RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 57/2011
af 18. januar 2011
om fastsættelse for 2011 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder opdelt på fiskerier eller fiskerigrupper, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet efter hver bestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(4)
Hvis en samlet tilladt fangstmængde (TAC) tildeles én medlemsstat, er det hensigtsmæssigt at bemyndige den berørte medlemsstat til at fastlægge niveauet for denne TAC i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i traktaten. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af niveauet for TAC'en handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik og sikrer, at den pågældende bestand udnyttes på et niveau, som med størst mulig sandsynlighed frembringer det maksimalt bæredygtige udbytte fra og med 2015, bl.a. ved at træffe de nødvendige foranstaltninger for at indsamle relevante data, vurdere den pågældende bestand og fastslå niveauet for det maksimale bæredygtige udbytte af denne bestand.
(5)
TAC'er bør fastsættes på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og under hensyntagen til de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig på møder med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur og de berørte regionale rådgivende råd.
(6)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'erne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Følgelig bør TAC'er for bestande af kulmule, jomfruhummer, tunge i Biscayabugten, den vestlige del af Den Engelske Kanal og Nordsøen, rødspætte i Nordsøen, sild vest for Skotland og torsk i Kattegat, Nordsøen, Skagerrak, den østlige del af Den Engelske Kanal, vest for Skotland og i Det Irske Hav fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand (2), Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø (3), Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten (4), Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal (5), Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen (6), Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (7), forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (8) og Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (9).
(7)
I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (10) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.
(8)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.
(9)
Jomfruhummer fanges i et blandet demersalt fiskeri sammen med forskellige andre arter. I et område vest for Irland, der er kendt under navnet Porcupine Bank, er der behov for hurtigt at træffe bevaringsforanstaltninger for at nedbringe fangster af jomfruhummer mest muligt. Fiskerimulighederne i dette område bør derfor begrænses således, at der kun fanges pelagiske arter, for hvilke jomfruhummer ikke fanges som bifangst.
(10)
I betragtning af den seneste udvikling inden for fiskeri efter havgalte i ICES underafsnit VI, VII og VIII og med henblik på at sikre bæredygtig forvaltning af denne bestand, er det hensigtsmæssigt at indføre fangstbegrænsninger for denne bestand.
(11)
Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2011 i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008 og artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under samtidig hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (11).
(12)
I medfør af forordning (EF) nr. 754/2009 er en gruppe franske fartøjer udelukket fra anvendelsen af fiskeriindsatsordningen, jf. artikel 11 i forordning (EF) nr. 1342/2008. På baggrund af oplysninger, som Frankrig har forelagt i 2010, udgør udelukkelsen af denne gruppe fartøjer fra indsatsordningen ikke længere en reduktion af den administrative byrde. Dermed er en af betingelserne for udelukkelsen ikke længere opfyldt. Denne gruppe franske fartøjer bør derfor genindtræde i førnævnte fiskeriindsatsordning. Da den fiskeriforvaltningsperiode, der er fastsat i bilag IIA til forordning (EU) nr. 53/2010 (12), udløber den 31. januar 2011, bør denne genindtrædelse finde anvendelse fra den 1. februar 2011.
(13)
I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV.
(14)
I lyset af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriindsatsen efter visse dybhavsarter.
(15)
I overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne med Norge (13), Færøerne (14) og Grønland (15), har Unionen haft konsultationer om fiskerirettigheder med disse partnere. Konsultationerne med Færøerne er ikke afsluttet, og arrangementerne for 2011 med denne partner forventes at blive indgået i begyndelsen af 2011. For at undgå afbrydelser i Unionens fiskerivirksomhed og samtidig give mulighed for den nødvendige fleksibilitet i forbindelse med indgåelsen af disse arrangementer i begyndelsen af 2011, er det hensigtsmæssigt, at Unionen fastsætter fiskerimulighederne for bestande, der er omfattet af aftalen med Færøerne, midlertidigt.
(16)
Unionen er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af tiltrædelsesakten af 2003 forvaltes fiskeriaftaler, der tidligere er indgået af Republikken Polen, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Unionen fra datoen for Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union. Disse fiskeriorganisationer har for 2011 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EU-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EU-retten.
(17)
På årsmødet i 2010 lykkedes det ikke Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) at nå til enighed om foranstaltninger til bevarelse af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. Dog fandt flertallet af de kontraherende parter, heriblandt Unionen, at fiskerimulighederne efter disse tre bestande bør reguleres for at sikre, at de forvaltes på en bæredygtig måde. Unionen bør derfor vedtage foranstaltninger til dette formål.
(18)
På det årlige møde i 2010 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller, der viser ICCAT's kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse vedtog ICCAT en afgørelse, hvoraf det fremgår, at Unionen i 2009 underudnyttede sine kvoter for nordlig og sydlig sværdfisk, storøjet tun og nordlig hvid tun. For at overholde de justeringer af Unionens kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes denne underudnyttelse, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er. På det samme møde blev genopretningsplanen for almindelig tun ændret. ICCAT vedtog endvidere henstillinger vedrørende bevarelsen af storøjet rævehaj, hammerhaj og hvidtippet haj. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i EU-retten.
(19)
På det årlige møde i 2010 reviderede Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) den samlede kapacitet hos de flåder, der fiskede efter tropisk tun i 2006-2008 og sværdfisk og hvid tun i 2007-2008. IOTC godkendte også gennemførelsen af flådeudviklingsplaner. Desuden godkendte IOTC en resolution om bevarelse af rævehajarter (familien Alopiidae), der fanges i tilknytning til fiskerier inden for dens kompetenceområde.
(20)
På det tredje internationale møde med henblik på at oprette en Regional Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO), som fandt sted i maj 2007, vedtog deltagerne foreløbige foranstaltninger, herunder fiskerimuligheder, til regulering af pelagisk fiskeri og bundfiskeri i nævnte område, indtil en sådan regional fiskeriforvaltningsorganisation er oprettet. Disse foreløbige foranstaltninger er blevet revideret ved den 8. internationale konsultation om oprettelsen af SPRFMO i november 2009 og forventes at blive revideret igen ved den kommende 2. forberedende konference for SPRFMO-kommissionen i januar 2011. Ifølge den enighed, som deltagerne nåede frem til, er disse foreløbige foranstaltninger frivillige og ikke retligt bindende efter folkeretten. Det er dog i lyset af de beslægtede bestemmelser i FN-aftalen om fiskebestande tilrådeligt at gennemføre nævnte foranstaltninger i EU-retten.
