének megvalósítása: cselekvési terv” című bizottsági közleményről szóló 2000. április 13-i állásfoglalásában, az Európai Unió prudenciális felügyeleti szabályairól szóló 2002. november 21-i állásfoglalásában, „A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szakpolitikáról (2005-2010) - fehér könyv” című 2007. július 11-i állásfoglalásában, a fedezeti alapokról és magántőkéről szóló, a Bizottsághoz intézett ajánlásokat tartalmazó 2008. szeptember 23-i állásfoglalásában, „A Lámfalussy-eljárás nyomon követéséről: a jövőbeli felügyeleti struktúra” című, a Bizottsághoz intézett ajánlásokat tartalmazó 2008. október 9-i állásfoglalásában, a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló (Szolvencia II) európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló módosított javaslatról szóló 2009. április 22-i álláspontjában, valamint a hitelminősítő intézetekről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló 2009. április 23-i álláspontjában).
(3)
2008 novemberében a Bizottság azzal bízta meg a Jacques de Larosière vezette magas szintű csoportot (a „de Larosière-csoport”), hogy készítsen ajánlásokat az európai felügyeleti szabályok megszilárdításának módjáról a polgárok magasabb szintű védelme és a pénzügyi rendszerbe vetett bizalom helyreállítása céljából. A 2009. február 25-én bemutatott végső jelentésében (a de Larosière-jelentés) a magas szintű csoport azt javasolta, hogy a jövőbeli pénzügyi válságok kockázatának és súlyosságának csökkentése érdekében meg kell erősíteni a felügyeleti keretet. A magas szintű csoport ennek megfelelően a pénzügyi szektor felügyeleti struktúrájának nagyszabású reformját ajánlotta az Unióban. A Larosière-jelentés továbbá azt ajánlotta, hogy indokolt létrehozni a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerét (PFER), amely három európai felügyeleti hatóságból (EFH) - egy a bank-, egy az értékpapír-, egy pedig a biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-szektor felügyeletére -, és az Európai Rendszerkockázati Tanácsból áll.
(4)
A Bizottság 2009. március 4-i„Impulzusok az európai gazdaság élénkítéséhez” című közleményében a PFER-t létrehozó jogszabálytervezet előterjesztésére tett javaslatot, 2009. május 27-i, „Európai pénzügyi felügyelet” című közleményében pedig részletesebb információkkal szolgált ezen új felügyeleti keret lehetséges szerkezetéről.
(5)
Az Európai Tanács 2009. június 18-i és 19-i ülését követő következtetéseiben azt javasolta, hogy hozzák létre a három új EFH-ból álló Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerét. A rendszer céljául a nemzeti felügyelet minőségének és következetességének javítását, a határokon átnyúlóan tevékenykedő csoportok felügyeletének szigorítását és a belső piac összes pénzügyi intézményére alkalmazandó egységes európai szabálykönyv létrehozását indokolt kitűzni. Az Európai Tanács kiemelte, hogy az EFH-t a hitelminősítő intézetekre kiterjedő felügyeleti hatáskörrel is fel kell ruházni, és felkérte a Bizottságot, hogy készítsen elő különös javaslatokat a tekintetben, hogy a PFER miként játszhatna határozott szerepet a válsághelyzetekben.
(6)
A Bizottság 2009. szeptember 23-án elfogadott három rendeletjavaslatot a PFER, és egyúttal a három EFH létrehozásáról.
(7)
Az PFER eredményes működése érdekében módosítani szükséges azon uniós jogi aktusokat, amelyek érintik a három EFH tevékenységi területét. Az említett változtatások az EFH egyes hatáskörei hatályának meghatározására, bizonyos hatásköröknek a vonatkozó uniós jogi aktusokban megállapított hatáskörökbe való integrálására, és olyan módosításokra vonatkoznak, amelyek biztosítják az EFH zökkenőmentes és eredményes működését a PFER-rel összefüggésben.
(8)
A három EFH létrehozása mellett célszerű kidolgozni egy egységes szabálykönyvet, amelynek révén biztosítható a következetes harmonizáció és a szabályok egységes alkalmazása, ami hozzájárul a belső piac működőképességének hatékonyságához.
(9)
Az PFER-t létrehozó rendeletek rendelkeznek arról, hogy a vonatkozó jogszabályban kifejezetten meghatározott területeken az EFH technikai standardtervezeteket dolgozhat ki, amelyet a Bizottságnak nyújt be az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 290. és 291. cikke szerinti, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási aktusok révén történő elfogadásra. Ezen irányelvnek meg azonosítania kell az ilyen területek első csoportját, ami nem érinti más területeknek a jövőben ezek közé való felvételét.
(10)
A vonatkozó jogszabályoknak meg kell határozniuk azokat a területeket, amelyeken az EFH felhatalmazást kap a technikai standardtervezeteknek és azok elfogadási módjának kidolgozására. A vonatkozó jogszabálynak - az EUMSz. 290. cikkében meghatározottak szerint - meg kell állapítania az ellenőrzési mechanizmus elemeit, feltételeit és leírását.
(11)
A technikai standardokkal szabályozott területek azonosításakor megfelelő egyensúlyra kell törekedni az egységes harmonizált szabályrendszer kialakítása és az indokolatlanul bonyolult szabályozás és végrehajtás elkerülése között. Kizárólag olyan területeket lehet kiválasztani, ahol az egységes technikai szabályok jelentősen és hatékonyan hozzájárulnak a vonatkozó jogszabály céljainak teljesítéséhez, biztosítva egyúttal, hogy a szakpolitikai döntéseket a szokásos eljárásokkal összhangban, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság hozza meg.
(12)
A technikai standardoknak kifejezetten technikai jellegű kérdéseket kell szabályozniuk, kidolgozásukhoz felügyeleti szakértők szakismerete szükséges. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusként elfogadott technikai standardoknak tovább kell fejleszteniük, részletezniük kell és meg kell határozniuk azon szabályok következetes összehangolásának feltételeit, amelyeket az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott alapjogi-aktusok tartalmaznak, kiegészítve vagy módosítva a jogszabály egyes nem lényegi elemeit. A végrehajtási intézkedésként elfogadott technikai standardok nem módosíthatják a jogi kötőerővel bíró uniós jogi aktusok egyetlen elemét sem. A technikai standardok ezért nem járhatnak szakpolitikai döntéssel.
(13)
A szabályozástechnikai standardok esetében célszerű bevezetni az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (4), az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítási és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (5), illetve az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 10-14. cikkében előírt eljárást. A végrehajtás-technikai standardokat az 1093/2010/EU rendelet, az 1094/2010/EU rendelet, illetve az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkében előírt eljárással összhangban kell elfogadni. Az Európai Tanács jóváhagyta az uniós pénzügyi jogszabályokkal kapcsolatos szabályozási folyamat hatékonyabbá és átláthatóbbá tételére vonatkozó Lámfalussy-féle négyszintű megközelítést. A Bizottságot felhatalmazták arra, hogy több területen 2-szintű intézkedéseket fogadjon el, és már hatályban van számos 2-szintű bizottsági rendelet és irányelv. Azokban az esetekben, amikor a szabályozástechnikai standardok célja az ilyen 2- szintű szabályok alkalmazási feltételeinek a továbbfejlesztése, pontosítása vagy meghatározása, a standardokat kizárólag az adott 2-szintű intézkedések elfogadását követően lehet elfogadni, és azoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük az adott 2-szintű intézkedéssel.
(14)
A kötelező technikai standardok hozzájárulnak a pénzügyi szolgáltatásokról szóló jogszabályokkal kapcsolatos egységes szabálykönyvhöz, amelynek létrehozását az Európai Tanács 2009. júniusi következtetéseiben hagyták jóvá. Amíg az uniós jogalkotási aktusokban foglalt követelmények némelyikét nem harmonizálták teljeskörűen, valamint a felügyelet elővigyázatossági elvével összhangban, a szóban forgó követelmények alkalmazási feltételeit továbbfejlesztő, pontosító vagy meghatározó technikai standardok nem akadályozhatják a tagállamokat abban, hogy kiegészítő információk nyújtását írják elő vagy szigorúbb követelményeket szabjanak meg. A technikai standardoknak ezért lehetővé kell tenniük, hogy a tagállamok bizonyos területeken ezt megtehessék, amennyiben az érintett jogalkotási aktusok ilyen mérlegelési lehetőséget írnak elő.
(15)
Az PFER-t létrehozó rendeleteknek megfelelően, a technikai standardok Bizottsághoz történő benyújtása előtt az EFH-nak adott esetben nyilvános konzultációt kell folytatnia a standardokról és elemeznie kell a kapcsolódó potenciális költségeket és hasznokat.
(16)
Lehetővé kell tenni, hogy a technikai standardok megfelelő határidőkhöz kötött átmeneti intézkedéseket írjanak elő, amennyiben az azonnali végrehajtás költségei aránytalanul magasak lennének az azzal járó előnyökhöz képest.
(17)
A PFER-t létrehozó rendeletek a hatáskörrel rendelkező nemzeti felügyeleti hatóságok közötti nézeteltérések rendezésére szolgáló mechanizmusról rendelkeznek. Ha valamely hatáskörrel rendelkező hatóság nem ért egyet egy másik hatáskörrel rendelkező hatóság eljárásával vagy egy intézkedésének tartalmával vagy a mulasztásával az uniós jogi aktusokban az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelettel összhangban meghatározott olyan területeken, ahol a vonatkozó jogszabályok együttműködést, koordinációt vagy közös döntéshozatalt írnak elő egynél több tagállam hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságai számára, az EFH-nak valamely érintett hatáskörrel rendelkező hatóság kérésére képesnek kell lennie a hatóságok segítésére a megállapodás elérésében, az EFH által meghatározott határidőn belül, amelynek figyelembe kell vennie a vonatkozó jogszabályokban meghatározott határidőket, valamint a nézeteltérés sürgősségét és összetettségét. Ha a nézeteltérés tartósan fennáll, az EFH-nak képesnek kell lenni dönteni az ügyben.
(18)
Az EFH-t létrehozó rendeletek előírják, hogy az ágazati jogszabályokban meg kell határozni azokat az eseteket, amelyekben a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok közötti nézeteltérések rendezésére szolgáló mechanizmus alkalmazható. Ezen irányelvnek azonosítania kell az ilyen esetek első csoportját, ami nem érinti más esetek ezek közé való jövőbeli felvételét. Ezen irányelv nem akadályozza meg az EFH-t abban, hogy az azt létrehozó rendeletekben meghatározott egyéb hatásköröket gyakorolja vagy feladatokat ellássa, ideértve a nem kötelező erejű közvetítést, valamint az uniós jogi aktusok következetes, eredményes és hatékony alkalmazásában való közreműködést. Ezenfelül azokon a területeken, ahol a vonatkozó jogi aktusokban már létrehoztak valamilyen nem kötelező jellegű közvetítési formát, vagy ahol a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok együttes határozatainak meghozatalát határidők szabályozzák, módosításokra van szükség ahhoz, hogy a közös döntéshozatal folyamata egyértelmű legyen és a lehető legkisebb fennakadással járjon, de ahhoz is, hogy az EFH szükség esetén képes legyen a nézeteltérések rendezésére. A nézeteltérések rendezésére irányuló kötelező eljárás célja olyan helyzetek megoldása, amikor hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok egymás között nem képesek rendezni az uniós jogi aktusok betartásával kapcsolatos eljárási vagy érdemi kérdéseket.
(19)
Ezen irányelvnek ezért azonosítania kell azokat a helyzeteket, amelyekben az uniós joggal való eljárási vagy érdemi összeegyeztethetőségi kérdést meg kell oldani, és a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok esetleg egyedül nem képesek ennek megoldására. Ilyen helyzetekben lehetővé kell tenni, hogy az egyik érintett hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság felvethesse a kérdést az érintett európai felügyeleti hatóságnál. Ezen európai felügyeleti hatóságnak a létrehozó rendeletével és az ezen irányelvvel összhangban kell eljárnia. Az érintett európai felügyeleti hatóságnak képesnek kell lennie arra, hogy az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságot az ügy rendezése és az uniós jog betartásának biztosítása érdekében adott intézkedésre vagy valamely intézkedéstől való tartózkodásra kötelező erővel kötelezze. Olyan esetekben, ha a vonatkozó uniós jogi aktus a tagállamoknak mérlegelési lehetőséget biztosít, az egyes európai felügyeleti hatóságok határozatai nem léphetnek a nemzeti hatóságok uniós jognak megfelelően gyakorolt mérlegelési jogának helyébe.
(20)
A hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) közvetítést vagy közös döntéshozatalt ír elő a jelentős fióktelepeknek a felügyeleti kollégiumi tagság, a modellérvényesítés és a csoportkockázati értékelés céljából való meghatározása tekintetében. E területek mindegyikén egyértelmű módosításokkal kell jelezni, hogy a meghatározott időszakig tartó nézeteltérések esetén az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) az 1093/2010/EU rendeletben felvázolt eljárással rendezheti a nézeteltérést. Ez a megközelítés egyértelművé teszi, hogy bár az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) nem léphet az uniós joggal összhangban mérlegelési jogkörrel rendelkező hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok helyébe, lehetővé kell tenni, hogy a nézeteltérések már azt megelőzően is rendezhetők, az együttműködés pedig megerősíthető legyen, mielőtt végleges határozat meghozatalára vagy kibocsátására kerülne sor egy intézmény felé.
(21)
Annak biztosítása érdekében, hogy az új EFH zökkenőmentesen átvehesse és elláthassa az európai bankfelügyelők bizottságának, az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságának és az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságának jelenlegi feladatait, a vonatkozó jogszabályokban e bizottságokra tett hivatkozásokat indokolt értelemszerűen az európai felügyeleti hatóságra (Európai Bankhatóság), az európai felügyeleti hatóságra, (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság), illetve az európai felügyeleti hatóságra (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) tett hivatkozásokra változtatni.
(22)
Az EUMSz-ben meghatározott új keret teljes körű működésének biztosítása céljából az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés (EK-Szerződés) 202. cikke alapján létrehozott végrehajtási hatásköröket ki kell igazítani, és azokat a EUMSz. 290. és 291. cikke szerinti megfelelő rendelkezésekkel kell felváltani. E felülvizsgálatot a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően három évvel véglegesíteni kell, az EK-Szerződés 202. cikke szerinti fennmaradó hatáskörök pedig ugyanezen időponttól kezdve hatályukat vesztik.
(23)
A bizottsági eljárásoknak az EUMSz-hez, különösen annak 290. és 291. cikkéhez igazítását eseti alapon kell elvégezni. A pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele és az ezen irányelvvel módosított irányelvekben megállapított követelmények pontos meghatározása érdekében az EUMSz 290. cikkével összhangban a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásának hatáskörét a Bizottságra ruházzák.
(24)
Az Európai Parlament és a Tanács az értesítés időpontját követő három hónapon belül kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben. A nagy jelentőségű területek tekintetében lehetővé kell tenni ennek az időtartamnak az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére három hónappal történő meghosszabbítását. Lehetővé kell tenni az Európai Parlament és a Tanács számára, hogy tájékoztatassa a többi intézményt arról, ha nem szándékozik kifogást emelni. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok fentiek szerinti korai elfogadása különösen helyénvaló olyankor, amikor határidőket kell betartani, például amennyiben az alap-jogiaktus olyan ütemezést tartalmaz, amelyekhez a Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása során tartania kell magát.
(25)
A Lisszaboni Szerződést elfogadó kormányközi konferencia záróokmányához csatolt, az EUMSz. 290. cikkéről szóló (39.) nyilatkozatban a konferencia tudomásul vette a Bizottság azon szándékát, hogy a kialakult gyakorlatnak megfelelően továbbra is konzultál a tagállamok által kinevezett szakértőkkel a pénzügyi szolgáltatások területére vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tervezetének elkészítése során.
(26)
Az PFER által létrehozott új felügyeleti architektúrában a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak szorosan együtt kell működniük az EFH-val. A vonatkozó jogszabályok módosításával célszerű biztosítani, hogy ne álljanak jogi akadályok az EFH létrehozásáról szóló rendeletekben szereplő információ-megosztási kötelezettségek előtt.
(27)
A hatáskörrel rendelkező hatóságok és az EFH vagy az ERKT között kicserélt információkra a szakmai titoktartás kötelezettségnek kell kiterjednie, és ennek a hatálya alá tartoznak az hatáskörrel rendelkező hatóságok által jelenleg vagy korábban foglalkoztatott, az adott információkat átvevő személyek.
(28)
Az PFER-t létrehozó rendeletek értelmében az EFH kapcsolatba léphet harmadik országok felügyeleti hatóságaival, és segítheti a harmadik országbeli felügyeleti rendszerek egyenértékűségéről szóló határozatok előkészítését. A pénzügyi eszközök piacairól szóló 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (8) és a 2006/48/EK irányelvet célszerű módosítani annak érdekében, hogy az EFH együttműködési megállapodásokat köthessen harmadik országokkal és információcserét is végrehajthasson, ha az említett harmadik országok garantálni tudják a szakmai titoktartást.
(29)
Az Unióban működő pénzügyi intézmények minden egyes kategóriáját tartalmazó, jelenleg az egyes hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok hatáskörébe tartozó egységes jegyzék vagy nyilvántartás növeli az átláthatóságot és megfelelőbb az egységes pénzügyi piaccal összefüggésben. Az EFH-t meg kell bízni azzal, hogy hozza létre, tegye közzé és rendszeresen tegye naprakésszé az uniós pénzügyi szereplőik nyilvántartásait és jegyzékeit. Ez a feladat a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok által kiadott hitelintézeti engedélyek jegyzékét, továbbá a 2004/39/EK irányelv szerinti befektetési vállalkozások és szabályozott piacok nyilvántartását, illetve jegyzékét érinti. Hasonlóképpen, az európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) meg kell bízni azzal, hogy az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló, 2003. november 4-i 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján hozza létre, tegye közzé és rendszeresen tegye naprakésszé a jóváhagyott tájékoztatók és a jóváhagyási igazolások jegyzékét (9).
(30)
Azokon a területeken, ahol az EFH köteles technikai standardtervezetet kidolgozni, ezeket az EFH létrehozásától számított három éven belül be kell nyújtani a Bizottságnak, kivéve, ha a vonatkozó jogalkotási aktus más határidőt állapít meg.
