KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 744/2010
af 18. august 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, for så vidt angår kritiske anvendelser af haloner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 af 16. september 2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), særlig artikel 13, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Halon 1301, halon 1211 og halon 2402 (i det følgende benævnt »haloner«) er ozonnedbrydende stoffer, som er opført på listen over kontrollerede stoffer i gruppe III i bilag I til forordning (EF) nr. 1005/2009. Produktion af dem i medlemsstaterne har i overensstemmelse med Montrealprotokollen været forbudt siden 1994. Imidlertid er de fortsat tilladt til kritiske anvendelser som anført i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(2)
Som krævet i artikel 4, stk. 4, nr. iv), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (2), har Kommissionen gennemgået forordningens bilag VII. Kommissionen har i den forbindelse vurderet de aktuelle anvendelser af haloner og set på, om der findes og indføres teknisk og økonomisk gennemførlige alternativer eller teknologier, der er acceptable ud fra et miljø- og sundhedssynspunkt (i det følgende benævnt »alternativer«). I mellemtiden er forordning (EF) nr. 2037/2000 blevet erstattet af forordning (EF) nr. 1005/2009, idet bilag VII til forordning (EF) nr. 2037/2000 uændret er blevet til bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(3)
Gennemgangen har afdækket nogle uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes fortolkninger af, hvilke anvendelser af haloner der er kritiske som beskrevet i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009. De enkelte anvendelser af haloner bør derfor beskrives mere udførligt med nøje angivelse af udstyrets eller anlæggets kategori, formålet med anvendelsen, typen af halonbrandslukningsudstyr eller -anlæg og halontypen.
(4)
Gennemgangen har også vist, at haloner med få undtagelser ikke længere er nødvendige for at opfylde behovene for brandsikring i nye konstruktioner af udstyr og nye anlæg, og at der nu rutinemæssigt installeres alternativer. Der vil dog fortsat være behov for halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg i visse former for udstyr, som er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner.
(5)
Gennemgangen har tillige vist, at haloner er under udskiftning eller med tiden vil kunne udskiftes med alternativer til rimelige omkostninger til de fleste brandsikringsformål, uanset om de er indbygget i eksisterende udstyr og anlæg eller i udstyr, der produceres til eksisterende konstruktioner.
(6)
På baggrund af den øgede disponibilitet og indførelse af alternativer er det derfor hensigtsmæssigt for hver anvendelse at fastsætte udløbsdatoer, hvorefter anvendelse af haloner i nyt udstyr og nye anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, og installationen af halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg derfor ikke længere er tilladt. I forbindelse med definitionen af »nyt udstyr« og »nye anlæg« bør der tages behørigt hensyn til, i hvilken fase af udstyrets og anlæggets livscyklus konstruktionen af det rum, hvor der er behov for brandbeskyttelse, reelt fastlægges.
(7)
For hver anvendelse er det også hensigtsmæssigt at fastsætte slutdatoer, hvorefter anvendelsen af haloner i brandslukkere og brandslukningsanlæg i alt udstyr og alle anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, uanset om de findes i eksisterende udstyr og eksisterende anlæg eller i udstyr, der produceres eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner. Anvendelse af haloner vil derefter ikke længere være tilladt, og alle halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg bør udskiftes, omstilles eller tages ud af brug inden slutdatoen, jf. artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2009.
(8)
Udløbsdatoerne bør afpasses efter, om alternativer står til rådighed for nyt udstyr og nye anlæg, og hindringerne for disses indførelse. Om fornødent bør der også afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle alternativer, samtidig med at der tilskyndes til at udvikle disse. For luftfartøjer gælder det, at da civil luftfart reguleres på internationalt niveau, bør der tages behørigt hensyn til initiativerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) vedrørende installation og anvendelse af haloner i brandslukkere om bord på luftfartøjer.