(21)
Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2010 fangstbegrænsninger for fire fiskebestande inden for SEAFO-konventionsområdet. Disse fangstbegrænsninger bør gennemføres i EU-retten.
(22)
I overensstemmelse med traktatens artikel 291 bør de nødvendige foranstaltninger til fastsættelse af fangstbegrænsninger for visse bestande med kort livscyklus på grund af deres hastende karakter vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (16).
(23)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og bliver gældende, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at lade bestemmelserne, som gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, gælde med tilbagevirkende kraft. Da visse fiskerimuligheder i CCAMLR-konventionsområdet er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2010, er det navnlig hensigtsmæssigt, at de relevante bestemmelser i denne forordning finder anvendelse fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i konventionsområdet uden tilladelse.
(24)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (17), herunder navnlig artikel 33 og 34 om registrering af fangster og indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne benytter til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.
(25)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og for at sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2011 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2011, og specifikke bestemmelser i særlige regioner, som bør have en specifik anvendelsesdato som angivet i betragtning 23. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(26)
Fiskerimuligheder bør udnyttes i fuld overensstemmelse med den gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes der følgende fiskerimuligheder:
a)
for 2011 fangstbegrænsninger for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande
b)
for perioden fra 1. februar 2011 til 31. januar 2012, visse fiskeriindsatsbegrænsninger
c)
for de perioder, der er fastlagt i artikel 20, 21 og 22 og i bilag IE og V, fiskerimuligheder efter visse bestande i konventionsområdet under konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR), og
d)
for de perioder, der er fastlagt i artikel 28, fiskerimuligheder efter visse bestande i det konventionsområde, der er underlagt Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC).
2. Ved denne forordning fastsættes der også midlertidige fiskerimuligheder for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande, som er omfattet af bilaterale fiskerikonsultationer med Færøerne. De endelige fiskerimuligheder fastsættes af Rådet på forslag af Kommissionen.
3. Visse fiskerimuligheder, der er identificeret i bilag I, er endnu ikke fordelt og må ikke fiskes af medlemsstaterne, før der i henhold til stk. 2 er fastsat endelige fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder omfatter yderligere fiskerimuligheder for makrel som følge af uudnyttede kvoter i 2010.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Medmindre andet er fastsat, gælder denne forordning for:
a)
EU-fartøjer og
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) »tredjelandsfartøj«: et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c) »EU-farvande«: de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten
d) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver bestand
e) »kvote«: en andel af TAC'en, som er tildelt Unionen, medlemsstaterne eller et tredjeland
f) »internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
g) »maskestørrelse«: maskestørrelsen som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (18)
h) »EU-fiskerfartøjsregister«: det register, der er etableret af Kommissionen i medfør af artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002
i) »fiskerilogbog«: den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede logbog.
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a) »ICES-område« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): de ICES-inddelinger, der er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 (19)
b) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) »VII (Porcupine Bank sektor 16)«: området, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
53° 30′ N 15° 00′ V
53° 30′ N 11° 00′ V
51° 30′ N 11° 00′ V
51° 30′ N 13° 00′ V
51° 00′ N 13° 00′ V
51° 00′ N 15° 00′ V
53° 30′ N 15° 00′ V.
e) »Cadizbugten«: den del af ICES-afsnit IXa, der ligger øst for 7° 23 48″ V
f) »CECAF-områder« (det østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i forordning (EF) nr. 216/2009 (20)
g) »NAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i forordning (EF) nr. 217/2009 (21)
h) »SEAFO-konventionsområdet« (Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): området som defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (22)
i) »ICCAT-konventionsområdet« (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (23)
j) »CCAMLR-konventionsområdet« (Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): området som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004 (24)
k) »IATTC-konventionsområdet« (Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (25)
l) »IOTC-området« (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): området som defineret i aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (26)
m) »SPRFMO-konventionsområdet« (Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10°, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (27) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
n) »WCPFC-konventionsområdet« (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (28)
o) »Beringshavets højsøområde«: det højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt i givet fald de dertil knyttede betingelser.
2. EU-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i denne forordnings artikel 15 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (29) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
3. Kommissionen fastsætter Unionens TAC'er for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV ud fra den TAC og tildeling til Unionen, som Grønland fastsatte i henhold til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det grønlandske landsstyre på den anden side og den dertilhørende protokol.
4. I lyset af de videnskabelige oplysninger, der er indsamles i første halvdel af 2011, vil Kommissionen kunne revidere de i bilag I fastsatte TAC'er for følgende bestande i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002:
a)
tobis i EU-farvande i ICES-afdeling IIa og IIIa og ICES-underområde IV i overensstemmelse med bilag IID til denne forordning
b)
sperlingbestanden i EU-farvande i ICES-afdeling IIa og IIIa og ICES-underområde IV og brislingbestanden i EU-farvande i ICES-afdeling IIa og ICES-underområde IV.
Artikel 6
Særlige bestemmelser for visse TAC'er
1. Visse TAC'er i bilag IA til denne forordning, der er identificeret ved en fodnote med krydshenvisning til denne artikel, fastsættes af den berørte medlemsstat på grundlag af oplysninger, der er indsamlet og vurderet af denne medlemsstat på et niveau,
a)
der er i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og
b)
som med den højst mulige sandsynlighed giver en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med, at der nås et maksimalt bæredygtigt udbytte i 2015 og tiden derefter.
2. Senest den 28. februar 2011 underretter den berørte medlemsstat Kommissionen om det fastsatte niveau i henhold til stk. 1, og om de foranstaltninger, den agter at træffe for at opfylde den nævnte bestemmelse. På baggrund af disse oplysninger, og når betingelserne i artikel 7 i forordning (EF) nr. 2371/2002 er opfyldt, kan Kommissionen beslutte at indføre hasteforanstaltninger.