(31)
Az európai felügyeleti hatóságnak (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (10) kapcsolatos feladatai nem sértik a Központi Bankok Európai Rendszerének a fizetési rendszerek zökkenőmentes működése előmozdításával kapcsolatos - az EUMSz. 127. cikke (2) bekezdése negyedik franciabekezdése szerinti - hatáskörét.
(32)
Az ezen irányelvnek megfelelően és a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről szóló, 2003. június 3-i 2003/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (11) kapcsolatosan az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) által kidolgozandó technikai standardok nem sértik az ilyen intézményekre vonatkozó prudenciális követelmények tekintetében a 2003/41/EK irányelvben meghatározott tagállami hatásköröket.
(33)
A 2003/71/EK irányelv 13. cikke (5) bekezdésének megfelelően a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága átadhatja a tájékoztató jóváhagyását egy másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának, ez utóbbi hatóság egyetértésének feltételével. Az 1095/2010/EU rendelet 28. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy az átruházási megállapodásokról legalább egy hónappal azok hatálybalépése előtt tájékoztatni kell az európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság). Tekintettel azonban a 2003/71/EK szerinti - rövidebb határidőhöz kötött - jóváhagyás-átruházásokkal kapcsolatos tapasztalatokra, az 1095/2010/EU rendelet 28. cikkének (4) bekezdését erre az esetre nem helyénvaló alkalmazni.
(34)
Az EFH-nak jelenleg nem kell technikai standardtervezetet kidolgoznia azon hatályos követelmény vonatkozásában, miszerint a befektetési vállalkozások, a hitelintézetek, az ÁÉKBV-k és vagyonkezelő társaságaik üzletmenete tényleges irányítóinak jó hírnévvel rendelkező személyeknek kell lenniük, akik megfelelő szakmai tapasztalattal rendelkeznek e társaságok körültekintő és megfontolt irányítására. Tekintettel azonban e követelmények fontosságára, az EFH-nak kiemelt feladatként kell kezelnie iránymutatásaiban a legjobb gyakorlatok azonosítását, valamint a felügyeleti és prudenciális eljárások összhangba hozását e legjobb gyakorlatokkal. Hasonlóképpen azonosítania kell a legjobb gyakorlatokat és biztosítania kell az összhangot az említett szervek vezetőivel kapcsolatos prudenciális követelmények tekintetében is.
(35)
A belső piac valamennyi pénzügyi intézményére alkalmazandó egységes európai szabálykönyvnek biztosítania kell a hatáskörrel rendelkező hatóságok által a hitelintézetek kockázatának értékelésére alkalmazandó kritériumok és módszertanok megfelelő harmonizálását. Ezen belül, az ezen irányelv szerinti, belső minősítésen alapuló rendszerrel, fejlett mérési rendszerrel, a belső piaci kockázatmegközelítési modellel és a piaci kockázati módszerrel kapcsolatos technikai standardtervezet kidolgozásának azt a célt kell szolgálnia, hogy biztosítsa e módszerek magas színvonalát és megbízhatóságát, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok általi felülvizsgálatuk egységességét. E technikai standardoknak lehetővé kell tenniük a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, hogy engedélyezhessék a pénzügyi intézményeknek a tapasztalataikon és a sajátosságaikon alapuló, eltérő módszerek kidolgozását, a 2006/48/EK és a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfelelésérőlszóló, 2006. június 14-i 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (12) meghatározott követelményeikkel összhangban és a vonatkozó technikai standardokkal kapcsolatos követelményekre figyelemmel.
(36)
Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a belső piac működőképességének fokozását a prudenciális szabályozás és felügyelet magas, hatékony és egyenletes szintje révén, a betétesek, a befektetők és a kedvezményezettek, és ezáltal a vállalkozások és a fogyasztók védelmét, a pénzügyi piacok integritásának, hatékonyságának és szabályos működésének védelmét, a pénzügyi rendszer stabilitását és fenntarthatóságát, a reálgazdaság fenntartását, az államháztartás védelmét és a nemzetközi felügyeleti koordináció erősítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok a fellépés terjedelme miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(37)
A Bizottságnak 2014. január 1-jéig jelentést kell tennie az Európai Parlament és a Tanács számára az EFH által előterjesztett, ezen irányelvben előírt technikai standardtervezetekről, és ezekkel kapcsolatban javaslatokat kell előterjesztenie.
(38)
A fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (13), a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (14), a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (15), a 2003/41/EK irányelvet, a 2003/71/EK irányelvet, a 2004/39/EK irányelvet, a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (16), a pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (17), a 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, a 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet és az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (18) ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 98/26/EK irányelv módosításai
A 98/26/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
A 6. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A (2) bekezdésben említett tagállam köteles haladéktalanul értesíteni az Európai Rendszerkockázati Testületet, a többi tagállamot és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (19) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH).
2.
A 10. cikk (1) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok megállapítják, hogy mely rendszerek és kapcsolódó rendszer-üzemeltetők tartoznak az irányelv hatálya alá, és erről értesítik az EÉPH-t, valamint tájékoztatják a 6. cikk (2) bekezdésének megfelelően kijelölt hatóságokról. Az EÉPH ezen információkat közzéteszi a honlapján.”
3.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„10a. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkével összhangban haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”
2. cikk
A 2002/87/EK irányelv módosításai
A 2002/87/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
a 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A 10. cikkel összhangban kinevezett koordinátor tájékoztatja a csoport élén álló anyavállalatot, illetve anyavállalat hiányában azt a szabályozott vállalkozást, amely a csoport legfontosabb pénzügyi szektorában a legnagyobb mérlegfőösszeggel rendelkezik, hogy a csoportot pénzügyi konglomerátumként azonosították, és hogy koordinátort neveztek ki.
A koordinátor tájékoztatja azokat a hatáskörrel rendelkező hatóságokat, amelyek szabályozott vállalkozásokat engedélyeztek a csoporton belül, továbbá azon tagállam illetékes hatóságait, amelyben a vegyes pénzügyi holdingtársaság székhelye található, valamint az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (20), az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (21), illetve s az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) 54. cikkével létrehozott európai felügyeleti hatóságok (EFH) vegyes bizottságát (a továbbiakban: vegyes bizottság).
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) A vegyes bizottság honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja az azonosított pénzügyi konglomerátumok jegyzékét. Ez az információ hyperlinkkel elérhető valamennyi európai felügyeleti hatóság honlapján.”
2.
A 9. cikk (2) bekezdése a következő ponttal egészül ki:
„d)
érvényben levő szabályok, amelyek a megfelelő helyreállítási és szanálási intézkedésekhez és tervekhez való hozzájárulást és - szükség esetén - azok kidolgozását célozzák. Ezeket a szabályokat rendszeresen felül kell vizsgálni.”
3.
A 3. szakasz címe helyébe a következő szöveg lép:
4.
A 3. szakasz a következő cikkel egészül ki:
„9a. cikk
A vegyes bizottság szerepe
A vegyes bizottság az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkével összhangban biztosítja a következetes, szektorokon és határokon átnyúló felügyeletet és az uniós jogszabályoknak való megfelelést.”
5.
A 10. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Egy pénzügyi konglomerátumhoz tartozó szabályozott vállalkozások megfelelő kiegészítő felügyeletének ellátása érdekében az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közül - a vegyes pénzügyi holdingtársaság központi irodája szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait is beleértve - a kiegészítő felügyelet összehangolásáért és ellátásáért felelős koordinátort neveznek ki. A koordinátor személyére vonatkozó információt közzéteszik a vegyes bizottság honlapján.”
6.
A 11. cikk (1) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A kiegészítő felügyelet ellátásának megkönnyítése és széles jogalapon történő bevezetése érdekében a koordinátornak és a többi érintett hatáskörrel rendelkező hatóságnak, valamint szükség esetén az egyéb érintett hatáskörrel rendelkező hatóságoknak megfelelő koordinációs megállapodásokat kell kötniük. A koordinációs megállapodások további feladatokat is megállapíthatnak a koordinátor számára, és meghatározhatják az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok között a 3. és 4. cikke az 5. cikk (4) bekezdése, a 6. cikk, a 12. cikk (2) bekezdése és a 16. és 18. cikk szerint létrehozandó döntéshozatali eljárásokat, valamint az egyéb hatáskörrel rendelkező hatóságokkal folytatott együttműködést.
Az EFH, szükség esetén a vegyes bizottság révén a 8. cikkel, valamint az 1093/2010/EU rendelet, az 1094/2010/EU rendelet, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkében előírt eljárással összhangban irányvonalakat dolgoz ki, amelyek célja a felügyeleti eljárások konvergenciája a felügyeleti koordinációs megállapodások következetessége tekintetében, a 2006/48/EK irányelv 131. cikkével és a 2009/138/EK irányelv 248. cikkének (4) bekezdésével összhangban.”
7.
A 12. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok az ágazati szabályokban megállapított rendelkezésekkel összhangban, kicserélhetik a feladataik ellátásához szükséges információkat az alábbi hatóságokkal: a központi bankok, a Központi Bankok Európai Rendszere, az Európai Központi Bank és az Európai Rendszerkockázati Testület, a pénzügyi rendszer európai uniós makro-prudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) 15. cikkével összhangban.
8.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„12a. cikk
Együttműködés és információcsere a vegyes bizottsággal
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelettel összhangban együttműködnek a vegyes bizottsággal.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkével összhangban haladéktalanul a vegyes bizottság rendelkezésére bocsátják a feladatai elvégzéséhez szükséges valamennyi információt.”
9.
A 14. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok biztosítják, hogy a joghatóságuk alá tartozó területeken ne legyenek olyan jogi akadályok, amelyek meggátolhatják a kiegészítő felügyelet hatálya alá tartozó természetes és jogi személyeket - legyenek azok szabályozott vagy nem szabályozott jogalanyok - abban, hogy kicseréljék egymással a kiegészítő felügyelet szempontjából lényegesnek minősülő információkat, illetve információkat cseréljenek az ezen irányelvvel összhangban, valamint az EFH-val az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkével összhangban, szükség esetén a vegyes bizottság révén.”
10.
A 16. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A 17. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok határozhatnak arról, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok milyen intézkedéseket hozhatnak a vegyes pénzügyi holdingtársaságok ellenőrzésével kapcsolatosan. Az EFH a vegyes bizottság révén az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 16. és 56. cikkében megállapított eljárással összhangban iránymutatásokat dolgozhat ki a vegyes pénzügyi holdingtársaságokkal kapcsolatos intézkedések tekintetében.”
11.
A 18. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az ágazati szabályok sérelme nélkül, ahol az 5. cikk (3) bekezdése alkalmazandó, az olyan szabályozott vállalkozások ellenőrzése során, ahol az anyavállalat központi irodája harmadik országban található, a hatáskörrel rendelkező hatóságok meggyőződnek arról, hogy az említett vállalkozásokat olyan felügyelet hatálya alá vonta-e ezen harmadik ország hatáskörrel rendelkező hatósága, amely egyenértékű az 5. cikk (2) bekezdésében említett szabályozott vállalkozások kiegészítő felügyeletére vonatkozó, az e rendeletben előírt felügyelettel. Az ellenőrzést az anyavállalat, illetve az Unióban engedélyezett vállalkozás megbízása alapján, vagy saját kezdeményezésére azon hatáskörrel rendelkező hatóság végzi el, amely a 10. cikk (2) bekezdésében meghatározott követelmények alkalmazása esetén megbízást kapna koordinátori feladatok ellátására.
Az említett hatáskörrel rendelkező hatóság konzultációt folytat az egyéb érintett hatáskörrel rendelkező hatóságokkal, és mindent elkövet azért, hogy minden alkalmazandó, a vegyes bizottság által az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 16. és 56. cikkével összhangban készített iránymutatást betartsák.”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Amennyiben egy hatáskörrel rendelkező hatóság vitatja egy másik érintett hatáskörrel rendelkező hatóság (1) bekezdés értelmében hozott határozatát, az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkét kell alkalmazni.”
12.
A 19. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 218. cikke (1) és (2) bekezdésének sérelme nélkül, a Bizottság - a vegyes bizottság, az európai bankbizottság, az európai biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-bizottság, valamint a pénzügyi konglomerátumokkal foglalkozó bizottság segítségével - megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tárgyalások eredményét és a kialakult helyzetet.”
13.
A 20. cikk (1) bekezdésébe a következő albekezdést kell beilleszteni:
„Az említett intézkedések a 21a. cikkben felsorolt tételek tekintetében nem terjednek ki a Bizottságra ruházott hatáskörök tárgyára.”
14.
A 21. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az EFH a vegyes bizottság révén általános iránymutatásokat adhat arról, hogy a harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságai által alkalmazott kiegészítő felügyeleti rendelkezések alkalmasak-e a kiegészítő felügyelet ezen irányelvben előírt céljainak megvalósítására olyan pénzügyi konglomerátumban résztvevő szabályozott jogalanyok esetében, amely pénzügyi konglomerátum élén álló szervezet központi irodája valamely harmadik országban található. A vegyes bizottság gondoskodik az ilyen iránymutatások rendszeres felülvizsgálatáról, és figyelembe veszi a hatáskörrel rendelkező hatóságok által végzett, kiegészítő felügyeleti tevékenységben bekövetkező változásokat.”;
b)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottság 2011. december 1-jéig felülvizsgálja a 20. cikket, és megfelelő jogalkotási javaslatokat nyújt be az EUMSz. 290. cikke szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és az EUMSz. 291. cikke szerinti végrehajtási aktusok teljes körű alkalmazása érdekében. A már elfogadott végrehajtási intézkedések sérelme nélkül a 21. cikk által a végrehajtási intézkedések elfogadását érintő Bizottságra ruházott, a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése után fennmaradó, a végrehajtási intézkedések elfogadását érintő hatáskör 2012. december 1-jével megszűnik.”
15.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„21a. cikk
Technikai standardok
(1) Ezen irányelv következetes harmonizációja és egységes alkalmazása érdekében az EFH az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkével összhangban szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a következőkre tekintettel:
a)
a 2. cikk 11. pontja az ezen irányelvvel összefüggésben a 78/660/EGK tanácsi irányelv 17. cikke alkalmazásának pontosítása céljából;
b)
a 2. cikk 17. pontja »az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok« meghatározására szolgáló eljárások megállapítása vagy kritériumok meghatározása céljából;
c)
a 3. cikk (5) bekezdése a pénzügyi konglomerátum azonosítására szolgáló alternatív paraméterek pontosítása céljából;
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadásra.
(2) Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EFH az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkével összhangban végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhatnak ki a következőkre tekintettel:
a)
a 6. cikk (2) bekezdése a 6. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül az I. melléklet II. részében felsorolt számítási módszerek egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából;
b)
a 7. cikk (2) bekezdése az eljárások egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében a 7. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett felügyelettel összefüggésben az egyes elemeknek a »kockázati koncentráció« fogalmába való besorolása céljából;
c)
a 8. cikk (2) bekezdése, az eljárások egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében a 8. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett felügyelettel összefüggésben az egyes elemeknek a »csoporton belüli ügylet« fogalmába való besorolása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadásra.”
3. cikk
A 2003/6/EK irányelv módosításai
A 2003/6/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
az 1. cikk (5) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„A 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (24) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH) végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki annak érdekében, hogy biztosítsa az elfogadott piaci gyakorlatokkal kapcsolatban a Bizottság által az e cikkel összhangban elfogadott aktusok egységes alkalmazási feltételeit.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadásra.
2.
A 6. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(11) A (10) bekezdés első albekezdésének hatodik francia bekezdésével összhangban a Bizottság által elfogadott aktusok egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő szerinti elfogadására.”
3.
A 8. cikk a következőképpen módosul:
a)
a meglévő szöveget (1) bekezdésként kell számozni;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2) Az (1) bekezdéssel összhangban a Bizottság által elfogadott aktusok egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadásra.”
4.
A 14. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) A tagállamok minden évben összesítő tájékoztatást bocsátanak az EÉPH rendelkezésére az (1) és (2) bekezdéssel összhangban kiszabott valamennyi közigazgatási intézkedésről és szankciókról.
Ha a hatáskörrel rendelkező hatóság nyilvánosságra hozott egy közigazgatási intézkedést vagy szankciót, erről egyidejűleg értesíti az EÉPH-t.
Ha a nyilvánosságra hozott szankció a 2004/39/EK irányelvnek megfelelően engedélyezett befektetési vállalkozásra vonatkozik, akkor az EÉPH a nyilvánosságra hozott szankciót feltünteti a befektetési vállalkozásoknak a 2004/39/EK irányelvvel létrehozott nyilvántartásában.”
5.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„15a. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelettel összhangban haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”
6.
A 16. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés negyedik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 258. cikke rendelkezéseinek sérelme nélkül, az a hatáskörrel rendelkező hatóság, amelynek az információkérése alapján nem járnak el ésszerű időn belül, vagy amelynek az információkérését elutasítják, ezt ésszerű határidőn belül bejelentheti az EÉPH-nak. Az első mondatban említett helyzetben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének megfelelően járhat el, az e bekezdés második albekezdésében az információk átadására előírt megkeresés teljesítésének megtagadásával kapcsolatos lehetőségek, valamint az EÉPH-nak az 1095/2010/EU rendelet 17. cikkével összhangban történő eljárás lehetőségének sérelme nélkül.”;
b)
a (4) bekezdés ötödik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az EUMSz. 258. cikkének sérelme nélkül, az a hatáskörrel rendelkező hatóság, amelynek a vizsgálat indítására vonatkozó megkeresése alapján, vagy az annak engedélyezésére vonatkozó megkeresése alapján, hogy tisztviselői elkísérhessék a másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tisztviselőit, nem járnak el ésszerű időn belül, vagy amelynek a megkeresését elutasítják, az intézkedés megtagadását vagy elmaradását ésszerű határidőn belül bejelentheti az EÉPH-nak. Az első mondatban említett helyzetben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének megfelelően járhat el, az ezen bekezdés negyedik albekezdésében az információk átadására előírt megkeresés teljesítésének megtagadásával kapcsolatos lehetőségek, valamint az EÉPH-nak az 1095/2010/EU rendelet 17. cikkével összhangban történő eljárása lehetőségének sérelme nélkül.”;
c)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A (2) és a (4) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e cikkben említett információcserével és határokon átnyúló vizsgálatokkal kapcsolatos eljárások és formanyomtatványok tekintetében.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
7.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„17a. cikk
A Bizottság 2011. december 1-jéig felülvizsgálja az 1., 6., 8., 14. és 16. cikket, és benyújtja a megfelelő jogalkotási javaslatokat az EUMSz. 290. cikke szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és az EUMSz. 291. cikke szerinti végrehajtási aktusok teljes körű alkalmazása érdekében. A már elfogadott végrehajtási intézkedések sérelme nélkül a 17. cikk által a Bizottságra ruházott, a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése után fennmaradó, a végrehajtási intézkedések elfogadását érintő hatáskör 2012. december 1-jével megszűnik.”