(9)
Slutdatoerne bør desuden give tilstrækkelig tid til, at aktiviteterne til erstatning eller omstilling af halonudstyr eller -anlæg kan afsluttes som led i rutinemæssige eller planlagte vedligeholdelses- eller opgraderingsprogrammer uden unødigt at påvirke driften af udstyret eller anlægget og uden at medføre uforholdsmæssigt høje omkostninger. Der bør desuden tages hensyn til det nødvendige tidsrum for at opnå en eventuel certificering, tilladelse eller godkendelse, som kan være påkrævet med henblik på at installere alternativer i det pågældende udstyr eller anlæg.
(10)
For de fleste anvendelser af nyt udstyr og nye anlæg, hvor halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg ikke længere er påkrævet eller ikke længere installeres, bør 2010 fastsættes som udløbsdato. 2011 bør dog fastsættes som udløbsdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og luftfartøjer, hvor alternativer nu anses for at være til rådighed, men som ikke er indført i forbindelse med udviklingsprogrammer, der nærmer sig afslutningen, og for hvilke tilpasninger muligvis ikke længere er teknisk og økonomisk gennemførlige. 2014 bør fastsættes som udløbsdato for luftfartøjsmotornaceller og bærbare brandslukningsanvendelser i kabiner, hvilke vil være i overensstemmelse med tidsrammen for ICAO's forventede gennemførelse af en tilsvarende begrænsning. 2018 bør fastsættes som udløbsdato for anvendelser i luftfartøjers lastrum, hvor der endnu ikke er udpeget alternativer, men hvor det med rimelighed kan forventes, at den videre forskning og udvikling vil frembringe alternativer inden denne dato med henblik på installation i nye luftfartøjer, for hvilke der ansøges om typecertificering.
(11)
For mange anvendelser bør der fastsættes slutdatoer mellem 2013 og 2025 alt efter, hvor stor en teknisk og økonomisk udfordring det er at erstatte haloner eller omstille udstyr og anlæg. Disse slutdatoer bør give tilstrækkelig tid til at erstatte halon i forbindelse med rutinemæssige vedligeholdelsesprogrammer for hovedparten af udstyr og anlæg, hvor der nu står alternativer til rådighed. 2030 eller 2035 bør fastsættes som slutdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og militære skibe, hvor erstatningen af halon sandsynligvis kun er teknisk og økonomisk gennemførlig som led i en planlagt opgradering af udstyr eller ombygningsprogrammer, og for hvilke yderligere forskning og udvikling kan være påkrævet i nogle medlemsstater med henblik på at verificere alternativernes egnethed.
(12)
For nogle anvendelser i eksisterende militære køretøjer, eksisterende militære overfladeskibe, eksisterende militære ubåde, eksisterende militære luftfartøjer og anvendelser, der er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner, er der endnu ikke udpeget alternativer. Det kan dog med rimelighed forventes, at en stor del af det pågældende udstyr har nået afslutningen på dets levetid i 2040, eller at der ved yderligere forskning og udvikling er fundet alternativer på det tidspunkt. Derfor bør 2040 fastsættes som en rimelig slutdato for disse anvendelser.
(13)
For brandslukningsanlæg i lastrum, motornaceller og hjælpekraftaggregater om bord på eksisterende civile luftfartøjer eller på dem, der produceres i overensstemmelse med en eksisterende typecertificering, er der endnu heller ikke udpeget alternativer. Derudover vil et betydeligt antal civile luftfartøjer fortsat blive produceret med og være afhængige af haloner til disse anvendelser i en overskuelig fremtid. Selv om det accepteres, at betydelige tekniske, økonomiske og forskriftsmæssige bindinger har indflydelse på erstatningen af haloner til disse anvendelser, er det også hensigtsmæssigt - i lyset af usikkerheden vedrørende disponibiliteten på lang sigt af genvundne haloner og behovet for yderligere forskning og udvikling med henblik på at udpege og udvikle holdbare alternativer - at fastsætte 2040 som en rimelig slutdato.