Artikel 7
Yderligere tildeling til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
1. For så vidt angår visse bestande, der er opført i bilag IA og identificeret ved en fodnote med krydshenvisning til denne artikel, kan en medlemsstat i henhold til betingelserne i denne artikels stk. 2 give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger inden for en samlet grænse, der er angivet i bilag IA, som en procentdel af den kvote, den pågældende medlemsstat har fået tildelt.
2. En medlemsstat kan kun give fartøjer yderligere tildeling, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
fartøjet anvender intern tv-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer, der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjet
b)
mængden af den yderligere tildeling til et enkelt fartøj, der deltager i fuldt dokumenteret fiskeri, må ikke overstige 75 % af udsmidet for denne type fartøj, og må ikke i noget tilfælde udgøre mere end en stigning på 30 % af fartøjets tildeling
c)
alle dette fartøjs fangster af den relevante bestand trækkes fra dets tildeling.
3. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 2 i denne artikel, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2011.
4. En medlemsstat, som agter at anvende stk. 1, 2 og 3, indsender følgende oplysninger til Kommissionen, inden der gives yderligere tildelinger:
-
listen over fartøjer, der deltager i afprøvningerne, og specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord
-
kapaciteten af, typen af og specifikationerne for de redskaber, som disse fartøjer anvender
-
skønnet udsmid for disse typer fartøjer og
-
disse fartøjers fangst i 2010 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.
Artikel 8
Forbudte arter
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle EU-farvande og andre farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i alle EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i internationale farvande og
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. De i stk. 1 omhandlede arter skal straks sættes ud uskadt i det omfang, det er praktisk muligt.
Artikel 9
Særlige fordelingsbestemmelser
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger efter artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
c)
supplerende landing, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelse, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Medmindre andet er anført i bilag I til denne forordning, finder artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendelse på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, samt artikel 4 i den pågældende forordning finder anvendelse på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 10
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2011 til den 31. januar 2012 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i:
a)
bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak, den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke er omfattet af Skagerrak og Kattegat, ICES-underområde IV og ICESafsnit VIa, VIIa og VIId og EU-farvande i ICES-afsnit IIa og Vb
b)
bilag IIB for genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten
c)
bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-afsnit VIIe.
Artikel 11
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2347/2002 (30) finder anvendelse for hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk foregår på de betingelser, der er henvist til i nævnte artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2011, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse, jf. artikel 3 til forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 12
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 13
Restriktioner for udnyttelsen af visse fiskerimuligheder
1. De fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag I, for brosme, torsk, havtaske, glashvarre, kuller, hvilling, kulmule, byrkelange, lange, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, tunge og pighaj i ICES-underområde VII eller relevante afsnit heraf, begrænses af et forbud mod at fiske efter eller opbevare disse arter om bord i perioden fra 1. maj til 31. juli 2011 i Porcupine Bank. De relevante angivelser i bilag I er identificeret med krydshenvisning til denne artikel.
2. Med henblik på denne artikel omfatter Porcupine Bank det område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52° 27′ N
12° 19′ V
2
52° 40′ N
12° 30′ V
3
52° 47′ N
12° 39,600′ V
4
52° 47′ N
12° 56′ V
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ V
6
51° 22′ N
14° 24′ V
7
51° 22′ N
14° 03′ V
8
52° 10′ N
13° 25′ V
9
52° 32′ N
13° 07,500′ V
10
52° 43′ N
12° 55′ V
11
52° 43′ N
12° 43′ V
12
52° 38,800′ N
12° 37′ V
13
52° 27′ N
12° 23′ V
14
52° 27′ N
12° 19′ V
3. Som en undtagelse fra denne artikels stk. 1 er gennemsejling af Porcupine Bank tilladt for fartøjer, der medfører de i stk. 1 omtalte arter, i overensstemmelse med artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 14
Dataoverførsel
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande
Artikel 15
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat på basis af artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (swap) i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overdragelse af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL III
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Afdeling 1
ICCAT-Konventionsområdet
Artikel 16
Begrænsninger af fiskeri- og opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og -dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikke-industrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer med tilladelse til i Adriaterhavet at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm til opdrætningsformål begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 17
Supplerende betingelser i tilknytning til den tildelte kvote for almindelig tun i bilag ID
Som en tilføjelse til den forbudsperiode, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 302/2009 forbydes notfiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden fra den 15. april til den 15. maj 2011.
Artikel 18
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra deres tildelte kvoter i bilag ID.
Artikel 19
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-Konventionsområdet
Artikel 20
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 21
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 uden for områder under national jurisdiktion i fangstperioden 2011. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i overensstemmelse med artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 og under alle omstændigheder senest den 24. juli 2011.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 22
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2011/2012
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR-Kommissionen, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2011/2012. Hvis sådanne medlemsstater agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, underretter de CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og Kommissionen og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2011:
a)
om deres hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C
b)
om deres netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.
2. Den i stk. 1 i denne artikel omhandlede hensigtserklæring skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.
3. Medlemsstater, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, må kun anmelde fartøjer med tilladelse, som fører deres flag på det tidspunkt, hvor de fremsender hensigtserklæringen.
4. Medlemsstaterne kan tillade, at et andet fartøj end det, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal den berørte medlemsstat straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der står på CCAMLR's IUU-fartøjslister, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-Området
Artikel 23
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-området
1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-området, og den tilsvarende bruttotonnage kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 1.
2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-området, og den dertil svarende bruttotonnage-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.
3. Medlemsstaterne kan foretage en omfordeling af de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjer) kan ikke overføres.
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOCT, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2. nævnte begrænsninger, inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 24
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. De i stk. 1 omhandlede arter skal straks sættes ud uskadt i det omfang, det er praktisk muligt.
Afdeling 4
SPRFMO-Konventionsområdet
Artikel 25
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, begrænser i 2011 den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til i alt 78 610 bruttotonnage i dette område, så der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.
