KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 23. februar 2011
om Grækenlands statsstøtte C 48/08 (ex NN 61/08) til Ellinikos Xrysos SA
(meddelt under nummer K(2011) 1006)
(Kun den græske tekst er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/452/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Kommissionens beslutning om at indlede proceduren i artikel 108, stk. 2, i TEUF (1) vedrørende støtteforanstaltning C 48/08 (ex N 61/08) (2),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser, under henvisning til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I SAGSFORLØB
(1)
Den 9. juli 2007 modtog Kommissionen en klage med påstand om, at Grækenland havde truffet to statsstøtteforanstaltninger til fordel for Ellinikos Xrysos SA (i det følgende benævnt: »Ellinikos Xrysos«). Efter udveksling af oplysninger indledte Kommissionen den 10. december 2008 en formel undersøgelsesprocedure vedrørende de påståede foranstaltninger.
(2)
Grækenland fremsatte den 23. februar 2009 sine bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede undersøgelsesproceduren.
(3)
Beslutningen om indledning af undersøgelsesproceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 10. marts 2009 (3). Fire interesserede parter fremsatte bemærkninger: Ellinikos Xrysos, modtageren af den påståede støtte, den 10. april 2009, European Goldfields Ltd, hovedaktionæren i Ellinikos Xrysos, den 10. april 2009, Kassandra-minernes fagforeninger den 2. april 2009, Hellenic Mining Watch, en græsk organisation, der har til formål at beskytte miljøet og offentligheden mod de negative følger af minedrift og sikre den nationale velstand (4), den 6. april 2009.
(4)
Bemærkningerne blev videresendt til Grækenland ved brev af 6. maj og 7. juli 2009. Grækenland svarede på de interesserede parters bemærkninger ved brev af 3. juni, 20. juli og 23. september 2009.
(5)
Kommissionen anmodede den 19. juni og 11. december 2009 og den 22. april 2010 om yderligere oplysninger fra de græske myndigheder, og Grækenland og Ellinikos Xrysos besvarede disse anmodninger ved brev af 23. og 29. juli 2009 samt 15. januar, 11. og 12. februar, 4. maj og 27. maj 2010. En yderligere uformel udveksling af oplysninger fandt sted pr. e-mail i maj 2010 mellem repræsentanter for Kommissionen og de græske myndigheder. Der blev afholdt møder mellem repræsentanterne for Kommissionen og de græske myndigheder den 11. februar 2009 og den 24. juni 2010 og mellem repræsentanterne for Kommissionen og den påståede støttemodtager den 2. februar og den 26. juni 2009.
II DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN
II.a. BAGGRUNDSORIENTERING OM MINERETTIGHEDER OG DRIFTSTILLADELSER
(6)
En minerettighed er retten til at få adgang til en grund og udnytte den til minedrift enten under jorden (grubedrift) eller i åbne brud (dagbrud) for at udvinde den mineralmalm, der kan være aflejret heri. Minerettigheden overføres som en integrerende del af den ejendom, hvor der skal udøves minedrift.
(7)
En minerettighed adskiller sig fra en minedriftstilladelse, der er en licens til at udøve minedrift. Den meddeles af de kompetente myndigheder efter en vurdering af de gennemførlighedsrapporter og miljøundersøgelser, der er blevet forelagt. I det foreliggende tilfælde havde udviklingsministeriet på tidspunktet for salget i 2003 meddelt minedriftstilladelser.
II.b. STØTTEMODTAGEREN
(8)
Ellinikos Xrysos er et stort græsk mineselskab, der er aktivt inden for guld-, kobber-, bly-, sølv- og zinkminedrift. I 2009 havde selskabet en omsætning på 44,7 mio. EUR (med et resultat efter skat på 1,7 mio. EUR) og ca. 350 medarbejdere. På tidspunktet for de pågældende støtteforanstaltninger (jf. punkt 11 og 16-18) var Ellikinos Xrysos en stor virksomhed, fordi den var knyttet til en stor virksomhed. Kommissionens henstilling 2003/361/EC af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder fastsætter følgende (5): a) kategorien mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (SMV'er) omfatter virksomheder, som beskæftiger under 250 personer, og som har en årlig omsætning på ikke over 50 mio. EUR og/eller en årlig samlet balance på ikke over 43 mio. EUR (bilaget, afsnit 1, artikel 2, 1); b) for at få udskilt de grupper af virksomheder, hvis økonomiske magt overstiger en reel SMV's økonomiske magt, fra SMV-kategorien, bør man sondre mellem, om de er uafhængige eller ej (betragtning 9); c) ved »uafhængig virksomhed« forstås enhver virksomhed, der ikke betegnes som en tilknyttet virksomhed (bilaget, afsnit 1, artikel 3, 1); og d) ved »tilknyttet virksomhed« forstås en virksomhed, hvori en anden virksomhed besidder flertallet af de stemmerettigheder, der er tillagt aktionærerne eller deltagerne (bilaget, afsnit 1, artikel 3, 3, a)). I det foreliggende tilfælde var 53,3 % af aktierne i Ellikinos Xrysos (160 000 aktier af i alt 300 000) i december 2003 (tidspunktet for salget i 2003) ejet af selskabet Greek Mines SA, et datterselskab af virksomheden Aktor SA. Aktors to seneste årsomsætninger, dvs. i 2001 og 2002, var på henholdsvis 120,9 mio. EUR og 302,6 mio. EUR. Endvidere beløb Aktors seneste årlige samlede balancer sig til henholdsvis 151,9 mio. EUR og 260 mio. EUR (6). På grundlag af disse tal må Aktor betegnes som en stor virksomhed. Ellikinos Xrysos var således en stor virksomhed på det tidspunkt, hvor de pågældende støtteforanstaltninger blev gennemført.
(9)
De nuværende aktionærer i Ellikinos Xrysos er European Goldfields Greece BV (65 % af aktiekapitalen), Hellas Gold BV (30 % af aktiekapitalen) og Aktor SA, et græsk bygge- og energiselskab (5 % af aktiekapitalen). European Goldfields Greece BV og Hellas Gold BV er datterselskaber i European Goldfields Ltd, et canadisk selskab, der beskæftiger sig med erhvervelse, udvinding og udvikling af mineanlæg på Balkan.
(10)
Ellikinos Xrysos ejer og driver Kassandra-minerne. Ellikinos Xrysos købte minerne og de dertil knyttede minerettigheder af den græske stat i december 2003. Kassandra-minerne ligger i det nordlige Grækenland. De omfatter guldminerne i Olympias og Skouries og kobber- og zinkminerne i Stratoni.
(11)
Før 2003 var Kassandra-minerne ejet af selskabet TVX Hellas SA, der i 1995 havde erhvervet dem af den græske stat ved en offentlig udbudsprocedure for 11 mia. GRD (ca. 39,8 min EUR) (7).
(12)
I 2002 annullerede det græske statsråd Kassandra-minernes tilladelser til minedrift og forarbejdning af guld, navnlig Olympias- og Stratoni-minens tilladelser. Olympias-minens tilladelser til minedrift og forarbejdning af guld blev annulleret af miljøhensyn, der blev anset for tungtvejende. Stratoni-minens driftstilladelse blev annulleret, fordi den græske stat havde udstedt den på et ulovligt grundlag gennem en myndighed, der ikke havde kompetence til at gøre det.
(13)
Som følge af statsrådets annullering udstedte udviklingsministeriet, der havde kompetence på området, to bekendtgørelser vedrørende Stratoni: 1) den 7. januar 2003 en bekendtgørelse om afbrydelse af driften i Stratoni; og 2) den 29. januar 2003 en bekendtgørelse om vedtagelse af supplerende sikkerhedsforanstaltninger i Stratoni. Den 18. februar 2003 udstedte Udviklingsministeriet i overensstemmelse med statsrådets annulleringsafgørelse en anden bekendtgørelse, der gav tilladelse til at påbegynde drift i Stratoni, og annullerede ministeriets tidligere bekendtgørelser af 7. og 29. januar 2003. Bekendtgørelsen af 18. februar 2003 var gyldig på det tidspunkt, hvor minerne blev solgt til Ellinikos Xrysos.
(14)
Også som følge af ovennævnte annullering af Kassandra-minernes tilladelser til minedrift og forarbejdning af guld indstillede Kinross (et canadisk mineselskab), der var ejer af TVX Hellas, sin finansiering af hensyn til selskabets værdi for aktionærerne (»shareholder value«). Dette tvang TVX Hellas til at indgive konkursbegæring.
II.c. FORANSTALTNING 1: SALGSPRIS UNDER MARKEDSVÆRDIEN
(15)
Den 12. december 2003 overdrog TVX Hellas Kassandra-minerne til den græske stat for 11 mio. EUR som led i en udenretslig aftale; i den forbindelse blev der foretaget en modregning af gensidige krav (TVX Hellas' krav mod Grækenland beløb sig til 293,5 mio. EUR). Samme dag solgte den græske stat Kassandra-minerne til Ellikinos Xrysos for 11 mio. EUR uden en forhåndsvurdering af aktiverne eller en offentlig udbudsprocedure. Salget omfattede: a) Stratoni-, Skouries- og Olympias-minen samt de hertil knyttede minerettigheder; b) grunden, c) mineralreserver og d) anlægsaktiver (mine- og forarbejdningsudstyr), boliger til de ansatte og industribygninger). Ifølge de græske myndigheder var formålet med foranstaltningen at finde en ejer, som var villig til at drive minerne og dermed sikre beskæftigelsen og beskytte miljøet.
II.d. FORANSTALTNING 2: FRITAGELSE FOR AFGIFTER OG REDUCEREDE JURIDISKE OMKOSTNINGER
(16)
Grækenland solgte Kassandra-minerne til Ellikinos Xrysos ved en kontrakt mellem de to parter, der blev stadfæstet ved lov nr. 3220/2004 (8). I henhold til denne lov var Ellikinos Xrysos fritaget for enhver form for afgift. Endvidere blev de juridiske og andre omkostninger nedsat til kun 5 % af det faktiske beløb, der normalt skulle have været betalt. Ifølge de græske myndigheder var formålet med foranstaltningen at skabe et incitament for potentielle købere, idet værdien af minerne var negativ.
(17)
I henhold til græsk lov (9) er afgiften på overdragelse af fast ejendom 7 % af værdien af den overdragede ejendom op til 15 000 EUR og 9 % af restbeløbet. Ifølge den græske minelov (10) er den særlige afgift på overdragelse af minerettigheder endvidere 5 % af værdien af den overførte rettighed (dvs. værdien af minen).
(18)
I denne afgørelse er Kommissionen nået frem til et samlet støttebeløb på 15,34 mio. EUR for foranstaltning 1 og 2 efter at have undersøgt:
a)
værdien af de tre individuelle miner (Stratoni, Olympias and Skouries), der udgør Kassandra-minerne, på grundlag af de økonomiske faktorer, der gjaldt på salgstidspunktet, samt disse miners driftsmæssige stand (jf. den detaljerede analyse i punkt 63-79)
b)
værdien af den grund, som Kassandra-minerne ligger på, som beregnet i en vurderingsrapport (jf. punkt 19) og sammenlignet med den pris, der blev betalt for størstedelen af denne grund ved en offentlig udbudsprocedure i 1995 (jf. den detaljerede analyse i punkt 80-85)
c)
værdien af de mineralreserver, som Ellikinos Xrysos erhvervede ved salget i 2003, baseret på den samme vurderingsrapport (jf. den detaljerede analyse i punkt 91-97)
d)
størrelsen af de skyldige afgifter, som Ellinikos Xrysos var fritaget for i salgskontrakten (jf. den detaljerede analyse i punkt 118-124).
(19)
I beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren af 10. december 2008 satte Kommissionen spørgsmålstegn ved, om Grækenland havde solgt Kassandra-minerne til Ellikinos Xrysos til markedsværdien, idet salget foregik uden en offentlig udbudsprocedure eller en uafhængig vurdering af aktiverne, og om et sådant salg under markedsværdien var foreneligt med TEUF. Der blev henvist til en vurderingsrapport vedrørende Kassandra-minernes aktiver, som var blevet udarbejdet på vegne af European Goldfields, en aktionær i Ellikinos Xrysos. Ifølge denne rapport var markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver 500 mio. USD (svarende til 411 mio. EUR den 30. juni 2004 på grundlag af omregningskursen denne dag på 1,2155 USD/EUR (11). Rapporten (i det følgende benævnt »Behre Dolbear-rapporten«) blev udsendt af Behre Dolbear International Ltd, en »fremtrædende international konsulentvirksomhed inden for mineralindustrien« ifølge European Goldfields (12).
(20)
Kommissionen satte også spørgsmålstegn ved, om afgiftsfritagelsen og de reducerede juridiske omkostninger udgjorde en lettelse af de finansielle forpligtelser over for staten, som var forenelig med TEUF.
III BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND OG ANDRE INTERESSEREDE PARTER
III.a. BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND OG STØTTEMODTAGEREN
(21)
Bemærkningerne fra Grækenland og støttemodtageren overlapper i vidt omfang hinanden, og Kommissionen vil derfor redegøre for dem under ét i punkt 22-31.
(22)
Ifølge de græske myndigheder og støttemodtageren optrådte Grækenland kun som formidler i forbindelse med salget i 2003, fordi TVX Hellas, der var under konkursbehandling, ikke kunne sælge minerne direkte til Ellinikos Xrysos. De hævder også, at Grækenland aldrig har ejet minerne og ikke modtog penge fra salget i 2003, eftersom de 11 mio. EUR blev betalt direkte til TVX Hellas. De anfører også, at salgstransaktionen i 1995 fandt sted mellem TVX Hellas og den tidligere ejer, et privat selskab, som var under konkursbehandling, og at der derfor ikke var nogen statsmidler involveret i salget i 2003.
(23)
Endvidere hævder de græske myndigheder og støttemodtageren, at Kassandra-minernes markedsværdi på salgstidspunktet var reduceret eller endog negativ på grund af den langvarige afbrydelse af driften og annulleringen af minedriftstilladelserne. Minernes negative markedsværdi kunne også ses af, at Kinross, der var ejer af TVX Hellas og markedsøkonomisk operatør, tillagde minerne en negativ værdi, da selskabet led betydelige tab på grund af sin investering. De hævder, at den positive pris, som Ellikinos Xrysos, der også er et privat selskab, betalte, var begrundet i kontraktens annulleringsklausul, der eliminerede køberens risiko. Derudover hævder de, at en grund, som er erhvervet af et mineselskab, kun kan benyttes til mineaktiviteter og ikke har en markedsværdi, fordi den græske lovgivning prioriterer mineaktiviteter i sådanne områder. De fremfører derfor, at nedsættelsen af minerettighedernes værdi, på grund af den langvarige afbrydelse af driften og annulleringen af minedriftstilladelserne, også førte til en nedsættelse af grundens værdi. Endelig hævder de, at de guldreserver, som indgik i de aktiver, der blev solgt til Ellinikos Xrysos, i 2003 havde en negativ værdi på grund af den forholdsvis lave guldpris og de forholdsvis høje omkostninger, som er forbundet hermed, såsom transport og forarbejdning.
(24)
Med hensyn til de markedsøkonomiske kriterier, som der skal tages hensyn til i forbindelse med en transaktion, gør de græske myndigheder og støttemodtageren endvidere gældende, at sådanne kriterier også omfatter miljømæssige og sociale overvejelser, som er knyttet til selskabets image og personalets tilfredshed. Dette understøttes af, at TVX Hellas, der er en markedsøkonomisk operatør, også tog personalemæssige spørgsmål og miljøspørgsmål i betragtning ved at betale en relevant kompensation. De anfører også, at hvis man ikke solgte minerne, ville det medføre betydelige miljømæssige omkostninger på ca. 15,7 mio. EUR, som skulle afholdes af den græske stat. Samtidig anfører de, at den pris, som Ellikinos Xrysos betalte, også var begrundet i markedsøkonomiske kriterier, eftersom den svarede til den pris, som TVX Hellas, et privat selskab, forlangte. Ifølge Grækenland og støttemodtageren ville TVX Hellas have forlangt en højere pris, hvis det havde kunnet. Endvidere hævder de, at den pris, som Ellikinos Xrysos havde betalt, svarede til aktivernes bogførte værdi i årsregnskaberne for TVX Hellas. Endelig gør de gældende, at den pris, der blev betalt i forbindelse med salget i 2003, repræsenterede minernes reelle værdi, dvs. Stratoni-minens værdi, da den var den eneste, som var i drift. Med hensyn til Skouries-minen hævder Grækenland og støttemodtageren, at der aldrig har fundet nogen minedrift eller investering sted dér bortset fra den mineefterforskning, som TVX Hellas gennemførte før salget i 2003. De hævder også, at der kræves betydelige investeringer for at etablere et mineanlæg i Skouries. Af ovennævnte grunde hævder de, at salget i 2003 ikke gav Ellikinos Xrysos en fordel.
(25)
Med hensyn til Behre Dolbear-rapporten tvivler hverken Grækenland eller støttemodtageren på Behre Dolbears troværdighed. De gør dog begge indsigelser mod rapporten og hævder, at der ikke kan tages hensyn til den, fordi dens formål var at tiltrække investorers opmærksomhed, og fordi dens referencetidspunkt (juni 2004) ikke var det samme som tidspunktet for salget (december 2003). De anfører også, at minernes værdi som anslået af Behre Dolbear er knyttet til aktiverne samt de relevante minerettigheder, hvorimod Ellikinos Xrysos kun erhvervede aktiverne, idet minedriftstilladelserne senere skulle bevilges af den græske stat. Endvidere anfører de, at rapporten ikke henviser til de aktiver, der blev solgt, men til værdien af Ellikinos Xrysos som en »going concern«, og at rapporten derfor ikke er retningsgivende for værdien af de aktiver, som den græske stat solgte i december 2003. Endelig fremfører de, at Behre Dolbear i tabel 5.3 på side 37 i rapporten anslår den aktuelle nettoværdi af de næsten produktionsklare Kassandra-miner til at være negativ, dvs. - 2,59 mio. USD; derfor lå den pris, der reelt blev betalt (11 mio. EUR), over minernes markedsværdi.
(26)
Hvis man lægger Behre Dolbear-rapporten til grund, anfører Grækenland dog, at ud af de tre forskellige metoder, som der er redegjort for i rapporten, kan kun indtægtsmetoden accepteres, da den er en primær, internationalt anvendt vurderingsmetode, og kun med hensyn til vurderingsdatoen, og forudsat at minedriftstilladelserne tildeles, og at der foretages betydelige investeringer.
(27)
De græske myndigheder og støttemodtageren indrømmer, at Grækenland solgte aktiverne direkte til Ellikinos Xrysos uden en offentlig udbudsprocedure eller forhåndsvurdering på grund af det tidspres, det var under for at sikre beskæftigelsen og beskytte miljøet. De hævder også, at TVX Hellas havde fordringer på 293,5 mio. EUR mod Grækenland på grund af tab som følge af investeringer i minerne (der indstillede driften som følge af annulleringsafgørelserne i 2002) og udgifter til miljøbeskyttelse. De hævder, at der ikke var nogen klausul i salgskontrakten om det mindste antal stillinger, fordi minedrift kræver et stort antal ansatte, men endvidere er det ikke muligt at sætte konkrete tal på en forpligtelse til bevare arbejdspladser. Endelig hævder de, at hvis Kommissionen skulle fremsætte betalingspåkrav, kunne der indgives en anmodning om annullering af kontrakten, og i så fald kunne den græske stat blive bedt om at betale 11 mio. EUR tilbage til selskabet, og aktiverne kunne så blive leveret tilbage.
(28)
Endvidere hævder de græske myndigheder, at det var muligt at henvise til den værdi, der blev beregnet i forbindelse med den offentlige udbudsprocedure i 1995, og at grundens værdi kunne anses for uændret. De anfører, at den metode, der er benyttet i Behre Dolbear-rapporten (indtægtsmodellen), kan accepteres, men kun i relation til rapportens dato (30. juni 2004), og kun under forudsætning af, at minedriftstilladelserne tildeles, og at der foretages betydelige investeringer. Endelig accepterer de græske myndigheder, at Stratoni-minen på salgstidspunktet havde gyldige minedriftstilladelser og derfor var i driftsklar stand og opfyldte Behre Dolbear-rapportens klausul om et næsten produktionsklart anlæg.
(29)
Med hensyn til afgiftsfritagelsen og de reducerede juridiske omkostninger fandt den lovbestemte afgift på overdragelsen af miner ifølge støttemodtageren ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde. Ifølge Grækenland var værdien af minerne negativ, hvorfor der var behov for at skabe et incitament for potentielle købere. Grækenland gør også gældende, at artikel 173 i den græske minelov fastsætter en afgift på ca. 5 %, men kun for transaktioner »mod godtgørelse« (»με επαχθή αιτία«), hvilket vil sige transaktioner forårsaget af uheldige begivenheder, f.eks. ejerens død; denne artikel fandt derfor ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde. Endvidere anfører støttemodtageren, at salgskontrakten endnu ikke var endelig på grund af en annulleringsklausul, og at det som følge heraf ville være for tidligt at pålægge nogen form for afgift. Endelig gør støttemodtageren gældende, at de reducerede juridiske omkostninger ikke involverer statsmidler, fordi advokater er private erhvervsdrivende, og at skatten og afgifterne på deres honorarer var blevet behørigt betalt.
(30)
Grækenland erkender, at der opkræves en afgift på mellem 7 % og 9 % i forbindelse med alt salg af grunde, uanset om det drejer sig om salg af en virksomheds eller privatpersoners aktiver.
(31)
Endelig gør både Grækenland og støttemodtageren gældende, at selv hvis salget i 2003 udgjorde en støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, var dette selskab støtteberettiget i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 og de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter fra 2002, der begge fandt anvendelse på salgstidspunktet, eftersom selskabet lå i et støtteberettiget område i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF. Støttemodtageren anfører også, at selskabet kunne blive støtteberettiget i henhold til den generelle gruppefritagelsesforordning, retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse og artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, da den pågældende investering var knyttet til en sektor af vital betydning for landet. Med hensyn til afgiftsfritagelsen beløb afgiften sig ifølge støttemodtageren til 38 000 EUR; den var derfor lavere end de minimis-tærsklen (100 000 EUR over en periode på tre år) (13) og medførte ikke nogen fordel for Ellikinos Xrysos.
III.b. BEMÆRKNINGER FRA ANDRE INTERESSEREDE PARTER
(32)
Kommissionen modtog også bemærkninger til beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren fra Hellenic Mining Watch (14). Hellenic Mining Watch hævder, at Kassandra-minernes aktiver også omfatter betydelige anlægsaktiver, der øger minernes samlede værdi betragteligt, men der blev ikke taget hensyn hertil i Behre Dolbear-rapporten. Hellenic Mining Watch afviser de grunde vedrørende arbejdsløshedssituationen, der blev anført til støtte for overdragelsen af minerne uden overholdelse af de retslige procedurer, og hævder, at salgskontrakten ikke indeholdt nogen forpligtelse for Ellikinos Xrysos til at ansætte et bestemt antal eller et mindste antal arbejdstagere.
(33)
Hellenic Mining Watch afviser ligeledes de miljømæssige grunde, der blev anført til støtte for overdragelsen af minerne uden overholdelse af de retslige procedurer, og hævder, at artikel 1 i salgskontrakten fra 2003 fritager Ellinikos Xrysos for ethvert ansvar for skader på miljøet, såfremt disse skader eller årsagen til disse skader opstod inden offentliggørelsen af loven om stadfæstelse af salgskontrakten. Endelig påstår Hellenic Mining Watch, at minernes aktiver også omfatter reserver af guldholdige mineraler af betydelig værdi (80 mio. EUR), som ikke var nævnt i den salgskontrakt, der blev indgået med Ellikinos Xrysos.
(34)
Grækenland gentager i sit svar på bemærkningerne fra Hellenic Mining Watch, at Ellikinos Xrysos ikke modtog nogen statsstøtte. Grækenland gør navnlig gældende, at det hverken var ejer eller sælger af minerne, men kun formidler i forbindelse med en transaktion mellem to private parter. Endvidere hævder Grækenland, at Hellenic Mining Watch's påstande er svage, unøjagtige og selvmodsigende. Endelig hævder Grækenland, at Hellenic Mining Watch søger at få Kassandra-minerne ført tilbage til staten, fordi dets endemål er beskyttelsen af miljøet.
(35)
Endelig modtog Kommissionen også bemærkninger til beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren fra Kassandra-minernes fagforeninger (15), der tvivlede på, at foranstaltningerne udgjorde ulovlig statsstøtte, og fremhævede minernes bidrag til økonomien og beskæftigelsen.
IV VURDERING AF STØTTEN
(36)
På grundlag af ovenstående forhold og Grækenlands og andre tredjeparters argumenter vil Kommissionen i de følgende afsnit vurdere de pågældende foranstaltninger. For det første vil Kommissionen vurdere eksistensen af støtte i de foranstaltninger, der er genstand for undersøgelse, for at få fastslået, om der er tale om støtte (underafsnit IV.a). For det andet vil Kommissionen, såfremt en foranstaltning reelt involverer støtte, vurdere, hvorvidt den er forenelig med det indre marked (underafsnit IV.b).