4. cikk
A 2003/41/EK irányelv módosításai
A 2003/41/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 9. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (1) bekezdés a) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„a)
az intézmény engedéllyel rendelkezik, vagy azt a hatáskörrel rendelkező hatóság a nemzeti nyilvántartásba bejegyezte; a 20. cikkben említett határokon átnyúló tevékenységek esetén a nyilvántartásban fel kell tüntetni, hogy mely tagállamokban működik az intézmény; ezt az információt közölni kell az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (25) létrehozott európai felügyeleti hatósággal (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) (a továbbiakban: EBFH), amely azt honlapján közzéteszi;
b)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A 20. cikkben említett határokon átnyúló tevékenység esetén az intézmény működésének feltételeit a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak előzetesen jóvá kell hagyniuk. Az ilyen engedély kiadásakor a tagállamok azonnal tájékoztatják az EBFH-t.”
2.
A 13. cikk a következőképpen módosul:
a)
a meglévő szöveget (1) bekezdésként kell számozni;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2) Az EBFH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az (1) bekezdés c) pontjának i-vi. alpontjában felsorolt dokumentumokra vonatkozó formanyomtatványok és nyomtatványminták tekintetében.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
3.
A 14. cikk (4) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Bármilyen, az intézmény tevékenységének betiltására vonatkozó határozatnak részletes indokolást kell tartalmaznia, és erről az érintett intézményt értesíteni kell. Az EBFH-t ugyancsak értesíteni kell.”
4.
A 15. cikk (6) bekezdése első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A biztosítástechnikai tartalékok kiszámítására vonatkozó szabályok további, különösen a kamatlábak és más, a biztosítástechnikai tartalékok szintjét befolyásoló feltevések terén esetleg indokolttá váló harmonizációja érdekében a Bizottság az EBFH tanácsadására támaszkodva kétévente vagy valamely tagállam kérelmére jelentést ad ki a határokon átnyúló tevékenységek alakulására vonatkozóan.”
5.
A 20. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(11) A tagállamok közlik az EBFH-gal azokat a prudenciális jellegű, foglalkoztatóinyugdíj-rendszerekkel kapcsolatos lényeges nemzeti rendelkezéseiket, amelyekre nem vonatkozik az (1) bekezdésben a nemzeti szociális és munkajogra tett hivatkozás.
A tagállamok rendszeresen, de legalább kétévente naprakésszé teszik ezeket az információkat, és az EBFH a honlapján közzéteszi ezeket.
E bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBFH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki arról, hogy a szóban forgó információknak az EBFH részére történő továbbításakor és azok naprakésszé tételekor a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak mely eljárásokat kell alkalmazniuk, illetve mely formanyomtatványokat és mintadokumentumokat kell használniuk. Az EBFH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A 21. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cím helyébe a következő szöveg lép:
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1094/2010/EU rendelettel összhangban együttműködnek az EBFH-gal.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok haladéktalanul az EBFH rendelkezésére bocsátják az ezen irányelvvel és az 1094/2010/EU rendelettel ráruházott feladatok elvégzéséhez szükséges valamennyi információt, a szóban forgó rendelet 35. cikkének megfelelően.”;
c)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot és az EBFH-t az ezen irányelv alkalmazásából eredő minden lényeges nehézségről.
A Bizottság, az EBFH és az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai a lehető leggyorsabban megvizsgálják ezeket a nehézségeket annak érdekében, hogy megfelelő megoldást találjanak.”
5. cikk
A 2003/71/EK irányelv módosításai
A 2003/71/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 4. cikk (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Ezen irányelv következetes harmonizációja érdekében az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (26) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH) szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az (1) bekezdés a)-e) pontjaira, valamint a (2) bekezdés a)- h) pontjaira vonatkozó mentességek pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
2.
A 5. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Az EÉPH ezen irányelv, valamint a Bizottság által az (5) bekezdéssel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki, gondoskodva a Bizottság által az (5) bekezdéssel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egységes végrehajtásáról az összefoglaló elkészítéséhez használandó egységes mintadokumentummal kapcsolatban, és lehetővé téve, hogy a befektetők összehasonlíthassák az érintett értékpapírokat egyéb megfelelő termékekkel.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
3.
A 7. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) Az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a Bizottság által az (1) bekezdéssel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardtervezetnek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
4.
A 8. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a Bizottság által a (4) bekezdéssel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából.
A Bizottság hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
5.
A 13. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„A hatáskörrel rendelkező hatóság a kibocsátó, az ajánlattevő vagy a szabályozott piacra történő bevezetést kérő személy értesítésével egyidejűleg az EÉPH-t is értesíti a tájékoztató és annak bármely kiegészítése jóváhagyásáról. A hatáskörrel rendelkező hatóságok ezzel egyidejűleg a tájékoztató és a tájékoztató kiegészítő jegyzékeinek egy példányát is megküldik az EÉPH részére.”;
b)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága átadhatja a tájékoztató jóváhagyásának jogát egy másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának, az EÉPH előzetes értesítésének és a hatáskörrel rendelkező hatóság egyetértésének a feltételével. Az ilyen átadásról a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által hozott határozat napjától számított három munkanapon belül értesíteni kell a kibocsátót, az ajánlattevőt vagy a szabályozott piacra történő bevezetést kérő személyt. A (2) bekezdésben említett határidőt e naptól kezdve kell számítani. Az 1095/2010/EU rendelet 28. cikkének (4) bekezdése nem alkalmazandó a tájékoztató jóváhagyása jogának az e bekezdéssel összhangban történő átadására.
Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságok és az EÉPH közötti kapcsolattartás megkönnyítése céljából az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e bekezdésben előírt értesítéshez felhasználandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások megállapítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A 14. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tájékoztatót a jóváhagyást követően közvetlenül a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságánál kell elhelyezni, a hatáskörrel rendelkező hatóság közreműködésével az EÉPH számára hozzáférhetővé kell tenni, és azt a kibocsátónak, az ajánlattevőnek vagy a szabályozott piacra történő bevezetést kérő személynek a lehető leggyorsabban, de mindenesetre elvárható időn belül és legkésőbb a nyilvános forgalomba hozatal vagy az érintett értékpapírok bevezetésének megkezdése előtt a nyilvánosság rendelkezésére kell bocsátania. Ezenkívül a szabályozott piaci kereskedésbe még be nem vezetett részvényosztály nyilvános forgalomba hozatala esetén az első alkalommal történő piaci bevezetéskor a tájékoztatót legalább hat munkanappal a forgalombahozatali időszak lejárta előtt rendelkezésre kell bocsátani.”;
b)
a (4) bekezdést követően a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4a) Az EÉPH saját honlapján közzéteszi a 13. cikkel összhangban jóváhagyott tájékoztatók listáját, beleértve adott esetben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága, a kibocsátó vagy a szabályozott piac honlapján közzétett tájékoztatóra mutató hyperlinket. A közzétett listát naprakész állapotban kell tartani és minden elemét legalább 12 hónapig fent kell hagyni a honlapon.”
7.
Az 16. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A következetes harmonizáció biztosítása, az e cikkben megállapított követelmények pontos meghatározása és a pénzügyi piacok technikai fejlődésének a figyelembevétele érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki azon helyzetek pontos meghatározására, amelyekben a tájékoztatóban foglalt információval kapcsolatos lényegi hiba, tárgyi tévedés vagy pontatlanság a tájékoztató kiegészítő jegyzékének közzétételét teszi szükségessé. Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
8.
A 17. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A 23. cikk sérelme nélkül, ha nyilvános forgalomba hozatal vagy szabályozott piacra történő bevezetés egy vagy több tagállamban vagy a székhely szerinti tagállamon kívüli tagállamban történik, a székhely szerinti tagállam által jóváhagyott tájékoztató és annak minden kiegészítő jegyzéke bármely számú fogadó tagállamban történő nyilvános forgalomba hozatal vagy szabályozott piacra történő bevezetésre érvényes, feltéve, hogy az EÉPH és valamennyi fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának értesítésére a 18. cikknek megfelelően sor került. A fogadó tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai nem hagyhatnak jóvá tájékoztatókat, vagy ehhez kapcsolódóan nem folytathatnak le közigazgatási eljárásokat.”;
b)
az (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben a tájékoztató jóváhagyása után a 16. cikkben említett lényeges új tényezőkre, tárgyi tévedésekre vagy pontatlanságokra derül fény, a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága előírja a 13. cikk (1) bekezdésével összhangban jóváhagyandó kiegészítő jegyzék közzétételét. Az EÉPH és a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága tájékoztathatja a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát az új információk szükségességéről.”
9.
A 18. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(3) A székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága a tájékoztató jóváhagyási igazolásának a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága részére való megküldésével egyidejűleg az EÉPH is értesíti arról.
Az EÉPH és a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága saját honlapjaikon közzéteszik azon tájékoztatók és kiegészítő jegyzékek jóváhagyási igazolásainak a listáját, amelyekről e cikkel összhangban értesítést küldtek, beleértve adott esetben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága, a kibocsátó vagy a szabályozott piac honlapján közzétett ezen dokumentumokra mutató hyperlinket is. A közzétett listát naprakész állapotban kell tartani, és minden elemét legalább 12 hónapig fent kell hagyni a honlapokon.
(4) Ezen irányelv egységes alkalmazásának biztosítása, valamint a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a jóváhagyási igazolások, a tájékoztató egy példányának, az összefoglaló fordításának és a tájékoztató kiegészítő jegyzékeinek a megküldéséhez felhasználandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások megállapítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
10.
A 21. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(1a) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(1b) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatainak elvégzéséhez szükséges valamennyi információt.”;
b)
a (2) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait a hatáskörök átruházása tekintetében megkötött megállapodásaikról, beleértve az ilyen átruházást szabályozó pontos feltételeket is.”;
c)
a (4) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az 1095/2010/EU rendelettel 21. cikkével összhangban az EÉPH részt vehet a d) pontban említett helyszíni vizsgálatokban, amennyiben azokat két vagy több hatáskörrel rendelkező hatóság közösen hajtja végre.”
11.
A 22. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés kiegészül a következő albekezdéssel:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok bejelenthetik azon helyzeteket az EÉPH-nak, ha egy együttműködés - különösen információcsere - iránti megkeresését elutasítottak vagy elvárható időn belül nem teljesítettek. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 258. cikkének sérelme nélkül, az első mondatban említett helyzetekben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.”;
b)
az (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az (1) bekezdés nem akadályozza a hatáskörrel rendelkező hatóságok között a bizalmas információk cseréjét vagy a bizalmas információknak az EÉPH vagy az Európai Rendszerkockázati Testület (a továbbiakban: ERKT) felé történő továbbítását, a vállalkozásspecifikus információkra és a harmadik országokra gyakorolt hatásokra vonatkozó, az 1095/2010/EU és a pénzügyi rendszer európai uniós makro-prudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (27) meghatározott feltételek betartása mellett. A hatáskörrel rendelkező hatóságok és az EÉPH vagy az ERKT között kicserélt információkra szakmai titoktartási kötelezettség vonatkozik, és ennek a hatálya alá tartoznak a hatáskörrel rendelkező hatóságok által jelenleg vagy korábban foglalkoztatott, az adott információkat átvevő személyek.
c)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk következetes harmonizációja és a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele érdekében EÉPH szabályozás-technikai standardtervezetet dolgoz ki a (2) bekezdésben előírt információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
A (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása, valamint a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti együttműködés és információcsere céljára felhasználandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
12.
A 23. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„23. cikk
Óvintézkedések
(1) Ha a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megállapítja, hogy a kibocsátó vagy a nyilvános ajánlattételre hatáskörrel rendelkező pénzügyi intézmények szabálytalanságokat követtek el, illetve hogy a kibocsátó az értékpapírok szabályozott piacra történő bevezetésével kötelezettségszegést követett el, akkor e megállapításait megküldi a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának és az EÉPH-nak.
(2) Ha a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai által meghozott intézkedések ellenére, vagy mert az ilyen intézkedések nem bizonyultak megfelelőnek, a kibocsátó vagy a nyilvános ajánlattételre hatáskörrel rendelkező pénzügyi intézmény továbbra is megsérti a vonatkozó törvényi vagy szabályozási rendelkezéseket, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának és az EÉPH-nak a tájékoztatását követően meghoz minden megfelelő intézkedést a befektetők védelmében, és erről a legkorábban adódó alkalommal tájékoztatja a Bizottságot és az EÉPH-t.”
6. cikk
A 2004/39/EK irányelv módosításai
A 2004/39/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
Az 5. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A tagállamok valamennyi befektetési vállalkozást nyilvántartanak. A nyilvántartás nyilvánosan hozzáférhető, és információkat tartalmaz azon szolgáltatásokról vagy tevékenységekről, amelyekre a befektetési vállalkozás engedéllyel rendelkezik. A jegyzéket rendszeresen naprakésszé kell tenni. Minden engedély kiadásáról értesíteni kell az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (28) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH).
Az EÉPH jegyzéket készít az Unióban működő összes befektetési vállalkozásról. A jegyzék információkat tartalmaz azon szolgáltatásokról vagy tevékenységekről, amelyekre a befektetési vállalkozás engedéllyel rendelkezik, és a jegyzéket rendszeresen naprakésszé kell tenni. Az EÉPH e jegyzéket saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja.
Amennyiben egy hatáskörrel rendelkező hatóság a 8. cikk b)-d) pontjával összhangban visszavont egy engedélyt, ezt a visszavonást a jegyzékben öt éven át közzéteszik.
2.
A 7. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikknek, valamint a 9. cikk (2)-(4) bekezdésének, a 10. cikk (1) és (2) bekezdésének a következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az alábbiak pontos meghatározására:
a)
a 7. cikk (2) bekezdése értelmében a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára nyújtandó információk, az üzleti tervet is ideértve;
b)
a befektetési vállalkozások irányítására vonatkozó, a 9. cikk (4) bekezdése szerinti követelmények, valamint a 9. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés céljára szolgáló információk;
c)
a befolyásoló részesedéseket birtokló részvényesekre és tagokra vonatkozó követelmények, valamint azon tényezők, amelyek megakadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságot a 10. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti felügyeleti feladatainak hatékony teljesítésében.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
A 7. cikk (2) bekezdésére és a 9. cikk (2) bekezdésére vonatkozó egységes alkalmazási feltételek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a szóban forgó cikkekben előírt információ nyújtására vagy az értesítésre szolgáló egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
3.
A 8. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Minden engedély kiadásáról értesíteni kell az EÉPH-t.”
4.
A 10a. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(8) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozási standardtervezetet dolgoz ki a (4) bekezdésben említett, a részesedést szerezni kívánók által benyújtandó információk kimerítő jegyzékének megállapítása tekintetében, a (2) bekezdés sérelme nélkül.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
A 10., 10a. és 10b. cikkekre vonatkozó egységes alkalmazási feltételek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki a 10. cikk (4) bekezdése értelmében az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok között szükséges konzultációs folyamat részletes szabályaival kapcsolatos egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardtervezetnek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
5.
A 15. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t minden általános nehézségről, amellyel befektetési vállalkozásaik valamely harmadik országban szembesülnek letelepedésük, befektetési szolgáltatásaik nyújtása és/vagy befektetési tevékenységeik végzése során.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Ha az (1) bekezdés értelmében számára benyújtott információ alapján a Bizottság úgy véli, hogy valamely harmadik ország nem biztosítja az uniós befektetési vállalkozások számára a piacra lépés tényleges, olyan mértékű lehetőségét, amilyet az Unió biztosít az adott harmadik ország befektetési vállalkozásainak, a Bizottság az EÉPH által kiadott útmutatást figyelembe véve javaslatot terjeszthet a Tanács elé, megfelelő felhatalmazást kérve tárgyalások folytatására annak érdekében, hogy az uniós befektetési vállalkozások hasonló versenylehetőségekhez juthassanak. A Tanács minősített többséggel jár el.
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 217. cikkével összhangban az Európai Parlamentet haladéktalanul és teljeskörűen tájékoztatni kell az eljárás minden szakaszáról.
Az e cikkben említett feladatok végrehajtása céljából az EÉPH segítséget nyújt a Bizottság számára.”
6.
A 16. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az EÉPH útmutatást dolgozhat ki az ebben a bekezdésben említett figyelemmel kísérés módszereire vonatkozóan.”
7.
A 19. cikk (6) bekezdése első francia bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„-
a bevezető részben említett szolgáltatások valamely szabályozott piacra vagy ezzel egyenértékű harmadik országbeli piacra bevezetett részvényekhez, pénzpiaci eszközökhöz, kötvényekhez vagy az értékpapírosított adósság más formáihoz (kivéve azokat a kötvényeket és értékpapírosított adósságokat, amelyek származékos termékeket foglalnak magukban), az ÁÉKBV-khez és más, nem összetett pénzügyi eszközökhöz kötődnek. A harmadik országbeli piac akkor tekinthető a szabályozott piaccal egyenértékűnek, ha az a III. cím alatt megállapított követelményekkel egyenértékű követelményeknek felel meg. A Bizottság és az EÉPH honlapján közzéteszi azon piacok listáját, amelyeket egyenértékűnek kell tekinteni. Ezt a listát rendszeres időközönként naprakésszé teszik. Az EÉPH segítséget nyújt a Bizottságnak a harmadik országbeli piacok értékeléséhez;”.
8.