Artikel 26
Pelagiske fiskerier - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i årene 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 25, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om navne og kendetegn, herunder bruttotonnage, for deres fartøjer, der deltager i fiskeriet som omhandlet i denne artikel.
3. Med henblik på overvågning af fiskeriet som omhandlet i denne artikel sender medlemsstaterne senest den femtende dag i den følgende måned oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til det midlertidige sekretariat for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav.
Artikel 27
Bundfiskeri
De i artikel 25 nævnte medlemsstater skal begrænse bundfiskeriindsats og -fangster i SPRFMO-konventionsområdet til det gennemsnitlige årlige niveau i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006 for så vidt angår antal fiskerfartøjer og andre parametre, som afspejler fangstniveau, fiskeriindsats og fiskerikapacitet, og til de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i den foregående fangstperiode.
Afdeling 5
IATTC-Konventionsområdet
Artikel 28
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
enten fra den 29. juli til den 28. september 2011 eller fra den 18. november 2011 til den 18. januar 2012 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150° V
-
breddegrad 40° N
-
breddegrad 40° S;
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2011 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
længdegrad 96° V
-
længdegrad 110° V
-
breddegrad 4° N
-
breddegrad 3° S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2011 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1, litra a), omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det i stk. 1 i denne artikel definerede område i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun, bugstribet bonit, bortset fra fisk, der af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum. Den eneste undtagelse vil være det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.
Afdeling 6
SEAFO-Konventionsområdet
Artikel 29
Foranstaltninger til beskyttelse af dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae),
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias),
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi),
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus),
-
lyshaj (Etmopterus princeps),
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus),
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis),
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
og dybvandshajer af superordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-Konventionsområdet
Artikel 30
Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares), bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) og sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet begrænses til den fiskeriindsats, der er fastsat i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Unionen og regionens kyststater.
Artikel 31
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20° N og 20° S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2011 og kl. 24.00 den 30. september 2011. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 32
Lukkede områder for notfiskeri
Notfiskeri efter storøjet tun og gulfinnet tun er forbudt i følgende højsøområder:
a)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Indonesiens, Palaus, Mikronesiens og Papua Ny Guineas eksklusive økonomiske zoner (EEZ)
b)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Mikronesiens, Marshalløernes, Naurus, Kiribatis, Tuvalus, Fijis, Salomonøernes og Papua Ny Guineas EEZ.
Artikel 33
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20° S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 34
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma) er forbudt i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 35
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i dette afsnit og i afsnit III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 36
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøje r, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 37
Forbudte arter
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i alle EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X og
e)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. De i stk. 1 omhandlede arter skal straks sættes ud uskadt i det omfang, det er praktisk muligt.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 38
Ændring af forordning (EF) nr. 754/2009
Litra h) i artikel 1 i forordning (EF) nr. 754/2009 udgår.
Artikel 39
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2011.
Artikel 36 anvendes imidlertid fra den 1. februar 2011.
Hvis der er fastsat fiskerimuligheder for CCAMLR-konventionsområdet for perioder, der begynder inden den 1. januar 2011, finder afsnit 20, 21 og 22 og bilag IE og V anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for udnyttelse af fiskerimulighederne.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. januar 2011.
A TANÁCS 57/2011/EU RENDELETE
(2011. január 18.)
egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós hajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2011. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(2)
A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (1) úgy rendelkezik, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést, és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó intézkedések meghatározását a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények, és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentés figyelembevételével kell végezni.
(3)
A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként elfogadja a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozó intézkedéseket, adott esetben ideértve a szóban forgó tevékenységekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételek meghatározását is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, és kellően figyelembe lehessen venni a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(4)
Amennyiben egy teljes kifogható mennyiséget (TAC) csak egyetlen tagállamnak osztanak ki, a Szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban indokolt felhatalmazni az érintett tagállamot az említett teljes kifogható mennyiség szintjének meghatározására. Rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a teljes kifogható mennyiség szintjének meghatározásakor az érintett tagállam teljes mértékben a közös halászati politika alapelveinek és szabályainak megfelelően járjon el, és biztosítsa, hogy a kérdéses állományt olyan mértékben merítse ki, amely 2015-től a lehető legnagyobb valószínűséggel a legnagyobb fenntartható hozamot eredményezi, többek között a vonatkozó adatok összegyűjtéséhez, az érintett állomány értékeléséhez és az annak tekintetében a legnagyobb fenntartható hozamot biztosító mennyiségek meghatározásához szükséges intézkedések meghozatalával.
(5)
A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell megállapítani, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket is, különös tekintettel a halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó bizottságok ülésein elhangzottakra.
(6)
A többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Következésképpen a Vizcayai-öbölben, a La Manche csatorna nyugati részén és az Északi-tengerben élő szürke tőkehal, norvég homár és közönséges nyelvhal, az Északi-tengerben élő sima lepényhal, a Skóciától nyugatra fekvő területeken élő hering, valamint a Kattegatban, az Északi-tengerben, a Skagerrakban, a La Manche csatorna keleti részén, a Skóciától nyugatra fekvő területeken és az Ír-tengerben élő közönséges tőkehal állományai tekintetében a teljes kifogható mennyiségeket az északi szürketőkehal-állomány helyreállítására vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 811/2004/EK tanácsi rendeletben (2), a Kantábriai-tenger és az Ibériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár-állományának helyreállítását célzó intézkedésekről szóló, 2005. december 20-i 2166/2005/EK tanácsi rendeletben (3), a Biscay-öböl nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2006. február 23-i 388/2006/EK tanácsi rendeletben (4), a La Manche csatorna nyugati része nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. május 7-i 509/2007/EK tanácsi rendeletben (5), az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletben (6), a Skóciától nyugatra fekvő területen élő heringállományra és az állomány halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1300/2008/EK tanácsi rendeletben (7), a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1342/2008/EK tanácsi rendeletben (8), illetve a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó többéves helyreállítási tervről szóló, 2009. április 6-i 302/2009/EK tanácsi rendeletben (9) megállapított szabályokkal összhangban kell meghatározni.
(7)
A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet (10) 2. cikkével összhangban meg kell határozni a fenti cikkben említett különböző intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.