IV.a. EKSISTENSEN AF STØTTE, JF. ARTIKEL 107, STK. 1, I TEUF
(37)
For at få klarhed over, om en foranstaltning udgør støtte, skal Kommissionen vurdere, om den anfægtede foranstaltning opfylder betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, der bestemmer, at: »Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.
(38)
På baggrund af denne bestemmelse vil Kommissionen i det følgende vurdere, om de anfægtede foranstaltninger til fordel for Ellikinos Xrysos udgør statsstøtte.
FORANSTALTNING 1: SALGSPRIS UNDER MARKEDSVÆRDIEN
a. Fordel
(39)
Såfremt staten sælger et aktiv til en pris under markedsværdien, giver dette køberen (der modtager et aktiv til en subsidieret pris) en fordel, som kan udgøre statsstøtte. Når det omvendte er tilfældet, sælges et aktiv til markedsværdi (og statsstøtte er derfor udelukket), hvor prisen fastsættes af en uafhængig vurderingsmand og matcher salgsprisen, eller hvor salget sker ved en konkurrencepræget, offentlig, gennemsigtig og betingelsesløs udbudsprocedure, og det højeste bud vælges (16).
(40)
I det foreliggende tilfælde blev Kassandra-minerne solgt uden en offentlig udbudsprocedure eller nogen form for vurdering. For at undgå at yde statsstøtte skal staten optræde som en rationel profitmaksimerende privat ejer, dvs. en »markedsøkonomisk sælger«, og tilstræbe det bedste finansielle resultat af et salg. I det foreliggende tilfælde har Kommissionen således vurderet, om den græske stat handlede som en markedsøkonomisk sælger.
(41)
De græske myndigheder og støttemodtageren gør gældende, at miljømæssige og sociale spørgsmål også bør tælle som markedsøkonomiske kriterier, fordi de er knyttet til selskabets image og personalets tilfredshed. Efter deres opfattelse understøttes deres argument af, at TVX Hellas, der er en markedsøkonomisk operatør, også tog personalemæssige spørgsmål og miljøspørgsmål i betragtning ved at betale kompensation til sine ansatte, bl.a. for tidligere miljømæssige forpligtelser (forpligtelser, som ligger forud for salget i 2003). De hævder, at en markedsøkonomisk sælger på samme måde ville acceptere en reduceret pris for at tage hensyn til miljømæssige og sociale overvejelser.
(42)
Kommissionen kan ikke acceptere ovennævnte argument. Miljømæssige og sociale overvejelser er i sagens natur offentlige politiske interesser, som forfølges af de offentlige myndigheder. En markedsøkonomisk sælger kan i begrænset omfang tage hensyn til arbejdsløsheds- og miljøspørgsmål for at beskytte eller opbygge et forretningsrenommé som en socialt og miljømæssigt ansvarlig aktør, men ikke på en måde, som i væsentlig grad skader vedkommendes finansielle interesser. I forbindelse med et salg ville en rationel markedsøkonomisk sælger under alle omstændigheder vurdere og beregne eventuelle betalinger eller omkostninger, som disse spørgsmål kunne give anledning til, for at afgøre, hvordan disse kunne påvirke den acceptable pris. I det foreliggende tilfælde bemærker Kommissionen, at kontrakten ikke indeholder nogen sådanne finansielle angivelser, og Grækenland har ikke vist, at det på salgstidspunktet havde foretaget nogen vurdering af disse finansielle omkostninger.
(43)
De græske myndigheder og støttemodtageren hævder også, at minerne havde en negativ markedsværdi, hvilket kan ses af, at Kinross, ejeren af TVX Hellas og en markedsøkonomisk operatør, tillagde minerne en negativ værdi, da selskabet led betydelige tab på grund af sin investering.
(44)
Kommissionen kan ikke acceptere ovennævnte argument. TVX Hellas suspenderede sine forretninger i Kassandra-minerne på grund af statsrådets annullering af minernes driftstilladelser. Stratoni-minen havde dog en gyldig minedriftstilladelse på det tidspunkt, hvor TVX Hellas solgte den til Grækenland (jf. punkt 13), mens Olympias-minens tilladelse forblev annulleret. Derfor finder Kommissionen, at TVX Hellas' beslutning om at sælge Kassandra-minerne hang sammen med selskabets fejlslagne store investering i Olympias-minen. TVX Hellas' adfærd var derfor knyttet til værdien af Olympias-investeringen og ikke til værdien af Stratoni-minen.
(45)
De græske myndigheder og støttemodtageren indrømmer, at Grækenland solgte aktiverne direkte til Ellikinos Xrysos uden en offentlig udbudsprocedure eller forhåndsvurdering på grund af det tidspres, man var under for at sikre beskæftigelsen og beskytte miljøet. Med hensyn til sidstnævnte anfører de, at hvis man ikke solgte minerne, ville det medføre betydelige miljømæssige omkostninger på ca. 15,7 mio. EUR, som skulle afholdes af den græske stat. Med hensyn til beskæftigelsen accepterer de græske myndigheder og støttemodtageren, at der ikke var nogen klausul i salgskontrakten om det mindste antal stillinger, men anfører, at det ikke er muligt at sætte konkrete tal på en forpligtelse til bevare arbejdspladser, og at minedrift kræver et stort antal ansatte.
(46)
Med hensyn til ovenstående bemærker Kommissionen, at værdien af de solgte aktiver ikke blev vurderet på nogen måde forud for salget, og at salget ikke blev gennemført ved en offentlig procedure, men ved direkte kontakt med køberen. Med hensyn til de miljøomkostninger, som Grækenland angiveligt skulle afholde, bemærker Kommissionen, at disse omkostninger ikke er nævnt i kontrakten eller i noget samtidigt dokument. Kommissionen bemærker også, at der ikke blev pålagt køber nogen miljømæssige forpligtelser ud over dem, der er fastsat i den relevante lovgivning. Kommissionen finder, at hvis de miljømæssige omkostninger skal betragtes som en faktor ved fastsættelsen af prisen for et salg, ville en privat sælger omhyggeligt vurdere og beregne disse omkostninger, inden salgsprisen blev fastlagt. Grækenland har ikke vist, at det på salgstidspunktet havde foretaget nogen sådan vurdering og beregning, eller at det på anden vis havde taget sådanne miljømæssige omkostninger i betragtning.
(47)
Kommissionen bemærker også, at salgskontrakten fra 2003 ikke indeholdt en klausul, som kræver, at køberen opretholder eller skaber et mindste antal stillinger. Kommissionen kan derfor ikke acceptere argumentet om, at køberen var bebyrdet med en forpligtelse til at opretholde flere job end det antal, der økonomisk set var behov for, eftersom salgskontrakten ikke indeholdt nogen forpligtelse til at opretholde et bestemt antal job. Kommissionen finder således, at der set ud fra en privat sælgers synspunkt ikke er noget argument vedrørende antallet af job eller sikring af beskæftigelsen, der kan begrunde en salgspris, som er lavere end minernes markedsværdi.
(48)
På grundlag af punkt 46 og 47 kan Kommissionen således ikke acceptere Grækenlands og støttemodtagerens argumenter i punkt 45.
(49)
Med hensyn til spørgsmålet om sikring af beskæftigelsen og beskyttelsen af miljøet afviser Hellenic Mining Watch de grunde vedrørende arbejdsløshed, der blev fremført til støtte for overdragelsen af minerne uden overholdelse af de retslige procedurer, og hævder, at salgskontrakten ikke indeholdt nogen forpligtelse for Ellikinos Xrysos til at ansætte et bestemt antal eller et mindste antal arbejdstagere. Hellenic Mining Watch hævder også, at Ellikinos Xrysos fik en fordel, fordi artikel 1 i salgskontrakten fra 2003 fritager Ellinikos Xrysos for ethvert ansvar for skader på miljøet, såfremt disse skader eller årsagen til disse skader opstod inden offentliggørelsen af loven om stadfæstelse af salgskontrakten.
(50)
Med hensyn til det andet argument fra Hellenic Mining Watch, som der er redegjort for ovenfor, bemærker Kommissionen, at salgskontrakten fra 2003 fritager Ellinikos Xrysos for ethvert ansvar for skader på miljøet, såfremt disse skader eller årsagen til disse skader opstod inden offentliggørelsen af loven om stadfæstelse af salgskontrakten. Kommissionen finder, at ovennævnte kontraktbestemmelse ikke giver Ellikinos Xrysos en separat fordel uafhængigt af salgsprisen. Klausuler, der fordeler forskellige former for fortidige finansielle forpligtelser, mellem sælger og køber, er ikke ualmindelige i private kontrakter. I sidste ende tager parterne i forbindelse med et salg hensyn til sådanne klausuler ved fastsættelsen af salgsprisen. Derfor er spørgsmålet i det foreliggende tilfælde i sidste ende, om salget afspejlede minernes markedsværdi under hensyn til de vilkår, der var gældende.
(51)
De græske myndigheder og støttemodtageren hævder, at salget i 2003 ikke gav Ellikinos Xrysos en fordel, fordi den pris, som Ellikinos Xrysos havde betalt, svarede til aktivernes bogførte værdi i årsregnskaberne for TVX Hellas, der ejede Kassandra-minerne før den græske stat.
(52)
Kommissionen kan ikke acceptere ovennævnte argument. Kommissionen finder, at TVX Hellas' bogførte værdi ikke kan tages i betragtning ved vurderingen af aktivernes værdi, eftersom den er resultatet af den skattemæssige nedskrivning af værdien i virksomhedens regnskab (17) og repræsenterer aktivernes regnskabsmæssige værdi. I henhold til fast retspraksis (18) er den regnskabsmæssige værdi ikke altid den samme som handelsværdien, når målet er at vurdere aktiver med henblik på at fastsætte deres pris ved et salg. Endvidere blev de pågældende aktiver overdraget på et selvstændigt grundlag, og den nedskrivning, som den tidligere ejer havde foretaget, vedrørte kun den pågældendes egen bogføring og beskatning.
(53)
De græske myndigheder og støttemodtageren hævder, at den pris, som Ellikinos Xrysos betalte, er begrundet i markedsøkonomiske kriterier, eftersom den svarede til den pris, som TVX Hellas, et privat selskab, forlangte. Sidstnævnte ville have forlangt en højere pris, hvis det havde kunnet.
(54)
Kommissionen kan ikke acceptere ovennævnte argument. Kommissionen bemærker, at den pris, som Grækenland betalte til TVX Hellas, var resultatet af en modregning af de to parters krav mod hinanden. Kommissionen bemærker også, at TVX Hellas' krav mod Grækenland beløb sig til 293,5 mio. EUR (jf. punkt 15). Det følger af dette ræsonnement, at hvis de to parters krav havde været forskellige, kunne det endelige resultat af afregningen have været forskelligt, selv om det ville have været knyttet til salget af de samme aktiver. Derfor finder Kommissionen, at modregningen af kravene ikke afspejlede værdien af de solgte aktiver.
(55)
Samtidig bemærker Kommissionen, at kravene bestod af anmodninger om kompensation fremsat af de to parter. Grækenlands krav vedrørte især de skader på miljøet, som TVX Hellas angiveligt skulle have forårsaget. TVX Hellas' krav vedrørte miljøudgifter og tab på investeringer, som selskabet angiveligt skulle have lidt som følge af annulleringen af minedriftstilladelserne i 2002. Kommissionen gør også gældende, at værdien af aktiverne ikke blev vurderet på nogen måde på tidspunktet for ovennævnte udligning. Prisen på 11 mio. EUR for salget af Kassandra-minerne til Grækenland var derfor knyttet til de to parters påståede forpligtelser og ikke til værdien af aktiverne.
(56)
Endelig bemærker Kommissionen, at TVX Hellas' beslutning om at sælge Kassandra-minerne hang sammen med virksomhedens fejlslagne store investering i Olympias-minen og dermed værdien af Olympias-investeringen og ikke værdien af Stratoni-minen. Ellikinos Xrysos havde ikke foretaget en sådan investering og var derfor ikke berørt af, at investeringen slog fejl. Kommissionen finder således, at prisen på 11 mio. EUR for salget af Kassandra-minerne til Grækenland kun afspejlede den kommercielle forbindelse mellem TVX Hellas og Grækenland og TVX Hellas' særlige situation på salgstidspunktet. Den kan derfor ikke være repræsentativ for en separat kommerciel aftale som den mellem Grækenland og Ellikinos Xrysos.
(57)
På baggrund af ovenstående (punkt 54-56) konkluderer Kommissionen, at der ikke var nogen forbindelse mellem afregningen af krav mellem Grækenland og TVX Hellas og værdien af aktiverne.
(58)
På grundlag af ovenstående og for at fastslå, om salgsprisen afspejlede aktivernes markedsværdi, har Kommissionen opdelt aktiverne i tre kategorier: a) miner, b) grund og c) mineralreserver. Ved beregningen af aktivernes markedsværdi har Kommissionen støttet sig til Behre Dolbear-rapporten (jf. punkt 19). Med hensyn til grunden har Kommissionen kontrolleret den værdi, der er angivet i rapporten, ved at anvende den pris, der blev betalt for den pågældende grund i forbindelse med en tidligere udbudsprocedure i 1995 (jf. punkt 11).
(59)
Grækenland og støttemodtageren hævder, at Behre Dolbear-rapporten ikke kan lægges til grund, idet dens formål var at tiltrække investorers opmærksomhed. Kommissionen kan ikke acceptere dette argument, fordi tiltrækning af investorers opmærksomhed er et væsentligt og legitimt formål med enhver vurderingsrapport, som er offentliggjort på vegne af markedsøkonomiske operatører, der søger midler på de finansielle markeder. Det er vigtigt, at gyldigheden af enhver vurdering kontrolleres, men den omstændighed, at vurderingsrapporten har til formål at tiltrække investorer, er ikke i sig selv nok til at drage den i tvivl.
(60)
Grækenland og støttemodtageren hævder også, at der ikke kan tages hensyn til rapporten, fordi dens referencetidspunkt (juni 2004) ikke var det samme som tidspunktet for salget (december 2003).
(61)
Kommissionen kan ikke acceptere ovennævnte argument. Kommissionen bemærker, at datoen for Behre Dolbear-rapporten ganske vist er den 30. juni 2004, men dens indhold kan anses for samtidigt med salget i december 2003, fordi det er baseret på svingningerne i metalpriserne i perioden 1993-2003.
(62)
Den græske stat og Ellikinos Xrysos anfører, at rapporten ikke henviser til de aktiver, der blev solgt, men til værdien af Ellikinos Xrysos som en »going concern«, og at rapporten ikke er retningsgivende for værdien af de aktiver, som den græske stat solgte i december 2003. Kommissionen kan ikke acceptere dette argument, idet rapporten med henblik på at beregne virksomhedens samlede værdi giver en detaljeret vurdering af værdien af de solgte aktiver på et specificeret grundlag.
a.a. Beregning af minernes værdi
a.a.1. Argumenter vedrørende minernes værdi
(63)
De græske myndigheder og støttemodtageren hævder, at Kassandra-minernes markedsværdi på salgstidspunktet var reduceret eller endog negativ på grund af den langvarige afbrydelse af driften og annulleringen af minedriftstilladelserne. De gør også gældende, at den pris, der blev betalt i forbindelse med salget i 2003, afspejlede Stratoni-minens værdi, da den var den eneste, som var i drift. Grækenland accepterer navnlig, at Stratoni-minen på salgstidspunktet havde gyldige minedriftstilladelser og derfor var i driftsklar stand og opfyldte Behre Dolbear-rapportens klausul om et næsten produktionsklart anlæg.
(64)
Kommissionen bemærker, at annulleringsafgørelserne i 2002 kun påvirkede værdien af Olympias-minen, fordi Stratoni-minen på salgstidspunktet havde gyldige minedriftstilladelser og derfor havde en værdi. Samtidig afbrød TVX Hellas driften på grund af virksomhedens fejlslagne investering i guldudvinding, da Olympias-tilladelserne blev annulleret. TVX Hellas' adfærd var derfor alene knyttet til værdien af Olympias-investeringen og ikke til værdien af Stratoni-minen.
(65)
Med hensyn til Skouries-minen hævder de græske myndigheder og støttemodtageren, at der aldrig har fundet nogen minedrift eller investering sted dér bortset fra den mineefterforskning, som TVX Hellas gennemførte før salget i 2003, og at der kræves betydelige investeringer for at etablere mineanlæg dér.
(66)
Kommissionen bemærker, at Skouries-minen ikke havde minedriftstilladelser eller en etableret mineinfrastruktur. De græske myndigheder og støttemodtageren undlod dog at fremlægge oplysninger eller væsentlige argumenter, der godtgjorde, at driften af Skouries-minen ikke var godkendt af myndighederne eller økonomisk gennemførlig. Endvidere var kapitalomkostningerne til udvikling og etablering af minen i Skouries ifølge Behre Dolbear-rapporten 268 mio. USD i 2004, dvs. 220. mio. EUR. Det fremgår af Behre Dolbear-rapporten, at disse omkostninger er »rimelige«. Kommissionen finder derfor, at der ikke var nogen administrative eller økonomiske hindringer for at bevilge minedriftstilladelser eller for etableringen af en mineinfrastruktur og udførelse af minedrift i Skouries.
(67)
På grundlag af ovenstående (punkt 63-66) finder Kommissionen, at Olympias-minens markedsværdi på salgstidspunktet blev bragt i fare af annulleringsafgørelserne i 2002, men at Stratoni-minens og Skouries-minens markedsværdi ikke blev det. På salgstidspunktet i 2003 var det derfor muligt at anslå en markedsværdi for Kassandra-minerne.
a.a.2. Beregning af minernes værdi
(68)
Med henblik på at beregne Kassandra-minernes værdi har Kommissionen gennemgået hver af de tre miner, der udgør Kassandra-minerne (Stratoni, Olympias og Skouries), for så vidt angår følgende to spørgsmål: a) minens værdi, der bør bygge på de økonomiske faktorer, der var gældende på salgstidspunktet, og b) minens driftsmæssige stand med henblik på at realisere ovennævnte værdi. På grundlag af disse to faktorer er Kommissionen nået til den konklusion, at Stratoni- og Skouries-minen havde en vis værdi, der kunne realiseres, men at det var vanskeligt at anslå Olympias-minens værdi på tidspunktet for salget i 2003.
(69)
Kommissionen har anvendt Behre Dolbear-rapporten med henblik på at anslå minernes værdi. Rapporten opererer med tre metoder til at beregne Kassandra-minernes markedsværdi: a) vurdering efter indtægtsmetoden (19), b) vurdering efter tilsvarende transaktioner (sammenlignelige salg) og c) markedskapitaliseringsmetoden (20). De værdier, man når frem til ved hjælp af disse tre metoder er henholdsvis: a) 130,3-402,5 mio. USD eller 107,2-331,1 mio. EUR, b) 504,7 mio. USD eller 415,2 mio. EUR og c) 614,9 mio. USD eller 505,9 mio. EUR. Spredningen i vurderingen efter indtægtsmetoden skyldes de forskellige prisfastsættelsesscenarier, der er anvendt heri (jf. punkt 72). Af disse tre metoder har Kommissionen anvendt indtægtsmetoden. Begrundelserne fremgår af tabellen nedenfor:
Tabel
Begrundelserne for at anvende indtægtsmetoden
Indtægtsmetoden
Tilsvarende Transaktioner
Markedskapitalisering
Indtægtsmetoden fastsætter detaljerede værdier for hvert af de tre mineanlæg på grundlag af de metalpriser, der var kendt på tidspunktet for salget af minerne. Ved vurderingen af værdien af et aktiv i forbindelse med en transaktion kan der kun tages hensyn til de faktorer, som var gældende på tidspunktet for transaktionen.
Grundlaget for vurderingen efter tilsvarende transaktioner er usikkert, fordi to miner ikke kan være identiske. Ifølge Behre Dolbear er den metode, der bygger på tilsvarende transaktioner, kontroversiel, fordi hver enkelt mineralaflejring, selv om der er tale om samme råstof, til en vis grad afviger fra andre aflejringer i henseende til mineralogi, minedriftsvilkår, metallurgi, miljøaspekter, sociale spørgsmål, malmlødighed osv.
Behre Dolbear-rapporten indeholder også en bemærkning om markedskapitaliserings-metoden fra American Appraisal Associates, ifølge hvilken markedskapitalisering anbefales som en sekundær vurderingsmetode eller som en tommelfingerregel, der egner sig til at kontrollere vurderinger, som er foretaget ved hjælp af primære metoder.
Indtægtsmetoden er en primær vurderingsmetode og er derfor den mest pålidelige metode. I det foreliggende tilfælde kontrollerer markedskapitaliseringsmetoden derudover kun den værdi, der følger af markedskapitaliserin-gerne i løbet af første halvår 2004, hvilket ikke er acceptabelt, da disse oplysninger ligger efter salget. Derfor kan markedskapitaliseringsmetoden ikke anvendes selv som en sekundær vurderingsmetode.
Behre Dolbear synes at tillægge den værdi, der fremkommer ved indtægtsmetoden, større pålidelighed, da det har udtalt, at det i årenes løb har lagt særlig vægt på den værdi, der fremkommer ved indtægtsmetoden (resumé af værdier på s. 43 i Behre Dolbear-rapporten).
(70)
Grækenland accepterer, at hvis man anvender Behre Dolbear-rapporten, kan kun indtægtsmetoden accepteres, da den er en primær, internationalt anvendt vurderingsmetode, og kun med hensyn til dens vurderingsdato (30. juni 2004), og forudsat, at minedriftstilladelserne tildeles, og at der foretages betydelige investeringer.
(71)
På grundlag af indtægtsmetoden anslår Kommissionen minernes værdi på tidspunktet for salget i 2003 som følger (jf. punkt 72-79).
(72)
Indtægtsmetoden anslår markedsværdien af Kassandra-minerne på et næsten produktionsklart stade (21), sådan som det fremgår af minernes drift, med veldefinerede omkostninger og påviste og sandsynlige reserver (22). Rapporten opererer med tre forskellige scenarier til at fastslå værdien på grundlag af priserne i følgende perioder: a) gennemsnittet for 1993-2003, b) kun første halvår 2004 og c) gennemsnittet for 1993-2003 plus første halvår 2004 (divideret med 2). Kommissionen finder, at den kun kan tage hensyn til gennemsnitsscenariet i 1993-2003, og ikke de to andre, fordi det bygger på priser og omkostninger, som var kendt på salgstidspunktet, der fandt sted i december 2003. Endvidere viser de historiske priser for perioden 1993-2003, som Behre Dolbear anvender, ikke nogen specifik tendens i hele perioden 1993-2003, dvs. at de svinger fra år til år, og derfor finder Kommissionen, at gennemsnittet for 1993-2003 giver et mere retvisende billede af den historiske udvikling på metalmarkedet. Endvidere afspejler priserne i første halvår 2004 ikke minernes værdi, fordi de kun er et øjebliksbillede og ikke tager hensyn til udsvingene. Det er afgørende, at man tager udsvingene i betragtning for at mindske virkningen af eventuelle usædvanlige ændringer eller tilfældige hændelser og skabe et pålideligt billede af minernes værdi.
(73)
Grækenland og støttemodtageren anfører, at Behre Dolbear anslår den aktuelle nettoværdi af de næsten produktionsklare Kassandra-miner til at være negativ, dvs. - 2,59 mio. USD (tabel 5.3 på side 37 i rapporten), sådan at den pris, der reelt blev betalt (11 mio. EUR), oversteg minernes markedsværdi.
(74)
Kommissionen bemærker, at de aktuelle nettoværdier (på et næsten produktionsklart stade), som indtægtsmetoden tillægger de tre mineprojekter, isoleret set er: a) for Olympias: - 28,79 mio. USD eller - 23,7 mio. EUR, b) for Stratoni: 10,48 mio. USD eller 8,6 mio. EUR og c) for Skouries: 15,72 mio. USD eller 12,9 mio. EUR. Summen af disse værdier svarer til en negativ værdi på -2,59 mio. USD.
(75)
Kommissionen accepterer dog ikke ovennævnte argument fra Grækenland og støttemodtageren. Den bemærker på grundlag af ovennævnte værdier, at Olympias-minens aktuelle nettoværdi (på et næsten produktionsklart stade) på salgstidspunktet faktisk var negativ. Den finder dog, at Olympias-minens negative aktuelle nettoværdi betyder, at på salgstidspunktet ville den forventede indtjening ved drift af minen med det prisniveau, der er observeret i løbet af de sidste 11 år, være negativ. I betragtning af guldprisen ville enhver ejer af Olympias-minen have valgt ikke at drive minen og så vidt muligt have forsøgt at undgå tabene. Som vist kunne køberen ved ikke at drive minen begrænse tabene til 5,5 mio. EUR, hvilket udgør de kontraktmæssige omkostninger, som køber skulle afholde til miljøbeskyttelse og vedligeholdelse. Man kan dog ikke alene heraf slutte, at Olympias-minens værdi skulle anslås til - 5,5 mio. EUR, fordi det at eje en mine i princippet også giver en optionsværdi: ejeren kan drive minen i gode tider (når guldpriserne er høje nok) og vælge ikke at drive minen i dårlige tider (når guldpriserne ikke er høje nok). Derfor kunne Ellikinos Xrysos have valgt at overtage minen som en del af pakken af Kassandra-miner eller med henblik på senere at kunne foretage de nødvendige investeringer i Olympias-minen for at genoptage driften med fortjeneste, hvis guldpriserne skulle stige til niveauer, som lå (væsentligt) over det niveau, der var observeret i løbet af den foregående periode fra 1993 til 2003.