A 23. cikk (3) bekezdése első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Nyilvános jegyzéket kell létrehozniuk azon tagállamoknak, amelyek úgy döntenek, hogy engedélyezik a befektetési vállalkozások számára meghatalmazottak kinevezését. A meghatalmazottakat abban a tagállamban kell a nyilvános jegyzékbe bejegyezni, ahol letelepedtek. Az EÉPH saját honlapján közzéteszi az e cikk értelmében a befektetési vállalkozások számára meghatalmazottak kinevezését engedélyező tagállamok által létrehozott nyilvános jegyzékekre mutató hivatkozásokat vagy hyperlinkeket.”
9.
A 25. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az 1095/2010/EU rendelet 31. cikkének megfelelően az EÉPH által koordinált tagállamok a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (29) rendelkezéseinek érvényesítésére vonatkozó felelősség megosztásának sérelme nélkül biztosítják, hogy megfelelő intézkedésekkel tegyék lehetővé azt, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság figyelemmel kísérhesse a befektetési vállalkozások tevékenységét annak biztosítására, hogy becsületesen, tisztességesen, hivatásszerűen és a piac integritását elősegítő módon járjanak el.
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok előírják a befektetési vállalkozásoknak, hogy legalább öt éven át őrizzék meg a hatáskörrel rendelkező hatóság számára a pénzügyi eszközökkel folytatott valamennyi ügyletükre vonatkozó lényeges adatokat, függetlenül attól, hogy saját számlára vagy ügyfél nevében kereskedtek-e. Az ügyfelek nevében végzett ügyletek esetén a nyilvántartásoknak tartalmazniuk kell az ügyfél azonosítására vonatkozó összes információt és adatot, valamint a 2005/60/EK tanácsi irányelv alapján előírt információkat.
Az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkében megállapított eljárásnak és feltételeknek megfelelően az EÉPH hozzáférést kérhet ezekhez az információkhoz.”
10.
A 27. cikk a következőképpen módosul:
„(2) A likviditás szempontjából leginkább érintett, a 25. cikkben meghatározott piac hatáskörrel rendelkező hatósága minden egyes részvény esetében legalább évente meghatározza azt a részvényosztályt, amelybe az tartozik, az adott piacon az adott részvényre vonatkozóan végrehajtott megbízások számtani átlagértéke alapján. Ezt az információt közzé kell tenni az összes piaci résztvevő számára, és továbbítani kell az EÉPH, amely azt a honlapján közzéteszi.”
11.
A 31. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Azon esetekben, amikor a befektetési vállalkozás meghatalmazottakat kíván alkalmazni, a befektetési vállalkozás székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának kérésére elvárható időn belül tájékoztatást ad azon meghatalmazottak azonosításáról, akiket a befektetési vállalkozás abban a tagállamban alkalmazni kíván. A fogadó tagállam az ilyen információkat nyilvánosságra hozhatja. Az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkében megállapított eljárásnak és feltételeknek megfelelően az EÉPH hozzáférést kérhet ezekhez az információkhoz.”
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(7) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a (2), (4) és (6) bekezdés értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából az információk (3), (4) és (6) bekezdéssel összhangban történő továbbításához.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
12.
A 32. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(10) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a (2), (4) és (9) bekezdés értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából az információk (3) és (9) bekezdéssel összhangban történő továbbításához.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
13.
A 36. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) Az EÉPH-t bármely engedély visszavonásáról értesíteni kell.”
14.
A 41. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az a hatáskörrel rendelkező hatóság, amely valamely pénzügyi eszköz kereskedelmének felfüggesztését vagy kereskedésből való törlését rendeli el egy vagy több szabályozott piacon, határozatát azonnal közzéteszi, és tájékoztatja az EÉPH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát. A többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának is kérnie kell az ilyen pénzügyi eszköz kereskedésének felfüggesztését vagy kereskedésből való törlését a felügyeletük alatt működő szabályozott piacokon és MTF-eken, kivéve, ha ez jelentős mértékben sértené a befektetők érdekeit vagy a belső piac rendezett működését.”
15.
A 42. cikk (6) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A szabályozott piac tájékoztatja a székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát arról a tagállamról, amelyben ilyen mechanizmusokat kívánnak fenntartani. A székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága egy hónapon belül továbbítja ezt az információt azon tagállamnak, amelyben a szabályozott piac ilyen mechanizmusokat kíván biztosítani. Az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkében megállapított eljárásnak és feltételeknek megfelelően az EÉPH hozzáférést kérhet ezekhez az információkhoz.”
16.
A 47. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„47. cikk
A szabályozott piacok jegyzéke
Minden tagállam létrehozza azon szabályozott piacok jegyzékét, amelyek vonatkozásában ez a tagállam a székhely szerinti tagállam, és továbbítja a jegyzéket a többi tagállamnak és az EÉPH-nak. Hasonlóképpen tájékoztatást kell adni a jegyzékben bekövetkező valamennyi változásról. Az EÉPH saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja a szabályozott piacok összesített jegyzékét.”
17.
A 48. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Minden tagállam kijelöli azokat a hatáskörrel rendelkező hatóságokat, amelyek feladata az ezen irányelvben előírt feladatok ellátása. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát az egyes feladatok ellátásáért felelős hatáskörrel rendelkező hatóságokról, illetve az ilyen feladatok esetleges megosztásáról.”;
b)
a (2) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait minden, a hatáskörök átruházására vonatkozó esetlegesen általuk megkötött megállapodásról, beleértve az ilyen átruházást szabályozó pontos feltételeket is.”
c)
az (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az EÉPH a saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja az (1) és (2) bekezdésben említett hatáskörrel rendelkező hatóságok jegyzékét.”
18.
Az 51. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(4) A tagállamok minden évben összesítő tájékoztatást bocsátanak az EÉPH rendelkezésére az (1) és (2) bekezdéssel összhangban hozott és kivetett valamennyi közigazgatási intézkedésről, illetve szankciókról.
(5) Ha a hatáskörrel rendelkező hatóság nyilvánosságra hozott egy közigazgatási intézkedést vagy egy szankciót, erről egyidejűleg az EÉPH-t is értesíti.
(6) Amennyiben a közzétett szankciók egy, az ezen irányelvnek megfelelően engedélyezett befektetési vállalkozásra vonatkoznak, az EÉPH az 5. cikk (3) bekezdése szerint létrejött befektetési vállalkozás nyilvántartásában hivatkozást tüntet fel a közzétett szankcióra.”
19.
Az 53. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) A hatáskörrel rendelkező hatóságok értesítik az EÉPH-t azokról az (1) bekezdésben említett panasztételi és jogorvoslati eljárásokról, amelyek joghatóságuk alatt rendelkezésre állnak.
Az EÉPH saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja a bíróságon kívüli mechanizmusok összesített jegyzékét.”
20.
A II. fejezet címe helyébe az alábbi cím lép:
21.
Az 56. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az együttműködés és különösen az információcsere elősegítése és felgyorsítása érdekében a tagállamok ezen irányelv céljaira egyetlen hatáskörrel rendelkező hatóságot jelölnek ki kapcsolattartó pontként. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállamot azon hatóságok nevéről, amelyeket kijelöltek az információváltásra irányuló megkeresések fogadására, illetve az e bekezdés szerinti együttműködésre. Az EÉPH saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja ezen hatóságok jegyzékét.”
b)
a cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság jó okkal feltételezi, hogy a felügyelete alá nem tartozó szervezetek egy másik tagállam területén ezen irányelv rendelkezéseivel ellentétesen járnak vagy jártak el, erről a lehető legrészletesebben tájékoztatja a másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát és az EÉPH-t. A tájékoztatott hatáskörrel rendelkező hatóság meghozza a szükséges intézkedést. Tájékoztatja az értesítő hatáskörrel rendelkező hatóságot és az EÉPH-t az intézkedés eredményéről, valamint a lehetséges mértékben a lényeges közbenső fejleményekről. Ez a bekezdés nem sértheti az értesítő hatáskörrel rendelkező hatóság hatáskörét.”;
c)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából a (2) bekezdésében említett együttműködési mechanizmusokhoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
22.
Az 57. cikk a következőképpen módosul:
a)
A meglévő szöveget (1) bekezdésként kell számozni.
b)
A cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2) A felügyeleti gyakorlatok konvergenciája érdekében az EÉPH részt vehet a felügyeleti kollégiumok tevékenységeiben, ideértve a két vagy három hatáskörrel rendelkező hatóság által az 1095/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban közösen végzett helyszíni ellenőrzéseket vagy vizsgálatokat.
(3) Az (1) bekezdés következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a hatáskörrel rendelkező hatóságok felügyeleti tevékenységekben, helyszíni ellenőrzésekben és vizsgálatokban való együttműködése során egymás között kicserélendő információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából a hatáskörrel rendelkező hatóságok felügyeleti tevékenységekben, helyszíni ellenőrzésekben és vizsgálatokban való együttműködéséhez.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
23.
Az 58. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az (1) és (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az információcsere során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”;
b)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) Sem ez a cikk, sem az 54., vagy a 63. cikk rendelkezései nem akadályozzák a hatáskörrel rendelkező hatóságot abban, hogy a feladatai ellátásához szükséges titkos információkat továbbítsa az EÉPH-nak, az Európai Rendszerkockázati Testületnek (a továbbiakban: ERKT), a központi bankoknak, a Központi Bankok Európai Rendszerének és az Európai Központi Banknak, mint monetáris hatóságoknak, illetve adott esetben más, a fizetési és elszámolási rendszerek felügyeletére hatáskörrel rendelkező hatóságoknak; hasonlóképpen az ilyen hatóságok vagy testületek nem akadályozhatók meg abban, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak az ezen irányelvben előírt feladataik ellátásához szükséges információkat átadják.”
24.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„58a. cikk
Jogi kötőerővel bíró közvetítői szerep
A hatáskörrel rendelkező hatóságok értesíthetik az EÉPH-t egy adott helyzetről, amennyiben az alábbiak egyikéhez kapcsolódó megkeresést elutasítottak vagy nem jártak el ésszerű időben:
a)
az 57. cikkben meghatározott felügyeleti tevékenység, helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat elvégzése; vagy
b)
az 58. cikkben meghatározott információcsere.
Az első bekezdésben említett helyzetben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének megfelelően járhat el, az 59a. cikkben az információk átadására előírt megkeresés teljesítésének megtagadásával kapcsolatos lehetőségek, valamint az EÉPH-nak az 1095/2010/EU rendelet 17. cikkével összhangban történő eljárása lehetőségének sérelme nélkül.”
25.
Az 59. cikk második bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Az ilyen elutasítás esetén a hatáskörrel rendelkező hatóság megfelelően értesíti a megkereső hatáskörrel rendelkező hatóságot és az EÉPH-t a lehető legrészletesebb információk nyújtásával.”
26.
A 60. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) Az (1) és (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az engedély megadása előtt más hatáskörrel rendelkező hatóságokkal folytatott konzultáció során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
27.
A 62. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által tett intézkedések ellenére, vagy amiatt, mert az ilyen intézkedések elégtelennek bizonyulnak, a befektetési vállalkozás továbbra is úgy tevékenykedik, hogy az nyilvánvalóan sérti a fogadó tagállam befektetőinek érdekeit vagy piacainak zavarmentes működését, az alábbiak alkalmazandók:
a)
a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tájékoztatását követően, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága meghoz minden olyan intézkedést, amely szükséges a befektetők és a piacok megfelelő működésének védelmére. Ez magában foglalja annak lehetőségét is, hogy megakadályozza a szabálysértő befektetési vállalkozást a területén bármely további ügylet kezdeményezésében. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és az EÉPH-t késedelem nélkül tájékoztatni kell;
b)
emellett, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az ügyet bejelentheti az EÉPH-nak, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el.”;
b)
a (2) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Ha a fogadó tagállam által meghozott intézkedések ellenére a befektetési vállalkozás továbbra is megsérti az első albekezdésben említett, a fogadó tagállamban hatályos törvényi vagy rendeleti rendelkezéseket, az alábbiak alkalmazandók:
a)
a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tájékoztatását követően, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága meghoz minden olyan intézkedést, amely szükséges a befektetők és a piacok megfelelő működésének védelmére. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és az EÉPH-t késedelem nélkül tájékoztatni kell;
b)
emellett, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az ügyet bejelentheti az EÉPH-nak, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el.”;
c)
a (3) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által tett intézkedések ellenére, vagy amiatt, mert az ilyen intézkedések elégtelennek bizonyulnak, az említett szabályozott piac vagy MTF továbbra is úgy tevékenykedik, hogy az nyilvánvalóan sérti a fogadó tagállam befektetőinek érdekeit vagy piacainak zavarmentes működését, az alábbiak alkalmazandók:
a)
a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tájékoztatását követően, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága meghozza az összes intézkedést, amely szükséges a befektetők és a piacok megfelelő működésének védelmére. Ez magában foglalja annak lehetőségét, hogy megakadályozza, hogy az említett szabályozott piac vagy MTF továbbra is a fogadó tagállamban letelepedett távoli tagok vagy résztvevők rendelkezésére bocsássa mechanizmusait. Az ilyen intézkedésekről a Bizottságot és az EÉPH-t késedelem nélkül tájékoztatni kell;
b)
emellett, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az ügyet bejelentheti az EÉPH-nak, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el.”
28.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„62a. cikk
Együttműködés és információcsere az EÉPH-val
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően haladéktalanul megadják az EÉPH-nak az ezen irányelvből fakadó feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”
29.
A 63. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok és - az 1095/2010/EU rendelet 33. cikkének megfelelően - az EÉPH csak akkor köthetnek harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival információk kicserélését előíró együttműködési megállapodásokat, ha az átadott információkra az 54. cikkben előírt szakmai titoktartási garanciákkal legalább egyenértékű garanciák vonatkoznak. Ilyen információcserére kizárólag az említett hatáskörrel rendelkező hatóságok feladatainak ellátása céljából kerülhet sor.
A tagállamok és az EÉPH a 95/46/EK irányelv IV. fejezetének megfelelően továbbíthatnak személyes adatokat harmadik országba.
A tagállamok és az EÉPH olyan harmadik országbeli hatóságokkal, testületekkel és természetes, illetve jogi személyekkel is köthetnek információcserét előíró együttműködési megállapodásokat, akik/amelyek legalább az alábbiak egyikéért felelősek:
a)
a hitelintézetek, más pénzügyi szervezetek, biztosítóintézetek felügyelete, illetve a pénzügyi piacok felügyelete;
b)
befektetési vállalkozások felszámolása és csődeljárása és más hasonló eljárások;
c)
felügyeleti feladataik ellátása során befektetési vállalkozások és más pénzügyi intézmények, hitelintézetek és biztosítóintézetek beszámolóinak törvényben előírt könyvvizsgálata, vagy amelyek feladataik ellátása során kártalanítási rendszereket igazgatnak;
d)
befektetési vállalkozások felszámolásában és csődeljárásában, illetve más hasonló eljárásokban érintett szervezetek felügyelete;
e)
biztosítóintézetek, hitelintézetek, befektetési vállalkozások és más pénzügyi intézmények beszámolóinak törvény által előírt könyvvizsgálatával megbízott személyek felügyelete.
A harmadik albekezdésben említett együttműködési megállapodások kizárólag abban az esetben köthetők meg, ha az átadott információk legalább az 54. cikkben előírt szakmai titoktartási garanciákkal egyenértékű garanciák hatálya alá tartoznak. Ilyen információcserére kizárólag az említett hatóságok, szervek, természetes vagy jogi személyek feladatainak ellátása céljából kerül sor.”
30.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„64a. cikk
Hatályvesztés időpontjára vonatkozó rendelkezés
A Bizottság 2011. december 1-jéig felülvizsgálja a 2., 4., 10b., 13., 15., 18., 19., 21., 22., 24. és 25. cikket, a 27-30. cikket, a 40., 44., 45., 56. és 58. cikket, és megfelelő jogalkotási javaslatokat nyújt be az EUMSz. 290. cikke szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és az EUMSz. 291. cikke szerinti végrehajtási aktusok teljes körű alkalmazása érdekében. A már elfogadott végrehajtási intézkedések sérelme nélkül a 64. cikk által a Bizottságra ruházott, a végrehajtási intézkedések elfogadását érintő, a Lisszaboni Szerződés 2009. december 1-jei hatálybalépése után fennmaradó hatáskör 2012. december 1-jén megszűnik.”
7. cikk
A 2004/109/EK irányelv módosításai
A 2004/109/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
A 2. cikk (3) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele, a követelmények pontos meghatározása és az (1) bekezdés egységes alkalmazásának biztosítása céljából a Bizottság - a 27. cikk (2) és (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban, valamint a 27a. és 27b. cikkben megállapított feltételekre is figyelemmel - végrehajtási intézkedéseket fogad el az (1) bekezdésben megállapított fogalommeghatározásokkal kapcsolatban.”;
b)
a harmadik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A második albekezdés a) és b) pontjában említett intézkedéseket a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén kell elfogadni.”
2.
Az 5. cikk (6) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A 27. cikk (2) bekezdésével vagy a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban a Bizottság intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele, a követelmények pontos meghatározása és az e cikk (1)-(5) bekezdése egységes alkalmazásának biztosítása céljából.”;
b)
a harmadik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az a) pontban említett intézkedéseket a 27. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. A b) és a c) pontban említett intézkedéseket a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal kell meghatározni.”;
c)
a negyedik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Szükség esetén, a Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - kiigazíthatja az (1) bekezdésben említett ötéves időszakot.”
3.
A 9. cikk (7) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele és a (2), (4) és (5) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából.”;
b)
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottság a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal meghatározza az e cikk (4) bekezdésében említett »rövid elszámolási ciklus« maximális hosszát, valamint a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által alkalmazott megfelelő ellenőrzési mechanizmusokat is.”
4.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (8) bekezdésben:
i.
az első albekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:
„(8) A pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele, e cikk (1), (2), (4), (5) és (6) bekezdésében megállapított követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel - intézkedéseket fogad el:”;
ii.
az a) pontot el kell hagyni;
iii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(9) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek és a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele érdekében az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (30) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH) végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e cikk (1) bekezdése értelmében a kibocsátó felé közlendő információk közléséhez vagy a közlendő információknak a 19. cikk (3) bekezdése szerinti bejelentéséhez használandó formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardterveteknek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
5.