(8)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok esetében még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet védelmük szempontjából. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben korlátozni kell.
(9)
A norvég homár fogása más fajokkal együtt, vegyes tengerfenéki halászat keretében történik. Egy Írországtól keletre fekvő övezetben, az úgynevezett Porcupine-padon, mielőbbi védelemre van szükség a norvéghomár-fogások lehetőség szerint minél nagyobb mértékű csökkentése érdekében. Ennélfogva indokolt ezen a területen a halászati lehetőségeket kizárólag azoknak a mélytengeri fajoknak a fogására korlátozni, amelyekkel együtt nem fognak norvég homárt.
(10)
Tekintettel az ICES VI, VII és VIII alterületen a disznófejű hal halászatával kapcsolatos legutóbbi fejleményekre, valamint az állomány fenntartható kezelésének biztosítása érdekében, a disznófejűhal-állományra fogási korlátozásokat kell előírni.
(11)
A 2166/2005/EK rendelet 8. cikkével, az 509/2007/EK rendelet 5. cikkével, a 676/2007/EK rendelet 9. cikkével, az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével, valamint a 302/2009/EK rendelet 5. és 9. cikkével összhangban meg kell határozni a 2011. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határait, figyelembe véve az egyes hajócsoportoknak az 1342/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt erőkifejtési rendszerből történő kizárásáról szóló, 2009. július 27-i 754/2009/EK tanácsi rendeletet (11) is.
(12)
A 754/2009/EK rendelet alapján egy francia hajócsoportot kizártak az 1342/2008/EK rendelet 11. cikkében előírt halászati erőkifejtési rendszer alkalmazásából. A Franciaország által 2010-ben nyújtott tájékoztatás alapján a szóban forgó hajócsoportnak az erőkifejtési rendszerből való kizárása már nem jár az adminisztratív terhek csökkenésével. Emiatt a kizárás egyik feltétele már nem teljesül. Ennek megfelelően a szóban forgó francia hajócsoportot újra fel kell venni a fentebb említett halászati erőkifejtési rendszerbe. Mivel a 2010. január 14-i 53/2010/EU rendelet (12) IIA. mellékletében megállapított halászati gazdálkodási időszak 2011. január 31-én véget ér, ezt az újbóli felvételt 2011. február 1-jétől kell alkalmazni.
(13)
Az ICES szakvéleményét követve fenn kell tartani és felül kell vizsgálni a homoki angolnára vonatkozó gazdálkodási rendszert az ICES IIa és IIIa övezet, valamint az ICES IV alterület uniós vizein.
(14)
Figyelembe véve az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményt és összhangban az északkelet-atlanti halászatról szóló egyezmény (NEAFC) keretében létrejött nemzetközi kötelezettségvállalásokkal, egyes mélytengeri fajok esetében korlátozni kell a halászati erőkifejtést.
(15)
A Norvégiával (13), a Feröer szigetekkel (14) és Grönlanddal (15) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban, illetve jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban az Unió konzultációkat tartott a halászati jogokról az említett partnerekkel. A Feröer szigetekkel folytatott konzultációk még nem zárultak le: várhatóan 2011 elején kötik meg a 2011-re vonatkozó megállapodásokat. Az uniós halászati tevékenységek megszakításának elkerülése érdekében, és egyúttal kellő rugalmasságot biztosítva a szóban forgó megállapodások 2011 elején történő megkötéséhez, az Uniónak célszerű átmeneti jelleggel meghatároznia a Feröer szigetekkel való megállapodás hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket.
(16)
Az Unió számos halászati szervezet szerződő fele, más szervezetekben pedig együttműködő nem szerződő félként vesz részt. Ezen túlmenően a 2003. évi csatlakozási okmány értelmében a Lengyel Köztársaság által korábban megkötött halászati megállapodások - így a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény - igazgatását Lengyelországnak az Európai Unióhoz történő csatlakozását követően az Unió látja el. Ezek a halászati szervezetek 2011-re néhány intézkedés bevezetését, többek között az uniós hajók halászati lehetőségeinek meghatározását javasolták. Ezeket a halászati lehetőségeket az uniós jogban végre kell hajtani.
(17)
2010-es éves ülésén az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság (IATTC) nem jutott konszenzusra a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a csíkoshasú tonhalra vonatkozó védelmi intézkedések elfogadásával kapcsolatban. Mindazonáltal a szerződő felek többsége - az Uniót is beleértve - úgy vélekedett, hogy a három említett állományt érintő halászati lehetőségeket az állományok fenntartható kezelése érdekében szabályozni kell. Ezért helyénvaló, hogy az Unió ilyen célú intézkedéseket fogadjon el.
(18)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2010. évi éves ülésén elfogadták az ICCAT szerződéses feleinél a halászati lehetőségek részleges vagy túlzott kihasználását mutató táblázatokat. Ezzel összefüggésben az ICCAT határozatot fogadott el, amelyben megállapította, hogy az Unió 2009 folyamán csak részlegesen használta ki a részére az északi és a déli kardhal, a nagyszemű tonhal és az északi germon tekintetében rendelkezésre álló kvótát. Az ICCAT által megállapított uniós kvóták kiigazításának tiszteletben tartása érdekében a kvóták részleges kihasználása eredményeként keletkező halászati lehetőségeket minden egyes tagállamnak a részleges kihasználáshoz való saját hozzájárulását alapul véve kell elosztani, az e rendeletben a teljes kifogható mennyiségek éves elosztására meghatározott elosztási kulcs módosítása nélkül. Ugyanezen az ülésen módosították a kékúszójú tonhalra vonatkozó helyreállítási tervet is. Az ICCAT továbbá ajánlásokat fogadott el a nagy szemű rókacápák, a pörölycápák és a fehérorrú cápák védelmére vonatkozóan. A halállományok védelmének előmozdítása érdekében az említett intézkedéseket az uniós jogban végre kell hajtani.