(76)
Det er ret kompliceret at give en pålidelig vurdering af denne optionsværdi. Hvad, der er endnu vigtigere, er, at en sådan værdi ville skulle tilpasses for at tage hensyn til den (muligt store) sandsynlighed for, at selv om guldpriserne var høje nok til at sikre en rentabel drift, ville driftstilladelsen for denne mine måske ikke blive bevilget. Som anført ovenfor (punkt 12) var Olympias-minens tilladelser til minedrift og forarbejdning af guld blevet annulleret af miljøhensyn, der blev anset for tungtvejende. Det ville derfor være hensigtsmæssigt at anse Olympias-minen for at have en optionsværdi, der forsigtigt kan anslås til nul. Følgelig skulle Olympias-minens nettoværdi anslås til - 5,5 mio. EUR.
(77)
Derimod finder Kommissionen, at Stratoni- og Skouries-minens individuelle værdier beløber sig til 21,5 mio. EUR, der er summen af værdierne af de to miner ifølge Behre Dolbear-rapporten (henholdsvis 8,6 mio. EUR og 12,9 mio. EUR, jf. punkt 74), fordi:
a.
Stratoni-minen havde en gyldig driftstilladelse, en eksisterende minestruktur og en positiv værdi i kraft af dens drift (positiv aktuel nettoværdi), og var derfor driftsklar på salgstidspunktet
b.
Med hensyn til Skouries-minen finder Kommissionen, at der ikke var nogen administrative eller økonomiske hindringer for at bevilge minedriftstilladelser eller for etableringen af en mineinfrastruktur og udførelse af minedrift; Skouries-minen havde også en positiv værdi i kraft af dens drift (positiv nettoværdi).
(78)
Grækenland og støttemodtageren anfører også, at den værdi af minerne, som Behre Dolbear har anslået, ikke kan lægges til grund, fordi den er knyttet til aktiverne samt de relevante minedriftstilladelser, hvorimod Ellikinos Xrysos kun erhvervede aktiverne, idet minedriftstilladelserne senere skulle bevilges af den græske stat. Kommissionen accepterer ikke dette argument, fordi Stratoni-minen som påvist ovenfor havde en gyldig minedriftstilladelse på salgstidspunktet. Som det også fremgår af ovenstående, var der ingen administrative hindringer for at bevilge en driftstilladelse til Skouries-minen. Omkostninger ved at ansøge om og opnå en minedriftstilladelse for Skouries-minen var begrænset til honorarerne til geologer og andre eksperter for gennemførelsen af de undersøgelser, der var nødvendige for tilladelsen, og til gebyret for et garantibrev, som krævedes af det kompetente ministerium. Ifølge oplysningerne fra de græske myndigheder udgør ovennævnte omkostninger højst et engangsbeløb på ca. 5 000 EUR plus 600 000 EUR om året. Kommissionen finder, at disse beløb er lave sammenlignet med de samlede kapitalomkostninger for udvikling og etablering af minen i Skouries, der nåede op på 268 mio. USD i 2004, dvs. 220 mio. EUR (jf. punkt 66). Derfor finder Kommissionen, at ovennævnte omkostninger til minedriftstilladelser ikke var en hindring for, at et selskab var villig til at investere i Skouries. Kommissionen bemærker også, at Behre Dolbear-rapporten også omfatter »administrative« omkostninger ved beregningen af minens aktuelle nettoværdi. Kommissionen finder derfor, at ovennævnte omkostninger (i forbindelse med ansøgning om og opnåelse af et minedriftstilladelse for Skouries-minen) blev taget i betragtning i Behre Dolbear-rapporten.
(79)
På grundlag af ovenstående anslås minernes værdi til 16 mio. EUR for alle tre miner (21,5 mio. EUR - 5,5 mio. EUR).
a.b Beregning af grundværdien
(80)
De græske myndigheder og støttemodtageren argumenterer, at en grund, som er erhvervet af et mineselskab, kun kan benyttes til mineaktiviteter og ikke har en markedsværdi, fordi den græske lovgivning prioriterer mineaktiviteter i sådanne områder. Derfor førte nedsættelsen af minerettighedernes værdi på grund af den langvarige afbrydelse af driften og annulleringen af minedriftstilladelserne også til en nedsættelse af grundens værdi.
(81)
Med hensyn til ovennævnte spørgsmål betragter Kommissionen den pågældende grund som et aktiv for en minevirksomhed og ikke som »fast ejendom« i bred forstand på grund af de særlige karakteristika ved minedrift (forurening, miljøødelæggelse osv.), der ville gøre det tvivlsomt, om disse aktiver kunne handles særskilt uden minerne.
(82)
Kommissionen finder dog også, at ethvert erhvervsmæssigt aktiv har en værdi, fordi det bidrager eller kan bidrage til selskabets drift og til indtjeningen. Kassandra-minerne udgør en virksomhed, der var driftsklar på salgstidspunktet, og Kommissionen finder derfor, at grunden kunne have været anvendt til driften af minerne og derfor havde en værdi. Kommissionen kan derfor ikke acceptere de argumenter, som Grækenland og Ellikinos Xrysos har fremlagt.
(83)
Hellenic Mining Watch hævder, at Kassandra-minernes aktiver også omfatter betydelige anlægsaktiver, der øger minernes samlede værdi betragteligt, men der blev ikke taget hensyn hertil i Behre Dolbear-rapporten.
(84)
Kommissionen bemærker imidlertid, at Behre Dolbear-rapporten faktisk tager grunden i betragtning uden minerne. Behre Dolbear-rapporten betragter grunden som et ikke-mineralsk aktiv, der tilhører Kassandra-minerne, og vurderer den til 6 mio. EUR (23) uafhængigt af indtægtsmetoden.
(85)
Behre Dolbear nævner dog i sin rapport, at den værdi, der tillægges grunden, er den værdi, som Ellikinos Xrysos har angivet, og at Behre Dolbear ikke selv har værdiansat grunden. Kommissionen skal derfor kontrollere denne værdi.
(86)
Med dette for øje har Kommissionen anvendt den pris, der blev betalt for grunden i forbindelse med den offentlige udbudsprocedure i 1995 vedrørende salget af Kassandra-minerne til TVX Hellas (jf. punkt 6). Dette er ikke en primær, men en sekundær beregning, der har til formål at kontrollere gyldigheden af den værdi, der er anført i Behre Dolbear-rapporten (6 mio. EUR).
(87)
De græske myndigheder accepterer, at der kan tages hensyn til den værdi, der blev fastlagt i forbindelse med den offentlige udbudsprocedure i 1995, og at grundens værdi kan blive anset for uændret. Kommissionen bemærker, at grunden i forbindelse med salget af Kassandra-minerne til TVX Hellas i 1995, blev ansat til en pris på 1,2 mia. GRD. Kommissionen understreger, at der ikke findes nogen gyldige prisreferencer eller prisindekser for Kassandra-minernes grund, der betragtes som et aktiv for en minevirksomhed og ikke som »fast ejendom« i bred forstand (jf. punkt 81). Hvis der havde været sådanne gyldige prisreferencer eller prisindekser, ville det have været muligt at beregne en ajourført referenceværdi. I mangel heraf betragter Kommissionen 1995-prisen som det bedst tilgængelige skøn i det foreliggende tilfælde. Kommissionens tager derfor udgangspunkt i en pris på 1,2 mia. GRD eller 3,5 mio. EUR (med den omregningskurs på 340,75 GRD/EUR, hvormed Grækenland kom med i euroen i 2001) som en fair markedsværdi for grunden.
(88)
Efter 1995 erhvervede TVX Hellas yderligere 70 grundstykker (i perioden 1997-2000 og hovedsagelig i 1998 og 1999). Kommissionen bemærker, at anskaffelsesværdien af disse 70 grundstykker beløber sig til 1,1 mio. EUR, sådan som det fremgår af årsregnskaberne for TVX Hellas. Kommissionen anser denne anskaffelsesværdi for at være markedsorienteret, eftersom den blev fastsat af markedet. Når man lægger ovennævnte to værdier (3,5 mio. EUR plus 1,1 mio. EUR) sammen, kan den samlede markedsværdi af grunden fastsættes til 4,6 mio. EUR.
(89)
Dette beløb på 4,6 mio. EUR udgør grundens nominelle værdi i 2003 baseret på priserne fra 1995 og 1997-2000. Kommissionen finder, at denne værdi skal tilpasses i overensstemmelse med det generelle græske indeks for industriproduktionspriser for perioderne 1995-2003 og 1998-2003. Indekset for industriproduktionspriser er anvendt, fordi den pågældende grund er et aktiv for en industrivirksomhed, og tilpasningen skal afspejle prisændringerne i industrisektoren. Denne tilpasning af salgspriserne fra 1995 og 1997-2000 fører til et endeligt tal på 5,9 mio. EUR i december 2003.
(90)
Kommissionen bemærker, at ovennævnte værdi på 5,9 mio. ligger tæt op ad den værdi på 6 mio. EUR, som Behre Dolbear har angivet i sin vurderingsrapport (jf. punkt 84). Kommissionen finder, at denne høje grad af overensstemmelse bekræfter pålideligheden af den vurdering, som Ellikinos Xrysos har foretaget af grunden, og som er lagt til grund i Behre Dolbear-rapporten, og derfor gør det berettiget at anse tallet på 6 mio. EUR for at afspejle den fair markedsværdi i december 2003.
a.c Beregning af værdien af mineralreserverne
(91)
Salget i 2003 omfattede også en mængde mineralreserver med koncentrater af guld (24). De græske myndigheder og støttemodtageren hævder, at ovennævnte reserver i 2003 havde en negativ værdi på grund af den forholdsvis lave guldpris og de forholdsvis høje omkostninger, der var knyttet hertil.
(92)
De græske myndigheder har fremlagt en beregning af den »break even«-pris, ved hvilken handelen med ovennævnte reserver ville give overskud. Hvis man tager koncentrationen af guld i mineralet, dvs. 0,7 oz guld pr. ton, og prisen på guld den 12. december 2003, dvs. 407 USD pr. oz, i betragtning, var værdien af det guld, der var koncentreret i guldreserverne, 284,9 USD pr. ton. De græske myndigheder angav også omkostningerne i forbindelse med handelen med ovennævnte reserver: forarbejdningsomkostninger på 245 USD pr. oz og 171,5 USD pr. ton, transportomkostninger på 50 USD pr. ton, minuspoint for urenheder på 270 USD pr. ton og forarbejdningsafgifter på 5 USD pr. oz og 4,1 USD pr. ton. En beregning af ovennævnte resultater viser en negativ salgspris på - 210,7 USD pr. ton.
(93)
Kommissionen har kontrolleret ovennævnte beregning. Den finder, at prisen for reserverne på salgstidspunktet ikke indebar nogen fortjeneste, når man tager ovennævnte priser og omkostninger i betragtning. Handel med guldmineralreserver kunne måske være indtægtsgivende, hvis transportomkostningerne ændrede sig eller forventedes at ville ændre sig, men dette var en umålelig størrelse. Behre Dolbear-rapporten angiver heller ikke værdien af guldmineralreserverne. Kommissionen finder derfor ikke, at værdien af disse reserver kan beregnes.
(94)
Hellenic Mining Watch hævder, at de guldholdige mineralreserver havde en betydelig værdi, som beløb sig til 80 mio. EUR. Kommissionen bemærker, at Hellenic Mining Watch ikke har fremlagt data eller nogen dokumentation, der underbygger denne værdi på 80 mio. EUR. På grundlag heraf og i betragtning af ovennævnte beregning, hvoraf det fremgår, at værdien af disse reserver ikke kan beregnes, afviser Kommissionen argumentet fra Hellenic Mining Watch.
(95)
Kommissionen bemærker, at de aktiver, der blev solgt i december 2003, også omfattede to mineralforekomster af bly og zink. Behre Dolbear-rapporten omfatter også et skøn over værdien af de eksisterende koncentrater af bly og zink pr. 30. juni 2004 (25). Dette skøn er uafhængigt af beregningen af minernes aktuelle nettoværdi og indgår ikke i vurderingen efter indtægtsmetoden. Heraf følger »net smelter return« (nettosmelterafkastet) (26) for ejeren af minen: først beregnes værdien af metalindholdet (bly, sølv og zink) på grundlag af de aktuelle priser og de mængder, der er til rådighed; derefter anvendes »smelter pay schedule« (smelterbetalingsplanen) (de omkostninger til videre forarbejdning, som køberen af mineralerne pålægger producenten af dem) under hensyntagen til de særlige betingelser for fradrag af disse omkostninger (særlige afskrivningsprocenter, afgifter for forarbejdning og raffinering og transportomkostninger); endelig fratrækkes »smelter pay«-planen fra metalindholdets ovennævnte værdi (27).
(96)
Kommissionen bemærker, at ovennævnte metode er standardmetoden for beregningen af betalinger for metal. Kommissionen vil derfor lægge ovennævnte metode til grund for vurderingen af markedsværdien af de mineralforekomster, som Ellikinos Xrysos erhvervede i december 2003, på grundlag af mængderne af mineralforekomster og metalpriserne i december 2003 (28). Ved at anvende ovennævnte metode for mængderne af mineraler, metalpriserne i december 2003 og de særlige betingelser i »smelter pay«-ordningen for Ellikinos Xrysos konkluderer Kommissionen, at markedsværdien af de mineralforekomster, som Ellikinos Xrysos erhvervede i december 2003, beløb sig til 3,7 mio. USD eller 3 mio. EUR (med omregningskursen på 1,2254 USD/EUR på den dato, hvor mineralerne blev solgt til Ellikinos Xrysos, dvs. den 12. december 2003).
(97)
Kommissionen bemærker, at de mineralforekomster af bly og zink, der blev erhvervet i december 2003, ifølge støttemodtagerens oplysninger blev solgt i december 2004 (den 1. december 2004 og den 31. december 2004), dvs. efter at Behre Dolbear-rapporten blev udarbejdet. Kommissionen finder således, at de særlige betingelser, der gælder for ovennævnte metode (beregning af værdien af forekomsterne i juni 2004, jf. punkt 95), også finder anvendelse på beregningen af værdien af mineralforekomsterne i december 2003, eftersom der ikke fandt noget andet salg af mineraler sted mellem december 2003 og juni 2004, hvor der kunne være blevet fastsat nye betingelser.
a.d Konklusion vedrørende fordel
(98)
Resultatet af ovennævnte beregning giver en samlet værdi for Kassandra-minerne på 25 mio. EUR, der er summen af værdien af minerne (16 mio. EUR), grunden (6 mio. EUR) og mineralreserverne (3 mio. EUR).
(99)
Denne samlede værdi er markant lavere end den værdi, der i Behre Dolbear-rapporten fremlægges som markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver (500 mio. USD eller 411 mio. EUR, jf. punkt 19). Værdien i Behre Dolbear-rapporten blev nævnt i Kommissionen beslutning af 10. december 2008 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som en indikator på, at salgsprisen lå under minernes markedsværdi.
(100)
Begrundelsen for at fravige værdien i Behre Dolbear-rapporten (500 mio. USD) er, at den er afledt af to vurderingsmetoder, som ikke er egnet i det foreliggende tilfælde (jf. tabel 1 ovenfor), nemlig metoderne med »tilsvarende transaktioner« og »markedskapitalisering«, der ikke kan accepteres, fordi: a) grundlaget for vurderingen efter tilsvarende transaktioner er usikkert, idet to miner ikke kan være identiske: hver mineralforekomst, selv om der er tale om samme råstof, afviger i en vis grad fra andre forekomster, b) markedskapitalisering anbefales som en sekundær vurderingsmetode eller som en tommelfingerregel, der er egnet til at efterprøve vurderinger, som er foretaget efter primære metoder såsom indtægtsmetoden; i det foreliggende tilfælde kan markedskapitaliseringsmetoden ikke anvendes selv som en sekundær vurderingsmetode, fordi den kun efterprøver værdien af indtægtsmetoden, der bygger på markedskapitaliseringer i løbet af første halvår 2004, der ikke kan accepteres, fordi disse oplysninger ligger efter salgsdatoen, og 3) Behre Dolbear tillægger den værdi, der fremkommer ved indtægtsmetoden, større troværdighed.
(101)
Den samlede værdi, som Kommissionen når frem til (25 mio. EUR), er også meget lavere end de prisintervaller, der følger af indtægtsmetoden (107,2 mio. EUR - 331,1 mio. EUR, jf. punkt 69). Grunden hertil er, at sidstnævnte pris omfatter: a) værdier af aktiver, som ikke blev overdraget i december 2003, dvs. tilgodehavender, cash flows og mineralreserver (værdierne i 2004 afviger fra værdierne i december, jf. beregningen i punkt 91-97), og b) mineralressourcer, der i Behre Dolbear-rapporten betegnes som spekulative og usikre (29) (materiale, som kan gøres til genstand for minedrift, eller som har efterforskningspotentiale). Sidstnævnte er ikke medtaget i cash flowene i forbindelse med beregningen af den aktuelle nettoværdi efter indtægtsmetoden (jf. punkt 72), der kun bygger på påviste og sandsynlige reserver, ekskl. alle andre ressourcer. Derudover indeholder ovennævnte værdiinterval forskellige værdier for Olympias, der bygger på tre forskellige prisfastsættelsesscenarier. Kommissionen accepterer ikke disse værdier (jf. punkt 72-76). Endelig er ovennævnte værdiinterval påvirket af de forskellige prisfastsættelsesscenarier, hvoraf Kommissionen kun accepterer et (jf. punkt 72).
(102)
Kommissionen konkluderer, at markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver beløb sig til 25 mio. EUR, da de blev solgt til Ellinikos Xrysos.
(103)
Kommissionen finder, at værdien af den fordel, som Ellikinos Xrysos havde, beløber sig til 14 mio. EUR, der fremkommer som differencen mellem den samlede markedsværdi af Kassandra-minernes aktiver (25 mio. EUR) og den pris, der blev betalt ved salget (11 mio. EUR).
(104)
På grundlag af ovenstående analyse og de argumenter, som Grækenland og støttemodtageren har fremført, samt i betragtning af beregningen af markedsværdien af de solgte aktiver og sammenligningen mellem denne markedsværdi og den pris, som Ellikinos Xrysos reelt betalte, finder Kommissionen, at fordelskriteriet er opfyldt.
b. Statsmidler
(105)
De græske myndigheder og støttemodtageren anfører, at Grækenland kun optrådte som formidler i forbindelse med salget i 2003 og aldrig har ejet minerne. De hævder også, at Grækenland ikke modtog penge fra salget i 2003, eftersom de 11 mio. EUR blev betalt direkte til TVX Hellas. Endelig anfører de græske myndigheder og støttemodtageren, at salgstransaktionen i 1995 fandt sted mellem TVX Hellas og den tidligere ejer, et privat selskab, som var under konkursbehandling.
(106)
Kommissionen bemærker, at Grækenland var aktiv part i begge transaktioner, der blev gennemført ved hjælp af to forskellige kontrakter. I den anden kontrakt påtog Grækenland sig en sælgers forpligtelser, men var også berettiget til indtægten fra salget. Denne indtægt blev betalt direkte til TVX Hellas til dækning af en bestemt forpligtelse for den græske stat, hvilket igen viser Grækenlands rolle som sælger og ikke kun som formidler. Med hensyn til argumentet om, at salget i 1995 fandt sted mellem TVX Hellas og en privat virksomhed, finder Kommissionen, at det er irrelevant for spørgsmålet om statsmidler i det foreliggende tilfælde, fordi dette kriterium kun undersøges i forbindelse med 2003-salget.
(107)
Kommissionen kan således ikke acceptere de argumenter, som de græske myndigheder og støttemodtageren har fremført, og finder, at kriteriet vedrørende statsmidler er opfyldt.
c. Selektivitet
(108)
Kassandra-minerne blev solgt til Ellikinos Xrysos, og Ellikinos Xrysos drog derfor selektivt fordel af forskellen mellem salgsprisen og markedsværdien af de solgte aktiver. Kommissionen finder således, at foranstaltningen er selektiv, da den kun gavner dette specifikke selskab.
(109)
Hverken Grækenland eller støttemodtageren har anfægtet dette punkt.
d. Konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne
(110)
Ellikinos Xrysos er aktiv i en sektor, hvis produkter i vid udstrækning handles mellem medlemsstaterne. Der foregår zink-, kobber-, bly-, guld- og sølvminedrift i elleve medlemsstater ud over Grækenland, nemlig Det Forenede Kongerige, Italien, Finland, Polen, Slovakiet, Rumænien, Bulgarien, Spanien, Irland, Portugal og Sverige (30). Zink, kobber, bly, guld og sølv handles i alle medlemsstater (31). Endvidere gav støtteforanstaltningerne Ellikinos Xrysos en fordel i forhold til dets konkurrenter (jf. punkt 39-104). Såfremt statsstøtten styrker en virksomheds position sammenlignet med andre virksomheder, der konkurrerer om samhandelen mellem medlemsstaterne, skal disse andre virksomheder anses for at være berørt af denne støtte. Dermed er kriteriet vedrørende konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne opfyldt.
(111)
Hverken Grækenland eller støttemodtageren har anfægtet dette punkt.
e. Konklusion om eksistensen af støtte i foranstaltning 1
(112)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at salget i 2003 af Kassandra-minerne til Ellikinos Xrysos udgør statsstøtte til Ellikinos Xrysos som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Støtten udgør 14 mio. EUR, der er differencen mellem den pris, der blev betalt i forbindelse med salget i 2003, dvs. 11. mio. EUR, og markedsværdien af de aktiver, der blev solgt på salgstidspunktet, dvs. 25 mio. EUR.
FORANSTALTNING 2: FRITAGELSE FOR AFGIFTER OG REDUCEREDE JURIDISKE OMKOSTNINGER
a. Statsmidler
(113)
Ifølge Grækenland og støttemodtageren involverer de reducerede juridiske omkostninger ikke statsmidler, idet advokater er erhvervsdrivende, ikke offentligt ansatte, og skatten og afgifterne på deres honorarer er blevet betalt efter reglerne. Endvidere blev de juridiske omkostninger ifølge Grækenland ikke betalt af staten. Ikke desto mindre følger de reducerede juridiske omkostninger af artikel 5 i salgskontrakten, der bestemmer, at de juridiske rettigheder og juridiske omkostninger skal nedsættes til 5 % af minimumsomkostningerne som omhandlet i den relevante lovgivning.
(114)
Kommissionen er enig i, at advokater ikke er offentligt ansatte. På den anden side bemærker Kommissionen, at notarer er offentligt ansatte. Notarer modtager dog ikke løn; deres indkomst stammer udelukkende fra deres klienter og ikke fra statsbudgettet.
(115)
Kommissionen bemærker også, at juridiske omkostninger i forbindelse med salgskontrakter afholdes af parterne. I det foreliggende tilfælde accepterer Kommissionen de græske myndigheders oplysninger om, at staten ikke betalte ovennævnte omkostninger i køberens sted.
(116)
Kommissionen finder således, at de reducerede juridiske omkostninger ikke involverer statsmidler og derfor ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(117)
Med hensyn til afgiftsfritagelsen er formålet med afgifter at finansiere statsbudgettet. Derfor går staten glip af indtægter, når der ikke opkræves afgifter. Kommissionen finder derfor, at afgiftsfritagelsen reelt involverer statsmidler.
b. Fordel
(118)
Kommissionen bemærker, at der skulle opkræves to afgifter på salget af Kassandra-minerne: 1) en afgift på overdragelsen af minerne på 5 % og 2) en afgift på overdragelsen af grunden på mellem 7 % og 9 %.
(119)
Ellikinos Xrysos anfører, at det ville være for tidligt at pålægge nogen form for afgift i forbindelse med 2003-salget, da salgskontrakten ikke var endelig på grund af annulleringsklausulen. Kommissionen accepterer ikke dette argument, idet denne særlige annulleringsklausul bestemmer, at salget kun kan annulleres i tilfælde, hvor parterne undlader at opfylde visse forpligtelser, for at sikre dens virkning; dette er en standardklausul i de fleste kontrakter og betyder ikke, at disse kontrakter ikke er endelige. Endvidere fremgår det af kontrakten, hvordan den skal træde i kraft. I henhold til artikel 9 træder kontrakten i kraft på datoen for offentliggørelsen af loven om dens stadfæstelse i den græske lovtidende. Endelig henviser kontrakten ikke til nogen form for ikke-endelig status. Kommissionen finder derfor, at kontrakten faktisk var endelig, og at de relevante afgifter skulle have været pålagt.