A 13. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben:
i.
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele és az (1) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából. A Bizottság elsősorban a következőket határozza meg:”;
ii.
a c) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
a megteendő bejelentés tartalma;”;
iii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) Az e cikk (1) bekezdése egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása és a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e cikk (1) bekezdése értelmében a kibocsátó felé közlendő információk közléséhez vagy a 19. cikk (3) bekezdése szerinti bejelentéshez használandó formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardterveteknek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A 14. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele és az (1) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából.”
7.
A 17. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének és az információs és kommunikációs technológia fejleményeinek a figyelembevétele, valamint az (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából. A Bizottság elsősorban azon pénzintézetek típusait határozza meg, amelyeken keresztül a részvényesek a (2) bekezdés c) pontjában említett pénzügyi jogaikat gyakorolhatják.”
8.
A 18. cikk (5) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének és az információs és kommunikációs technológia fejleményeinek a figyelembevétele, valamint az (1)-(4) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából. A Bizottság elsősorban azon pénzintézetek típusait határozza meg, amelyeken keresztül a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok tulajdonosai a (2) bekezdés c) pontjában említett pénzügyi jogaikat gyakorolhatják.”
9.
A 19. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság - a 27. cikk (2a) (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el az (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából.
A Bizottság elsősorban azt az eljárást határozza meg, amellyel összhangban a kibocsátónak, a részvénytulajdonosnak, más pénzügyi eszközök tulajdonosának vagy a 10. cikkben említett személynek vagy jogalanynak az (1) vagy a (3) bekezdés értelmében be kell jelentenie az információkat a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságánál, annak érdekében, hogy a székhely szerinti tagállamban lehetővé váljon az elektronikus eszközökkel történő irattározás.”
10.
A 21. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) cikkével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el a pénzügyi piacok technikai fejlődésének és az információs és kommunikációs technológia fejleményeinek a figyelembevétele, valamint az (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása céljából.
A Bizottság elsősorban a következőket határozza meg:
a)
a szabályozott információk terjesztésének minimumszabályai az (1) bekezdésben említettek szerint;
b)
a központi tárolórendszer minimum-előírásai a (2) bekezdésben említettek szerint.
A Bizottság meghatározhatja és naprakésszé teheti az információk nyilvánosság részére történő terjesztésére szolgáló médiumok jegyzékét.”
11.
A 22. cikkben az (1) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 16. cikke értelmében megfelelő iránymutatásokat dolgoz ki a 2003/6/EK irányelv, a 2003/71/EK irányelv és az ezen irányelv alapján nyilvánosságra hozandó információk hozzáférésének további elősegítése céljából.”
12.
A 23. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Ha a kibocsátó létesítő okirat szerinti székhelye egy harmadik országban található, akkor a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága mentesítheti az adott kibocsátót a 4-7. cikk, valamint a 12. cikk (6) bekezdése, a 14-18. cikk szerinti követelmények alól, feltéve, hogy az adott harmadik ország jogszabályai egyenértékű követelményeket határoznak meg, vagy ha az adott kibocsátó megfelel a harmadik ország azon jogszabályi követelményeinek, amelyeket a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága egyenértékűnek minősít.
A hatáskörrel rendelkező hatóság ilyen esetben értesíti az EÉPH-t a mentesítés megadásáról.”;
b)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából a Bizottság a 27. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban olyan végrehajtási intézkedéseket fogad el, amelyek:
i.
az ezen irányelv alapján megkövetelt információ - a pénzügyi kimutatásokat és információkat is beleértve - egyenértékűségének megteremtését biztosító rendszert hoznak létre, és egy harmadik ország törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezései által megkövetelt információk között;
ii.
a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések következtében, vagy a nemzetközi szervezetek által meghatározott nemzetközi standardokon alapuló gyakorlatok vagy eljárások miatt meghatározzák azt, hogy a kibocsátó létesítő okirat szerinti székhelye szerinti harmadik ország biztosítsa az ezen irányelvben előírt információs követelmények egyenértékűségét.
Az első albekezdés ii. pontjával összefüggésben a Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - az egynél több ország kibocsátóira vonatkozó standardok értékelésével kapcsolatos intézkedéseket határoz meg.
A Bizottság a 27. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, a 30. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételek szerint meghozza a szükséges határozatokat a harmadik országbeli kibocsátók által használt számviteli standardok egyenértékűségéről. Ha a Bizottság úgy határoz, hogy a harmadik ország számviteli standardjai nem egyenértékűek, akkor lehetővé teheti az érintett kibocsátók számára, hogy egy megfelelő átmeneti időszakban továbbra is ezeket a számviteli standardokat használják.
A harmadik albekezdéssel összefüggésben a Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - az egynél több ország kibocsátóira vonatkozó számviteli standardokkal kapcsolatos általános egyenértékűségi követelmények kialakítására irányuló intézkedéseket is elfogad.”;
c)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A (2) bekezdésben megállapított követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - olyan intézkedéseket fogadhat el, amelyek a harmadik országban közzétett információk azon típusát határozzák meg, amely fontos az Unió nyilvánossága számára.”;
d)
a (7) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottság - a 27. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 27a. és 27b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el, amelyek célja az első albekezdés alkalmazásában általános egyenértékűségi kritériumok megállapítása.”;
e)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(8) Az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 33. cikkével összhangban segíti a Bizottságot az e cikk szerinti feladatai végrehajtásában.”
13.
A 24. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Mindegyik tagállam kijelöli azt a 2003/71/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdésében említett központi hatóságot, amely központi hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóságként hatáskörrel rendelkezik az ezen irányelvben meghatározott kötelezettségek teljesítésére és az ezen irányelv szerint elfogadott rendelkezések alkalmazásának biztosítására. A tagállamok ennek megfelelően tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t.”;
b)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az 1095/2010/EU rendelet 28. cikkének (4) bekezdésének megfelelően az EÉPH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait a feladatok átruházásával kapcsolatban létrehozott szabályozásokról, ideértve a hatáskörök átruházása szabályozásának pontos feltételeit is.”
14.
A 25. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2a) A hatáskörrel rendelkező hatóságok felhívhatják az EÉPH figyelmét arra, ha egy együttműködés iránti kérést elutasítottak vagy elvárható időn belül nem teljesítettek. Az EUMSz. 258. cikkének sérelme nélkül, az első mondatban említett helyzetekben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatásköröknek megfelelően járhat el.
(2b) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(2c) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően haladéktalanul megadják az EÉPH-nak az ezen irányelvből és az említett rendeletből fakadó feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”;
b)
a (3) bekezdés első mondatának helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az (1) bekezdés nem gátolja a hatáskörrel rendelkező hatóságok között a bizalmas információk cseréjét vagy az információknak más hatáskörrel rendelkező hatóságok, az EÉPH vagy a pénzügyi rendszer európai uniós makro-prudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (31) létrehozott Európai Rendszerkockázati Testület (EKTR) felé továbbítását.
c)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A tagállamok és az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 33. cikke értelmében együttműködési megállapodásokat köthetnek, amelyek lehetővé teszik az információcserét harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival vagy testületeivel, amelyek számára az adott harmadik ország vonatkozó jogszabályai tették lehetővé, hogy elvégezzenek bármely olyan feladatot, amelyet ez az irányelv jelölt ki a 24. cikkel összhangban. A tagállamok értesítik az EÉPH-t, amikor együttműködési megállapodásokat kötnek. Az ilyen jellegű információcserére legalább az ebben a cikkben említett garanciákkal egyenértékű szakmai titoktartási garanciák vonatkoznak. Az ilyen információcsere célja az említett hatóságok vagy testületek felügyeleti feladatainak az ellátása. Ha az információk egy másik tagállamból származnak, az információk nem hozhatók nyilvánosságra az adott információkat közzétevő hatáskörrel rendelkező hatóság kifejezett hozzájárulása nélkül, és - adott esetben - kizárólag arra a célra hozhatók nyilvánosságra, amelyhez a hatóságok hozzájárulásukat adták.”
15.
A 26. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„26. cikk
Óvintézkedések
(1) Ha egy fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága azt tapasztalja, hogy a kibocsátó vagy a részvény- vagy más pénzügyieszköz-tulajdonos, vagy a 10. cikkben említett személy vagy jogalany szabálytalanságokat követett el, vagy nem tett eleget a kötelezettségeinek, akkor megállapításait közli a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságával és az EÉPH-val.
(2) Ha a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által hozott intézkedések ellenére, vagy mert ezen intézkedések nem bizonyulnak megfelelőnek, a kibocsátó vagy az értékpapír-tulajdonos továbbra is megsérti a vonatkozó törvényi vagy rendeleti rendelkezéseket, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága - a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tájékoztatását követően - a 3. cikk (2) bekezdésével összhangban minden szükséges intézkedést megtesz a befektetők védelmében, minél előbb tájékoztatva erről a Bizottságot és az EÉPH-t.”
16.
A VI. fejezet címe helyébe a következő cím kerül:
17.
A 27. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2a) A Bizottságnak a 2. cikk (3), az 5. cikk (6), a 9. cikk (7), a 12. cikk (8), a 13. cikk (2), a 14. cikk (2), a 17. cikk (4), a 18. cikk (5), a 19. cikk (4), a 21. cikk (4), a 23. cikk (4), (5) és (7) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására adott felhatalmazás a 2011. január 4-től kezdődő négyéves időtartamra szól. A Bizottság legalább hat hónappal a négyéves időtartam lejárta előtt jelentést készít az átruházott hatáskörökről. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács a 27a. cikk szerint nem vonja vissza a felhatalmazást, akkor az a korábbinak megfelelő időtartamra automatikusan meghosszabbodik.”;
b)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2b) Amint a Bizottság elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, erről egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(2c) A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására való felhatalmazására a 27a. és 27b. cikkben megállapított feltételeket kell alkalmazni.”
18.
A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
„27a. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (3), az 5. cikk (6), a 9. cikk (7), a 12. cikk (8), a 13. cikk (2), a 14. cikk (2), a 17. cikk (4), a 18. cikk (5), a 19. cikk (4), a 21. cikk (4), a 23. cikk (4), (5) és (7) bekezdésében említett felhatalmazást.
(2) Annak az intézménynek, amely belső eljárást indított annak eldöntése érdekében, hogy vissza kívánja-e vonni a felhatalmazást, arra kell törekednie, hogy a végső határozat meghozatala előtt ésszerű időn belül tájékoztassa arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve az esetleges visszavonás tárgyát képező felhatalmazást.
(3) A visszavonásról szóló határozattal megszűnik az abban megjelölt felhatalmazás. A határozat azonnal vagy az abban megállapított későbbi időpontban lép hatályba. A határozat a már hatályos, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét nem érinti. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
27b. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács a felhatalmazáson alapuló jogi aktusról szóló értesítés időpontját követő három hónapon belül kifogást emelhet azzal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időszak három hónappal meghosszabbítható.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett időtartam lejártával sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az az abban megállapított időpontban hatályba lép.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktust az említett időtartam lejárta előtt kihirdethetik az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és az az említett időtartam letelte előtt hatályba léphet, amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács értesítette a Bizottságot arról, hogy nem kíván kifogást emelni.
(3) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács az (1) bekezdésben említett határidőn belül kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, akkor az nem lép hatályba. Az EUMSz. 296. cikkével összhangban a kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.”
8. cikk
A 2005/60/EK irányelv módosításai
A 2005/60/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
A 11. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A tagállamok tájékoztatják egymást, valamint az ezen irányelv alkalmazásának megfelelő mértékben és az, 2010. november 24-i 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (32) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Bankhatóság) (a továbbiakban: EBH), a, 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (33) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Biztosítási- és Fogalalkoztatóinyugdíj-hatóság) (a továbbiakban: EBFH) és a, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (34) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH), (a továbbiakban együttesen: EFH) az 1093/2010/EU rendelet, az 1094/2010/EU rendelet, illetve az 1095/2010/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban, továbbá a Bizottságot azokról az esetekről, amikor úgy vélik, hogy egy harmadik ország teljesíti az (1) vagy (2) bekezdésben megállapított feltételeket, illetve egyéb esetekben, amikor a 40. cikk (1) bekezdése b) pontjának megfelelően meghatározott technikai követelmények teljesülnek.
2.
A 16. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok tájékoztatják egymást, valamint az ezen irányelv alkalmazásának megfelelő mértékben és az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban az EFH-kat, továbbá a Bizottságot azokról az esetekről, amikor úgy vélik, hogy egy harmadik ország teljesíti az (1) bekezdés b) pontjában megállapított feltételeket.”
3.
A 28. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A tagállamok tájékoztatják egymást, valamint az ezen irányelv alkalmazásának megfelelő mértékben és az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban az EFH-kat, továbbá a Bizottságot azokról az esetekről, amikor úgy vélik, hogy egy harmadik ország teljesíti a (3), (4) vagy (5) bekezdésben megállapított feltételeket.”
4.
A 31. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok, valamint az ezen irányelv alkalmazásának megfelelő mértékben és az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban az EFH, továbbá a Bizottság tájékoztatják egymást azokról az esetekről, amikor egy harmadik ország jogi szabályozása nem engedi az (1) bekezdés első albekezdése értelmében előírt intézkedések alkalmazását, és a megoldáshoz összehangolt intézkedésre van szükség.”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk következetes harmonizációja, valamint a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem technikai fejlődésének a figyelembevétele érdekében az EFH - figyelembe véve a meglévő keretrendszert, és adott esetben együttműködve az e területen működő egyéb uniós szervekkel - az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkének megfelelően szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az e cikk (3) bekezdésében említett kiegészítő intézkedések típusának, valamint azoknak a minimális lépéseknek a pontos meghatározása céljából, amelyeket a hitelintézetek és a pénzügyi szolgáltatók kötelesek tenni, amennyiben az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében előírt intézkedések alkalmazását a harmadik ország jogszabályai nem teszik lehetővé.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
5.
A 34. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) E cikk következetes harmonizációja, valamint a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem technikai fejlődésének a figyelembevétele érdekében az EFH - figyelembe véve a már meglévő keretrendszert, és adott esetben együttműködve az e területen működő egyéb uniós szervekkel - a (2) bekezdésben említett tájékoztatás minimális tartalmának pontos meghatározása céljából szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 56. cikkével összhangban.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„37a. cikk
(1) A hatáskörrel rendelkező hatóságok ezen irányelv alkalmazásában az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EFH-val.
(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok az ezen irányelv és az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet szerinti feladataik elvégzéséhez szükséges információkat az EFH rendelkezésére bocsátják.”
7.
A VI. fejezet címe helyébe a következő cím kerül:
8.
A 40. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben:
i.
az első albekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemben elért technikai fejlődés figyelembevétele és az ezen irányelvben megállapított követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság az alábbi intézkedéseket fogadhatja el:”;
ii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az intézkedéseket a 41. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 41a. és 41b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén kell elfogadni.”;
b)
a (3) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Az intézkedéseket a 41. cikk (2a), (2b) és (2c) bekezdésével összhangban és a 41a. és 41b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén kell elfogadni.”
9.
A 41. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelemmel a 8. cikkére, és amennyiben az ezen eljárás szerint elfogadott intézkedések nem változtatják meg ezen irányelv lényeges előírásait.”;
b)
a (2a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2a) A Bizottságnak a 40. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására adott felhatalmazás a 2011. január 4-től kezdődő négyéves időtartamra szól. A Bizottság legalább hat hónappal a négyéves időtartam lejárta előtt jelentést készít az átruházott hatáskörökről. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács a 41a. cikk szerint nem vonja vissza a felhatalmazást, akkor az a korábbinak megfelelő időtartamra automatikusan meghosszabbodik.”;
c)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2b) Amint a Bizottság elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, erről egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(2c) A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására való felhatalmazására a 41a. és 41b. cikkben megállapított feltételeket kell alkalmazni.”;
d)
a (3) bekezdést el kell hagyni.
10.
A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
„41a. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 40. cikkben említett felhatalmazást.
(2) Annak az intézménynek, amely belső eljárást indított annak eldöntése érdekében, hogy vissza kívánja-e vonni a felhatalmazást, arra kell törekednie, hogy a végső határozat meghozatala előtt ésszerű időn belül tájékoztassa arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve az esetleges visszavonás tárgyát képező felhatalmazást.
(3) A visszavonásról szóló határozattal megszűnik az abban megjelölt felhatalmazás. A határozat azonnal vagy az abban megállapított későbbi időpontban lép hatályba. A határozat a már hatályos, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét nem érinti. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
41b. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács a felhatalmazáson alapuló jogi aktusról szóló értesítés időpontját követő három hónapon belül kifogást emelhet azzal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbítható.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett időtartam leteltével sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az az abban megállapított időpontban hatályba lép.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktust az említett időtartam letelte előtt kihirdethetik az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és az az említett időtartam letelte előtt hatályba léphet, amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács értesítette a Bizottságot arról, hogy nem kíván kifogást emelni.
(3) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács az (1) bekezdésben említett határidőn belül kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, akkor az nem lép hatályba. Az EUMSz. 296. cikkével összhangban a kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.”
9. cikk
A 2006/48/EK irányelv módosításai
A 2006/48/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 6. cikk a következőképpen módosul:
a)
a meglévő bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok előírják a hitelintézeteknek, hogy tevékenységük megkezdése előtt engedélyt szerezzenek. A tagállamok a 7-12. cikk sérelme nélkül megállapítják az ilyen engedély követelményeit és azokról tájékoztatják a Bizottságot és az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (35) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Bankhatóság) (a továbbiakban: EBH).
b)
a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(2) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki:
a)
a hitelintézetek engedély iránti kérelméhez csatoltan a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára benyújtandó információkkal kapcsolatosan, a 7. cikkben előírt üzleti tervet is ideértve;
b)
pontosítva a 8. cikkben előírt követelmény teljesítésének feltételeit;
d)
meghatározva a befolyásoló részesedéseket birtokló részvényesekre és tagokra vonatkozó követelményeket, annak pontosítása érdekében, hogy mely tényezők akadályozhatják meg a hatáskörrel rendelkező hatóságot a 12. cikk szerinti felügyeleti feladatainak hatékony gyakorlásában.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni az első albekezdés a), b) és c) pontjában említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
(3) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az információ biztosítása során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
2.