(19)
2010-es éves ülésén az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) felülvizsgálta azon flották teljes kapacitását, amelyek 2006-2008-ban trópusi tonhalfélékre, illetve 2007-2008-ban kardhalra és germonra halásztak. Az IOTC ezenkívül jóváhagyta a flottafejlesztési tervek végrehajtását, valamint a hatáskörébe tartozó területen folytatott halászat során kifogott rókacápák (Alopiidae család) védelmére vonatkozó határozatot.
(20)
A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPRFMO) létrehozására irányuló, 2007 májusában megtartott harmadik nemzetközi találkozó során a résztvevők ideiglenes intézkedéseket, köztük halászati lehetőségeket fogadtak el a Csendes-óceán déli részén a nyílt tengeren és a tengerfenéken folytatott halászati tevékenységek ezen regionális halászati gazdálkodási szervezet létrehozásáig történő szabályozására. Ezek az intézkedések felülvizsgálatra kerültek az SPRFMO létrehozására irányuló 8. nemzetközi konzultáción (2009. november), és várhatóan ismét felülvizsgálatra fognak kerülni a közeljövőben az SPRFMO-bizottságot előkészítő 2. konferencián (2011. január). A résztvevők által elért megállapodásnak megfelelően ezen ideiglenes intézkedések önkéntes jellegűek, és a nemzetközi jog értelmében jogilag nem kötelező erejűek. Az Egyesült Nemzetek halállományokról szóló megállapodásában foglalt vonatkozó rendelkezések fényében mindazonáltal célszerű ezeket az intézkedéseket az uniós jogban végrehajtani.
(21)
A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) 2010-es éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen előforduló négy halállományra. Ezeket a fogási korlátozásokat végre kell hajtani az uniós jogban.
(22)
A Szerződés 291. cikkével összhangban az egyes rövid élettartamú állományokra vonatkozó fogási korlátozások meghatározásához szükséges intézkedéseket azok sürgősségére való tekintettel a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (16) alapján kell elfogadni.
(23)
Az Unió számára halászati lehetőségeket létrehozó vagy korlátozó bizonyos nemzetközi intézkedéseket az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezet fogadja el az év végén, és azok e rendelet hatálybalépése előtt alkalmazandóvá válnak. Ennélfogva szükséges, hogy az említett intézkedéseket az uniós jogban végrehajtó rendelkezések visszaható hatállyal kerüljenek alkalmazásra. Különösen, mivel a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó egyes halászati lehetőségeket a 2010. december 1-jétől kezdődő időszakra határozták meg, e rendelet megfelelő rendelkezéseit ettől az időponttól kell alkalmazni. A visszaható hatályú alkalmazás nem sértené a jogos elvárások elvét, mivel a CCAMLR-tagoknak tilos engedély nélkül halászniuk az egyezmény hatálya alá tartozó területen.
(24)
Az ebben a rendeletben meghatározott halászati lehetőségek igénybevétele a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (17) és különösen annak 33. és 34. - a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló - cikkének hatálya alá tartozik. Ezért szükséges meghatározni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottságnak teljesítendő adatszolgáltatás során kell használniuk.
(25)
A halászati tevékenységek megszakításának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2011. január 1-jétől kell alkalmazni, a halászati erőkifejtés korlátozásaira vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket 2011. február 1-jétől kell alkalmazni, valamint egyes régiókra vonatkozó konkrét rendelkezések kivételével, amelyek tekintetében a (23) preambulumbekezdés szerint egyedi alkalmazási időpontot kell megállapítani. A sürgősségre tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie.
(26)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal teljesen összhangban kell felhasználni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet a következő halászati lehetőségeket határozza meg:
a)
a 2011. évre vonatkozóan bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében alkalmazandó fogási korlátozások;
b)
a 2011. február 1-jétől2012. január 31-ig tartó időszakra vonatkozóan bizonyos erőkifejtési korlátozások;
c)
a 20., 21. és 22. cikkben, valamint az IE. és az V. mellékletben meghatározott időszakokra vonatkozóan az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezményi (CCAMLR) területen élő bizonyos állományokra vonatkozó halászati lehetőségek; és
d)
a 28. cikkben meghatározott időszakokra vonatkozóan az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság létrehozásáról szóló egyezményi (IATTC) területen élő bizonyos állományokra vonatkozó halászati lehetőségek.
(2) E rendelet egyes halállományok, illetve halállomány-csoportok tekintetében ideiglenes halászati lehetőségeket is meghatároz, amelyek a Feröer szigetekkel folytatott kétoldalú halászati konzultációk tárgyát képezik. A végleges halászati lehetőségeket a Tanács határozza meg a Bizottság javaslata alapján.
(3) Egyes, az I. mellékletben megállapított halászati lehetőségek nem kerülnek kiosztásra, és ezeket a tagállamok a végleges halászati lehetőségeknek a (2) bekezdéssel összhangban való megállapításáig nem használhatják fel. E halászati lehetőségek magukban foglalják a makrélára vonatkozó további halászati lehetőségeket, amelyek a 2010-ben ki nem fogott kvótából származnak.
2. cikk
Hatály
Eltérő rendelkezés hiányában ezt a rendeletet kell alkalmazni:
a)
az uniós hajókra, és
b)
az uniós vizeken tartózkodó harmadik országbeli hajókra.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Unióban lajstromozott halászhajó;
b) „harmadik országbeli hajó”: harmadik országok lobogója alatt közlekedő és harmadik országokban lajstromozott halászhajó;
c) „uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek a Szerződés II. mellékletében említett területekkel szomszédos vizek kivételével;
d) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes állományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
e) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada;
f) „nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
g) „szembőség”: az 517/2008/EK rendelettel (18) összhangban megállapított szembőség;
h) „uniós halászhajóflotta-nyilvántartás”: a 2371/2002/EK rendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a Bizottság által létrehozott nyilvántartás;
i) „halászati napló”: az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkében említett napló.