(120)
De græske myndigheder og støttemodtageren hævder, at værdien af minerne var negativ, hvorfor der var behov for at skabe et incitament for potentielle købere. Med hensyn til dette argument bemærker Kommissionen, at værdien af minerne på salgstidspunktet ikke var negativ, men positiv, og udgjorde 16 mio. EUR (som beregnet i punkt 68-79).
(121)
Kommissionen bemærker, at der i henhold til den græske minelov pålægges en afgift på overdragelser af miner på 5 % på grundlag af deres værdi, og at denne afgift finder anvendelse på transaktioner »mod godtgørelse« (»με επαχθή αιτία«). De græske myndigheder anfører, at transaktioner »mod godtgørelse« er transaktioner forårsaget af uheldige begivenheder, f.eks. ejerens død, således at afgiften på 5 % kun finder anvendelse på sådanne transaktioner og ikke i det foreliggende tilfælde. Kommissionen kan ikke acceptere dette argument, fordi transaktioner »mod godtgørelse« ifølge dens undersøgelse er transaktioner, hvor den person, der erhverver et aktiv, præsterer en eller anden form for betaling som modydelse, og mere generelt, hvor der er en eller anden form for vederlag for erhvervelsen. Dette er en veletableret og accepteret fortolkning (32).
(122)
I 2003 var minernes markedsværdi 16 mio. EUR (som beregnet i punkt 68-79). Kommissionen finder derfor, at den tilsvarende afgift for de miner, der blev solgt i 2003, burde være 0,8 mio. EUR.
(123)
Grækenland erkender endvidere, at der faktisk opkræves en afgift på mellem 7 % og 9 % i forbindelse med alt salg af grunde, uanset om det drejer sig om salg af et selskabs eller privatpersoners aktiver. Kommissionen modtog to forskellige breve om dette spørgsmål, et fra Finansministeriet og et fra Ministeriet for Miljø, Energi og Klima (der er kompetent med hensyn til minespørgsmål), som modsiger hinanden. Kommissionen påpegede dette modsigelsesforhold over for de græske myndigheder, men modtog ikke et brev med en endelig udtalelse. Kommissionen accepterer således oplysningerne fra finansministeriet, der er det ministerium, som er ansvarligt for beskatningsspørgsmål.
(124)
I 2003 var markedsværdien af grunden 6 mio. EUR (som beregnet i punkt 80-90). Kommissionen finder således, at salget af grunden i 2003 skulle have medført en afgift på 0,54 mio. EUR (33).
(125)
Da salgskontrakten fra 2003 fastsatte en 0 %-afgift på overdragelsen, finder Kommissionen, at ovennævnte beløb (på i alt 1,34 mio. EUR) udgjorde den fordel, som Ellinikos Xrysos fik.
(126)
Grækenland og støttemodtageren hævder, at afgiftsfritagelsen beløb sig til 38 000 EUR og derfor var lavere end de minimis-tærsklen (34) og ikke medførte nogen fordel for køberen. Kommissionen kan ikke acceptere dette argument, fordi de minimis-tærsklen, der var på 100 000 EUR på tidspunktet for salget i 2003, finder anvendelse uanset støttens form eller formål. Man kan derfor ikke først adskille de forskellige støtteforanstaltninger, som det drejer om her, dvs. foranstaltning 1 og 2, og så kun betragte en del af foranstaltning 2, dvs. afgiftsfritagelsen. Kommissionen har gennemgået de to støtteforanstaltninger i det foreliggende tilfælde og konstateret, at de tilsammen involverer støttebeløb, som overstiger de minimis-tærsklen på 100 000 EUR, og er derfor af den opfattelse, at den ydede støtte ikke opfylder betingelserne for de minimis-støtte. På grundlag af ovenstående fastholder Kommissionen den konklusion, den nåede frem til i punkt 125.
c. Selektivitet
(127)
Selektivitetskriteriet er opfyldt på samme måde som i punkt 108.
d. Konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne
(128)
Endelig er kriteriet vedrørende konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne opfyldt på samme måde som i punkt 110.
e. Konklusion om eksistensen af støtte i foranstaltning 2
(129)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at afgiftsfritagelsen udgør statsstøtte på 1,34 mio. EUR til fordel for Ellikinos Xrysos, jf. artikel 107, stk. 1, i TEUF. På den anden side finder Kommissionen ikke, at de reducerede juridiske omkostninger udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
IV.b. STØTTENS FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED
(130)
Da foranstaltningerne udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, skal deres forenelighed med det indre marked vurderes på baggrund af undtagelserne i stk. 2 og 3 i denne artikel.
(131)
Artikel 107, stk. 2 og 3, i TEUF fastsætter undtagelser fra den generelle regel i artikel 107, stk. 1, om, at statsstøtte er uforenelig med det indre marked.
(132)
I det følgende vil Kommissionen vurdere, om foranstaltningerne er forenelige med disse undtagelser.
(133)
Undtagelserne i artikel 107, stk. 2, i TEUF finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde: denne foranstaltning er ikke af social karakter, er ikke ydet til enkelte forbrugere, har ikke til formål at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre usædvanlige begivenheder, og er ikke ydet til økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, som er påvirket af Tysklands deling.
(134)
Artikel 107, stk. 3, i TEUF indeholder yderligere undtagelser. Undtagelserne i artikel 107, stk. 3, og artikel 107, stk. 3, litra b), d) og e), finder klart ikke anvendelse, og de græske myndigheder har ikke påberåbt sig dem. Kommissionen vil i det følgende vurdere, om foranstaltningerne kan være forenelige med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a) og c).
(135)
Artikel 107, stk. 3, litra a), bestemmer, at »støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse«, kan anses for forenelig med det indre marked. Kassandra-minerne ligger i et område, der er berettiget til støtte i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, og Ellikinos Xrysos kunne derfor muligvis være berettiget til regionalstøtte.
(136)
Retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, der fandt anvendelse på tidspunktet for salget i 2003 (»retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 (35)«), fastsætter betingelserne for godkendelsen af regional investeringsstøtte.
(137)
Ifølge retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 ydes der regionalstøtte enten til produktive investeringer (initialinvesteringer) eller til jobskabelse, der er forbundet med investeringerne.
(138)
Med hensyn til muligheden for at betragte foranstaltningerne som støtte til jobskabelse skal det understreges, at jobskabelse i relation til regionalstøtte betyder en nettoforøgelse af antallet af job i de virksomheder, der er genstand for undersøgelse, sammenlignet med gennemsnittet over en periode, og at eventuelle job, der går tabt i løbet af denne periode, derfor skal trækkes fra det synlige antal job, der skabes i samme periode. Endvidere skal støttebeløbet beregnes på grundlag af lønomkostningerne; det må navnlig ikke overstige en vis procentdel af lønomkostningerne for den person, der er blevet ansat, beregnet over en periode på to år.
(139)
I forbindelse med disse krav bemærker Kommissionen, at salgskontrakten kun indeholdt en vag klausul, der gav Ellikinos Xrysos beføjelse til efter eget skøn at ansætte et hvilket som helst antal arbejdstagere, afhængigt af virksomhedens behov, og at ovennævnte betingelser derfor ikke er opfyldt. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at der ikke blev lagt op til jobskabelse som omhandlet i retningslinjerne.
(140)
Retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 definerer en initialinvestering som en investering i fast kapital i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en eksisterende virksomhed eller iværksættelse af en aktivitet, der indebærer en fundamental ændring af en eksisterende virksomheds produkt eller produktionsmetode (gennem rationalisering, diversificering eller modernisering) (36).
(141)
Kommissionen accepterer, at erhvervelsen af Skouries-minen kan betragtes som en initialinvestering på grundlag af ovennævnte definition i retningslinjerne. På tidspunktet for salget i 2003 var der ingen etableret mineinfrastruktur i Skouries, og der var behov for investering i fast kapital med henblik på at oprette en ny mine (jf. punkt 66).
(142)
Med hensyn til Stratoni er Kommissionen i tvivl om, hvorvidt salget af aktiver kan betragtes som en initialinvestering som omhandlet i retningslinjerne (37).
(143)
Ifølge retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 kan en investering i fast kapital i form af overtagelse af lukket virksomhed eller en virksomhed, der ellers ville være blevet lukket, også betragtes som initialinvestering.
(144)
I den henseende bemærker Kommissionen, at Grækenland faktisk har godtgjort, at minerne var lukket eller ville være blevet lukket, hvis de ikke var blevet købt af Ellikinos Xrysos (38). En sådan investering kunne derfor betragtes som en initialinvestering.
(145)
Den omstændighed, at salget af Kassandra-minerne skal betragtes som en initialinvestering, betyder dog ikke, at denne investering er forenelig med det indre marked i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998. To betingelser i disse retningslinjer er ikke opfyldt, sådan som det fremgår af punkt 146-152 nedenfor:
(146)
For det første er salget af Kassandra-minerne en ad hoc-foranstaltning. I den henseende bestemmer retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 følgende: »Princippet i traktatens artikel [107, stk. 1], om, at støtte er uforenelig med fællesmarkedet, kan kun fraviges under henvisning til støttens regionale sigte, hvis der kan sikres balance mellem den fordrejning af konkurrencen, støtten medfører, og de fordele, støtten har for udviklingen i en ugunstigt stillet region. Individuel ad hoc-støtte til en enkelt virksomhed eller støtte til en enkelt sektor kan få alvorlige følger for konkurrencen på det pågældende marked, samtidig med at den risikerer kun at få begrænset indvirkning på udviklingen i regionen. Denne form for støtte gives i reglen som led i en punktuel eller sektororienteret industripolitik og stemmer således normalt ikke med ånden i selve regionalstøttepolitikken, som bør være neutral med hensyn til de produktive ressourcers fordeling mellem de enkelte erhvervssektorer og aktiviteter. Kommissionen finder, at medmindre andet bevises, opfylder en sådan støtte ikke ovenstående krav« (andet afsnit i punkt 2 i retningslinjerne).
(147)
Til trods for, at Grækenland på tidspunktet for Kommissionens beslutning af 10. december 2008 om at indlede undersøgelsesproceduren blev anmodet om at afgive en udtalelse om støttens forenelighed med det indre marked, jf. artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF og retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998, bemærker Kommissionen, at Grækenland undlod at dokumentere på nogen måde, at salget af Kassandra-minerne sikrede en balance mellem den fordrejning af konkurrencen, støtten ville medføre, og de fordele, støtten ville have for udviklingen i en ugunstigt stillet region.
(148)
For det andet skal regional støtte have en tilskyndelseseffekt, dvs. den skal skabe et egentligt incitament til at foretage investeringer, som ellers ikke ville blive foretaget i støtteberettigede områder. I denne ånd nævner retningslinjerne, at det skal fastsættes i støtteordningerne, at anmodningen om støtte skal indgives, inden gennemførelsen af projekterne påbegyndes (39). Denne betingelse gælder også for ad hoc-foranstaltninger (40). Grækenland har ikke godtgjort, at støttemodtageren opfyldte ovennævnte krav eller indgav en støtteansøgning, inden projektet blev påbegyndt.
(149)
Med hensyn til støttens tilskyndelseseffekt bemærker Kommissionen endvidere, at Grækenland ikke gennemførte en offentlig og betingelsesløs udbudsprocedure vedrørende salget af Kassandra-minerne. Kommissionen finder, at en sådan offentlig og betingelsesløs udbudsprocedure ville have været en prøve på, om der var nogen investorer på markedet, som var villige til at investere i minerne. Eftersom en sådan udbudsprocedure ikke fandt sted, er det Kommissionens opfattelse, at Grækenland ikke undersøgte, om markedet var villig til at investere i Kassandra-minerne, og dermed ikke undersøgte, om der var behov for en støtte med tilskyndelseseffekt.
(150)
Kommissionen bemærker endvidere, at erhvervelsen af Kassandra-minerne udgjorde en investering i minesektoren. Sektoren er en kapitalintensiv industri, hvor der kræves betydelige investeringer i forretningens udvikling og drift. I det foreliggende tilfælde androg kapitalomkostningerne i forbindelse med mineudvikling og etablering i Skouries ifølge Behre Dolbear-rapporten 220 mio. EUR (jf. punkt 66). Kommissionen bemærker, at dette beløb er betydeligt højere end det pågældende støttebeløb, nemlig 15,34 mio. EUR (se de kombinerede beløb i punkt 111 og 124). Ovennævnte støttebeløb udgør navnlig kun 7 % af de investeringer, der kræves i en af minerne. Endvidere modtog Kommissionen ikke noget bevis for, at Ellikinos Xrysos var ude af stand til at foretage investeringen uden støtte. Snarere tværtimod, idet Grækenland og Ellikinos Xrysos var enige om, at sidstnævnte faktisk ville foretage kapitalinvesteringer med henblik på udviklingen af minerne (41). Kommissionen finder derfor, at den pågældende støtte ikke havde en tilskyndelseseffekt og ikke var nødvendig for investorer, som var villig til at erhverve Kassandra-minerne.
(151)
Endelig undlod Grækenland på nogen måde at godtgøre, at den pågældende støtte havde nogen tilskyndelseseffekt.
(152)
På grundlag af ovenstående finder Kommissionen, at salget af Kassandra-minerne ikke opfylder kriterierne i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998 for, om støtten kan betragtes som forenelig med det indre marked som initialinvesteringsstøtte.
(153)
Det kunne også overvejes, om støtten kan anses for forenelig med det indre marked som driftsstøtte i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998. Retningslinjerne definerer driftsstøtte som støtte, der ydes med henblik på at nedbringe en virksomheds løbende udgifter. I henhold til retningslinjerne kan driftsstøtte undtagelsesvist ydes i støtteberettigede regioner efter undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF.
(154)
I henhold til retningslinjerne er driftsstøtte dog støtte, der ydes med henblik på at nedbringe en virksomheds »løbende udgifter« (punkt 4.15). Løbende udgifter er ikke kapitaludgifter og er sædvanligvis periodiske udgifter, som er nødvendige for en virksomheds drift. Den pågældende støtte finansierede ikke løbende udgifter i denne forstand, men en investering i fast kapital (erhvervelse af miner og grunde) og en fritagelse for den afgift, der skulle betales for ovennævnte investering (overdragelsesafgift). Den pågældende støtte finansierede derfor ikke løbende udgifter. Kommissionen finder derfor, at den pågældende støtte opfylder definitionen af driftsstøtte i retningslinjerne.
(155)
I henhold til retningslinjerne kan driftsstøtte endvidere ydes i støtteberettigede regioner, forudsat at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje, og det er op til medlemsstaten at påvise disse ulemper og deres omfang. I det foreliggende tilfælde fremlagde Grækenland ingen form for opgørelse eller beregning af ulemperne i regionen eller af støttens omfang med henblik på at påvise, at denne står i forhold til ulemperne.
(156)
Endelig skal driftsstøtte ifølge retningslinjerne både være tidsmæssigt begrænset og degressiv. Kommissionen bemærker, at salget af minerne ikke var underlagt nogen form for tidsmæssig begrænsning eller degressiv nedsættelse. Både salgsprisen og afgiftsfritagelsen var, som bestemt i salgskontrakten, faktisk fastsat og godkendt uden henvisning til nogen form for tidsbegrænsning eller nedsættelse.
(157)
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at støtten ikke kan betragtes som forenelig med det indre marked i henhold til retningslinjerne.
(158)
Kommissionen konkluderer, at støtten ikke kan betragtes som forenelig med det indre marked i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte fra 1998.
(159)
Med hensyn til støttens forenelighed i henhold til den generelle gruppefritagelsesforordning, hvorefter visse kategorier af støtte kan anses for forenelige med fællesmarkedet i medfør af artikel 107 og 108 i TEUF (42), finder Kommissionen, at Ellikinos Xrysos på grundlag af de finansielle tal, som de græske myndigheder har fremlagt, er en stor virksomhed, sådan som det er godtgjort i punkt 12 ovenfor. I henhold til artikel 1, stk. 5, i den generelle gruppefritagelsesforordning er ad hoc-støtte til store virksomheder ikke omfattet af forordningen.
(160)
Det fremgår ligeledes af artikel 8, stk. 3, i den generelle gruppefritagelsesforordning, at såfremt støtte, der er omfattet af denne forordning, ydes til en stor virksomhed, skal medlemsstaten bekræfte, at støtten har en væsentlig tilskyndelsesvirkning på grundlag af et dokument, der analyserer rentabiliteten af det projekt eller den aktivitet, hvortil der ydes støtte, med og uden støtte. Kommissionen har ikke modtaget en sådan dokumentation.
(161)
Endelig fremgår det af den generelle gruppefritagelsesforordning, at overtagelsen af anlægsaktiver, som er direkte knyttet til en virksomhed, der er blevet lukket eller ville være blevet lukket, hvis ikke en sådan overtagelse havde fundet sted, anses for en støtteberettiget omkostning, forudsat at transaktionen fandt sted på markedsvilkår. De græske myndigheder indrømmer, at transaktionen fandt sted uden en offentlig, betingelsesløs og gennemsigtig udbudsprocedure eller en uafhængig vurdering af markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver. Kommissionen finder derfor ikke, at salget fandt sted på markedsvilkår.
(162)
Konklusionen er, at den støtte, der blev ydet til Ellikinos Xrysos, ikke er forenelig med fællesmarkedet i henhold til den generelle gruppefritagelsesforordning.
(163)
Det hedder i artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, at »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse« kan betragtes som forenelig med det indre marked.
(164)
Kommissionen finder, at undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra c), ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde, og at Ellikinos Xrysos ikke er berettiget til rednings- og/eller omstruktureringsstøtte. I henhold til punkt 7 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, der var gældende på tidspunktet for salget i 2003 (43), tillades det »ikke, at der ydes rednings- eller omstruktureringsstøtte til en nyoprettet virksomhed, selv om virksomhedens finansielle stilling fra begyndelsen er vanskelig«. Det vil f.eks. være tilfældet, når den nye virksomhed er opstået ved likvidation af en tidligere virksomhed eller ved erhvervelse af dens aktiver. Ellikinos Xrysos er et selskab, der blev oprettet tre dage inden erhvervelsen af Kassandra-minerne. Endvidere er omstruktureringsstøtte betinget af eksistensen af en sund omstruktureringsplan, og Grækenland fremlagde ikke en sådan omstruktureringsplan. Konklusionen er, at den støtte, der blev ydet til Ellikinos Xrysos, ikke er forenelig med bestemmelserne om rednings- og/eller omstruktureringsstøtte.
(165)
Endelig skulle Ellikinos Xrysos med hensyn til miljøstøtte opfylde de gældende miljøstandarder. Ellikinos Xrysos var navnlig forpligtet til at foretage investeringer med henblik på beskyttelse af miljøet og udføre sin minedrift i overensstemmelse med den græske lovgivning og EU-lovgivningen. Da disse krav var lovbestemte, var det ikke nødvendigt at yde støtte til Ellikinos Xrysos, for at det kunne opfylde lovgivningen.
(166)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at de pågældende støtteforanstaltninger er uforenelige med TEUF.
(167)
Kommissionen finder navnlig, at forskellen mellem markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver og den pris, hvortil de blev solgt til Ellikinos Xrysos, udgør en støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, som er uforenelig med det indre marked. Kommissionen finder også, at det afgiftsbeløb, som Ellikinos Xrysos skulle have betalt for erhvervelsen af minerne og grunden, udgør en støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, som er uforenelig med det indre marked.
V KONKLUSION
(168)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at de foreliggende foranstaltninger udgør statsstøtte til fordel for Ellikinos Xrysos, jf. artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionen finder navnlig, at forskellen mellem markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver og den pris, hvortil de blev solgt til Ellikinos Xrysos, udgør en støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, og at det afgiftsbeløb, som Ellikinos Xrysos skulle have betalt for erhvervelsen af minerne og grunden, også udgør støtte til fordel for Ellikinos Xrysos.
(169)
Kommissionen konkluderer endvidere, at de foreliggende støtteforanstaltninger er uforenelige med det indre marked. Kommissionen finder navnlig, at forskellen mellem markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver og den pris, hvortil de blev solgt til Ellikinos Xrysos, udgør en støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, som er uforenelig med det indre marked, og at det afgiftsbeløb, som Ellikinos Xrysos skulle have betalt for erhvervelsen af minerne og grunden, også udgør støtte til fordel for Ellikinos Xrysos, som er uforenelig med det indre marked.
(170)
I overensstemmelse med TEUF og Domstolens faste retspraksis har Kommissionen kompetence til at beslutte, at den pågældende medlemsstat skal afskaffe eller ændre støtten, når den har konstateret, at den er uforenelig med det indre marked (44). Det er også Domstolens faste retspraksis, at formålet med en stats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som af Kommissionen betragtes som uforenelig med det indre marked, er at genoprette den oprindelige situation (45). Domstolen har i den forbindelse slået fast, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der blev ydet i form af ulovlig støtte, og dermed mister den fordel, vedkommende havde i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for betalingen er genoprettet (46).
(171)
Ifølge ovennævnte retspraksis bestemmer artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/99 (47), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren«.
(172)
Da de foreliggende foranstaltninger anses for at være støtte, som er ulovlig og uforenelig med det indre marked, skal støttebeløbene tilbagesøges for at genoprette den situation, der eksisterede før støtten blev ydet. Starttidspunktet for tilbagesøgningen bør være det tidspunkt, hvor fordelen blev ydet til støttemodtageren, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for modtageren, der skal betale renter, indtil beløbene er tilbagebetalt.
(173)
Det støtteelement, der er uforeneligt med det indre marked, er summen af a) forskellen mellem markedsværdien af Kassandra-minernes aktiver og den pris, hvortil de blev solgt til Ellikinos Xrysos (14 mio. EUR), og b) det afgiftsbeløb, som Ellikinos Xrysos skulle have betalt for erhvervelsen af aktiverne, dvs. minerne og grunden (1,34 mio. EUR). Dette beløber sig til i alt 15,34 mio. EUR.
(174)
Med hensyn til tilbagesøgning bemærker Kommissionen endvidere, at artikel 4 i salgskontrakten fra 2003 indeholdt to annulleringsbestemmelser, ifølge hvilke Ellikinos Xrysos kunne annullere salget i tilfælde af: a) en forvaltningsakt eller retsakt udstedt af de græske myndigheder, som ændrer minedriftstilladelsernes status, eller b) en retsafgørelse (vedrørende minedriftstilladelsernes status) om indstilling af driften eller gennemførelsen af investeringsplanen. I begge tilfælde skulle Ellikinos Xrysos tilbagelevere aktiverne til den græske stat og ville få refunderet det samlede beløb på 11 mio. EUR, eventuelt med en supplerende betaling.
(175)
De græske myndigheder har oplyst, at disse to bestemmelser kunne blive aktiveret ved en afgørelse fra Kommissionen om tilbagesøgning af støtte, som er uforenelig med det indre marked. Om dette er tilfældet, er et spørgsmål om, hvordan kontrakten og den nationale lovgivning fortolkes. Hvis bestemmelserne aktiveres, skulle det dog ikke have nogen indvirkning på Grækenlands forpligtelse til at tilbagesøge det støttebeløb, der er anført i afgørelsen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den statsstøtte på 15,34 mio. EUR, som Grækenland ulovligt ydede Ellikinos Xrysos SA i modstrid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ved et salg af aktiver og grund under deres værdi og en fritagelse for hertil knyttede afgifter med det formål at sikre beskæftigelsen og beskytte miljøet og skabe et incitament for potentielle købere af Kassandra-minerne, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 2
1. Grækenland skal tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte fra støttemodtageren.
2. De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor de blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil de er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Rådets forordning (EF) nr. 794/2004 (48) og Rådets forordning (EF) nr. 271/2008 (49) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.
4. Grækenland indstiller alle udestående betalinger af den i artikel i omhandlede støtte med virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
Artikel 3
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.
2. Grækenland efterkommer denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 4
1. Inden to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse forelægger Grækenland følgende oplysninger for Kommissionen:
a)
det samlede beløb (hovedbeløbet og renter), der skal tilbagebetales af støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumenter, der godtgør, at støttemodtageren har fået besked på at tilbagebetale støtten.
2. Grækenland holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 2 omhandlede støtte er tilbagebetalt. Grækenland meddeler på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Grækenland skal også give detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, som støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Grækenland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. februar 2011.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. február 23.)
a Görögország által az Ellinikos Xrysos SA részére nyújtott C 48/08 (korábbi NN 61/08) állami támogatásról
(az értesítés a C(2011) 1006. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/452/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ), és különösen annak 108. cikke (2) bekezdése első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,
tekintettel a Bizottság határozatára, amellyel a C 48/08 (korábbi NN 61/08) támogatás tekintetében az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében (1) meghatározott eljárás megindításáról határozott (2),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívták az érintett feleket, hogy észrevételeiket e rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg, és e megjegyzésekre figyelemmel,
mivel:
I AZ ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság 2007. július 9-én kapott egy azt állító panaszt, hogy Görögország két olyan intézkedést hozott, amelyek az Ellinikos Xrysos SA (a továbbiakban: Ellinikos Xrysos) számára állami támogatást valósítanak meg. A Bizottság információcserét követően 2008. december 10-én az állítólagos intézkedések tekintetében hivatalos vizsgálati eljárást indított.