A 9. cikk (2) bekezdésének b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
az érintett tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot és az EBH-t azon indokaikról, amelyek alapján e lehetőséget gyakorolják, és”
3.
A 14. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„14. cikk
Minden engedélyről értesíteni kell az EBH-t.
Valamennyi hitelintézetet, amely számára kiadták az engedélyt, jegyzékbe veszik. Az EBH a jegyzéket saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja.”
4.
A 17. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az engedély visszavonásáról tájékoztatni kell a Bizottságot és az EBH-t, és a visszavonást meg kell indokolni. Az érintett személyeket tájékoztatni kell ezekről az indokokról.”
5.
A 19. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(9) Ezen irányelv következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozási standardtervezetet dolgozhat ki a 19a. cikk (4) bekezdésében említett, a részesedést szerezni kívánók által benyújtandó információk kimerítő jegyzékének megállapítása céljából, az e cikk harmadik bekezdésének sérelme nélkül.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a 19b. cikkben említettek szerint az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti konzultációs folyamat módozataira vonatkozó egységes eljárások, formanyomtatványok és mintadokumentumok kialakítása céljából.
A Bizottság hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A 22. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) Az e cikkben megállapított követelmények pontos meghatározása és a felügyeleti gyakorlatok közelítésének biztosítása céljából az EBH - a (2) fejezetben említett arányosság és átfogóság elvének tiszteletben tartása mellett - szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az (1) bekezdésben említett rendszerek, eljárások és mechanizmusok pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
7.
A 25. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikk értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az említett értesítés során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EBH az említett technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
A Bizottság továbbá hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
8.
A 26. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikk értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az említett értesítés során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EBH az említett technikai standardtervezeteket 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
9.
A 28. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikk értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az említett értesítés során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EBH az említett technikai standardtervezeteket 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
A Bizottságra továbbá hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”.
10.
A 33. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Szükséghelyzet esetén a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai a 30. cikkben előírt eljárás lefolytatását megelőzően, a betétesek, befektetők és a szolgáltatásokban részesülő egyéb személyek érdekeinek védelmében megteszik a szükséges óvintézkedéseket. Az ilyen intézkedésekről a lehető legrövidebb időn belül tájékoztatni kell a Bizottságot, az EBH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait.”
11.
A 36. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„36. cikk
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és az EBH-t azon esetek számáról és jellegéről, amelyekben a 25. cikk, valamint a 26. cikk (1), (2) (3) bekezdése alapján elutasításra került sor, vagy amelyekben a 30. cikk (3) bekezdésének megfelelően hoztak intézkedéseket.”
12.
A 38. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A hatáskörrel rendelkező hatóságok bejelentenek a Bizottságnak, az EBH-nak és az Európai Bankbizottságnak minden olyan fiókengedélyt, amelyet harmadik országban található központi irodával rendelkező hitelintézetek kaptak.”
13.
A 39. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„c)
hogy az EBH képes legyen megszerezni a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaitól a harmadik országok nemzeti hatóságaitól az 1093/2010/EU rendelet 35. cikke értelmében kapott információkat;”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk alkalmazásában az EBH az 1093/2010/EU rendelet 33. cikkének megfelelően segíti a Bizottságot.”
14.
A 42. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok bejelenthetik az EBH-nak azon helyzeteket, ha egy együttműködés - különösen információcsere - iránti megkeresését elutasítottak vagy ésszerű időn belül nem teljesítettek. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 258. cikkének sérelme nélkül, az első mondatban említett helyzetekben az EBH az 1093/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatásköröknek megfelelően járhat el.
E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikkben szereplő információk pontos meghatározása céljából.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki a hitelintézetek felügyeletét valószínűsíthetően megkönnyítő információk megosztásával kapcsolatos követelményekhez szükséges egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EBH az említett technikai standardtervezeteket 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
A Bizottság továbbá hatáskört ruháznak a negyedik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
15.
A 42a. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés negyedik albekezdése után a következő albekezdést kell beilleszteni:
„Ha a kezdeti két hónapos időstartam végén bármelyik érintett hatáskörrel rendelkező hatóság bejelentette az ügyet az 1093/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EBH-nak, a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai elhalasztják döntésüket és megvárják az EBH által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján esetleg hozott határozatot. A fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai határozatukat az EBH határozatának megfelelően hozzák meg. A két hónapos időtartam az említett rendelet szerinti »egyeztetési szakasznak« minősül. Az EBH egy hónapon belül meghozza határozatát. A kezdeti két hónapos időtartam vége vagy az együttes határozat meghozatala után az ügy már nem utalható az EBH elé.”
b)
a 42a. cikk (3) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a felügyeleti kollégiumok működésére vonatkozó általános feltételek pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a negyedik albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a felügyeleti kollégiumok operatív működésének meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a hatodik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”.
16.
A 42b. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Feladataik teljesítése során, az irányelv alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések alkalmazásakor a hatáskörrel rendelkező hatóságok figyelembe veszik a felügyeleti eszközök és a felügyeleti gyakorlat közelítését. Ennek érdekében a tagállamok biztosítják, hogy:
a)
a hatáskörrel rendelkező hatóságok részt vesznek az EBH tevékenységeiben;
b)
a hatáskörrel rendelkező hatóságok kövessék az EBH iránymutatásait és ajánlásait, illetve amennyiben nem így tesznek, ezt indokolják meg;
c)
a hatáskörrel rendelkező hatóságokra ruházott nemzeti feladatkörök ne akadályozzák az őket ezen irányelv alapján az EBH tagjaként terhelő kötelezettségek ellátásában.”;
b)
a (2) bekezdést el kell hagyni.
17.
A 44. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az (1) bekezdés nem akadályozza a különböző tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait abban, hogy ezen irányelvnek és más, a hitelintézetekre vonatkozó irányelveknek, valamint az 1093/2010/EU rendelet 31. és 35. cikkének megfelelően információkat cseréljenek az EBH vagy információkat továbbítsanak a részére. Az így továbbított információra is az (1) bekezdésben meghatározott hivatali titoktartási feltételek vonatkoznak.”
18.
A 46. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„46. cikk
A tagállamok és az EBH - az 1093/2010/EU rendelet 33. cikkének megfelelően - csak abban az esetben köthetnek információcseréről szóló együttműködési megállapodásokat harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival, vagy az ezen irányelv 47. cikkében és 48. cikkének (1) bekezdésében meghatározott harmadik országbeli hatóságokkal vagy szervekkel, ha a közölt információkra olyan szakmai titoktartási garanciák vonatkoznak, amelyek legalább az ezen irányelv 44. cikke (1) bekezdésében említett garanciákkal egyenértékűek. A szóban forgó információcserének az említett hatóságok vagy szervek felügyeleti feladatainak ellátását kell szolgálnia.
Amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, az információt az azt átadó hatóság kifejezett egyetértése nélkül nem lehet közölni, és - adott esetben - kizárólag azokra a célokra használható, amelyekhez az érintett hatóságok jóváhagyásukat adták.”
19.
A 49. cikk a következőképpen módosul:
a)
az első bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Ez a szakasz nem akadályozza a hatáskörrel rendelkező hatóságot abban, hogy továbbítsa az alábbiak feladatainak ellátását szolgáló információkat:
a)
az Európai Központi Bankok Európai Rendszerében működő központi bankok és más, monetáris hatósági minőségükben hasonló feladatokat ellátó szervek, ha az információk a törvény által előírt feladataik teljesítéséhez szükségesek, beleértve a monetáris politika irányítását és a kapcsolódó likviditási intézkedéseket, a fizetési, klíring és elszámolási rendszerek felügyeletét, és a pénzügyi rendszerek stabilitásának védelmét;
b)
szükség szerint más, a fizetési rendszerek ellenőrzéséért felelős hatóságok;
c)
az Európai Rendszerkockázati Testület (a továbbiakban: ESRB), amennyiben az információk a(z)a pénzügyi rendszer európai uniós makro-prudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (36) előírt jogszabályi feladatai ellátásához szükségesek.
Ez a szakasz nem akadályozza az első albekezdésben említett hatóságokat vagy szerveket abban, hogy ezeket az információkat közöljék a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal, mivel azokra a 45. cikk alkalmazásában szükségük lehet.
b)
a negyedik bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A 130. cikk (1) bekezdése szerinti válsághelyzetben a tagállamok engedélyezik, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok haladéktalanul információkat továbbítsanak az Európai Központi Bankok Európai Rendszerében működő központi bankoknak, ha az információk a törvény által előírt feladataik teljesítéséhez szükségesek, beleértve a monetáris politika irányítását és a kapcsolódó likviditási intézkedéseket, a fizetési, elszámolási és értékpapír-elszámolási rendszerek felügyeletét, és a pénzügyi rendszer stabilitásának védelmét, illetve az 1092/2010/EU rendelet értelmében az ERKT-nak, ha az ilyen információk törvény által előírt feladatai teljesítéséhez szükségesek.”
20.
A 63a. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az eszközt szabályozó rendelkezések előírják, hogy a tőkének, a kifizetetlen kamatnak vagy osztaléknak képesnek kell lennie a veszteség elvonására, és nem akadályozhatja a hitelintézetnek az EBH által a (6) bekezdés alapján kidolgozott megfelelő mechanizmusok segítségével történő feltőkésítését.”;
b)
a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A következetes harmonizáció és a felügyeleti gyakorlatok közelítésének biztosítása céljából az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikk (1) bekezdésében említett eszközökre vonatkozó követelmények pontos meghatározása céljából. Az EBH az említett szabályozástechnikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz. A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
Az EBH az 57. cikk első bekezdésének a) pontjában említett eszközök tekintetében iránymutatásokat is kibocsát.
Az EBH felügyeli ezen iránymutatások alkalmazását.”
21.
A 74. cikk (2) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében a hatáskörrel rendelkező hatóságok 2012. december 31-től egységes jelentési formátumot, gyakoriságot, nyelvet és határidőket alkalmaznak az e számításoknak a hitelintézetek általi közlésére vonatkozóan. Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH 2012. január 1-je előtt végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az egységes (és utasításokkal ellátott) jelentési formátumok, jelentési gyakoriság és határidők Unión belüli bevezetése céljából. A jelentési formátumoknak a hitelintézetek tevékenységeinek természetével, nagyságrendjével és összetettségével arányosaknak kell lenniük.
Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki továbbá a szóban forgó jelentésekhez alkalmazandó informatikai megoldások tekintetében is.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második és harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
22.
A 81. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (37) létrehozott európai felügyeleti hatósággal (Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH) konzultálva szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki a hitelminősítésekkel kapcsolatos értékelési módszertan pontos meghatározása céljából. Az EBH az említett technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdés a) pontjában említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
23.
A 84. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozási standardtervezetet dolgozhat ki annak a minősítési módszertannak a pontos meghatározása céljából, amely alapján a hatáskörrel rendelkező hatóságok a hitelintézetek számára engedélyezik az IRB-módszer módszerek alkalmazását.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdés a) pontjában említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
24.
A 97. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH az EÉPH-val konzultálva szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki a hitelminősítésekkel kapcsolatos értékelési módszertan pontos meghatározása céljából. Az EBH az említett szabályozástechnikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdés a) pontjában említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
25.
A 105. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozási standardtervezetet dolgozhat ki annak a minősítési módszertannak a pontos meghatározása céljából, amely alapján a hatáskörrel rendelkező hatóságok a hitelintézetek számára engedélyezik a fejlett mérési módszerek alkalmazását.
A Bizottságra hatáskört kap a második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
26.
A 106. cikk (2) bekezdése második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„E bekezdés következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozási standardtervezetet dolgoz ki a c) és a d) pontban szereplő mentességek, valamint azon feltételek pontos meghatározása céljából, amelyeket annak megállapítására használnak, hogy létezik-e egymással kapcsolatban álló ügyfelek (3) bekezdés szerinti csoportja. Az EBH az említett technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdés a) pontjában említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
27.
A 110. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok előírják, hogy a jelentést legalább évente kétszer kell benyújtani. A hatáskörrel rendelkező hatóságok 2012. december 31-étől egységes jelentési formátumokat, gyakoriságokat és határidőket alkalmaznak. Ezen irányelv egységes alkalmazásának biztosítása érdekében az EBH 2012. január 1-je előtt végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az egységes (és utasításokkal ellátott) jelentési formátumok, jelentési gyakoriság és határidők Unión belüli bevezetése céljából. A jelentési formátumoknak a hitelintézetek tevékenységeinek természetével, nagyságrendjével és összetettségével arányosaknak kell lenniük.
Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki továbbá a szóban forgó jelentésekhez alkalmazandó informatikai megoldások tekintetében is.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első és második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
28.
A 111. cikk (1) bekezdésének negyedik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok 150 millió EUR-nál alacsonyabb határértéket is megállapíthatnak, és erről tájékoztatják az EBH-t és a Bizottságot.”
29.
A 122a. cikk (10) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(10) Az EBH évente jelentést tesz a Bizottságnak a hatáskörrel rendelkező hatóságok e cikknek való megfeleléséről.
E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki a felügyeleti gyakorlat konvergenciája érdekében e cikkre tekintettel, beleértve az átvilágításra és a kockázatkezelésre vonatkozó kötelezettségek megszegése esetén hozandó intézkedéseket is. Az EBH az említett szabályozástechnikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
30.
A 124. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki e cikk és egy közös kockázatértékelési eljárás és módszertan pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
31.
A 126. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A hatáskörrel rendelkező hatóságok értesítik a Bizottságot és az EBH-t a (3) bekezdés hatálya alá tartozó bármely megegyezésről.”
32.
A 129. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésbe az első albekezdést követően a következő albekezdést kell beilleszteni:
„Amennyiben az összevont felügyeletet ellátó hatóság elmulasztja az első albekezdésben említett feladatok végrehajtását, vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságok nem működnek együtt az összevont felügyeletet ellátó hatósággal az első albekezdésben említett feladatok végrehajtásához szükséges mértékben, az ügyet az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok bármelyike bejelentheti az EBH-nak, amely az 1093/2010/EU rendelet 19. cikkének megfelelően járhat el.”;
b)
a (2) bekezdés ötödik albekezdése a következő szöveggel egészül ki:
„Ha a hat hónapos időtartam végét követően valamelyik érintett hatáskörrel rendelkező hatóság az ügyet az 1093/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban bejelentheti az EBH-nak, az összevont felügyeletet ellátó hatóság elhalasztja döntését, és megvárja, hogy az EBH) az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban esetlegesen döntést hozzon, és döntését az EBH döntésével összhangban hozza meg. A hat hónapos időtartam az említett rendelet szerinti egyeztető időszaknak minősül. Az EBH egy hónapon belül hozza meg döntését. A hat hónapos időtartam végét vagy az együttes döntés meghozatalát követően az ügy már nem utalható az EBH elé.”;
c)
a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e bekezdésben említett együttes döntéshozatali eljárás egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából, a 84. cikk (1) bekezdésében, a 87. cikk (9) bekezdésében, a 105. cikkben, valamint a III. melléklet 6. részében említett engedélykérelmek tekintetében, az együttes döntéshozatal elősegítésére.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az előző két albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
d)
a (3) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
a harmadik albekezdésben az „európai bankfelügyelők bizottsága” elnevezés helyébe az „EBH” lép;
ii.
a negyedik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóságok négy hónapon belül nem tudnak együttes határozatot hozni, úgy a 123. és 124. cikke valamint a 136. cikk (2) bekezdésének alkalmazására vonatkozó határozatot összevont alapon az összevont felügyeletet ellátó hatóság hozza meg azt követően, hogy kellően figyelembe vette a megfelelő hatáskörrel rendelkező hatóságok által végrehajtott, a leányvállalatokra vonatkozó kockázatértékelést. Ha a négy hónapos időszak végét követően valamelyik érintett hatáskörrel rendelkező hatóság az ügyet az 1093/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EBH elé utalja, az összevont felügyeletet ellátó hatóság elhalasztja döntését, és megvárja, hogy az EBH az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban esetlegesen döntést hozzon, és döntését az EBH döntésével összhangban hozza meg. A négy hónapos időtartam az említett rendelet szerinti egyeztető szakasznak minősül. Az EBH egy hónapon belül hozza meg döntését. A négy hónapos időtartam vége vagy az együttes határozat meghozatala után az ügy már nem jelenthető be EBH-nak.”;
iii.
az ötödik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A 123. és 124. cikke valamint a 136. cikk (2) bekezdésének alkalmazására vonatkozó határozatot egyéni vagy szubkonszolidált alapon az EU-szintű hitelintézeti anyavállalat vagy az uniós szintű pénzügyi holdingtársaság anyavállalat leányvállalatainak felügyeletéért felelős, megfelelő hatáskörrel rendelkező hatóságok hozzák meg, az összevont felügyeletet ellátó hatóság által kifejtett álláspontok és fenntartások kellő figyelembevételét követően. Ha a négy hónapos időtartam végét követően valamelyik érintett hatáskörrel rendelkező hatóság az ügyet az 1093/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EBH elé utalja, a szóban forgó hatáskörrel rendelkező hatóság ellátó hatóság elhalasztja döntését, és megvárja az EBH által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban hozott döntést, és döntését az EBH döntésével összhangban hozza meg. A négy hónapos időtartam az említett rendelet szerinti egyeztető szakasznak minősül. Az EBH egy hónapon belül hozza meg döntését. A négy hónapos időszak vége vagy az együttes határozat meghozatala után az ügy már nem jelenthető be az EBH-nak.”;
iv.
a hetedik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Ha az EBH konzultációra kérték, valamennyi hatáskörrel rendelkező hatóságnak figyelembe kell vennie a kapott tanácsot, és indokolnia kell az attól való bármely jelentős eltérést.”;
v.
a tizedik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az e bekezdésben említett együttes döntéshozatali eljárás egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából, a 123. és a 124. cikk, valamint a 136. cikk (2) bekezdésének alkalmazása tekintetében, az együttes döntéshozatal elősegítésére.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a tizedik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
33.