(14)
Bilag VI, herunder tidsfristerne for udfasning af de kritiske anvendelser, vil blive taget op til overvejelse for at tage højde for den løbende forskning og udvikling af alternativer og nye oplysninger om deres disponibilitet. Endvidere kan der indrømmes fritagelser fra slutdatoer og udløbsdatoer i specifikke tilfælde, hvor det dokumenteres, at der ikke står alternativer til rådighed.
(15)
Forordning (EF) nr. 1005/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009 affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. august 2010.
A BIZOTTSÁG 744/2010/EU RENDELETE
(2010. augusztus 18.)
az ózonréteget lebontó anyagokról szóló 1005/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a halonok kritikus felhasználásai tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2009. szeptember 16-i 1005/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 13. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A halon 1301, a halon 1211 és a halon 2402 (a továbbiakban: halonok) olyan ózonréteget lebontó anyagok, amelyek a szabályozott anyagoknak az 1005/2009/EK rendelet I. melléklete szerinti jegyzékében a III. csoportban szerepelnek. A Montreali Jegyzőkönyv követelményeivel összhangban gyártásuk a tagállamokban már 1994 óta tilos. Felhasználni ugyanakkor az 1005/2009/EK rendelet VI. mellékletében megjelölt kritikus alkalmazásokban továbbra is szabad őket.
(2)
Az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2000. június 29-i 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 4. cikke (4) bekezdésének iv. pontjában foglalt kötelezettségének eleget téve a Bizottság felülvizsgálta az említett rendelet VII. mellékletét. Ebből a célból értékelte a halonok jelenlegi felhasználását és a környezetvédelmi és egészségügyi szempontból elfogadható, műszakilag és gazdaságilag kivitelezhető alternatívák és technológiák (a továbbiakban: alternatívák) rendelkezésre állását és bevezetését. Mindeközben a 2037/2000/EK rendelet helyébe az 1005/2009/EK rendelet lépett, és a 2037/2000/EK rendelet VII. mellékletének szövege változtatás nélkül átkerült az 1005/2009/EK rendelet VI. mellékletébe.
(3)
A felülvizsgálat megállapításai szerint a tagállamok több tekintetben eltérően értelmezik, hogy az 1005/2009/EK rendelet VI. melléklete alkalmazásában a halonok mely felhasználásai minősülnek kritikusnak A halonok felhasználásait ezért indokolt részletesebben, a berendezés vagy létesítmény kategóriájának, a felhasználás céljának, a halonos tűzoltó készülék típusának és a halon típusának egyértelmű megadásával meghatározni.
(4)
A felülvizsgálat során fény derült továbbá arra, hogy - kevés kivétellel - az új kialakítású berendezések és az új létesítmények esetében a halonok már nem szükségesek a tűzvédelmi követelmények teljesítéséhez, és az alternatívákat mára elkezdték rutinszerűen bevezetni. A halonos tűzoltó készülékek és tűzvédelmi rendszerek azonban a jövőben is szükségesek lesznek néhány olyan berendezésben, amelyet a meglévő kialakításokat követve gyártanak, illetőleg fognak gyártani.
(5)
A felülvizsgálat arra is rámutatott, hogy mind a meglévő berendezések és a meglévő létesítmények, mind a meglévő kialakításokat követve gyártott berendezések tűzvédelmi alkalmazásainak többsége esetében már folyamatban van vagy idővel ésszerű költségek mellett lehetségessé válik az alternatívák bevezetése.
(6)
Ennek megfelelően, figyelemmel az alternatívák egyre nagyobb mértékű rendelkezésre állására és alkalmazására, helyénvaló minden alkalmazás esetében meghatározni egy-egy úgynevezett részhatáridőt, amelyet követően a halonoknak az új berendezésekben és az új létesítményekben való használata nem minősül kritikus felhasználásnak, ezért a halonos tűzoltó készülékek vagy tűzvédelmi rendszerek beszerelése nem engedhető meg. Az „új berendezés” és az „új létesítmény” fogalmának meghatározása során kellő mértékben figyelembe indokolt venni a berendezés, illetve létesítmény életciklusának azon szakaszát, amelyben a tűzvédelmet igénylő tér jellemzői véglegessé válnak.