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában:
a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK rendelet (19) meghatározása szerinti övezetek;
b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt terület;
c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshage-től Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt terület;
d) „VII övezet (Porcupine-pad - 16. egység)”: a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt terület:
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′,
é. sz. 53° 30′, ny. h. 11° 00′,
é. sz. 51° 30′, ny. h. 11° 00′,
é. sz. 51° 30′, ny. h. 13° 00′,
é. sz. 51° 00′, ny. h. 13° 00′,
é. sz. 51° 00′, ny. h. 15° 00′,
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′;
e) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa körzetnek a nyugati hosszúság 7° 23′ 48′′-től keletre eső területe;
f) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti-óceán, azaz a FAO 34. fő halászati övezete): a 216/2009/EK rendelet (20) fogalommeghatározása szerinti övezetek;
g) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): a 217/2009/EK rendelet (21) fogalommeghatározása szerinti övezetek;
h) „SEAFO egyezményi terület” (SEAFO, Délkelet-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezmény (22) fogalommeghatározása szerinti terület;
i) „ICCAT egyezményi terület” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény (23) fogalommeghatározása szerinti terület;
j) „CCAMLR egyezményi terület” (CCAMLR, az Antarktisz tengeri élővilágának védelméről szóló egyezmény): a 601/2004/EK rendelet (24) fogalommeghatározása szerinti terület;
k) „IATTC egyezményi terület” (IATTC, az Amerika-közi trópusi tonhalbizottság): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság megerősítéséről szóló egyezmény (25) fogalommeghatározása szerinti terület;
l) „IOTC-terület” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): a Közösségnek az Indiai-óceáni Tonhal Bizottság létrehozásáról szóló megállapodás (26) fogalommeghatározása szerinti terület;
m) „SPRFMO egyezményi terület” (SPRFMO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az é. sz. 10°-tól délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodás (27) fogalommeghatározása szerinti, a SIOFA-egyezmény hatálya alá tartozó területektől keletre, valamint a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;
n) „WCPFC egyezményi terület” (WCPFC, a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében folytatott halászati bizottság): a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezmény (28) fogalommeghatározása szerinti terület;
o) „a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon.
II. CÍM
AZ UNIÓS HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
5. cikk
Teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
(1) Az uniós vizeken vagy az egyes nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) Az uniós hajók számára engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított teljes kifogható mennyiségek keretein belül, az e rendelet 15. cikkében és III. mellékletében, valamint az 1006/2008/EK rendeletben (29) és annak végrehajtási rendelkezéseiben meghatározott feltételekre is figyelemmel.
(3) A kapelán tekintetében az ICES V és XIV alterület grönlandi vizein az Unió rendelkezésére álló teljes kifogható mennyiségeket a Bizottság határozza meg a teljes kifogható mennyiség, valamint az Unió számára Grönland által elosztott kifogható mennyiség alapján, az egyrészről az Európai Közösség és másrészről Dánia Kormánya és Grönland Helyi Kormánya között létrejött megállapodással és annak jegyzőkönyvével összhangban.
(4) A 2011 első felében összegyűjtött tudományos adatok alapján a Bizottság - a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően - felülvizsgálhatja a következő állományok vonatkozásában az I. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségeket:
a)
az ICES IIa és IIIa körzet és az ICES IV alterület uniós vizeiben élő homokiangolna-állomány tekintetében az e rendelet IID. mellékletének megfelelően;
b)
az ICES IIa és IIIa körzet és az ICES IV alterület uniós vizeiben élő norvégtőkehal-állomány, valamint az ICES IIa körzet és az ICES IV alterület uniós vizeiben élő sprattállomány.
6. cikk
Bizonyos teljes kifogható mennyiségekre vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az IA. mellékletben szereplő, az e cikkre történő hivatkozással ellátott lábjegyzettel jelölt egyes teljes kifogható mennyiségeket az érintett tagállam határozza meg az általa összegyűjtött és kiértékelt adatok alapján, olyan szinten, amely:
a)
összhangban van a közös halászati politikára vonatkozó elvekkel és szabályokkal, különösen az állományok fenntartható kiaknázásának elvével, valamint
b)
a lehető legnagyobb valószínűséggel az állománynak a legnagyobb fenntartható hozammal összhangban lévő kiaknázását eredményezi 2015-től.
(2) Az érintett tagállam 2011. február 28-ig tájékoztatja a Bizottságot az (1) bekezdésnek megfelelően elfogadott szintről, valamint azokról az intézkedésekről, amelyeket a szóban forgó rendelkezésnek való megfelelés érdekében szándékozik tenni. Ezen információra tekintettel és amennyiben a 2371/2002/EK rendelet 7. cikkében megállapított feltételek teljesülnek, a Bizottság sürgősségi intézkedésekről határozhat.
7. cikk
A teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajókat érintő további kvótakiosztás
(1) Az IA. mellékletben felsorolt és az e cikkre történő kereszthivatkozással ellátott lábjegyzettel jelölt bizonyos állományok tekintetében a tagállamok - az e cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek mellett - a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára további kvótát oszthatnak ki az adott tagállamnak kiosztott kvóta százalékában, az IA. mellékletben meghatározott határértékeken belül.
(2) A tagállamok kizárólag az alábbi feltételeknek megfelelően biztosíthatnak további kvótakiosztást a hajók számára:
a)
a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működnek, amelyek minden halászati műveletet és a hajó fedélzetén végzett minden feldolgozási tevékenységet rögzítenek;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott további kvóta mennyisége nem haladhatja meg az adott hajótípus esetében valószínűsíthető visszadobások 75 %-át, és hajónak kiosztott kvótát minden esetben legfeljebb 30 %-al növelheti;
c)
az adott hajó által a releváns állományból kifogott teljes mennyiség beleszámít a számára kiosztott kvótába.
(3) Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajó nem teljesíti az e cikk (2) bekezdésében előírt feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára biztosított további kvótakiosztást, és a 2011-es év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
(4) Az a tagállam, amely alkalmazni kívánja az (1), (2) és (3) bekezdést - bármilyen további kiosztást megelőzően -, eljuttatja a Bizottsághoz az alábbi információkat:
-
a próbában részt vevő hajók jegyzéke és a fedélzeten felállított elektronikus távellenőrzési berendezés jellemzői,
-
a szóban forgó hajók által használt eszközök kapacitása, típusa és jellemzői,
-
feltételezhető visszadobási arányok e hajótípusok esetében, valamint
-
a vonatkozó TAC alapján az adott hajók által az állományból 2010-ben kifogott mennyiség.