A 130. cikk (1) bekezdése első és második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Amennyiben olyan válsághelyzet következik be, ideértve az 1093/2010/EU rendelet 18. cikkében meghatározott helyzetet, vagy a piacokon zajló kedvezőtlen folyamatokat előidéző helyzet, amely potenciálisan veszélyezteti a piac likviditását és a pénzügyi rendszer stabilitását bármely olyan tagállamban, ahol egy csoport tagjait engedélyezték, vagy ahol a 42a. cikk szerinti jelentős fióktelepek telepedtek le, az összevont felügyeletet ellátó hatóság - az 1. fejezet 2. szakaszára figyelemmel - a lehető legkorábban riasztja az EBH, az ERKT-t és a 49. cikk negyedik albekezdésében említett hatóságokat, és közli velük a feladataik ellátásához szükséges valamennyi információt. Ezek a kötelezettségek a 125. és a 126. cikk szerinti összes hatáskörrel rendelkező hatóságra és a 129. cikk (1) bekezdésében megnevezett hatáskörrel rendelkező hatóságra vonatkoznak.
Ha a 49. cikk negyedik bekezdésében említett hatóság az első albekezdésnek megfelelő helyzetről szerez tudomást, a lehető leghamarabb riasztja a 125. és a 126. cikkben említett hatáskörrel rendelkező hatóságokat és az EBH-t.”
34.
A 131. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A hitelintézetnek minősülő anyavállalat leányvállalatának engedélyezéséért felelős hatáskörrel rendelkező hatóságok - kétoldalú megállapodás útján - az 1093/2010/EU rendelet 28. cikkének megfelelően átruházhatják felügyeleti kötelezettségüket azokra a hatáskörrel rendelkező hatóságokra, amelyek az anyavállalatot engedélyezték és felügyelik, oly módon, hogy vállalják a felelősséget a leányvállalat ennek az irányelvnek megfelelő felügyeletéért. Az EBH-t tájékoztatni kell az ilyen megállapodások meglétéről és tartalmáról. Az EBH továbbítja ezeket az információkat a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak és az Európai Bankbizottságnak.”
35.
A 131a. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az összevont felügyeletet ellátó hatóság felügyeleti kollégiumokat hoz létre a 129. cikkben és a 130. cikk (1) bekezdésében említett feladatok elvégzésének megkönnyítésére - mely feladatokra az e cikk (2) bekezdésében előírt titoktartás és az uniós joggal való összeegyeztethetőség követelménye vonatkozik - és az érintett harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival való megfelelő koordinálás és együttműködés biztosítására.
Az 1093/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban az EBH hozzájárul az e cikkben említett felügyeleti kollégiumok hatékony, eredményes és következetes működésének előmozdításához és nyomon követéséhez. E célból az EBH - amikor azt szükségesnek ítéli - szerepet vállal, és e cél vonatkozásában hatáskörrel rendelkező hatóságnak tekintendő.
A felügyeleti kollégiumok a konszolidáló felügyeleti hatóság, az EBH és a többi érintett hatáskörrel rendelkező hatóság számára keretet biztosítanak a következő feladatok elvégzésére:
a)
információ egymás közötti és az EBH való cseréje az 1093/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban;
b)
megállapodás a feladatok önkéntes átadásáról és adott esetben a hatáskörök önkéntes átruházásáról;
c)
a csoport kockázatelemzésén alapuló felügyeleti vizsgálati programok kialakítása a 124. cikkel összhangban;
d)
a felügyelet hatékonyságának növelése a szükségtelen kettős felügyeleti követelmények eltörlésével, a 130. cikk (2) bekezdésében és a 132. cikk (2) bekezdésében említett információkérésekkel kapcsolatban is;
e)
az ezen irányelv szerinti prudenciális követelmények következetes alkalmazása a bankcsoport minden tagja tekintetében, az uniós jogban rendelkezésre álló választási és mérlegelési lehetőségek sérelme nélkül;
f)
a 129. cikk (1) bekezdése c) pontjának alkalmazása, a területen esetleg létrehozott más fórumok munkáját is figyelembe véve.
A felügyeleti kollégiumokban részt vevő hatáskörrel rendelkező hatóságok és az EBH szorosan együttműködnek egymással. Az 1. fejezet 2. szakasza szerinti titoktartási kötelezettséget nem sérti, ha a hatáskörrel rendelkező hatóságok bizalmas információkat cserélnek ki a felügyeleti kollégiumokban. A felügyeleti kollégiumok létrehozása és működése nem érinti a hatáskörrel rendelkező hatóságok ezen irányelv szerinti jogait és kötelességeit.”;
b)
a (2) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„E cikk következetes harmonizációja érdekében EBH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki a felügyeleti kollégiumok működésére vonatkozó általános feltételek pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a felügyeleti kollégiumok operatív működésének meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a negyedik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”;
ii.
a hatodik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az összevont felügyeletet ellátó hatóság - az 1. fejezet 2. szakasza szerinti titoktartási kötelezettségre figyelemmel - tájékoztatja az EBH-t a felügyeleti kollégium tevékenységeiről, ideértve a válsághelyzetekben folytatottakat is, továbbá közli az EBH-val a felügyeleti konvergencia szempontjából különösen fontos valamennyi információt.”
36.
A 132. cikk a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdést követően a következő albekezdések kerülnek beillesztésre:
„Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EBH-val.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően átadják az EBH-nak az ezen irányelvből és az említett rendeletből fakadó feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”;
b)
a szöveg a következő albekezdésekkel egészül ki:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok tájékoztathatják az EBH-t a következő helyzetekről:
a)
valamelyik hatáskörrel rendelkező hatóság lényeges információt közölt, vagy
b)
együttműködés - különösen információcsere - iránti kérést elutasítottak vagy ésszerű időn belül nem teljesítettek.
Az EUMSz. 258. cikkének sérelme nélkül, a hetedik albekezdésben említett esetekben az EBH az 1093/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatásköröknek megfelelően járhat el.”
37.
A 140. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az összevont alapú felügyeletért felelős hatáskörrel rendelkező hatóságok listákat készítenek a 71. cikk (2) bekezdésében említett pénzügyi holdingtársaságokról. Ezeket a listákat közlik a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival, az EBH-val és a Bizottsággal.”
38.
A 143. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdése a következőképpen módosul:
i.
az első albekezdés vége a következő mondattal egészül ki:
„Az említett feladatok ellátásában az EBH segíti a Bizottságot és az Európai Bankbizottságot, beleértve annak megítélését is, hogy szükség van-e a szóban forgó iránymutatások naprakésszé tételére.”;
ii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az (1) bekezdés első albekezdésében említett ellenőrzést végző hatáskörrel rendelkező hatóság figyelembe veszi az ilyen iránymutatásokat. E célból a hatáskörrel rendelkező hatóság döntéshozatala előtt konzultációt folytat az EBH-val.”;
b)
a (3) bekezdése negyedik albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A felügyeleti technikákat úgy kell kialakítani, hogy biztosítsák az e fejezetben az összevont alapú felügyeletre vonatkozóan meghatározott célkitűzések elérését, és azokat közölni kell az egyéb érintett hatáskörrel rendelkező hatóságokkal, az EBH-val, valamint a Bizottsággal.”
39.
A 144. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az e cikk szerinti közzétételek formátumának, szerkezetének, tartalomjegyzékének és éves közzétételi időpontjának meghatározása céljából. Az EBH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört kell ruházni a harmadik bekezdésben említett végrehajtás-technikai standardtoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
40.
A 150. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) Az EBH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása céljából az alábbi alkalmazási feltételek tekintetében:
a)
az V. melléklet 15-17. pontja;
b)
az V. melléklet 23 l. pontja a teljes javadalmazás rögzített és változó összetevői közötti megfelelő arányok meghatározása, valamint az V. melléklet 23o. pontja ii. alpontja által előírt feltételeket teljesítő eszközök osztályainak a pontos meghatározását célzó kritériumok tekintetében.
c)
a VI. melléklet 2. része, a 12. pontban említett mennyiségi tényezők, a 13. pontban említett minőségi tényezők és a 14. pontban említett benchmark.
Az EBH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2014. január 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet 15. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.”
41.
A 156. cikk a következőképpen módosul:
a)
az „európai bankfelügyelők bizottsága” elnevezés helyébe az „EBH” lép;
b)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az EBH-val és a tagállamokkal együttműködve és az Európai Központi Bank észrevételeit is figyelembe véve a Bizottság rendszeresen figyelemmel kíséri, hogy ez az irányelv a 2006/49/EK irányelvvel együtt számottevő hatást gyakorol-e a gazdasági ciklusra, és ezen felülvizsgálat fényében fontolóra veszi az esetleges helyreigazító intézkedések indokoltságát.”
10. cikk
A 2006/49/EK irányelv módosításai
A 2006/49/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 18. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (38) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) (a továbbiakban: EBH) szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki azon minősítési módszertan pontos meghatározása céljából, amely alapján a hatáskörrel rendelkező hatóságok az intézetek számára engedélyezik, hogy az ezen irányelv szerinti tőkekövetelmények kiszámítása céljából belső modelleket használjanak.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardtervezetnek az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
2.
A 22. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóságok e cikk rendelkezései szerint eltekintenek a tőkekövetelmények összevont alapon történő alkalmazásától, arról értesítik a Bizottságot és az EBH-t.”
3.
A 32. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a második bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok értesítik ezekről az eljárásokról az EBH-t, a Tanácsot és a Bizottságot.”;
b)
a cikk a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az EBH az e bekezdésben említett eljárások tekintetében iránymutatásokat bocsát ki.”
4.
A 36. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamoknak meg kell nevezniük azokat a hatóságokat, amelyek hatáskörrel rendelkeznek az ezen irányelvben meghatározott feladatok elvégzésére. A tagállamok erről tájékoztatják az EBH-t és a Bizottságot, feltüntetve a feladatok bármilyen megosztását.”
5.
A 38. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EBH-val.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1093/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően haladéktalanul átadják az EBH az ezen irányelvből és az említett rendeletből fakadó feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.”
11. cikk
A 2009/65/EK irányelv módosításai
A 2009/65/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
Az 5. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(8) E cikk következetes harmonizációja érdekében az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (39) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) (a továbbiakban: EÉPH) szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az ÁÉKBV engedélykérelmében a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak nyújtandó tájékoztatás pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban történő elfogadására.
2.
A 6. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az EÉPH-t értesíteni kell minden kiadott engedélyről, és amely a honlapján naprakész listát tesz közzé az engedéllyel rendelkező alapkezelő társaságokról.”
3.
A 7. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki, hogy meghatározza:
a)
az alapkezelő társaság engedély iránti kérelmében a hatáskörrel rendelkező hatóság számára nyújtandó pontos információk, az üzleti tervet is beleértve;
b)
az alapkezelő társaságra vonatkozó, a 7. cikk (2) bekezdése szerinti követelmények, valamint a 7. cikk (2) bekezdésében szereplő értesítés céljára szolgáló pontos információk;
c)
a befolyásoló részesedéseket birtokoló részvényesekre és tagokra vonatkozó követelmények, valamint azon pontos tényezők, amelyek akadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságot az ezen irányelv 8. cikke (1) és a 2004/39/EK irányelv 10. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti felügyeleti feladatainak ezen irányelv 11. cikkének megfelelő eredményes gyakorlásában.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az első albekezdés a) és b) pontjában előírt információnyújtásra vagy értesítésre szolgáló egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
4.
A 9. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok tájékoztatják az EÉPH-t és a Bizottságot a harmadik országokban az ÁÉKBV által a befektetési jegyeik forgalmazása során tapasztalt nehézségekről.
A Bizottság a lehető leghamarabb kivizsgálja e nehézségeket a megfelelő megoldás megkeresése céljából. Az EÉPH segíti a Bizottságot e faladat elvégzésében.”
5.
A 11. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) Ezen irányelv következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki annak érdekében, hogy az e cikkben a 2004/39/EK irányelv 10b. cikkének (4) bekezdésére való hivatkozással előírtak szerint megállapítsa a részesedést szerezni kívánók által benyújtandó információk kimerítő jegyzékét, a 10a. cikk (2) bekezdésének a sérelme nélkül.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az érintett hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti konzultációs folyamat módozataira vonatkozó egységes formanyomtatványoknak, mintadokumentumoknak és eljárásoknak az e cikkben a 2004/39/EK irányelv 10b. cikkének (4) bekezdésére való hivatkozással előírtak szerinti kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
az első albekezdés helyébe a következő lép:
„(3) A 116. cikk sérelme nélkül a Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (5) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el az (1) bekezdés második albekezdésének a) pontjában említett eljárások és szabályok, valamint az (1) bekezdés második albekezdésének b) pontjában említett összeférhetetlenség minimalizálásra irányuló szerkezeti és szervezeti követelmények meghatározására.”;
ii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (3) bekezdésben említett eljárások, szabályok, valamint szerkezeti és szervezeti követelmények vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
7.
A 14. cikk a következőképpen módosul
a)
a (2) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
az első albekezdés bevezető részének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A 116. cikk sérelme nélkül a Bizottság a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén intézkedéseket fogad el annak biztosítására, hogy az alapkezelő társaság eleget tegyen az (1) bekezdésben meghatározott kötelezettségeknek, különösen:”;
ii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a második bekezdés a), b) és c) pontjában említett követelmények, elvek és lépések vonatkozásában fogadott el.
A Bizottság hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardtervezetnek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
8.
A 17. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(10) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az (1), (2), (3) és (8) bekezdés értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából az információk (3) és (9) bekezdéssel összhangban történő továbbításához.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
9.
A 18. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az (1), (2) és (4) bekezdés értelmében rendelkezésre bocsátandó információk pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából az információk (2) és (4) bekezdéssel összhangban történő továbbításához.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke cikkével összhangban történő elfogadására.”
10.
A 20. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki annak az információnak a meghatározására, amelyet valamely más tagállamban székhellyel rendelkező ÁÉKBV irányítása iránti kérelemben a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
A Bizottság az első albekezdésben említett technikai standardtervezetet az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkében megállapított eljárással összhangban fogadhatja el.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az információ biztosítása során használandó egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak a harmadik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
11.
A 21. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) Amennyiben az alapkezelő társaság székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai által hozott intézkedések ellenére, vagy a szóban forgó tagállamban az ilyen intézkedések nem megfelelő volta vagy hiánya miatt az alapkezelő társaság továbbra is megtagadja az alapkezelő társaság fogadó tagállama által a (2) bekezdés értelmében kért tájékoztatást, valamint továbbra is megsérti az ebben a bekezdésben említett, az alapkezelő társaság fogadó tagállamában hatályos törvényi vagy rendeleti rendelkezéseket, az alapkezelő társaság fogadó tagállamának hatáskörrel rendelkező hatóságai az alábbi intézkedések közül bármelyiket megtehetik:
a)
az alapkezelő társaság székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak tájékoztatását követően megtehetik a megfelelő intézkedéseket - beleértve a 98. és 99. cikkben foglalt intézkedéseket - a további jogellenes cselekmények megelőzésére vagy szankcionálására, illetve szükség esetén annak megakadályozására, hogy az alapkezelő társaság újabb ügyleteket kezdeményezzen a tagállam területén. A tagállamok biztosítják, hogy területükön hozzáférhetőek legyenek az alapkezelő társaságokkal szembeni intézkedésekhez szükséges jogi okiratok. Amennyiben az alapkezelő társaság fogadó tagállamában nyújtott szolgáltatás ÁÉKBV kezeléséből áll, az alapkezelő társaság fogadó tagállama kötelezheti az alapkezelő társaságot, hogy szüntesse be az adott ÁÉKBV kezelését; vagy
b)
amennyiben úgy ítélik meg, hogy az alapkezelő társaság fogadó tagállamának hatáskörrel rendelkező hatósága nem járt el megfelelően, az ügyet bejelenthetik EÉPH-nak, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke által ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el.”;
b)
a (7) bekezdés első és második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A (3), (4) vagy (5) bekezdésben megállapított eljárás alkalmazását megelőzően az alapkezelő társaság fogadó tagállamának hatáskörrel rendelkező hatóságai szükséghelyzetben kezdeményezhetik a befektetők, valamint a szolgáltatások más igénybevevői érdekeinek védelmében szükséges óvintézkedéseket. Az ilyen intézkedésekről az első adandó alkalommal tájékoztatni kell a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait.
A Bizottság az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaival folytatott konzultációt követően úgy határozhat, hogy a szóban forgó tagállam köteles eltörölni vagy módosítani ezeket az intézkedéseket, az EÉPH 1095/2010/EU rendelet 17. cikke szerinti hatásköreinek sérelme nélkül.”;
c)
a (9) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(9) A tagállamok tájékoztatják az EÉPH-t és a Bizottságot a 17. cikk szerinti engedély és a 20. cikk szerinti kérelem elutasításával járó esetek számáról és jellegéről, valamint az e cikk (5) bekezdésével összhangban hozott intézkedésekről.”
12.
A 23. cikk (6) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A Bizottság - a 112. cikkének (2), -3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el azon intézkedéseket illetően, amelyeket a letétkezelőnek kell megtennie egy másik tagállamban letelepedett alapkezelő társaság által kezelt ÁÉKBV-vel kapcsolatos feladatainak teljesítéséhez, ideértve az (5) bekezdéssel összhangban, a letétkezelő és az alapkezelő társaság által használandó megállapodásmintában feltüntetendő adatokat is.”;
b)
a második albekezdést el kell hagyni.
13.
A 29. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(5) Ezen irányelv következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki az alábbiak meghatározására:
a)
az alapkezelő társaság engedély iránti kérelmében a hatáskörrel rendelkező hatóság számára nyújtandó pontos információk, az üzleti tervet is beleértve; és;
b)
azon tényezők, amelyek akadályozhatják a hatáskörrel rendelkező hatóságot az (1) bekezdés c) pontja szerinti felügyeleti feladatainak eredményes gyakorlásában.
A Bizottság hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(6) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából az (5) bekezdés a) pontjában említett információnyújtáshoz.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardterveteknek az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
14.
A 32. cikk (6) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A tagállamok kötelesek tájékoztatni az EÉPH-t és a Bizottságot arról, hogy melyek azok a befektetési társaságok, amelyek élnek a (4) és (5) bekezdés szerinti eltéréssel.”
15.