(2)
Görögország 2009. február 23-án benyújtotta észrevételeit a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatára.
(3)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2009. március 10-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). Négy érdekelt féltől érkeztek észrevételek: 2009. április 10-én az Ellinikos Xrysostól, amely az állítólagos állami támogatás kedvezményezettje; 2009. április 10-én a European Goldfields Ltd-től, az Ellinikos Xrysos főrészvényesétől; 2009. április 2-án a kaszándrai bányáknál működő szakszervezettől; 2009. április 6-án a Hellenic Mining Watch elnevezésű görög szervezettől, melynek célja „a környezet és a lakosság bányászat káros következményeitől való védelme és a nemzeti vagyon őrzése” (4).
(4)
Az észrevételeket a Bizottság 2009. május 6-i és 2009. július 7-i levelével továbbította Görögországnak. Görögország a harmadik felek észrevételeire 2009. június 3-i, 2009. július 20-i és 2009. szeptember 23-i levelével válaszolt.
(5)
A Bizottság 2009. június 19-én, 2009. december 11-én és 2010. április 22-én további információkat kért a görög hatóságoktól, amire Görögország 2009. július 23-i, 2009. július 29-i, 2010. január 15-i, 2010. február 11-i, 2010. február 12-i, 2010. május 4-i és 2010. május 27-i levelében válaszolt. A Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok között 2010 májusában további nem hivatalos információcserére került sor elektronikus levelezés útján. A Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok között 2009. február 11-én és 2010. június 24-én, a Bizottság szolgálatai és az állítólagos kedvezményezett között 2009. február 2-án és 2009. június 26-án megbeszélések folytak.
II A TÁMOGATÁS RÉSZLETES ISMERTETÉSE
II.a. A BÁNYÁSZATI JOGOKRA ÉS ENGEDÉLYEKRE VONATKOZÓ HÁTTÉRINFORMÁCIÓK
(6)
A bányászati jog egy adott földterületre annak föld alatti feltárás vagy felszíni kifejtés útján történő megmunkálása céljából történő belépésre, annak ilyen célú elfoglalására, és az ott esetlegesen talált ásványi ércek kitermelésére vonatkozó jog. A jog a bányászat tárgyát képező ingatlannal együtt, annak elválaszthatatlan részeként kerül átruházásra.
(7)
A bányászati jog eltér a bányászati engedélytől, mely a bányászati műveletek végzésére vonatkozó engedély. Az engedélyt az illetékes hatóságok a benyújtott megvalósíthatósági jelentések és környezetvédelmi tanulmányok értékelését követően adják meg. A tárgybeli ügyben a 2003-as eladáskor a bányászati engedélyeket a Fejlesztési Minisztérium adta ki.
II.b. A KEDVEZMÉNYEZETT
(8)
Az Ellinikos Xrysos egy nagy görög bányatársaság, amely arany, réz, ólom, ezüst és cink bányászatával foglalkozik. A cég árbevétele 2009-ben 44,7 millió EUR volt (1,7 millió EUR adózás utáni eredménnyel) és körülbelül 350 főt foglalkoztatott. A tárgybeli támogatás idején (lásd a 11. és a 16-18. pontot) az Ellinikos Xrysos nagyvállalatnak minősült, mivel kapcsolódott egy nagyvállalathoz. A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (5) szerint: a) a mikro-, kis- és középvállalkozások (kkv-k) kategóriája olyan vállalkozásokból áll, amelyek kevesebb mint 250 személyt foglalkoztatnak, és amelyek éves forgalma nem haladja meg az 50 millió EUR-t, és/vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 43 millió EUR-t (Melléklet, 1. cím, 2. pont (1) bekezdése); b) ki kell venni a kkv-k kategóriájából azon vállalkozáscsoportokat, amelyek gazdasági ereje meghaladhatja a tényleges kkv-k gazdasági erejét, megkülönböztetést kell tenni a vállalkozások különféle típusai között attól függően, hogy autonóm vállalkozások-e (a (9) preambulumbekezdés); c) „autonóm vállalkozás” az, amely nem minősül kapcsolt vállalkozásnak (Melléklet, 1. cím, 3. pont (1) bekezdés); és d) „kapcsolt vállalkozás” az, amelyben a részvényesek, illetve tagok szavazati jogának többségét egy másik vállalkozás birtokolja (Melléklet, 1. cím, 3. pont (3) bekezdés a) pont). A vizsgált ügyben 2003 decemberében (a 2003-as eladás időpontjában), az Ellinikos Xrysos részvényeinek 53,3 %-a (az összesen 300 000. részvényből 160 000) volt a Greek Mines SA vállalat, az Aktor SA vállalat leányvállalatának tulajdonában. Az Aktor vállalat két legutolsó, azaz 2001. és 2002. évi árbevétele 120,9 millió EUR, illetve 302,6 millió EUR volt. Ugyanakkor a két legutolsó mérlegfőösszeg 151,9 millió EUR-t, illetve 260 millió EUR-t tett ki (6). Ezen adatok alapján az Aktor nagyvállalatnak minősül. Ekként a vizsgált támogatási intézkedések idején az Ellinikos Xrysos nagyvállalat volt.
(9)
Az Ellinikos Xrysos jelenlegi részvényesei: a European Goldfields Greece BV (a részvények 65 %-a), a Hellas Gold BV (a részvények 30 %-a), valamint az Aktor SA, egy görög építőipari és energiaipari vállalat (a részvények 5 %-a). A European Goldfields Greece BV és a Hellas Gold BV a European Goldfields Ltd, a balkáni államokban bányatelkek megszerzésével, feltárásával és fejlesztésével foglalkozó kanadai vállalat leányvállalata.
(10)
Az Ellinikos Xrysos a kaszándrai bányák tulajdonosa és üzemeltetője. Azokat és a hozzájuk tartozó bányászati jogokat 2003 decemberében vette meg a görög államtól. A kaszándrai bányák Észak-Görögországban találhatóak. A bányákhoz tartozik az Olympias, illetve a Skouries aranybánya, valamint a Stratoni réz-cinkbánya.
(11)
A kaszándrai bányák tulajdonosa 2003 előtt a TVX Hellas SA vállalat volt, amely 1995-ben szerezte meg azokat a görög államtól, nyilvános pályázat útján, 11 milliárd GRD (megközelítőleg 39,8 millió EUR (7)) összegért.
(12)
A görög Államtanács 2002-ben hatályon kívül helyezte a kaszándrai bányákra vonatkozó bányászati és aranyfeldolgozási engedélyeket, konkrétan az Olympias és Stratoni bányák tekintetében. Az Olympias bánya bányászati és aranyfeldolgozási engedélyét súlyosnak ítélt környezeti okokból helyezték hatályon kívül. A Stratoni bánya engedélyét amiatt helyezték hatályon kívül, mivel kiadása jogellenesen, egy arra nem jogosult hatóságon keresztül történt.
(13)
Az Államtanács általi hatályon kívül helyezést követően az illetékes Fejlesztési Minisztérium a következő két jogi aktust adta ki a Stratoni bánya vonatkozásában: 1) 2003. január 7-én a Stratoniban folyó műveletek abbahagyását elrendelő aktus; és 2) 2003. január 29-én a Stratoniban további biztonsági intézkedések bevezetését elrendelő aktus. A Fejlesztési Minisztérium - az Államtanács hatályon kívül helyező határozatának megfelelően - 2003. február 18-án egy további aktust adott ki, melyben engedélyezte a Stratoniban folyó műveletek újraindítását, és hatályon kívül helyezte 2003. január 7-i és 29-i aktusait. A 2003. február 18-i aktus a bányák Ellinikos Xrysosnak történő eladásakor érvényben volt.
(14)
Ugyancsak a kaszándrai bányák bányászati és aranyfeldolgozási engedélyeinek fentebb említett hatályon kívül helyezése következtében a Kinross (egy kanadai bányászati vállalat), a TVX Hellas tulajdonosa beszüntette a finanszírozást a részvényesi érték megőrzése érdekében. Ennek következtében a TVX Hellas a csődeljárás megindítására kényszerült.
II.c. AZ 1. INTÉZKEDÉS: PIACI ÉRTÉK ALATTI ELADÁS
(15)
A TVX Hellas 2003. december 12-én peren kívüli - kölcsönös követeléseik rendezésével kapcsolatos - egyezség alapján átruházta a kaszándrai bányákat a görög államra 11 millió EUR ellenében (a TVX Hellas Görögországgal szemben fennálló követelése 293,5 millió EUR-t tett ki). A görög állam még aznap eladta a kaszándrai bányákat az Ellinikos Xrysosnak 11 millió EUR-ért, előzetes vagyonértékelés vagy nyílt pályázat nélkül. Az adásvétel a következőkre terjedt ki: a) a Stratoni, Skouries és Olympias bányák, a vonatkozó bányászati jogokkal együtt; b) a földterület; c) az ásványtartalékok; és d) az állóeszközök (bányászati és feldolgozó berendezések, a munkavállalóknak fenntartott házak és ipari épületek). A görög hatóságok szerint az intézkedés célja olyan tulajdonos megtalálása volt, aki hajlandó a bányák üzemeltetésére, ezzel a foglalkoztatás fenntartására és a környezet védelmére.
II.d. A 2. INTÉZKEDÉS: ADÓELENGEDÉS ÉS A JOGI KÖLTSÉGEK CSÖKKENTÉSE
(16)
A kaszándrai bányákat Görögország a két fél közötti szerződéssel adta el az Ellinikos Xrysosnak, melyet a 3220/2004 törvény (8) erősített meg. E törvény értelmében az Ellinikos Xrysos teljes adómentességben részesült. Egyben a jogi és más költségeket az általában megfizetendő összeg mindössze 5 %-ára csökkentették. A görög hatóságok szerint az intézkedés célja a potenciális vevők számára ösztönzés megteremtése volt, mivel a bánya értéke negatív volt.
(17)
A görög jog szerint (9) az ingatlanátruházás adója az átruházott ingatlan értékének első 15 000 EUR-ja tekintetében 7 %, a fennmaradó összeg tekintetében pedig 9 %. Egyben a görög bányászati kódex szerint (10) a bányászati jogok átruházását az átruházott jog értéke (azaz a bánya értéke) 5 %-ának megfelelő különadó terheli.
(18)
Ebben a határozatban a Bizottság az 1. és 2. intézkedés tekintetében összesen 15,34 millió EUR összegű állami támogatást állapított meg, az alábbiak vizsgálata alapján:
a)
a kaszándrai bányákat alkotó egyes bányák (Stratoni, Olympias és Skouries) értéke, az eladás idején érvényesülő gazdasági tényezők és a bányák működőképessége alapján (a részletes elemzést lásd a 63-79. pontban);
b)
a kaszándrai bányák telekértéke, az értékelő jelentésben számítottak szerint (lásd a 19. pontot) és az 1995-ös nyílt pályázaton a telek nagyobb részéért fizetett árral összevetve (a részletes elemzést lásd a 80-90. pontban);
c)
az Ellinikos Xrysos által a 2003-as eladással megszerzett ásványtartalék értéke, ugyanezen értékelő jelentés alapján (a részletes elemzést lásd a 91-97. pontban);
d)
az Ellinikos Xrysost terhelő, az adásvételi szerződésben elengedett adó összege (a részletes elemzést lásd a 118-124. pontban).
(19)
Az eljárás megindításáról szóló 2008. december 10-i határozatban a Bizottság megkérdőjelezte, hogy Görögország piaci értéken adta-e el a kaszándrai bányákat az Ellinikos Xrysosnak, mivel az eladás nyílt pályázat vagy független vagyonértékelés mellőzésével zajlott, valamint azt is, hogy a piaci érték alatti eladás összeegyeztethető volt-e az EUMSZ-szel. A határozat hivatkozott a kaszándrai bányák European Goldfields-az Ellinikos Xrysos részvényese-nevében kiadott vagyonértékelésére. E jelentés szerint a kaszándrai bányák reális piaci értéke 500 millió USD (ami 2004. június 30-án 411 millió EUR-nak felelt meg, az adott napi 1,2155 USD/EUR (11) számítva). A jelentést (a továbbiakban Behre Dolbear jelentés) a Behre Dolbear International Ltd.-a European Goldfields szerint (12)„igen kiemelkedő nemzetközi bányaipari tanácsadó cég”-készítette.
(20)
A Bizottság egyben azt is megkérdőjelezte, hogy az adóelengedés és a jogi költségek csökkentése az állam felé fennálló pénzügyi kötelezettségek alóli, az EUMSZ-szel összeegyeztethető elengedésének minősült-e.
III GÖRÖGORSZÁG ÉS AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
III.a. GÖRÖGORSZÁG ÉS A KEDVEZMÉNYEZETT ÉSZREVÉTELEI
(21)
Görögország és a kedvezményezett észrevételei nagymértékben átfedik egymást, ezért azokat a Bizottság együttesen ismerteti a 22-31. pontban.
(22)
A görög hatóságok és a kedvezményezett szerint Görögország csak közvetítőként járt el a 2003-as eladásban, mivel a TVX Hellas-a csődeljárás kellős közepén-nem adhatta el közvetlenül a bányákat az Ellinikos Xrysosnak. Állítják továbbá, hogy Görögország soha nem volt a bányák tulajdonosa, és nem részesedett a 2003-as eladás bevételéből, mivel a 11 millió EUR közvetlenül a TVX Hellas részére került kifizetésre. Egyben azzal is érvelnek, hogy 1995-ben az eladási ügylet a TVX Hellas és az előző tulajdonos, egy felszámolás alatt álló magáncég között jött létre, ezért a 2003-as eladás nem érintett állami forrásokat.
(23)
Ezen túlmenően a görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítja, hogy az eladás idején a kaszándrai bányák piaci értéke-a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatt-csökkent vagy akár negatívba is fordult. A bányák negatív piaci értéke igazolható azzal a ténnyel is, hogy a Kinross-a TVX Hellas tulajdonosa és piacgazdasági szereplő-a beruházásból eredő jelentős veszteségeinek feltőkésítésekor annak negatív értéket tulajdonított. Állítják, hogy az Ellinikos Xrysos-ugyancsak magáncég-által fizetett pozitív vételárat az elállási záradék indokolta, ami kiiktatta a vevő kockázatait. Ezen túlmenően hozzáteszik, hogy a bányatársaság által megszerzett telek csak bányászati célokra használható, és piaci értéke nincs, mivel a görög jog ilyen területeken a bányászatnak biztosít elsőbbséget. Végezetül azzal érvelnek, hogy a telek értékének csökkenését okozta a bányászati jogok értékének a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatti csökkenése is. Végül az Ellinikos Xrysosnak eladott eszközök részét képező aranytartalékokkal kapcsolatban azt állítják, hogy azok értéke 2003-ban negatív volt az arany viszonylag alacsony ára, és a szállítási, feldolgozási stb. költségek viszonylag magas szintje miatt.
(24)
A fentieken túl és az ügyletben figyelembe veendő piacgazdasági kritériumot illetően a görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy e kritériumok körébe tartoznak a környezetvédelmi, illetve a vállalat külső megítéléséhez és a munkavállalói elégedettséghez kapcsolódó társadalmi megfontolások is. Ezt támasztja alá az a tény is, hogy az adott ellenérték megfizetésekor a TVX Hellas piacgazdasági szereplőként is figyelembe vette a munkaügyi és környezetvédelmi kérdéseket. Érvük továbbá, hogy a bányák eladása nélkül a görög kormánynak jelentős, körülbelül 15,7 millió EUR-t kitevő környezetvédelmi költségeket kellett volna viselnie. Állítják ugyanakkor, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett árat piacgazdasági kritériumok is alátámasztják, mivel az megegyezett a TVX Hellas-egy magáncég-által kért árral. Görögország és a kedvezményezett szerint a TVX Hellas magasabb árat kért volna, ha ezt megtehette volna. Ezen túlmenően állítják, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett ár megegyezett az eszközöknek a TVX Hellas pénzügyi beszámolóiba beállított, könyv szerinti értékével. Állítják végezetül, hogy a 2003-as eladás keretében fizetett ár a bányák valós értékét tükrözte-ez alatt a Stratoni bányát értve, mivel ez volt az egyetlen működő bánya. A Skouries bányát illetően Görögország és a kedvezményezett azt állítja, hogy ott-a TVX Hellas által a 2003-as eladást megelőző bányászati kutatástól eltekintve-soha nem zajlott bányászati tevékenység vagy beruházás. Állítják továbbá, hogy Skouriesben a bányalétesítmény kialakítása jelentős beruházást igényel. A fenti okokra hivatkozással állítják, hogy a 2003-as eladás az Ellinikos Xrysos számára semmiféle előnyt nem biztosított.
(25)
A Behre Dolbear jelentés hitelességét illetően sem Görögországnak, sem a kedvezményezettnek nem voltak kétségei. A jelentést azonban mindketten kifogásolták, azt állítva, hogy nem vehető figyelembe, mivel annak célja a befektetők figyelmének felkeltése volt, és annak referencia-időpontja (2004 júniusa) sem egyezett meg az eladással (2003 decembere). Azzal is érvelnek, hogy a bányák Behre Dolbear becsülte értéke az eszközök és a vonatkozó bányászati engedélyek együttes értékére vonatkozik, miközben az Ellinikos Xrysos csak az eszközöket szerezte meg azzal, hogy a bányászati engedélyt a görög állam a későbbiekben adja meg. Ezen túlmenően állítják, hogy a jelentés nem az eladott eszközök értékére vonatkozik, hanem az Ellinikos Xrysos mint működő vállalkozás értékére, ezért az nem tükrözi a görög állam által 2003 decemberében eladott eszközök értékét. Végül állítják, hogy a jelentés 37. oldalán lévő 5.3. táblázatban a Behre Dolbear a termelési állapothoz közeli kaszándrai bányák nettó jelenértékét negatívnak, -2,59 millió USD-nek becsüli; ezért a ténylegesen fizetett ár (a 11 millió EUR) a piaci érték felett volt.
(26)
A Behre Dolbear jelentés felhasználásának esetére Görögország állítja, hogy a jelentésben szereplő három eltérő megközelítés közül csak a jövedelemmegközelítés módszere használható, mivel ez a nemzetközileg használatos elsődleges vagyonértékelési módszer, és ez is kizárólag a jelentés érvényességi időpontja tekintetében, a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével.
(27)
A görög hatóságok és a kedvezményezett elismerik, hogy Görögország nyílt pályázat és előzetes vagyonértékelés nélkül, közvetlenül adta el az eszközöket az Ellinikos Xrysosnak, a foglalkoztatás megtartása és a környezet védelme indokolta időszűke miatt. Állítják továbbá, hogy a TVX Hellasnak 293,5 millió EUR követelése állt fenn Görögországgal szemben a bányákban végrehajtott beruházásokból keletkező kára (mely bányák üzemelését a 2002-es hatályon kívül helyező határozatok után leállították) és a felmerült környezetvédelmi költségek miatt. Állításuk szerint az adásvételi szerződés nem tartalmazott kikötést a munkahelyek minimális számára vonatkozóan, mivel a bányászat munkaerőigényes, de ugyanakkor a munkahelyek megtartására vonatkozó kötelezettség előírásához nem számszerűsíthető. Végezetül állítják, hogy amennyiben a Bizottság visszafizettetési határozatot hozna, a szerződést meg lehetne támadni, ez esetben pedig a görög államtól kérni lehetne a 11 millió EUR vállalatnak való visszafizetését, az eszközöket pedig vissza lehetne számára adni.
(28)
Emellett a görög hatóságok azzal érvelnek, hogy lehetséges volt az 1995-ös nyílt pályázatban szereplő értéket hivatkozásként használni, és hogy a telek értéke változatlannak tekinthető. Állításuk szerint a Behre Dolbear jelentésben használt módszer (a jövedelemmegközelítéses módszer) elfogadható, de csak a jelentés időpontjára (2004. június 30-ra) vonatkozóan, és a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével. Végül a görög hatóságok elfogadják, hogy az eladás időpontjában a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye és ezért az üzemképes volt, valamint megfelelt a Behre Dolbear jelentés „termelési állapothoz közeli” kitételének.
(29)
Az adóelengedést és a jogi költségek csökkentését illetően: a kedvezményezett szerint a bányaátruházásra vonatkozó törvényi adó a vizsgált ügyre nem vonatkozott. Emellett Görögország szerint a bányák értéke negatív volt, ezért szükség volt a lehetséges vevők számára valamiféle ösztönzésre. Görögország állítja továbbá, hogy a görög bányászati kódex 173. cikke 5 % körüli adókulcsot ír elő, de csak a visszterhes ügyletekre („με επαχθή αιτία”), ami Görögország szerint a sajnálatos eseményekből (pl. a tulajdonos halálából) eredő ügyletek nem tartoznak ide, ezért az adó a vizsgált ügyre nem vonatkozott. A kedvezményezett egyebekben azzal érvel, hogy az adásvételi szerződés az elállási záradék miatt még nem ment véglegesen teljesedésbe, és ennek következtében bármiféle adókivetés idő előtti lenne. A kedvezményezett érve továbbá, hogy a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, mivel az ügyvédek magánúton praktizálnak, a díjaikat terhelő adók és járulékok rendben megfizetésre kerültek.
(30)
Görögország elismeri, hogy a 7-9 % közötti összegű adót valóban minden telekértékesítésre kivetik, függetlenül attól, hogy vállalati eszközök vagy magántulajdon értékesítéséről van-e szó.
(31)
Végezetül Görögország és a kedvezményezett is azzal érvel, hogy még amennyiben a 2003-as eladás támogatást képezett volna az Ellinikos Xrysos javára, ez utóbbi a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás és a nagybefektetési projektek regionális támogatásának multiszektorális keretrendszeréről szóló 2002. évi iránymutatás alapján-az eladás idején mindkettő alkalmazható volt-támogathatónak minősült, mivel a vállalat az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint támogatható területen fekszik. A kedvezményezett azzal is érvel, hogy támogatásra lehet jogosult az általános csoportmentességi rendelet, a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 2008. évi iránymutatás és az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján, mivel a szóban forgó beruházás az ország szempontjából alapvető jelentőségű ágazathoz és területhez kapcsolódott. Az adóelengedést illetően a kedvezményezett szerint az adó 38 000 EUR-t tett ki; ennélfogva az nem érte el a de minimis küszöböt (bármely hároméves időszakban 100 000 EUR) (13), és nem származtatott semmiféle előnyt az Ellinikos Xrysos számára.
III.b. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(32)
A Bizottság az eljárást megindító határozatra a Hellenic Mining Watch-tól (14) is kapott észrevételeket. A Hellenic Mining Watch állítja, hogy a kaszándrai bányák vagyonába beletartozik jelentős ingatlanvagyon is, amely a bányák értékét jelentősen növeli, viszont azt a Behre Dolbear jelentés nem vette figyelembe. A Hellenic Mining Watch elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, munkanélküliséggel kapcsolatos okokat, azon az alapon, hogy az adásvételi szerződésben nem szerepelt az Ellinikos Xrysos számára olyan kötelezettség, hogy meghatározott vagy minimumszámban kellene munkavállalókat alkalmaznia.
(33)
A Hellenic Mining Watch ugyanígy elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, környezetvédelemmel kapcsolatos okokat, azt állítva, hogy a 2003-as adásvételi szerződés 1. cikke mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be. A Hellenic Mining Watch végül állítja, hogy a bányák vagyonába tartoztak a jelentős értéket képviselő-80 millió EUR-t kitevő-aranytartalmú ásványok, melyeket az Ellinikos Xrysosszal kötött adásvételi szerződés nem említ.
(34)
A Hellenic Mining Watch észrevételeire adott válaszában Görögország megismétli azon álláspontját, hogy az Ellinikos Xrysos semmiféle állami támogatást nem kapott. Görögország különösen azzal érvel, hogy nem volt sem a bánya tulajdonosa, sem annak eladója, mindössze közvetítőként járt két magánfél ügyletében. Görögország állítja emellett, hogy a Hellenic Mining Watch állításai zavarosak, pontatlanok és egymásnak ellentmondóak. Végül Görögország állítja, hogy a Hellenic Mining Watch azért törekszik a kaszándrai bányák állam számára való visszaszerzésére, mert végső célja a környezetvédelem.
(35)
Utolsóként: a Bizottsághoz észrevétel érkezett az eljárást megindító határozatra a kaszándrai bányáknál működő szakszervezettől is (15), kételyeinek adva hangot a tekintetben, hogy az intézkedések jogellenes állami támogatást jelentenének, és hivatkozva a bányák gazdasági és foglalkoztatási szerepére.
IV A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(36)
A fenti tényállás, illetve Görögország és más harmadik felek érvelése alapján a Bizottság a következő szakaszban fogja értékelni a szóban forgó intézkedéseket. A Bizottság elsőként értékelni fogja a vizsgált intézkedésen belül a támogatás fennállását, annak érdekében, hogy a támogatás megvalósult-e vagy sem (a IV.a. alszakaszban). Másodszor a Bizottság a valóban támogatást tartalmazó intézkedések tekintetében értékeli a belső piaccal való összeegyeztethetőséget (a IV.b. alszakaszban).