(7)
Helyénvaló emellett minden alkalmazás esetében meghatározni egy-egy úgynevezett véghatáridőt is, amelyet követően a halonok alkalmazása már egyetlen berendezés vagy létesítmény tűzoltó készülékeiben és tűzvédelmi rendszereiben - köztük a meglévő berendezésekben és a meglévő létesítményekben, továbbá azokban a berendezésekben, amelyeket a meglévő kialakításokat követve gyártanak vagy fognak gyártani - sem minősül kritikus felhasználásnak. A halonok felhasználása tehát nem lesz megengedett, és az 1005/2009/EK rendelet 13. cikke (3) bekezdésének megfelelően a véghatáridőig minden halonos tűzoltó készüléket és tűzvédelmi rendszert át kell alakítani, használaton kívül kell helyezni vagy helyettük új készülékeket, illetőleg rendszereket kell üzembe állítani.
(8)
A részhatáridők meghatározása során indokolt figyelembe venni az új berendezésekben és az új létesítményekben alkalmazható alternatívák rendelkezésre állását és a bevezetésüket gátló tényezőket. Amennyiben ez szükséges, a részhatáridőknek elegendő időt kell biztosítaniuk az alternatívák kifejlesztésére, és ösztönözniük kell az ilyen célú fejlesztéseket. A légi járművek esetében, mivel a légi közlekedés nemzetközi szinten van szabályozva, kellő mértékben figyelembe indokolt venni a halonoknak a légi járművek tűzoltó készülékeiben való alkalmazására vonatkozóan a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) által tett kezdeményezéseket.
(9)
A véghatáridőknek kellő időt indokolt biztosítaniuk ahhoz, hogy a halonok alternatíváinak bevezetése és a szükséges átalakítások elvégezhetők legyenek a berendezések és a létesítmények tervszerű karbantartására és korszerűsítésére irányuló programok keretében, és ne befolyásolják indokolatlan mértékben a berendezések és a létesítmények üzemét, miközben túlzott költségekkel sem járnak. A véghatáridőknek indokolt továbbá tekintettel lenniük az alternatíváknak a szóban forgó berendezésekben vagy létesítményekben való alkalmazása esetleges tanúsításának, engedélyezésének vagy jóváhagyásának időszükségletére is.
(10)
Az új berendezések és az új létesítmények alkalmazásainak többsége esetében, ha a halonos tűzoltó készülékek és tűzvédelmi rendszerek már nem szükségesek, vagy azokat már nem alkalmazzák, a részhatáridőt indokolt 2010-ben megállapítani. A részhatáridőt ugyanakkor 2011-ben indokolt megállapítani a katonai szárazföldi és légi járművek egyes olyan alkalmazásaira vonatkozóan, amelyek esetében ugyan úgy tekinthető, hogy az alternatívák már rendelkezésre állnak, de ezeket az alternatívákat a befejezés előtt álló fejlesztési programokban még nem vették figyelembe, és a módosítás műszakilag és gazdaságilag most már nem lenne megvalósítható. Az ICAO által bevezetendő hasonló korlátozások várható időütemezéséhez igazodva a részhatáridőt 2014-ben indokolt megállapítani a légi járművek hajtóműgondoláiban alkalmazott helyhez kötött tűzoltó rendszerek, valamint a légi járművek utasterében alkalmazott hordozható tűzoltó készülékek esetében. A részhatáridőt 2018-ban indokolt megállapítani a légi járművek raktereinek alkalmazásaira vonatkozóan, amelyek esetében alternatívák ugyan még nem ismeretesek, de ésszerűen várható, hogy akkorra a további kutatás és fejlesztés eredményeképpen rendelkezésre fognak állni olyan alternatívák, amelyek már beszerelhetők lesznek a típusalkalmassági tanúsításra beterjesztett légi járművekbe.