A 33. cikk (6) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A Bizottság - a 112. cikkének (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el azon intézkedéseket illetően, amelyeket a letétkezelőnek kell megtennie egy másik tagállamban letelepedett alapkezelő társaság által kezelt ÁÉKBV-vel kapcsolatos feladatainak teljesítéséhez, ideértve az (5) bekezdéssel összhangban, a letétkezelő és az alapkezelő társaság által használandó megállapodásmintában feltüntetendő adatokat is.”;
b)
a második albekezdést el kell hagyni.
16.
A 43. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (5) bekezdésben:
i.
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el, amelyekben meghatározza az (1) és (3) bekezdésben említett tájékoztatás részletes tartalmát, formátumát és rendelkezésre bocsátásának módját.”;
ii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság az e cikk (1) és (3) bekezdésében említett tájékoztatás tartalma, formátuma és rendelkezésre bocsátásának módja vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
17.
Az 50. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk következetes harmonizációja érdekében EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki azon eszközkategóriákra vonatkozó rendelkezések pontos meghatározása céljából, amelyekbe az ÁÉKVB - e cikkel és a Bizottság által elfogadott, e rendelkezésekre vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban - befektetéseket eszközölhet.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
18.
Az 51. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„A hatáskörrel rendelkező hatóságok biztosítják, hogy a harmadik bekezdés szerint kapott összes információ - valamennyi általuk felügyelt alapkezelő, illetve befektetési társaság tekintetében összesítve - az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkével összhangban az EÉPH, valamint a pénzügyi rendszer európai uniós makro-prudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (40) 15. cikkével összhangban az Európai rendszerkockázati Testület (a továbbiakban: ERKT) számára hozzáférhető legyen a rendszerkockázatok uniós szintű figyelemmel kísérése érdekében.
b)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A 116. cikk sérelme nélkül a Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el az alábbiak meghatározása céljából:
a)
az alapkezelő társaság által az (1) bekezdés első albekezdésével összhangban alkalmazott kockázatkezelési folyamat megfelelőségének felmérésére vonatkozó kritériumok;
b)
az OTC származékos ügyletek értékének pontos és független meghatározására vonatkozó részletes szabályok; és
c)
az (1) bekezdés harmadik albekezdésében említett információ tartalmára és az alapkezelő társaság székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai számára történő közlésekor követendő eljárásra vonatkozó részletes szabályok.”;
c)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (4) bekezdésben említett követelmények és szabályok vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
19.
Az 52. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok megküldik az EÉPH és a Bizottságnak a kötvények első albekezdésben említett kategóriáinak jegyzékét, valamint azon engedélyezett kibocsátók kategóriáinak jegyzékét, amelyek az ugyanabban az albekezdésben említett jogszabályok és felügyeleti megállapodások értelmében jogosultak az e cikkben meghatározott feltételeknek megfelelő kötvények kibocsátására. Ezekhez a jegyzékekhez a felkínált biztosítékok jellegét meghatározó feljegyzést kell mellékelni. A Bizottság és az EÉPH ezt az információt, valamint a szükségesnek vélt észrevételeket azonnal továbbítja a többi tagállamnak, illetve azokat közzéteszi honlapján. Az ilyen tájékoztatás a 112. cikk (1) bekezdésében említett európai értékpapír-bizottság keretein belüli véleménycsere tárgyát képezheti.”
20.
A 60. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (6) bekezdésben:
i.
az első albekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A Bizottság a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén intézkedéseket fogadhat el, amelyek pontosan meghatározzák:”;
ii.
a második albekezdést el kell hagyni;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(7) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (6) bekezdés a), b) és c) pontjában említett megállapodás, intézkedések és eljárások vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
21.
A 61. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el az alábbiak részletesebb meghatározására:
a)
az (1) bekezdésben említett megállapodás kötelező tartalmi elemei; és
b)
a (2) bekezdés alkalmazásában a feeder-ÁÉKBV tekintetében negatív hatásúnak minősülő szabálytalanság-típusok.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (3) bekezdésben említett megállapodás, intézkedések és szabálytalanság-típusok vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
22.
A 62. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogad el, amelyekben meghatározza az (1) bekezdés első albekezdésében említett megállapodás tartalmát.”
23.
A 64. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén intézkedéseket fogadhat el, amelyek pontosan meghatározzák:
a)
az (1) bekezdésben említett információ rendelkezésre bocsátásának formátumát és módját; vagy
b)
a természetbeni hozzájárulás értékelési és könyvvizsgálati eljárását abban az esetben, ha a feeder-ÁÉKBV befektetési jegyekért cserébe eszközeinek egészét vagy egy részét áthelyezi a master-ÁÉKBV-be, valamint a feeder-ÁÉKBV letétkezelőjének szerepét ebben az eljárásban.”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az információk rendelkezésre bocsátásának módjára vonatkozóan az egységes alkalmazási feltételek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (4) bekezdésben említett eljárás, illetve az információ rendelkezésre bocsátásának formátuma és módja vonatkozásában fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
24.
A 69. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki az I. mellékletben meghatározott tájékoztató, valamint az éves és a féléves jelentés tartalmára, továbbá az e dokumentumok formátumára vonatkozó előírások pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
25.
A 75. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el azon különleges feltételek meghatározása céljából, amelyeket akkor kell teljesíteni, ha a tájékoztatót papírtól eltérő tartós adathordozón vagy - tartós adathordozónak nem minősülő - honlapon bocsátják rendelkezésre.”
26.
A 78. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A Bizottság a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén intézkedéseket fogad el, amelyek meghatározzák az alábbiakat:
a)
a (2), (3) és (4) bekezdésben említettek alapján a befektetőknek nyújtandó legfontosabb befektetői információk részletes és teljes tartalma;
b)
az alábbi különleges esetekben a befektetők részére nyújtandó legfontosabb befektetői információk részletes és teljes tartalma:
i.
különböző befektetési részalapokkal rendelkező ÁÉKBV esetében az egy adott befektetési részalapot jegyző befektetőnek nyújtandó legfontosabb befektetői információk, többek között az egyik befektetési részalapról a másikra történő váltás módja és a kapcsolódó költségek;
ii.
a különböző részvényosztályokat kínáló ÁÉKBV esetében egy adott részvényosztályt jegyző befektetőnek nyújtandó legfontosabb információk;
iii.
alapok alapja szerkezetek esetében az olyan ÁÉKBV-t jegyző befektetőknek adandó legfontosabb információk, amely másik ÁÉKBV-kbe vagy az 50. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett egyéb kollektív befektetési vállalkozásokba fektet be;
iv.
master-feeder struktúrák esetében a feeder-ÁÉKBV-t jegyző befektetőknek nyújtandó legfontosabb információk; és
v.
a strukturált, tőkevédelmet élvező és egyéb hasonló ÁÉKBV-k esetében a befektetőknek nyújtandó legfontosabb információk az ilyen ÁÉKBV-k sajátos jellemzőivel kapcsolatban; és
c)
az (5) bekezdésben említettek alapján a befektetőknek nyújtandó legfontosabb befektetői információk formájának és megjelenítésének konkrét részletei.”
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(8) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki azon felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási feltételeinek meghatározása céljából, amelyeket a Bizottság a (3) bekezdésében említett információk vonatkozásában, a (7) bekezdéssel összhangban fogadott el.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
27.
A 81. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A Bizottság - a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén - intézkedéseket fogadhat el azon különleges feltételek meghatározása céljából, amelyeket akkor kell teljesíteni, ha a kiemelt befektetői információkat papírtól eltérő tartós adathordozón vagy - tartós adathordozónak nem minősülő - honlapon bocsátják rendelkezésre.”
28.
A 83. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki e cikk hitelfelvétellel kapcsolatos követelményeinek pontos meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
29.
A 84. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) E cikk következetes harmonizációja érdekében az EÉPH szabályozási standardtervezetet dolgozhat ki azon feltételek pontos meghatározása céljából, amelyeket az ÁÉKBV-nek az ÁÉKBV befektetési jegyek visszaváltásának vagy visszavásárlásának a (2) bekezdés a) pontja szerinti ideiglenes felfüggesztése elfogadását követően, a felfüggesztési határozat meghozatala után teljesítenie kell.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
30.
A 95. cikk helyébe a következő lép:
„95. cikk
(1) A Bizottság a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén intézkedéseket fogadhat el, amelyek pontosan meghatározzák:
a)
a 91. cikk (3) bekezdésében említett információk körét;
b)
a 93. cikk (7) bekezdésének előírásaival összhangban, az ÁÉKBV fogadó tagállama hatáskörrel rendelkező hatóságai számára a 93. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében említett információhoz vagy dokumentumokhoz való hozzáférés megkönnyítését.
(2) A 93. cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki az alábbiak meghatározása céljából:
a)
a 93. cikk (1) bekezdésében említett bejelentés céljára az ÁÉKBV által használandó bejelentő levél standard mintájának formáját és tartalmát, beleértve annak megjelölését is, hogy a fordítások mely dokumentumokra vonatkoznak;
b)
a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által használandó, a 93. cikk (3) bekezdésében említett igazolás standard mintájának formáját és tartalmát;
c)
a 93. cikk szerinti továbbítás céljára a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti információcsere eljárását és az elektronikus kommunikáció használatát.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
31.
A 97. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok kijelölik azokat a hatáskörrel rendelkező hatóságokat, amelyek felelősek az ezen irányelvben megállapított feladatok elvégzéséért. A tagállamok tájékoztatják erről EÉPH-t és a Bizottságot, feltüntetve bármely feladatmegosztást.”
32.
A 101. cikk a következőképpen módosul:
a)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Ezen irányelv alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
A hatáskörrel rendelkező hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkének megfelelően haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatainak elvégzéséhez szükséges valamennyi információt.”;
b)
a (8) és a (9) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(8) A hatáskörrel rendelkező hatóságok tájékoztathatják az EÉPH-t a következő helyzetekről:
a)
ha a 109. cikkben meghatározott információcsere iránti kérést elutasították vagy ésszerű időn belül nem teljesítették;
b)
ha a 110. cikkben meghatározott vizsgálat vagy helyszíni ellenőrzés elvégzése iránti kérést elutasították vagy ésszerű időn belül nem teljesítették; vagy
c)
ha elutasították vagy ésszerű időn belül nem teljesítették azt a kérést, amely arra irányult, hogy a saját tisztviselők elkísérhessék a másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának tisztviselőit.
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 258. cikkének sérelme nélkül, az első albekezdésben említett helyzetekben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében ráruházott hatásköröknek megfelelően járhat el, az e cikk (6) bekezdésében szereplő, az információk átadására vagy vizsgálat indítására vonatkozó megkeresés teljesítésének megtagadásával kapcsolatos lehetőségek, illetve az EÉPH azon képességének sérelme nélkül, hogy ezen esetekben az említett rendelet 17. cikkének megfelelően járjon el.
(9) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a (4) és az (5) bekezdésben említett helyszíni ellenőrzésekben és vizsgálatokban való együttműködésére vonatkozó közös eljárások kialakítása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
33.
A 102. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az (1) bekezdés nem akadályozza a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait az ezen irányelvvel vagy egyéb, az ÁÉKBV-re vagy az ezek üzleti tevékenységeihez hozzájáruló vállalkozásokra alkalmazandó európai uniós jogszabályokkal összhangban folytatott információcserében vagy az információknak az 1095/2010/EU rendelettel összhangban az EÉPH vagy az ERKT felé történő továbbításában. Ezekre az információkra az (1) bekezdésben meghatározott szakmai titoktartás feltételei vonatkoznak.”
b)
az (5) bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„d)
az EÉPH, az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (41) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) (EBA) és az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (42) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az ERKT.
34.
A 103. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A tagállamok közlik az EÉPH-val, a Bizottsággal és a többi tagállammal azoknak a hatóságoknak a megnevezését, amelyek az (1) bekezdés alapján információkat kaphatnak.”;
b)
a (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A tagállamok közlik az EÉPH-val, a Bizottsággal és a többi tagállammal azoknak a hatóságoknak vagy testületeknek a megnevezését, amelyek az (4) bekezdés alapján információkat kaphatnak.”
35.
A 105. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„105. cikk
Ezen irányelv információcserére vonatkozó rendelkezéseinek egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgozhat ki a hatáskörrel rendelkező hatóságok között, illetve a hatáskörrel rendelkező hatóságok és az EÉPH között folyó információcsere folyamatával kapcsolatos alkalmazási feltételek meghatározása céljából.
A Bizottságra hatáskört ruháznak az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
36.
A 108. cikk (5) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
az első albekezdés b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
az ügyet szükség esetén bejelentheti az EÉPH-nak, amely az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében ráruházott hatáskörrel összhangban járhat el.”
b)
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottságot és az EÉPH-t haladéktalanul tájékoztatni kell bármely, az első albekezdés a) pontja szerinti intézkedésről.”
37.
A XIII. fejezet címe helyébe a következő cím lép:
38.
A 111. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„111. cikk
A Bizottság ehhez az irányelvhez technikai módosításokat fogadhat el a következő területeken:
a)
a fogalommeghatározások pontosítása ezen irányelvnek az Unió egész területén történő következetes harmonizációja és egységes alkalmazása érdekében; vagy
b)
a terminológia egységesítése és a fogalommeghatározások kialakítása az ÁÉKBV és a kapcsolódó kérdések vonatkozásában megalkotott további jogszabályokkal összhangban.
Az első albekezdésben említett intézkedéseket a 112. cikk (2), (3) és (4) bekezdésével összhangban és a 112a. és 112b. cikkben foglalt feltételekre is figyelemmel, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén fogadják el.”
39.
A 112. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„112. cikk
(1) A Bizottság munkáját a 2001/528/EK bizottsági határozattal létrehozott európai értékpapír-bizottság segíti.
(2) A Bizottságnak a 12., 14., 23., 33., 43., 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. és 111. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására adott felhatalmazás a 2011. január 4-től kezdődő négyéves időtartamra szól. A Bizottság legalább hat hónappal a négyéves időtartam lejárta előtt jelentést készít az átruházott hatáskörökről. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács a 112a. cikk szerint nem vonja vissza a felhatalmazást, akkor az a korábbinak megfelelő időtartamra automatikusan meghosszabbodik.
(3) Amint a Bizottság elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, erről egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(4) A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására való felhatalmazására a 112a. és 112b. cikkben megállapított feltételeket kell alkalmazni.”
40.
A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
„112a. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12., 14., 23., 33., 43., 51., 60., 61., 62., 64., 75., 78., 81., 95. és 111. cikkben említett felhatalmazást.
(2) Annak az intézménynek, amely belső eljárást indított annak eldöntése érdekében, hogy vissza kívánjon-e vonni valamely felhatalmazást, arra kell törekednie, hogy a végső határozat meghozatala előtt ésszerű időn belül tájékoztassa arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve az esetleges visszavonás tárgyát képező felhatalmazást.
(3) A visszavonásról szóló határozattal megszűnik az abban megjelölt felhatalmazás. A határozat azonnal vagy az abban megállapított későbbi időpontban lép hatályba. A határozat a már hatályos, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét nem érinti. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
112b. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács a felhatalmazáson alapuló jogi aktusról szóló értesítés időpontját követő három hónapos időtartamon belül kifogást emelhet azzal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbítható.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett időtartam lejártával sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni, és az az abban megállapított időpontban hatályba lép.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktust az említett időtartam letelte előtt kihirdethetik az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és az az említett időtartam letelte előtt hatályba léphet, amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács értesítette a Bizottságot arról, hogy nem szándékozik kifogást emelni.
(3) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács az (1) bekezdésben említett időtartamon belül kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, akkor az nem lép hatályba. Az EUMSz. 296. cikkével összhangban a kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.”
12. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2014. január 1-jéig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben megállapítja, hogy az EFH benyújtotta-e az ezen irányelv szerinti szabályozástechnikai és végrehajtási standardtervezeteket, valamint hogy azok benyújtása kötelező-e vagy opcionális, és adott esetben megfelelő javaslatokat tesz.
13. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti, és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ezen irányelv 1. cikke 1. és 2. pontjának, 2. cikke 1. pontja a) alpontjának, 2. cikke 2., 5., 7., pontjának és 11. pontja b) alpontjának, 3. cikke 4. pontjának és 6. pontja a) és b) alpontjának, 4. cikke 1. pontja a) alpontjának és 4. cikke 3. pontjának, 5. cikke 5. pontja a) alpontjának, valamint 5. pontja b) alpontja első albekezdésének, továbbá 6. pontjának, 8. és 9. pontjának (összefüggésben a 2003/71/EK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésével), a 10. pontjára, a 11. pontja a) és b) alpontjának, valamint a 12. pontjának, a 6. cikk 1. pontjának (összefüggésben a 2004/39/EK irányelv 5. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével), 3. pontjának, az 5. pontja a) alpontjának, a 10., 13., 14. és 16. pontjának a 17. pontja a) és b) alpontjának, a 18. pontjának, a 19. pontjának (összefüggésben a 2004/39/EK irányelv 53. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével), a 21. pontja a) és b) alpontjának, a 23. pontja b9 alpontjának, a 24., 25. és 27 pontjának, a 7. cikk 12. pontja a) alpontjának, 13., 14., 15. és 17. pontjának, 9. cikke 1. pontja a) alpontjának, és 2., 3., 4., 10., 11., 12., 15., 16., 17., 18., 20., 29., és 32. pontjának, valamint a 33. pontja a) és b) alpontjának, a 33. pontja d) iv. alpontjának, a 34. és 35. pontjának, a 36. pontja b) ii. alpontjának, a 27. pontja b) alpontjának, a 38. és 39. pontjának, a 10. cikk 2. pontjának és 3. pontja a) alpontjának és 4. pontjának, a 11. cikk 2., 4., 11, 14., 19 és 31. pontjának, a 11. cikk 32. pontja b) alpontjának e tekintetben, a 2009/65/EK irányelv 101. cikke (8) bekezdésének és az ezen irányelv 11. cikkének 33., 34., és 36. pontjának 2011. december 31-ig megfeleljenek. A tagállamok a Bizottság számára megküldenek egy táblázatot ennek az irányelvnek a rendelkezései és az általuk kibocsátott nemzeti rendelkezések közötti megfelelésről.
Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
15. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2010. november 24-én.