IV.a. AZ EUMSZ 107. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI ÁLLAMI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA
(37)
Annak eldöntéséhez, hogy egy adott intézkedés állami támogatásnak minősül-e, a Bizottságnak értékelnie kell, hogy a vitatott intézkedés megfelel-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételeknek. E rendelkezés kimondja, hogy „[h]a a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(38)
Az alábbiakban a Bizottság e rendelkezés fényében értékeli, hogy az Ellinikos Xrysos javára hozott vitatott intézkedések állami támogatásnak minősülnek-e.
AZ 1. INTÉZKEDÉS: PIACI ÉRTÉK ALATTI ELADÁS
a. Az előny
(39)
Amennyiben az állam valamely eszközt piaci ár alatt ad el, ez a vevő számára (aki az eszközhöz támogatott áron jut hozzá) előnyt biztosít, amely állami támogatást jelenthet. Viszont valamely eszköz akkor piaci áron eladott (és ennélfogva kizárt az állami támogatást), amennyiben az árat független értékbecslő állapítja meg, és az megegyezik az eladási árral, illetve ha az eladás nyilvános, átlátható és feltételek nélküli versenypályázaton keresztül történik, és a legmagasabb ajánlat kerül kiválasztásra (16).
(40)
A vizsgált ügyben a kaszándrai bányákat nyílt pályázat vagy bármiféle értékelés nélkül adták el. Az állami támogatás nyújtásának megelőzése érdekében az államnak ésszerű, profitmaximalizálásra törekvő tulajdonosként, azaz „piacgazdasági eladóként” kell eljárnia, és az eladásból a lehető legjobb pénzügyi eredmény elérésére kell törekednie. Ekként a vizsgált ügyben a Bizottság azt értékeli, hogy a görög állam piacgazdasági eladóként járt-e el.
(41)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a környezetvédelmi és társadalmi megfontolások is piacgazdasági kritériumok, mivel azok a vállalat külső megítéléséhez és a munkavállalói elégedettséghez kapcsolódnak. Álláspontjuk szerint érvelésüket alátámasztja az a tény, hogy a TVX Hellas-piacgazdasági szereplőként-ugyancsak figyelembe vette a munkaügyi és környezetvédelmi kérdéseket azzal, hogy alkalmazottainak kompenzációt fizetett, ideértve a múltbeli környezetvédelmi kötelezettségekért (a 2003-as eladást megelőző kötelezettségek) való kompenzációt. Állításuk szerint a piacgazdasági eladó a környezetvédelmi és társadalmi megfontolások kielégítése érdekében ugyanígy elfogadná a csökkentett árat.
(42)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A környezeti és társadalmi megfontolások jellegükből adódóan a hatóságok által képviselt politikai megfontolások. A piacgazdasági eladó legfeljebb korlátozottan veheti figyelembe a munkanélküliséggel és környezetvédelemmel kapcsolatos kérdéseket a szociális vagy környezeti értelemben felelős gazdasági szereplőként meglévő üzleti jó hírnevének megóvására vagy javítására, ellenben nem pénzügyi érdekeinek jelentős kárára. Mindenesetre egy ésszerűen eljáró piacgazdasági eladó az eladással összefüggésben felmérné és számszerűsítené az e kérdésekből eredő kifizetéseket vagy költségeket annak eldöntéséhez, hogy ezek miként befolyásolhatják az elfogadható árat. A vizsgált ügyben a Bizottság megjegyzi, hogy a szerződésben nem szerepel semmiféle ilyen pénzügyi részletezés, és Görögország nem bizonyította, hogy az eladás idején felmérte volna az ilyen jellegű pénzügyi költségeket.
(43)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt is állítja, hogy a bányák piaci értéke negatív volt, amit igazol az a tény is, hogy a Kinross-a TVX Hellas tulajdonosa és piacgazdasági szereplő-a beruházásból eredő jelentős veszteségeinek feltőkésítésekor annak negatív értéket tulajdonított.
(44)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A TVX Hellas a kaszándrai bányákban végzett üzleti tevékenységét a bányák engedélyeinek az Államtanács általi hatályon kívül helyezése miatt szüntette be. A Stratoni bánya azonban a TVX Hellas által Görögországnak történő eladásakor (lásd a 13. pontot) rendelkezett érvényes bányászati engedéllyel, míg az Olympias bánya engedélye továbbra is hatálytalan volt. Ezért a Bizottság megítélése szerint a TVX Hellas kaszándrai bányák eladására vonatkozó döntése az Olympiasban végrehajtott jelentős beruházás kudarcához kapcsolódott. Ezért a TVX Hellas magatartása az Olympiasbeli befektetéshez, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez kapcsolódott.
(45)
A görög hatóságok és a kedvezményezett elismerik, hogy Görögország nyílt pályázat és előzetes vagyonértékelés nélkül, közvetlenül adta el az eszközöket az Ellinikos Xrysosnak, a foglalkoztatás megtartása és a környezet védelme indokolta időszűke miatt. Ez utóbbit illetően azzal érvelnek, hogy a bányák eladása nélkül a görög kormánynak jelentős, körülbelül 15,7 millió EUR-t kitevő környezetvédelmi költségeket kellett volna viselnie. A foglalkoztatással kapcsolatban a görög hatóságok és a kedvezményezett elfogadja, hogy az adásvételi szerződés nem tartalmazott kikötést a munkahelyek minimális számára vonatkozóan, azonban érvelésük szerint a munkahelyek megtartására vonatkozó kötelezettség előírásához nem számszerűsíthető, és a bányászat nagyszámú munkavállalót igényel.
(46)
A fenti állítást illetően a Bizottság megjegyzi, hogy az eladott eszközök értéke az eladást megelőzően semmilyen módon nem került felértékelésre, és az eladást nem nyilvános eljáráson keresztül, hanem a vevővel való közvetlen kapcsolatfelvétellel bonyolították le. Az állítólagosan Görögország által viselendő környezetvédelmi költségeket illetően a Bizottság megjegyzi, hogy e költségeknek a szerződésben vagy az azzal egyidejűleg készült dokumentumokban nincsen nyoma. A Bizottság megjegyzi még azt is, hogy a vevőre nem róttak az irányadó jogszabályokban megállapítottakon túlmenő, további környezetvédelmi kötelezettségeket. A Bizottság megítélése szerint, ha a környezetvédelmi költségeket az eladási ár meghatározását befolyásoló tényezőnek tekintették, egy magáneladó az eladási ár meghatározása előtt ezeket a költségeket körültekintően felmérte és számszerűsítette volna. Görögország nem bizonyította, hogy az eladás idején ilyen felmérést vagy számszerűsítést végzett volna, vagy az ilyen környezetvédelmi költségeket egyébként figyelembe vette volna.
(47)
A Bizottság megjegyzi azt is, hogy a 2003-as adásvételi szerződésben nem szerepelt a minimálisan megőrzendő vagy létrehozandó álláshelyek számára vonatkozó kikötés. Ezért a Bizottság nem tudja elfogadni azt az érvet, hogy a vevőt a gazdasági szempontból szükségesnél nagyobb álláshely fenntartásának kötelezettsége terhelte, mivel az adásvételi szerződésben nem szerepelt meghatározott számú álláshely fenntartására vonatkozó kötelezettség. Így a Bizottság álláspontja, hogy a magáneladó szemszögéből az álláshelyek számához vagy a foglalkoztatás fenntartásához kapcsolódó érv nem indokolhatja a bányák piaci értékénél alacsonyabb eladási árat.
(48)
Ekként-a 46. és 47. pont alapján-a Bizottság nem tudja elfogadni Görögország és a kedvezményezett 45. pontban kifejtett érvelését.
(49)
A foglalkoztatás és a környezetvédelem kérdéskörében (lásd a 45. pontot) a Hellenic Mining Watch elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, munkanélküliséggel kapcsolatos okokat, azon az alapon, hogy az adásvételi szerződésben nem szerepelt az Ellinikos Xrysos számára olyan kötelezettség, hogy meghatározott vagy minimumszámban kellene munkavállalókat alkalmaznia. A Hellenic Mining Watch azt is állítja, hogy az Ellinikos Xrysos előnyhöz jutott, mivel a 2003-as adásvételi szerződés 1. cikke mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be.
(50)
A Hellenic Mining Watch fentiekben kifejtett második érvét illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a 2003-as adásvételi szerződés valóban mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be. A Bizottság álláspontja szerint a szerződés fenti rendelkezése nem juttat az Ellinikos Xrysosnak az eladási ártól elkülönülő előnyt. Magánjogi szerződésekben nem ritkák az olyan kikötések, amelyek arányosítják az eladó és vevő között a múltbeli pénzügyi kötelezettségeket. A szerződő felek az ilyen kikötéseket végső soron az eladási ár meghatározásakor veszik figyelembe. Ezért a vizsgált ügyben az a döntő kérdés, hogy az eladás-annak körülményeire tekintettel-tükrözte-e a bányák piaci értékét.
(51)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a 2003-as eladás nem juttatott előnyt az Ellinikos Xrysosnak, mivel az általa fizetett vételár megegyezett az eszközök TVX Hellas-amely a kaszándrai bányák tulajdonosa volt, mielőtt a görög államhoz kerültek volna-pénzügyi beszámolóiba beállított, könyv szerinti értékével.
(52)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megítélése szerint a TVX Hellas által nyilvántartott könyv szerinti érték nem vehető figyelembe az eszközök értékelésekor, mivel ez a vállalati könyvekben az adózási célú (17) értékcsökkenés elszámolását követően alakul ki, és az eszközök számviteli értékét tükrözi. A kialakult ítélkezési gyakorlat (18) szerint a számviteli érték nem mindig egyezik meg a piaci értékkel, ha a cél az eszközök eladási árának meghatározásából történő értékelése. A szóban forgó eszközöket ugyanakkor önállóan értékesítették, és az értékcsökkenés előző tulajdonos általi elszámolása csak saját könyvelését és adózását érintette.
(53)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítják, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett árat alátámasztják piacgazdasági kritériumok, mivel az megegyezett a TVX Hellas-egy magáncég-által kért árral. A TVX Hellas magasabb árat kért volna, ha megtehette volna.
(54)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megjegyzi, hogy a Görögország által a TVX Hellasnak fizetett ár a két fél egymással szembeni követelései elszámolásának eredménye volt. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a TVX Hellas Görögországgal szembeni követelése 293,5 millió EUR-t tett ki (lásd a 15. pontot). Ugyanezen érvek mentén: ha a két fél követelései más összegűek lettek volna, az egyezség végkimenetele eltérő lett volna, még akkor is, ha ugyanazon eszközök eladásához kapcsolódott volna. Ezért a Bizottság álláspontja szerint a követelések elszámolása nem az eladott eszközök értékét tükrözte.
(55)
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy a követelések a két fél által előterjesztett kompenzációs igényekből származtak. Görögország igénye különösen az állítólagosan a TVX Hellas által okozott környezeti károkra vonatkozott. A TVX Hellas igénye a bányászati engedélyek 2002-ben történt hatályon kívül helyezése következtében a vállalat által állítólagosan elszenvedett környezetvédelmi kiadásokból és beruházási veszteségekből adódott. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az eszközök értékelésére a fenti elszámoláskor semmiféle módon nem került sor. Ennélfogva a kaszándrai bányák Görögországnak 11 millió EUR-ért történő eladása a két fél állított kötelezettségeihez, nem pedig az eszközök értékéhez kapcsolódott.
(56)
Végezetül a Bizottság megjegyzi, hogy a TVX Hellas kaszándrai bányák eladására vonatkozó döntése az Olympiasban végrehajtott jelentős beruházás kudarcához-és emiatt az Olympiasban végrehajtott beruházás, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez-kapcsolódott. Az Ellinikos Xrysos nem hajtott végre ilyen beruházást, és emiatt nem érintette annak kudarca sem. Így a Bizottság megítélése szerint a kaszándrai bányák Görögországnak 11 millió EUR-ért történő eladása csak a TVX Hellas és a Görögország közötti kereskedelmi kapcsolatot, nem pedig a TVX Hellas eladáskor fennálló sajátos helyzetét tükrözte. Ezért nem lehet reprezentatív egy olyan elkülönülő kereskedelmi megállapodás tekintetében, mint a Görögország és az Ellinikos Xrysos közötti.
(57)
A fentiekre (az 54-56. pontra) figyelemmel a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy nem volt kapcsolat Görögország és a TVX Hellas igényeinek elszámolása és az eszközök értéke között.
(58)
A fentiek alapján és annak megállapítása érdekében, hogy az eladási ár tükrözte-e az eszközök piaci értékét, a Bizottság az eszközöket három kategóriába sorolta: a) bányák; b) telek; és c) ásványi tartalékok. Az eszközök piaci értékének kiszámításához a Bizottság a Behre Dolbear jelentésre hagyatkozott (lásd a 19. pontot). A telek vonatkozásában a Bizottság a jelentésben szereplő árat az előző-1995-ös pályázatban a szóban forgó telekért fizetett-ár alapján ellenőrizte (lásd a 11. pontot).
(59)
Görögország és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a Behre Dolbear jelentés nem vehető figyelembe, mivel annak célja a befektetők figyelmének felkeltése volt. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel a befektetők figyelmének felkeltése a pénzpiacokon forrást kereső piacgazdasági szereplők megbízásából készült minden értékelő jelentés szükségszerű és legitim célja. Minden értékelés érvényessége feltétlen ellenőrzést igényel, de a hitelesség megkérdőjelezéséhez nem elegendő az a puszta tény, hogy az értékelő jelentés a befektetők vonzásának szándékával készült.
(60)
Görögország és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy a jelentés nem vehető figyelembe, mivel annak referencia-időpontja (2004 júniusa) nem egyezett meg az eladáséval (2003 decembere).
(61)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megjegyzi, hogy a Behre Dolbear jelentés dátuma valóban 2004. június 30., de tartalma egyidejűnek tekinthető a 2003. decemberi eladással, mivel a jelentés a fémárak 1993-2003 közötti ingadozásán alapul.
(62)
A görög állam és az Ellinikos Xrysos érvelése szerint a jelentés nem az eladott eszközök értékére vonatkozik, hanem az Ellinikos Xrysos mint működő vállalkozás értékére, ezért az nem tükrözi a görög állam által 2003 decemberében eladott eszközök értékét. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel a vállalat teljes értékének megállapításához a jelentés az eladott eszközök tekintetében tételenként részletes értékelést nyújt.
a.a. A bányák értékének kiszámítása
a.a.1. A bányák értékére vonatkozó érvek
(63)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítja, hogy az eladás idején a kaszándrai bányák piaci értéke-a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatt-csökkent vagy akár negatívba is fordult. Azt is állítják, hogy a 2003-as eladás keretében fizetett ár a Stratoni bánya értékét tükrözte, mivel ez volt az egyetlen működő bánya. A görög hatóságok elfogadják különösen, hogy az eladás időpontjában a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye, és ezért az üzemképes volt, valamint megfelelt a Behre Dolbear jelentés „termelési állapothoz közeli” kitételének.
(64)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 2002-es hatályon kívül helyező határozat csak az Olympias bánya értékét érintette, mivel az eladás idején a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye, ennélfogva értéke is. Ugyanakkor a TVX Hellas amiatt szüntette be a működést, mert az aranykitermelési beruházása az Olympias bánya engedélyének hatályon kívül helyezésekor kudarcba fulladt. Ezért magatartása az Olympiasbeli befektetéshez, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez kapcsolódott.
(65)
A Skouries bányát illetően a görög hatóságok azt állítják, hogy ott-a TVX Hellas által a 2003-as eladást megelőző bányászati kutatástól eltekintve-soha nem zajlott bányászati tevékenység vagy beruházás, és az ottani bányalétesítmény kialakítása jelentős beruházást igényel.
(66)
A Bizottság megjegyzi, hogy a Skouries bánya nem rendelkezett bányászati engedéllyel vagy kiépített bányászati infrastruktúrával. A görög hatóságok és a kedvezményezett azonban nem nyújtott be olyan információt vagy érdemi érvelést, amely azt igazolná, hogy a Skouries bánya közigazgatási értelemben nem volt engedélyezett vagy gazdasági értelemben megvalósítható. A Behre Dolbear jelentés szerint a Skouries bányát érintő bányafejlesztés és -építés tőkeköltségei 2004-ben 268 millió USD-t, azaz kb. 220 millió EUR-t tettek ki. A Behre Dolbear jelentésében azon álláspontjának ad hangot, hogy a költségek „ésszerűek”. A Bizottság ezért úgy tekinti, hogy a bányászati engedély megadásának, illetve a Skouries bánya bányászati infrastruktúrájának megépítése és a bányászati műveletek megkezdése útjában közigazgatási vagy gazdasági akadályok nem álltak.
(67)
A fentiek (63-66. pont) alapján a Bizottság megítélése szerint az eladás idején az Olympias bánya piaci értékét valóban érintették a 2002-es hatályon kívül helyező határozatok, a Stratoni és Skouries bányáét azonban nem. Ezért a 2003-as eladáskor lehetséges volt becslést készíteni a kaszándrai bányák piaci értéke tekintetében.
a.a.2. A bányák értékének kiszámítása
(68)
A Bizottság a kaszándrai bányák értékének kiszámításakor az azokat alkotó bányákat (Stratoni, Olympias és Skouries) a következő két kérdés tekintetében vizsgálta: a) a bánya értéke, amelynek az eladás idején érvényesült gazdasági tényezőkön kell alapulnia; és b) a fent említett érték realizálása érdekében a bányák működőképessége. E két tényező alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Stratoni és a Skouries bányának volt bizonyos realizálható értéke, de az Olympias bánya értéke a 2003-as eladás idején nehezen meghatározható volt.
(69)
A bányák értékének megbecsléséhez a Bizottság a Behre Dolbear jelentést használta. A jelentés három módszert alkalmaz a kaszándrai bányák reális piaci értékének meghatározásához: a) a jövedelemmegközelítéses értékelése (19); b) a kapcsolódó ügyletek (összehasonlítható eladások) értékelése; és c) a piaci kapitalizációs módszer (20). A három módszer alkalmazásával kapott értékek: a) 130,3-402,5 millió USD vagy 107,2-331,1 millió EUR; b) 504,7 millió USD vagy 415,2 millió EUR; és c) USD 614,9 millió USD vagy 505,9 millió EUR. A jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott tartomány a felhasznált különféle árképzési forgatókönyvekből ered (lásd a 72. pontot). A Bizottság a három módszer közül a jövedelemmegközelítés módszerét követte. Ennek okait az alábbi táblázat ismerteti:
táblázat
A jövedelemmegközelítés alkalmazásának indokai
Jövedelemmegközelítés
Kapcsolódó Ügyletek
Piaci Kapitalizáció
A jövedelemmegközelítéses módszer részletesen értékeli a három bányalétesítmény mindegyikét a bányák eladásakor ismert fémárak alapján. A valamely ügylet tárgyát képező eszköz értékének meghatározásakor csak az ügylet idején aktív tényezőket lehet figyelembe venni.
A kapcsolódó ügyleteken alapuló értékelés alapja megkérdőjelezhető, mivel a két különböző bánya nem lehet egyforma. A Behre Dolbear szerint a kapcsolódó ügyletek módszere ellentmondásos amiatt, hogy minden ásványi tartalék - még egyazon árun belül is - eltér másoktól ásványtani, kitermelési, fémtani és környezeti vonatkozásokban, a fennálló társadalmi kérdésekben, érctisztasági fokozatban, stb.
A Behre Dolbear jelentésben is szerepel a piaci kapitalizáció módszerére vonatkozó megjegyzés az American Appraisal Associates részéről, mely szerint a piaci kapitalizáció módszere másodlagos értékelési módszerként ajánlott vagy pedig főszabályként az elsődleges módszerekkel végzett értékelések ellenőrzésére.
A jövedelemmegközelítéses módszer elsődleges módszer, és ezért a legmegbízhatóbb módszer. Ezen túlmenően a vizsgált ügyben a piaci kapitalizáció módszere csak a 2004. első felében történt piaci kapitalizációból eredő értékeket ellenőrzi, ami nem elfogadható, mivel ez az eladás utáni időszak. Ennélfogva a piaci kapitalizációs módszer még csak másodlagos értékelési módszerként sem használható.
Úgy tűnik, hogy a Behre Dolbear nagyobb megbízhatóságot tulajdonít a jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értéknek, mivel kijelenti, hogy „az évek során a Behre Dolbear különös hangsúlyt helyezett a jövedelemmegközelítési módszerrel kapott értékre” (az értékek összefoglalása a Behre Dolbear jelentés 43. oldalán található).
(70)
Görögország elfogadja, hogy a Behre Dolbear jelentés felhasználásának esetére Görögország állítja, hogy a jelentésben szereplő három eltérő megközelítés közül csak a jövedelemmegközelítés módszere használható, mivel ez a nemzetközileg használatos elsődleges vagyonértékelési módszer, és ez is kizárólag a jelentés érvényességi időpontja (2004. június 30.) tekintetében, a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével.
(71)
A Bizottság a jövedelemértékelési módszer alapján a bányák 2003-as eladáskori értékére a következő becslést végzi el (lásd a 72-79. pontot).
(72)
A jövedelemmegközelítéses módszer a kaszándrai bányák értékére a bányák működése által igazolt termelési állapothoz közeli (21) szinten, jól körülhatárolt költségek, illetve bizonyított és valószínű tartalékok (22) mellett ad becslést. A jelentés az érték meghatározásához három eltérő forgatókönyvből indul ki, melyek alapját a következő időszakok árai alkotják: a) az 1993-2003 közötti időszak átlaga; b) 2004-ből csak az első félév; és c) az 1993-2003 közötti időszak átlaga 2004. első félévével együtt (kettővel elosztva). A Bizottság álláspontja szerint csak az 1993-2003 közötti időszak átlagát figyelembe vevő forgatókönyv vehető számításba (a másik kettő pedig nem), mivel ez alapul a 2003. decemberi eladás időpontjában ismert árakon és költségeken. Ezen túlmenően az 1993-2003 közötti időszak Behre Dolbear által felhasznált történeti árai nem mutatnak semmiféle különleges tendenciát az 1993-2003-as időszakban, azaz ingadozásuk különböző éveket érint, ezért a Bizottság álláspontja szerint az 1993-2003 közötti időszak átlaga megfelelőbben visszaadja a fémpiaci fejleményeket. Ugyanakkor a 2004 első félévi árak a bányák értéke szempontjából nem reprezentatívak, mivel csak pillanatfelvételt jelentenek, és nem veszik figyelembe az ingadozásokat. Az ingadozások vizsgálata lényeges a szokatlan változások vagy véletlenszerű események hatásának legkisebbre szorításához, és a bányák értékéről megbízható kép kialakításához.
(73)
Görögország és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a Behre Dolbear a kaszándrai bányák termelési állapothoz közeli nettó jelenértékét negatív tartományban, -2,59 millió USD (a jelentés 37. oldalán található 5.3. táblázat) értéken határozza meg, így a ténylegesen fizetett ár (11 millió EUR) meghaladta a bányák piaci értékét.
(74)
A Bizottság megjegyzi, hogy a jövedelemmegközelítéses módszerrel a három bányához (termelési állapothoz közeli szinten) egyenként rendelt nettó jelenértékek a következők: a) az Olympias bánya tekintetében -28,79 millió USD, azaz -23,7 millió EUR; b) a Stratoni bánya tekintetében 10,48 millió USD, azaz 8,6 millió EUR; és c) a Skouries bánya tekintetében 15,72 millió USD, azaz 12,9 millió EUR. E három érték összesítése adja a -2,59 millió USD negatív értéket.
(75)
A Bizottság mindazonáltal nem fogadja el Görögország és a kedvezményezett fenti érvét. Elfogadja, hogy az eladás idején a Olympias bánya nettó jelenértéke (termelési állapothoz közeli szinten) valóban negatív volt. Mindazonáltal úgy ítéli meg, hogy az Olympias bánya negatív nettó jelenértéke azt jelenti, hogy az eladás idején a bánya elmúlt 11 évben megfigyelt árszint melletti üzemeléséből várható eredmény negatív lett volna. Az arany árát tekintve, bárki is lett volna az Olympias bánya tulajdonosa, a bánya üzemeltetésének beszüntetése mellett döntött volna, és törekednie kellett volna a veszteségek lehetőségek szerinti megelőzésére. Amint az bizonyításra került, a vevő a bánya üzemeltetésének beszüntetésével a veszteségeket 5,5 millió EUR-ra tudta korlátozni, amely összeg a vevő által a szerződés alapján környezetvédelmi és karbantartási célokra viselendő összegnek felel meg. Azonban pusztán ebből nem lehet azt a következtetést levonni, hogy az Olympias bánya értékét 5,5 millió EUR-ra kell becsülni, mivel egy bánya tulajdonának megszerzése elviekben opciós értéket is hordoz: a tulajdonos jó időkben (magas arányárak mellett) üzemeltetheti a bányát, míg rossz időkben (amikor az aranyárak nem elég magasak) dönthet az üzemeltetés felfüggesztése mellett. Ennek megfelelően az Ellinikos Xrysos juthatott arra a döntésre, hogy a bányát a kaszándrai csomag részeként veszi meg, vagy pedig abból a célból, hogy a későbbiekben képes lesz majd az ahhoz szükséges beruházásokra az Olympias bányában, hogy nyereségesen újraindítsa a kitermelést, ha az arányárak (lényegesen) az előző 1993-2003-as időszakban megfigyelt árak fölé emelkednek.