(11)
Az alkalmazások egy jelentős része esetében a véghatáridőt legkorábban 2013-ban, legkésőbb 2025-ben indokolt megállapítani attól függően, hogy az átalakítások és a halonok alternatíváinak bevezetése műszaki és gazdasági szempontból milyen mértékű kihívást jelentenek. E véghatáridők révén helyénvaló elegendő időt biztosítani ahhoz, hogy azon berendezések és létesítmények többsége esetében, amelyekhez már állnak rendelkezésre alternatívák, a halonok a tervszerű karbantartási programok keretében felválthatók legyenek más alkalmazásokkal. A véghatáridőt 2030-ban, illetőleg 2035-ben indokolt megállapítani a katonai szárazföldi járművek és hajók egyes olyan alkalmazásai esetében, amelyekben a halonok alternatíváinak bevezetése műszaki és gazdasági szempontból ésszerűen csak a tervszerű berendezés-korszerűsítési és felújítási programok keretében lehetséges, és amelyekben egyes tagállamokban az alternatívák alkalmasságának ellenőrzése további kutatást és fejlesztést igényelhet.
(12)
A meglévő katonai szárazföldi járművek, a meglévő katonai felszíni hajók, a meglévő katonai tengeralattjárók, a meglévő katonai légi járművek, valamint a felsorolt kategóriákba tartozó olyan járművek esetében, amelyeket meglévő kialakításokat követve gyártanak vagy fognak gyártani, egyes alkalmazásokra vonatkozóan még nem ismeretesek alternatívák. Ésszerűen várható ugyanakkor, hogy 2040-re az érintett berendezések nagy része eléri hasznos élettartamának végét, vagy a további kutatás és fejlesztés eredményeként már fognak hozzá rendelkezésre állni alternatívák. Ezért ezen alkalmazások esetében ésszerű véghatáridőként a 2040. évet célszerű kitűzni.
(13)
Nem ismeretesek még alternatívák a meglévő polgári légi járművek és az azon polgári légi járművek raktereiben, hajtóműgondoláiban és segédhajtóműveiban alkalmazott tűzvédelmi rendszerek esetében sem, amelyeket meglévő kialakításokat követve gyártanak. Előreláthatóan a jövőben is nagy számban készülnek majd olyan légi járművek, amelyek ezekben az alkalmazásokban halon felhasználását igénylik. Annak tudomásul vételével, hogy a szóban forgó alkalmazásokban a halon helyettesítését jelentős műszaki, gazdasági és szabályozási jellegű nehézségek akadályozzák, az újrafeldolgozott halonok hosszú távú rendelkezésre állásával kapcsolatos bizonytalanságokra és a megfelelő alternatívák azonosításához és kifejlesztéséhez szükséges további kutatásra és fejlesztésre való tekintettel ésszerű véghatáridőként szintén a 2040. évet célszerű kitűzni.
(14)
Az alternatívákra irányuló folyamatos kutatás és fejlesztés és a rendelkezésre állásukra vonatkozó új információk figyelembevétele érdekében a Bizottság a VI. mellékletet és a benne a kritikus felhasználások megszüntetésére vonatkozóan megállapított határidőket rendszeresen felül fogja vizsgálni. Emellett olyan konkrét esetekben, amikor bizonyítottan nem áll rendelkezésre alternatíva, lehetőség van a vég- és a részhatáridőktől való eltérés engedélyezésére.
(15)
Az 1005/2009/EK rendeletet ezért mindezeknek megfelelően módosítani kell.
(16)
A rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak az 1005/2009/EK rendelet 25. cikkének (1) bekezdése szerinti bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1005/2009/EK rendelet VI. melléklete helyébe e rendelet melléklete lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. augusztus 18-án.