(76)
Az opciós értékre megbízható becslést készíteni meglehetősen bonyolult. Még fontosabb, hogy ezt az értéket korrigálni kéne annak (eshetőlegesen magas) valószínűségével, hogy még ha az aranyárak kellően magasak lennének is a nyereséges üzemeltetéshez, nem feltétlenül adják meg a bányára az engedélyt. Amint az fentebb szerepel (lásd a 12. pontot), az Olympias bánya bányászati és aranyfeldolgozási engedélyét súlyosnak ítélt környezetvédelmi okokból helyezték hatályon kívül. Ezért helyénvalónak tűnne az Olympias bányát opciós értékkel rendelkezőnek tekinteni, melynek értéke óvatos becsléssel zérusban állapítható meg. Ennek megfelelően az Olympias bánya nettó jelenértékét -5,5 millió EUR-val kell a becslésbe beállítani.
(77)
Ezzel szemben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Stratoni és Skouries bánya egyedi értéke 21,5 millió EUR, mely a két bánya Behre Dolbear jelentés szerinti értékének (8,6 millió EUR plusz 12,9 millió EUR, lásd a 74. pontot) összege, a következők miatt:
a.
a Stratoni bánya érvényes bányászati engedéllyel, kiépült bányászati infrastruktúrával és a műveleteiből levezetett pozitív (nettó jelen)értékkel rendelkezett, és ezért az eladás idején működőnek minősült;
b.
a Skouries bánya esetében a Bizottság úgy tekinti, hogy a bányászati engedély megadásának, illetve a Skouries bánya bányászati infrastruktúrájának megépítése és a bányászati műveletek megkezdése útjában közigazgatási vagy gazdasági akadályok nem álltak. A Skouries bánya ugyancsak a műveleteiből levezetett pozitív (nettó jelen)értékkel rendelkezett.
(78)
Görögország és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy a bányák Behre Dolbear becsülte értéke nem vehető figyelembe, mivel az az eszközök és a vonatkozó bányászati engedélyek együttes értékére vonatkozik, miközben az Ellinikos Xrysos csak az eszközöket szerezte meg azzal, hogy a bányászati engedélyt a görög állam a későbbiekben adja meg. A Bizottság ezt az érvelést nem fogadja el, mert - amint az fentebb igazolást nyert - a Stratoni bánya az eladás idején érvényes bányászati engedéllyel rendelkezett. Fentebb ugyancsak igazolást nyert, hogy a Skouries bánya esetében a bányászati engedély megadásának útjában közigazgatási akadályok nem álltak. A Skouries bányára vonatkozó bányászati engedély kérelmezésének és megszerzésének költségei az engedélyhez szükséges tanulmányok elkészítéséhez a geológusok és más szakértők díjára, illetve az illetékes minisztérium által kért, garanciavállalási nyilatkozathoz kapcsolódó díjakra korlátozódtak. A görög hatóságok beadványa szerint a fenti költségek legfeljebb körülbelül 5 000 EUR egyszeri, illetve évente 600 000 EUR összeget (a garanciavállaláshoz kapcsolódóan) tesznek ki. A Bizottság ezeket az összegeket alacsonynak tartja a Skouries bányában felmerült összes bányászati fejlesztési és építési tőkeköltséghez képest, amely 2004-ben elérte a 268 millió USD-t, azaz 220 millió EUR-t (lásd a 66. pontot). Így a Bizottság megítélése szerint a bányászati engedéllyel kapcsolatos fenti költségek nem jelentettek akadályt a Skouriesben is beruházni hajlandó vállalatnak. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Behre Dolbear jelentés is figyelembe vesz „adminisztratív” költségeket a bánya nettó jelenértékének számításakor. A Bizottság megítélése szerint ennélfogva a fenti költségeket (a Skouries bánya tekintetében a bányászati engedély megkérése és megszerzése költségeit) a Behre Dolbear jelentés figyelembe vette.
(79)
Az eddigiek alapján a bányák becsült értéke mindhárom bányára vonatkoztatva 16 millió EUR (21,5 millió EUR - 5,5 millió EUR).
a.b. A telek értékének kiszámítása
(80)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a bányatársaság által megszerzett telek csak bányászati célokra használható, és piaci értéke nincs, mivel a görög jog ilyen területeken a bányászatnak biztosít elsőbbséget. Ezért a telek értékének csökkenését okozta a bányászati jogok értékének a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatti csökkenése is.
(81)
A fenti kérdést illetően a Bizottság a szóban forgó telket a bányavállalat eszközének és nem a szó tágabb értelmében vett ingatlannak tekinti, a bányászati műveletek sajátos jellegének (szennyezés, környezeti zavarok stb.) betudhatóan, amely megkérdőjelezhetővé teszi az ezen eszközökkel a bányáktól elkülönítve történő kereskedést.
(82)
A Bizottság azonban azt az álláspontot is osztja, hogy minden üzleti eszköz rendelkezik valamilyen értékkel, mivel hozzájárul vagy hozzájárulhat a vállalat műveleteihez és a bevételek realizálásához. A kaszándrai bányák az eladás idején működő vállalkozásnak minősültek, ezért a Bizottság megítélése szerint a telket használni lehetett a bányák műveleteihez, így annak volt értéke. A Bizottság ezért nem tudja elfogadni a Görögország és az Ellinikos Xrysos által előterjesztett érvelést.
(83)
A Hellenic Mining Watch állítja, hogy a kaszándrai bányák vagyonába beletartozik jelentős ingatlanvagyon is, amely a bányák értékét jelentősen növeli, viszont azt a Behre Dolbear jelentés nem vette figyelembe.
(84)
A Bizottság azonban megjegyzi, hogy a Behre Dolbear jelentés igenis figyelembe veszi a telket, a bányáktól elkülönítve. A Behre Dolbear jelentés a telket a kaszándrai bányák nem ásványi eszközének tekinti és értékét - a jövedelemmegközelítéses módszertől függetlenül - 6 millió EUR-ban (23) határozza meg.
(85)
A Behre Dolbear jelentésben azonban az áll, hogy a telket maga nem értékelte fel, és a telekhez rendelt érték az Ellinikos Xrysos által megadott érték. Így a Bizottságnak ezt az értéket ellenőriznie kell.
(86)
A Bizottság ehhez azt az árat használta, amelyet a kaszándrai bányák TVX Hellas-nak 1995-ben, nyílt pályázaton történő eladásakor fizettek (lásd a 6. pontot). Ez nem egy elsődleges, hanem másodlagos számítás, melynek célja a Behre Dolbear jelentésben megadott érték (6 millió EUR) érvényességének vizsgálata.
(87)
A görög hatóságok elfogadják, hogy lehetséges az 1995-ös nyílt pályázatban szereplő értéket hivatkozásként használni, és hogy a telek értéke változatlannak tekinthető. A Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák TVX Hellas-nak 1995-ben történő eladásakor a telket 1,2 milliárd GRD értékkel vették figyelembe. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kaszándrai bányatelkek - melyeket a bányavállalat eszközének és nem a szó tágabb értelmében vett ingatlannak tekintenek - vonatkozásában nincsenek érvényes áradatok vagy árindexek (lásd a 81. pontot). Ha rendelkezésre állnának érvényes áradatok vagy árindexek, lehetséges lenne egy naprakész referenciaérték kiszámítása. Ezek hiányában a Bizottság az 1995-ös árat tekinti a szóban forgó ügyben rendelkezésre álló legjobb becslésnek. Ezért a Bizottság kiindulásként az 1,2 milliárd GRD vagy 3,5 millió EUR (a Görögország euróövezethez való 2001-es csatlakozásakor irányadó 340,75 GRD/EUR árfolyamon) összeget veszi figyelembe a telek reális piaci értékeként.
(88)
A TVX Hellas 1995 után 70 további földrészletet szerzett meg (az 1997-2000 közötti időszakban, a legtöbbet 1998-ban és 1999-ben). A Bizottság megjegyzi, hogy e 70 további földrészlet szerzési értéke 1,1 millió EUR-t tesz ki, amint az a TVX Hellas pénzügyi beszámolóiban szerepel. A Bizottság álláspontja szerint ez a szerzési érték piacorientált, mivel a piac határozta meg. A fenti két érték (3,5 millió EUR és 1,1 millió EUR) összeadásával a telek reális piaci értéke 4,6 millió EUR-ra becsülhető.
(89)
Ez a 4,6 millió EUR képviseli a telek 2003. évi nominális értékét az 1995-ös, illetve 1997-2000 közötti árak alapján. A Bizottság megítélése szerint ezt az értéket korrigálni kell az 1995-2003, illetve 1998-2003 közötti időszakra vonatkozó görög általános ipari termelési árindexnek megfelelően. Az általános ipari termelési árindex használatát az indokolja, hogy a szóban forgó telek ipari vállalat eszköze, és a korrekciónak az ipari ágazat árváltozásait kell reprezentálnia. Az 1995-ös, illetve az 1997-2000-es eladási árak korrekciójából adódik a 2003. decemberi 5,9 millió EUR végleges számadat.
(90)
A Bizottság megjegyzi, hogy a fenti 5,9 millió EUR érték jól közelít a Behre Dolbear értékelő jelentésében megadott 6 millió EUR értékhez (lásd a 84. pontot). A Bizottság álláspontja szerint ez a közeli egyezés megerősíti a telek Ellinikos Xrysos általi, a Behre Dolbear jelentésben felhasznált értékelésének a 2003. decemberi reális piaci érték tükrözése tekintetében fennálló megbízhatóságát.
a.c. Az ásványi tartalékok értékének kiszámítása
(91)
A 2003-as eladásnak részét képezte az ásványi tartalékok adott mennyisége, aranykoncentrátummal együtt (24). A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvelt, hogy a 2003-as eladáskor a fenti tartalékok értéke negatív volt, az arany viszonylag alacsony ára, és a viszonylag magas járulékos költségek miatt.
(92)
A görög hatóságok számításokat adtak meg azon nullszaldós árpont tekintetében, melynél a fenti tartalékokkal való kereskedés nyereséges lenne. Figyelemmel az ásvány aranykoncentrációjára - ami tonnánként 0,7 uncia arany -, és az arany 2003. december 12-i árára - ami unciánként 407 USD - az aranytartalékban lévő arany értéke tonnánként 284,9 USD volt. A görög hatóságok megadták a fenti tartalékok kereskedelmével kapcsolatos költségeket is: a feldolgozási költség unciánként 245 USD, tonnánként pedig 171,5 USD; a szállítási költség tonnánként 50 USD; tisztítási szankció tonnánként 270 USD; a feldolgozási díj pedig unciánként 5 USD és tonnánként 4,1 USD. A fenti számítás negatív, tonnánkénti -210,7 USD eladási árat eredményez.
(93)
A Bizottság a fenti számítást ellenőrizte. Álláspontja szerint a fenti árak és költségek miatt a tartalékok ára az eladás idején nem volt jövedelmező. Az aranytartalékokkal folytatott kereskedelem esetleg jövedelmező lehetne, ha a szállítási költségek változnának vagy azok változása várható lenne, de ez nem volt elképzelhető. A Behre Dolbear jelentés nem adja meg az aranytartalékok értékét. Ezért a Bizottság megítélése szerint e tartalékok értéke nem számítható ki.
(94)
A Hellenic Mining Watch azt állítja, hogy az aranytartalmú ásványtartalékoknak jelentős, 80 millió EUR-t kitevő értéke volt. A Bizottság megjegyzi, hogy ezt a 80 millió eurós értéket semmiféle, a Hellenic Mining Watch által nyújtott adat vagy bizonyíték nem támasztja alá. Ezen az alapon és a fenti számításra figyelemmel (amelyből kitűnik, hogy az aranytartalékok értéke nem számítható ki) a Bizottság elutasítja a Hellenic Mining Watch érvét.
(95)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 2003 decemberében eladott eszközök között volt kettő ólom és cinktartalék. A Behre Dolbear jelentésben szerepel becslés a meglévő ólom- és cinkkoncentrátumok 2004. június 30-i értékéről (25). Ez a becslés elkülönül a bányák nettó jelenérték-számításától, és nem képezi a jövedelemmegközelítésű módszer szerinti számítás részét sem. Megadja a bánya tulajdonosa számára elérhető nettó olvasztóműi forgalmi jutalékot (26): először is az aktuális árak és a rendelkezésre álló mennyiség alapján kiszámításra kerül a fémtartalom (ólom, ezüst és cink) értéke; másodszor az „olvasztómű kifizetési ütemtervét” (a továbbfeldolgozás költsége, melyet az ásványok vevője a termelőnek felszámít) érvényesítik, figyelembe véve az adott költség levonásának sajátos körülményeit (sajátos leírási kulcs, feldolgozási és finomítási díjak és teherszállítási költségek); végezetül az olvasztómű kifizetési ütemtervét levonják a fémtartalom fenti értékéből (27).
(96)
A Bizottság megjegyzi, hogy a fenti módszer a fémkifizetések számításának bevett módszere. Ezért a Bizottság a fenti módszert fogja használni azon fémtartalékok értékének megbecslésére, amelyeket az Ellinikos Xrysos 2003 decemberében megszerzett, a fémtartalékok mennyisége és a 2003. decemberi fémárak alapján (28). A fenti módszernek az ásványmennyiségre, a 2003. decemberi fémárakra és az Ellinikos Xrysos olvasztómű kifizetési ütemtervének egyedi feltételeire való alkalmazásával a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az Ellinikos Xrysos 2003 decemberében szerzett ásványtartalékainak értéke 3,7 millió USD-t, azaz 3 millió EUR-t tett ki (az ásványok Ellinikos Xrysosnak történő eladása napján, konkrétan 2003. december 12-én érvényes 1,2254 USD/EUR árfolyamon számolva).
(97)
A Bizottság megjegyzi, hogy a kedvezményezett beadványa szerint a 2003 decemberében megszerzett ólom és cink ásványi tartalékokat 2004 decemberében (2004. december 1-jén és 2004. december 31-én, azaz a Behre Dolbear jelentés elkészülte után) eladták. Így a Bizottság megítélése szerint a fenti módszerre vonatkozó sajátos feltételek (a tartalékok 2004. júniusi értékének kiszámítása, lásd a 95. pontot) vonatkoznak az ásványi tartalékok 2003. decemberi értékének számítására is, mivel 2003 decembere és 2004 júniusa között nem került sor olyan ásványeladásra, amely új feltételeket határozhatna meg.
a.d. Az előnyre vonatkozó következtetés
(98)
A fenti számítás a kaszándrai bányák teljes értékére 25 millió EUR-t eredményez, ami a bányák (16 millió), a telek (6 millió EUR) és az ásványi tartalékok (3 millió EUR) összesített értéke.
(99)
Ez a teljes érték lényegesen alacsonyabb, mint a Behre Dolbear jelentésben a kaszándrai bányák reális piaci értékeként megjelölt összeg (500 millió USD avagy 411 millió EUR, lásd a 19. pontot). A Bizottság 2008. december 10-i, hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozata a Behre Dolbear jelentésben megadott értéket említi annak érzékeltetésére, hogy az eladási ár a bányák piaci ára alatt volt.
(100)
A Behre Dolbear jelentésben megadott értéktől (500 millió USD) való eltérés oka az, hogy ez az érték a vizsgált ügyhöz nem illő két értékelési módszer - nevezetesen a kapcsolódó ügyletek és a piaci kapitalizáció - alkalmazásából ered (lásd a fenti 1. táblázatot), ami a következők miatt nem fogadható el: a) a kapcsolódó ügyleteken alapuló értékelés alapja megkérdőjelezhető, mivel két különböző bánya nem lehet egyforma: minden ásványi tartalék - még azonos áru esetén is - eltér bizonyos mértékig más tartalékoktól; b) a piaci kapitalizáció módszere másodlagos értékelési módszerként ajánlott, vagy pedig főszabályként az elsődleges (mint például a jövedelemmegközelítési) módszerekkel végzett értékelések ellenőrzésére; a vizsgált ügyben a piaci kapitalizáció módszere még csak másodlagos értékelési módszerként sem használható, mivel csak a 2004. első felében történt piaci kapitalizációból eredő, jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értékeket ellenőrzi, ami nem elfogadható, mivel ezek az adatok az eladás utáni időszakra vonatkoznak; valamint c) a Behre Dolbear nagyobb megbízhatóságot tulajdonít a jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értéknek.
(101)
A Bizottság által kapott teljes érték (25 millió) is sokkal alacsonyabb, mint a jövedelemmegközelítéses módszerben megadott ártartomány (ami 107,2 millió-331,1 millió EUR közötti, lásd a 69. pontot). Ennek oka az, hogy ez utóbbi ár tartalmazza a következőket: a) a 2003 decemberében át nem ruházott eszközök (pl. követelések, pénzkészlet és ásványi tartalékok) értékét (a 2004. júniusi értékek eltérnek a 2003. decemberi értékektől, lásd a 91-97. pontban szereplő számítást); és b) a Behre Dolbear jelentés az ásványi erőforrásokat spekulatívként és bizonytalanként (bányászható anyagként vagy kitermelési potenciálként) jellemzi (29). Ez utóbbi nem része a pénzforgalomnak a jövedelemmegközelítéses módszer szerinti nettó jelenérték-meghatározás szempontjából (lásd a 72. pontot), ami csak a bizonyított és valószínű tartalékokat veszi figyelembe, minden más erőforrás kizárásával. Ezen túlmenően a fenti értéktartomány a három eltérő árképzési forgatókönyv esetében eltérő értékeket tartalmaz az Olympias bánya tekintetében. A Bizottság ezeket az értékeket nem fogadja el (lásd a 72-76. pontot). Végezetül a fenti értéktartományt befolyásolják az eltérő árképzési forgatókönyvek, melyek közül a Bizottság csak egyet fogad el (lásd a 72. pontot).
(102)
A Bizottság következtetése az, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke az Ellinikos Xrysosnak történő eladáskor 25 millió EUR-t tett ki.
(103)
A Bizottság álláspontja szerint az Ellinikos Xrysos számára juttatott előny a kaszándrai bányák eszközei összesített reális piaci értéke (25 millió EUR) és az eladáskor fizetett ár (11 millió EUR) különbözete.
(104)
A Görögország és a kedvezményezett által előterjesztett érvek fenti elemzése alapján, és figyelemmel az eladott eszközök piaci értékének kiszámítására, valamint e piaci árnak az Ellinikos Xrysos által fizetett árral való összevetésére, a Bizottság álláspontja szerint az előnnyel kapcsolatos kritérium teljesül.
b. Állami források
(105)
A görög hatóságok és a kedvezményezett érvelése szerint Görögország csak közvetítőként járt el a 2003-as eladásban, és a bányák soha nem voltak a tulajdonában. Állítják továbbá, hogy Görögország nem részesedett a 2003-as eladás bevételéből, mivel a 11 millió EUR közvetlenül a TVX Hellas részére került kifizetésre. Végezetül a görög hatóságok és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy 1995-ben az eladási ügylet a TVX Hellas és az előző tulajdonos, egy felszámolás alatt álló magáncég között jött létre.
(106)
A Bizottság megjegyzi, hogy Görögország aktív részes fél volt mindkét ügyletben, melyeket két eltérő szerződéssel hajtottak végre. A második szerződésben Görögország felvállalta az eladó kötelezettségeit, de egyben jogosult volt az eladásból származó bevételre is. Ezt a bevételt közvetlenül a TVX Hellasnak fizették ki a görög állam adott kötelezettségének fedezése érdekében, ami ismételten igazolja Görögország közvetítői szerepet meghaladó eladói szerepét. Azon érvelést illetően, hogy az 1995-ös eladás a TVX Hellas és egy magáncég között jött létre, a Bizottság megítélése szerint ez nem bír jelentőséggel a vizsgált ügyben az állami erőforrások jelenlétének kérdésében, mivel e kritérium vizsgálata csak a 2003-as eladás tekintetében folyik.
(107)
Így a Bizottság nem fogadja el a görög hatóságok és a kedvezményezett által előterjesztett érveket, és megítélése szerint az állami forrásokkal kapcsolatos kritérium teljesül.
c. Szelektivitás
(108)
A kaszándrai bányák az Ellinikos Xrysosnak kerültek eladásra, és az Ellinikos Xrysos ennélfogva szelektíven részesült az eladott eszközök eladási ára és piaci értéke különbözetéből. Így a Bizottság megítélése szerint az intézkedés szelektív, mivel csak ezt az adott vállalatot részesíti előnyben.
(109)
Ezt a pontot Görögország és a kedvezményezett sem vitatta.
d. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
(110)
Az Ellinikos Xrysos olyan ágazatban tevékenykedik, amelynek termékeivel széles körben folyik tagállamok közötti kereskedelem. Görögországon kívül tizenegy tagállamban folyik cink, réz, ólom, arany és ezüst bányászata, nevezetesen az Egyesült Királyságban, Olaszországban, Finnországban, Lengyelországban, Szlovákiában, Romániában, Bulgáriában, Spanyolországban, Írországban, Portugáliában és Svédországban (30). A cink, réz, ólom, arany és ezüst kereskedelme valamennyi tagállamban zajlik (31). Ezen túlmenően a szóban forgó támogatási intézkedések az Ellinikos Xrysos számára a versenytársaival szemben nyújtottak előnyt (lásd a 39-104. pontot). Ha az állami támogatás megerősíti egy vállalkozás helyzetét más versenytárs vállalkozásokéhoz képest a tagállamok közötti kereskedelemben, az utóbbi vállalkozásokat a támogatás által érintett vállalkozásoknak kell tekinteni. Ekként a verseny torzításához és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatáshoz kapcsolódó kritérium teljesül.
(111)
Ezt a pontot Görögország és a kedvezményezett sem vitatta.
e. Az 1. támogatási intézkedés fennállására vonatkozó következtetés
(112)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapítja, hogy a kaszándrai bányák Ellinikos Xrysosnak történő 2003-as eladása az Ellinikos Xrysos javára az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A támogatás összege 14 millió EUR, ami a 2003-as eladásban fizetett ár - azaz 11 millió EUR - és az eladott eszközök eladás idején fennállt piaci értéke - azaz 25 millió EUR - különbözete.
A 2. INTÉZKEDÉS: ADÓELENGEDÉS ÉS A JOGI KÖLTSÉGEK CSÖKKENTÉSE
a. Állami források
(113)
Görögország és a kedvezményezett szerint a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, mivel az ügyvédek magánúton praktizálnak, és nem állami alkalmazottak, valamint a díjaikat terhelő adók és járulékok rendben megfizetésre kerültek. Görögország szerint továbbá a jogi költségeket nem az állam fizette. Mindazonáltal a jogi költségek csökkentését az adásvételi szerződés 5. cikke írja elő, amely úgy rendelkezik, hogy a jogszabályi jogok és jogi költségek „a vonatkozó jogszabályban meghatározott minimumösszeg 5 %-ára csökkennek”.
(114)
A Bizottság egyetért azzal az állásponttal, hogy az ügyvédek nem állami alkalmazottak. Másfelől azonban megjegyzi, hogy a közjegyzők valójában köztisztviselők. A közjegyző azonban nem fizetést kap, bevétele kizárólag ügyfeleitől, és nem az állami költségvetésből származik.
(115)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az adásvételi szerződések során a jogi költségeket a felek viselik. A vizsgált ügyben a Bizottság elfogadja a görög hatóságok azon érvelését, hogy a fenti díjakat az állam nem fizette meg a vevő helyett.
(116)
Így a Bizottság megállapítja, hogy a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, és ezért nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak.
(117)
Az adóelengedést illetően: az adók célja az állami költségvetés finanszírozása. Emiatt az adóbeszedés mellőzése az államot erőforrásoktól fosztja meg. Így a Bizottság álláspontja szerint az adóelengedés ténylegesen érintett állami forrásokat.
b. Az előny
(118)
A Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák eladása kapcsán két adót kellett felszámítani: 1) a bányák átruházását terhelő, 5 %-os kulcsú adót; és 2) a telek átruházását terhelő, 7-9 %-os kulcsú adót.
(119)
Az Ellinikos Xrysos azzal érvel, hogy a 2003-as eladásban bármiféle adókivetés idő előtti lenne, mivel az elállási záradék miatt az adásvételi szerződés nem végleges. A Bizottság nem fogadja el ezt az érvet, mivel ez az elállási záradék az adásvételi szerződés felmondását - a szerződés joghatásainak védelme céljából - csak olyan esetekben írja elő, amikor a felek meghatározott kötelezettségeiknek nem tesznek eleget. Ez a legtöbb szerződésben általánosan használatos kikötés, és nem jelenti azt, hogy a szerződés ne lenne végleges. Ezen túlmenően a szerződés rendelkezik hatályosulásának módjáról is: a 9. cikk írja elő, hogy a szerződés azon a napon lép hatályba, amikor az azt megerősítő törvényt a görög kormányzati közlönyben közzéteszik. Végezetül a szerződésben nem szerepel semmiféle utalás a szerződés esetlegesen nem végleges jellegére. Így a Bizottság álláspontja szerint a szerződés valójában végleges volt, és a vonatkozó adókat ki kellett volna vetni.
(120)
A görög hatóságok és a kedvezményezett érvelése szerint a bányák értéke negatív volt, ezért szükség volt a lehetséges vevők számára valamiféle ösztönzésre. Ezen érvelést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a bányák eladáskori értéke nem negatív, hanem pozitív volt, és 16 millió EUR-t tett ki (a 68-79. pontban szereplő számítások szerint).
(121)
A Bizottság megjegyzi, hogy a görög bányászati kódex szerint a bányák átruházását az értékük 5 %-ának megfelelő adó terheli, és ez minden „visszterhes ügyletre” („με επαχθή αιτία”) vonatkozik. A görög hatóságok érvelése szerint visszterhes az olyan ügylet, amelyet sajnálatos események (pl. a tulajdonos halála) vált ki, így az 5 %-os adó csak az ilyen esetekre vonatkozik, a vizsgált ügyre azonban nem. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel vizsgálódása szerint a visszterhes ügylet az, amelyben a vagyonszerző személy valamiféle ellenszolgáltatást ad kompenzációként, általánosabban pedig az olyan ügylet, amelyben a vagyonszerzés ellenszolgáltatás fejében történik. Ez a kialakult és elfogadott értelmezés (32).
(122)
A bányák piaci értéke 2003-ban 16 millió EUR volt (a 68-79. pontban szereplő számítás szerint). Így a Bizottság megítélése szerint a 2003-ban eladott bányák tekintetében a vonatkozó adónak 0,8 millió EUR-nak kellene lennie.
(123)
Ezen túlmenően Görögország elismeri, hogy a 7-9 % közötti összegű adót valóban minden telekértékesítésre kivetik, függetlenül attól, hogy vállalati eszközök vagy magántulajdon értékesítéséről van-e szó. A Bizottság e kérdéshez két különböző és egymásnak ellentmondó levelet kapott: az egyiket a Pénzügyminisztériumtól, a másikat pedig a Környezetvédelmi, Energiaügyi és Éghajlatváltozási Minisztériumtól (amely bányászati kérdésekben illetékes). A Bizottság felhívta a görög hatóságok figyelmét erre az ellentmondásra, azonban nem érkezett a végső véleményt tükröző levél. Így a Bizottság az adózási kérdésekért felelős Pénzügyminisztérium által megadott információkat fogadja el.
(124)
A bányatelek piaci értéke 2003-ban 6 millió EUR volt (a 80-90. pontban szereplő számítás szerint). Így a Bizottság megítélése szerint a 2003-ban eladott bányák tekintetében a vonatkozó adónak 0,54 millió EUR-nak kellene lennie (33).
(125)
Mivel a 2003-as adásvételi szerződés az átruházásra 0 %-os adót ír elő, a Bizottság álláspontja szerint a fenti összegek (összesen 1,34 millió EUR) képezte az Ellinikos Xrysos számára juttatott előnyt.
(126)
Görögország és a kedvezményezett azt állítja, hogy az adóelengedés 38 000 EUR-t tett ki, és ezért nem érte el a de minimis küszöböt (34), és nem juttatott előnyt a vevőnek. A Bizottság nem tudja elfogadni ezt az érvelést, mivel a de minimis küszöb - amely a 2003-as eladás idején 100 000 EUR volt - a támogatás formájától vagy annak céljától függetlenül érvényesül. Ennélfogva nem lehet a vizsgált különféle támogatási intézkedéseket - például az 1. és 2. intézkedést - először elkülöníteni, majd csak a 2. intézkedés egy részét, az adóelengedést vizsgálni. A Bizottság megvizsgálta a vizsgált két támogatási intézkedést, és azt állapította meg, hogy a 100 000 EUR küszöböt meghaladó támogatási összeggel járnak, és emiatt álláspontja szerint a nyújtott támogatás nem felel meg a de minimis támogatás feltételeinek. A fentiek alapján a Bizottság fenntartja 125. pontban levont következtetését.
c. Szelektivitás
(127)
A szelektivitással kapcsolatos kritérium a 108. ponthoz hasonló módon teljesül.
d. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
(128)
Végezetül a verseny torzításához és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatáshoz kapcsolódó kritérium ugyanúgy teljesül, mint a 110. pontban.
e. A 2. támogatási intézkedés fennállására vonatkozó következtetés
(129)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapítja, hogy az adóelengedés az Ellinikos Xrysos javára 1,34 millió EUR összegű, az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül. Másfelől a Bizottság megállapítja, hogy a jogi költségek csökkentése nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak.
IV.b. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE A BELSŐ PIACCAL
(130)
Amennyiben az intézkedések az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, értékelni kell azok összeegyeztethetőségét az említett cikk (2) és (3) bekezdésében megállapított kivételekre figyelemmel.
(131)
Az EUMSZ 107. cikkének (2) és (3) bekezdése kivételeket fogalmaz meg a 107. cikk (1) bekezdésében foglalt általános szabály alól, miszerint az állami támogatások összeegyeztethetetlenek a belső piaccal.
(132)
Az alábbiakban a Bizottság e kivételek alapján értékeli az intézkedések összeegyeztethetőségét.
(133)
Az EUMSZ 107. cikkének (2) bekezdésében foglalt mentességek a jelen ügyben nem alkalmazhatók, mivel ez az intézkedés nem szociális jellegű, nem magánszemély fogyasztónak nyújtották, nem a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtották, valamint nem a Német Szövetségi Köztársaság felosztása által érintett egyes területei gazdaságának nyújtották.
(134)
Az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése további kivételeket állapít meg. A 107. cikk (3) bekezdésének b), d) és e) pontjában szereplő kivételek egyértelműen nem alkalmazhatóak, és azokra a görög hatóságok sem hivatkoztak. Az alábbiakban a Bizottság értékeli az intézkedések a 107. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontjában szereplő kivételek szerinti esetleges összeegyeztethetőségét.
(135)
A 107. cikk (3) bekezdésének a) pontja úgy rendelkezik, hogy a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető „az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal, vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság”. A kaszándrai bányák az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatható térségben fekszenek, és emiatt az Ellinikos Xrysos jogosult lehet regionális támogatásra.
(136)
A 2003-as eladás idején a regionális támogatásokról szóló iránymutatás (a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás (35)) határozta meg a regionális beruházási támogatás jóváhagyásának feltételeit.
(137)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás szerint a regionális támogatás célja, hogy biztosítsa vagy a jövedelmező beruházást (induló beruházás) vagy a munkahelyteremtést, amely a beruházáshoz kapcsolódik.
(138)
Az intézkedések munkahelyteremtési célú támogatásként történő vizsgálata lehetőségét illetően hangsúlyozni kell, hogy a regionális támogatás alkalmazásában a munkahelyteremtés a vizsgált vállalkozáson belüli munkahelyek számának egy adott időszak átlagához képest értékelt nettó növekedését jelenti, és emiatt az adott időszakban létrehozott munkahelyek számából le kell vonni az ugyanabban az időszakban megszűnt munkahelyek számát Emellett a támogatás összegét a bérköltségek alapján kell kiszámítani, és annak mértéke nem lépheti túl az alkalmazott személy kétéves időszak alapján kiszámított bérköltségének bizonyos százalékát.
(139)
E követelményekkel kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy az adásvételi szerződés csak homályos kikötést tartalmazott, amely szerint az Ellinikos Xrysos belátása és igényei szerinti számú munkavállalót alkalmazhat, és ennélfogva a fenti feltételek nem teljesülnek. A Bizottság ennélfogva arra az álláspontra helyezkedik, hogy nem rendelkeztek az iránymutatás értelmében vett munkahelyteremtésről.
(140)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás az induló beruházást olyan fizikai állóeszközökbe történő beruházásként határozza meg, amely egy új létesítmény létrehozásával, egy meglévő létesítmény bővítésével, vagy egy meglévő létesítmény termékének vagy termelési folyamatának az alapvető megváltozását (ésszerűsítés, diverzifikálás vagy korszerűsítés útján) előidéző tevékenységgel függ össze. (36)
(141)
A Bizottság elfogadja, hogy az iránymutatás szerinti, fenti fogalommeghatározás értelmében a Skouries bánya megszerzése induló beruházásnak minősül. A 2003-as eladás idején Skouriesben nem volt kiépített bányászati infrastruktúra, és az új bánya beindítása céljából szükség volt állóeszköz-beruházásra (lásd a 66. pontot).
(142)
A Stratoni bányát illetően a Bizottságnak kételyei vannak afelől, hogy az eszközeladás az iránymutatás értelmében vett induló beruházásnak minősül-e (37).
(143)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás szerint azonban, ha az állóeszközbe történő beruházás olyan létesítmény megvételének a formájában történik, amely már bezárt vagy bezárt volna, ha nem vásárolják meg, akkor azt is induló beruházásnak lehet tekinteni.
(144)
E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország ténylegesen igazolta, hogy a bányákat bezárták vagy bezárták volna, ha azokat az Ellinikos Xrysos nem veszi meg (38). Ezért az ilyen beruházás induló beruházásnak minősülhet.
(145)
Mindazonáltal az a tény, hogy a kaszándrai bányák eladását induló beruházásnak kell tekinteni, nem jelenti azt, hogy ez a beruházás a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás értelmében összeegyeztethető lenne. Az iránymutatásokban meghatározott két feltétel nem teljesül, amint az lentebb a 146-152. pontban kifejtésre kerül:
(146)
Először is, a kaszándrai bányák eladása egyszeri intézkedés. E tekintetben a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás kifejezetten rendelkezik a következőkről: „A Szerződés [107. cikkének (1)] bekezdésében rögzített összeegyeztethetetlenség elvétől való eltérés regionális támogatás esetében kizárólag akkor engedélyezhető, ha biztosítható az egyensúlyi helyzet a verseny támogatásból következő torzulása és a támogatás hátrányos helyzetű régió fejlődését érintő előnyei között … a csak egyetlen vállalatnak adott, egyetlen ad hoc támogatás is jelentős kihatással lehet a versenyre az érintett piacon, viszont lehetséges, hogy csak csekély mértékben járul hozzá a regionális fejlődéshez. Az ilyen támogatás általában valamely speciális vagy ágazati iparpolitika keretébe tartozik, és gyakran nem követi a regionális támogatás szellemiségét. A regionális támogatásnak semlegesnek kell maradnia a termelő erőforrások különféle gazdasági ágazatok vagy szereplők közötti elosztásakor. A Bizottság álláspontja szerint az ellenkező bizonyításáig az ilyen támogatás nem felel meg az előző bekezdésben (az iránymutatás 2. pontjának második bekezdése) meghatározott követelményeknek”.
(147)
Azon tény ellenére, hogy az eljárást megindító, 2008. december 10-i bizottsági határozat idején Görögországot felkérték arra, hogy fejtse ki véleményét a támogatás az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése és a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségéről, a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország semmiféle módon nem igazolta, hogy a kaszándrai bányák eladása tiszteletben tartotta az egyensúlyi helyzetet a verseny támogatásból következő torzulása és a támogatás hátrányos helyzetű régió fejlődését érintő előnyei között.
(148)
Másodszor, a regionális támogatásnak ösztönző hatásúnak kell lennie, azaz való ösztönző hatást kell gyakorolnia a beruházásokra, amelyeket egyébként nem valósítanának meg a támogatott területeken. Az iránymutatás ebben a szellemben említi, hogy „a támogatási programoknak ezenkívül meg kell határozniuk azt, hogy a támogatást még a projekt megkezdése előtt kell kérelmezni” (39). Ez a feltétel érvényesül az eseti támogatási intézkedések esetében is (40). Görögország nem igazolta, hogy a kedvezményezett a fenti követelményt teljesítette, és azt sem, hogy a projekt megkezdése előtt támogatási kérelmet nyújtott volna be.
(149)
Ezen túlmenően a támogatás ösztönző hatását illetően a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország nem folytatott le nyílt és feltétlen pályázatot a kaszándrai bányák eladása vonatkozásában. A Bizottság álláspontja szerint az ilyen nyílt és feltétlen pályázat lett volna annak a próbája, hogy vannak-e a piacon a bányára jelentkező érdeklődők. Mivel ilyen pályázatra nem került sor, a Bizottság álláspontja az, hogy Görögország nem ellenőrizte a kaszándrai bányákba történő beruházásra vonatkozó piaci hajlandóság szintjét, és így nem is ellenőrizte az ösztönző hatású támogatás szükségességét.
(150)
Ezen túlmenően a Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák megszerzése a bányászati ágazatba történő beruházást jelent. Az ágazat tőkeintenzív iparág, amelyben az üzletfejlesztéshez és üzemeltetéshez jelentős összegű beruházás szükséges. A vizsgált ügyben a Behre Dolbear jelentés szerint a Skouries bányát érintő bányafejlesztés és -építés tőkeköltségei 220 millió EUR-t tettek ki (lásd a 66. pontot). A Bizottság megjegyzi, hogy ez az összeg lényegesen magasabb, mint a szóban forgó támogatási összeg (ami 15,34 millió EUR) (lásd a 111. és 124. pontban szereplő összegeket együttesen). A fent említett támogatás a bányák egyikéhez szükséges beruházásnak is csak 7 %-át teszi ki. Emellett a Bizottság nem kapott bizonyítékot arra, hogy az Ellinikos Xrysos a támogatás nélkül nem lett volna képes a beruházás elvégzésére. Éppen ellenkezőleg: Görögország és az Ellinikos Xrysos megállapodott abban, hogy az utóbbi valóban el fogja végezni a bányák fejlesztéséhez szükséges tőkeberuházásokat (41). Így a Bizottság megítélése szerint a szóban forgó támogatásnak semmiféle ösztönző hatása nem volt, és nem volt szükséges a kaszándrai bányákat megszerezni kívánó befektetők számára.
(151)
Végezetül Görögország semmilyen tekintetben nem igazolta a szóban forgó támogatás ösztönző hatását.
(152)
A fentiek alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kaszándrai bányák eladása nem felel meg a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás azon tesztjén, mely szerint a támogatás induló beruházási támogatásként összeegyeztethető lehet.
(153)
Vizsgálni lehet azt is, hogy a támogatás összeegyeztethető lehet-e a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás szerinti működési támogatásként. Az iránymutatás a működési támogatást egy vállalkozás folyó kiadásainak csökkentésére irányuló támogatásként határozza meg. Az iránymutatásnak megfelelően az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés alapján támogatható régióknak kivételesen működési támogatás adható.
(154)
Az iránymutatás szerint azonban a működési támogatás „egy vállalkozás folyó kiadásainak csökkentésére irányuló támogatás” (a 4.15. pont). A folyó kiadások nem tőkejellegű és rendszerint visszatérő, az üzleti vállalkozás működéséhez szükséges kiadások. A szóban forgó támogatás nem ilyen értelemben vett folyó kiadásokat finanszírozott, hanem állóeszközberuházást (a bányák és a telek megszerzése) és a beruházást terhelő adók (az átruházást terhelő adó) alóli mentesítést. Ennélfogva a szóban forgó támogatás nem folyó kiadásokat finanszírozott. Így a Bizottság álláspontja az, hogy a szóban forgó támogatás nem felel meg az iránymutatás értelmében vett működési támogatás fogalommeghatározásának.
(155)
Ezen túlmenően az iránymutatás szerint a működési támogatás a támogatható régiókban adható, feltéve, hogy annak szintje arányban áll az enyhíteni kívánt hátránnyal, és a tagállamnak kell igazolnia a hátrány fennállását és számszerűsítenie annak jelentőségét. A vizsgált ügyben Görögország nem nyújtott be semmiféle mérést vagy számítást a régió hátrányait vagy a támogatás szintjét illetően annak igazolása érdekében, hogy a kettő egymással arányban áll.
(156)
Végezetül az iránymutatás szerint a működési támogatásnak időben korlátozottnak és progresszíven csökkenőnek kell lennie. A Bizottság megjegyzi, hogy a szóban forgó eladás semmiféle határidőhöz vagy progresszív csökkentéshez nem volt kötött. Valójában az adásvételi szerződésben rögzített eladási ár és adóelengedés meghatározása és érvényesítése bármiféle határidőre vagy csökkentésre való hivatkozás nélkül történt.
(157)
Így a Bizottság arra az álláspontra jutott, hogy a támogatás az iránymutatás alapján nem nyilvánítható összeegyeztethetőnek.
(158)
A Bizottság következtetése, hogy a támogatás a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás alapján nem nyilvánítható összeegyeztethetőnek.
(159)
A támogatásnak a támogatások egyes kategóriáit az EUMSZ 107. és 108. cikkével összeegyeztethetőnek minősítő (42) általános csoportmentesítés szerinti összeegyeztethetőségét illetően a Bizottság álláspontja, hogy a görög hatóságok által megadott számadatok szerint az Ellinikos Xrysos nagyvállalat, amint azt a fenti 12. pont is ismerteti. Az általános csoportmentesítési rendelet 1. cikkének (5) bekezdésével összhangban nem tartoznak a rendelet hatálya alá a nagyvállalatnak nyújtott eseti támogatások.
(160)
Az általános csoportmentesítési rendelet 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban, amennyiben a rendelet hatálya alá tartozó támogatást nagyvállalatnak nyújtják, a tagállamnak igazolnia kell a támogatás ösztönző hatását egy olyan dokumentum alapján, amely elemzi a kedvezményezett projekt vagy tevékenység támogatással vagy a nélkül fennálló életképességét. A Bizottsághoz ilyen bizonyítékot nem juttattak el.
(161)
Végezetül az általános csoportmentesítési rendelettel összhangban az olyan létesítményhez közvetlenül kapcsolódó tőkeeszközök megszerzése, amelyet bezártak vagy bezárnának, akkor minősül támogatható költségnek, ha az ügyletre piaci feltételekkel kerül sor. A görög hatóságok elismerik, hogy az ügyletre nyílt, feltétlen és átlátható pályázat vagy a kaszándrai bányák eszközei piaci értékének független felértékelése nélkül került sor. Így a Bizottság megítélése szerint a szóban forgó ügylet nem piaci körülmények között zajlott le.
(162)
Következésképpen az Ellinikos Xrysos-nak nyújtott támogatás az általános csoportmentesítési rendelet szerint sem összeegyeztethető.
(163)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja előírja, hogy a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet nyilvánítani „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatást, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.”
(164)
A Bizottság álláspontja szerint a szóban forgó ügyre nem vonatkozik a 107. cikk (3) c) pontja szerinti kivétel, és hogy az Ellinikos Xrysos nem jogosult megmentési és/vagy szerkezetátalakítási támogatásra. A 2003-as eladás idején hatályos, a nehézségekkel küzdő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló 1999. évi közösségi iránymutatás (43) 7. pontjával összhangban „az újonnan alapított vállalkozások nem jogosultak megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásra még akkor sem, ha induló pénzügyi helyzetük bizonytalan. Ez az eset áll fenn például akkor, ha egy új vállalkozás egy korábbi vállalkozás felszámolásával jön létre, vagy egyszerűen csak átveszi egy ilyen vállalkozás vagyonát.” Az Ellinikos Xrysos olyan vállalat, amelyet a kaszándrai bányák megszerzése előtt három nappal hoztak létre. Ezen túlmenően a szerkezetátalakítási támogatásnak feltétele egy megbízható szerkezetátalakítási terv megléte is, és Görögország ilyen tervet nem nyújtott be. Következésképpen az Ellinikos Xrysosnak nyújtott támogatás a megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatás szabályai alapján sem összeegyeztethető.
(165)
Végül - a környezetvédelmi támogatást illetően - az Ellinikos Xrysos köteles volt a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartására. Köteles volt különösen a környezet védelmét szolgáló beruházásokra, és bányászati műveleteinek a görög és az uniós környezetvédelmi jogszabályoknak megfelelő folytatására. Mivel a fentiek jogszabályi kötelezettségek, nem volt szükséges támogatást adni az Ellinikos Xrysos számára a jogszabály betartása érdekében.
(166)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság következtetése, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés az EUMSZ-szel nem összeegyeztethető.
(167)
A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül. A Bizottság megítélése szerint az az adóösszeg, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül.
V KÖVETKEZTETÉS
(168)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az Ellinikos Xrysosnak nyújtott, szóban forgó intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülnek. A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos támogatásának minősül, valamint az Ellinikos Xrysos támogatásának minősül az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna.
(169)
Ezen túlmenően a Bizottság megállapítja, hogy a szóban forgó támogatási intézkedések a belső piaccal nem összeegyeztethetőek. A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül, továbbá az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna.
(170)
Az EUMSZ és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint - amennyiben meggyőződött arról, hogy a támogatás a belső piaccal összeegyeztethetetlen - a Bizottság jogosult annak eldöntésére, hogy az érintett tagállamnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell a támogatást (44). Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik továbbá, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében az államra a támogatás megszüntetését illetően kirótt kötelezettség célja az eredeti állapot visszaállítása (45). A Bíróság e tekintetben kimondta, hogy ez a célkitűzés akkor valósul meg, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatásként kapott összegeket, elveszítve így azt az előnyt, amelyet versenytársaival szemben élvezett a piacon, és visszaáll a támogatás juttatása előtti állapot (46).
(171)
Az említett ítélkezési gyakorlat nyomán a 659/99/EK tanácsi rendelet (47) 14. cikke előírja, hogy „amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére”.
(172)
Így, tekintettel arra, hogy a vizsgált intézkedések jogellenes és részben összeegyeztethetetlen támogatásnak minősülnek, a támogatás összegét vissza kell fizettetni annak érdekében, hogy a piacon a támogatás nyújtását megelőző állapot visszaálljon. A visszafizettetés ezért attól az időponttól teljesítendő, amikor a kedvezményezettnél az előny felmerült, vagyis amikor a támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, és a tényleges visszafizetés időpontjáig visszafizettetési kamat terheli.
(173)
A támogatás nem összeegyeztethető eleme a következők összege: a) a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták (14 millió EUR), és b) az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna (1,34 millió EUR). Az összesítés eredménye 15,34 millió EUR.
(174)
A visszafizettetést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a 2003-as adásvételi szerződés 4. cikke két elállási rendelkezést tartalmazott, melyek szerint az Ellinikos Xrysos az adásvételtől a következő esetekben állhat el: a) a görög hatóságoknak a bányászati engedély jogállását megváltoztató közigazgatási vagy jogi aktusa; vagy b) (a bányászati engedély jogállásához kapcsolódó) bírósági határozat, amely a műveletek vagy a beruházási terv megvalósításának leállítását írja elő. Az Ellinikos Xrysos mindkét esetben visszaadná az eszközöket a görög államnak, és visszakapná a teljes 11 millió EUR-t, esetleges további kifizetésekkel.
(175)
A görög hatóságok beadványukban közölték, hogy a Bizottság összeegyeztethetetlen támogatást visszafizettető határozata aktiválhatja ezt a két rendelkezést. Ennek fennállása a szerződés és a nemzeti jog értelmezésétől függ. A rendelkezések aktiválása azonban nem érinti Görögországnak az e határozatban feltüntetett támogatási összeg visszafizettetésére irányuló kötelezettségét,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Görögország által az Ellinikos Xrysos SA számára jogellenesen, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével, az eszközök és a telek ár alatti eladásával és a kapcsolódó adók alóli mentesítéssel, a foglalkoztatás fenntartása és a környezet védelme, illetve a kaszándrai bányák potenciális vevőinek ösztönzés nyújtása céljával nyújtott 15,34 millió EUR állami támogatás a belső piaccal összeegyeztethetetlen.
2. cikk
(1) Görögországnak vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel a 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszafizettetendő összegeknek magukban kell foglalniuk a kamatokat, attól az időponttól kezdődően, amikor az összegeket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, tényleges visszafizetésük időpontjáig.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (48) és a 794/2004/EK rendelet módosításáról szóló 271/2008/EK bizottsági rendelet (49) V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Görögország az e határozatról való értesítéstől kezdve megszünteti az 1. cikkben említett állami támogatás nyújtását.
3. cikk
(1) A 1. cikkben említett támogatás visszafizettetésének haladéktalanul és ténylegesen meg kell történnie.
(2) Görögországnak biztosítania kell, hogy e határozatot az arról való értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtsák.
4. cikk
(1) Az e határozatról való értesítéstől számított két hónapon belül Görögország a Bizottság rendelkezésére bocsátja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezettel visszafizettetendő teljes összeg (tőke és visszafizettetési kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
c)
az azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedésekről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszafizetése be nem fejeződött. Görögország a Bizottság kérésére azonnal benyújtja a Bizottság részére az információkat azokra a tervezett és már elfogadott intézkedésekre vonatkozóan, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek a határozatnak megfeleljen. Részletes információkkal szolgál továbbá a kedvezményezettel már visszafizettetett támogatási összegekre és visszafizettetési kamatokra vonatkozóan.
5. cikk
E határozat címzettje Görögország.
Kelt Brüsszelben, 2011. február 23-án.