8. cikk
Tilalom hatálya alá tartozó fajok
(1) Az uniós halászhajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten tárolása, átrakása és kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós és a nem uniós vizek mindegyikén;
b)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizek mindegyikén;
c)
közönséges rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
d)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Rostroraja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
heringcápa (Lamna nasus) a nemzetközi vizeken, valamint
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az I, a II, a III, a IV, az V, a VI, a VII, a VIII, a IX, a X és a XII alterület uniós vizein.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeit - amennyire lehetséges - sértetlen állapotban haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
9. cikk
A kiosztásra vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben előírt, tagállamok közötti kiosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján, vagy az 1006/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 37., 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
10. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A halászati erőkifejtési korlátozásokat 2011. február 1-jétől2012. január 31-ig a következők szerint kell alkalmazni:
a)
a IIA. mellékletet a Kattegat, a Skagerrak területén, és az ICES IIIa körzetnek a Skagerrakon és a Kattegaton kívüli részén, az ICES IV alterületen, az ICES VIa, VIIa és VIId körzetben, valamint az ICES IIa és Vb körzet uniós vizeiben előforduló egyes állományokkal való gazdálkodásra kell alkalmazni;
b)
a IIB. mellékletet az ICES VIIIc és IXa körzetben - a Cádizi-öböl kivételével - előforduló szürke tőkehal és norvég homár állományainak helyreállítására kell alkalmazni;
c)
a IIC. mellékletet az ICES VIIe körzetben előforduló nyelvhalállományokkal való gazdálkodásra kell alkalmazni;
11. cikk
A mélytengeri halászatra vonatkozó fogási és erőkifejtési korlátozások
(1) A grönlandi laposhalra a 2347/2002/EK rendelet (30) 3. cikkét kell alkalmazni. A grönlandi laposhal fogására, fedélzeten tárolására, átrakására és kirakodására az adott cikkben említett feltételek vonatkoznak.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy 2011-ben a kikötőn kívül töltött kilowattnapban mért halászati erőkifejtés szintjei a mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében ne haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során végzett átlagos éves halászati erőkifejtés 65 %-át, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, vagy a 2347/2002/EK rendelet 3. cikkében említett mélytengeri fajokat fogtak ki. Ezt a bekezdést kizárólag azokra a halászati utakra kell alkalmazni, amelyek során 100 kg-ot meghaladó tömegű, aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.
12. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat kvótával rendelkező tagállam hajói ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve, vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
13. cikk
Korlátozások egyes halászati lehetőségek kiaknázásával kapcsolatban
(1) Az ICES VII alterületen vagy annak megfelelő körzeteiben előforduló norvég menyhal, közönséges tőkehal, szárnyas rombuszhal, ördöghalfélék, foltos tőkehal, vékonybajszú tőkehal, szürke tőkehal, kék menyhal, norvég homár, sima lepényhal, sávos tőkehal, fekete tőkehal, valódirája-félék, közönséges nyelvhal és tüskéscápa tekintetében az I. mellékletben megállapított halászati lehetőségeket az említett fajok 2011. május 1-jétőljúlius 31-ig tartó időszak alatti halászatára, illetve fedélzeten tárolására vonatkozó tilalom korlátozza a Porcupine-pad térségében. Az I. melléklet vonatkozó bejegyzéseinek azonosítása az erre a cikkre történő hivatkozással történik.
(2) E cikk alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
(3) E cikk (1) bekezdésétől eltérve, a Porcupine-padon keresztül zajló, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó tranzitot az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
14. cikk
Adattovábbítás
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottságnak megküldik a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
II. FEJEZET
Harmadik országok vizeire vonatkozó halászati engedély
15. cikk
Halászati engedélyek
(1) A harmadik országok vizein halászó uniós hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a III. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján valamelyik tagállam a III. mellékletben meghatározott halászterületek vonatkozásában átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere), átadáskor a halászati engedélyeket megfelelő módon szintén át kell adni, és erről értesíteni kell a Bizottságot. Az egyes halászterületek vonatkozásában rendelkezésre álló halászati engedélyeknek a III. mellékletben meghatározott teljes számát azonban nem lehet meghaladni.
III. FEJEZET
Halászati lehetőségek a regionális halászati gazdálkodási szervezetek vizein
1. Szakasz
ICCAT egyezményi terület
16. cikk
A kékúszójú tonhalra irányuló halászati és tenyésztési, illetve hizlalási kapacitás korlátozása
(1) Az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult, csalival és pergetett horogsorral halászó uniós hajók számát a IV. melléklet 1. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(2) A Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult, part menti kisüzemi halászatot folytató uniós hajók számát a IV. melléklet 2. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(3) Az Adriai-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult uniós hajók számát a IV. melléklet 3. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(4) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal halászatára, fedélzeten tárolására, átrakására, szállítására vagy kirakodására jogosult halászhajók számát és bruttó tonnatartalomban mért teljes kapacitását a IV. melléklet 4. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(5) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójútonhal-halászat céljából állított csapdák számát a IV. melléklet 5. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(6) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójútonhal-tenyésztési kapacitást, a hizlalási kapacitást és a kifogott vadon élő kékúszójú tonhalak telepíthető egyedeinek maximális számát a IV. melléklet 6. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
17. cikk
Az ID. mellékletben kiosztott, kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta kiegészítő feltételei
A 302/2009/EK tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tilalmi időszakon kívül a 2011. április 15-tőlmájus 15-ig tartó időszakban is tilos a kékúszójú tonhal erszényes kerítőhálóval történő halászata az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren.
18. cikk
Hobbi- és sporthorgászat
A tagállamoknak az ID. mellékletben kiosztott kvótáikból külön kvótát kell előirányozniuk a kékúszójú tonhal hobbi- és sporthorgászatára.
19. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos nagyszemű rókacápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Tilos a rókacápák (Alopias) fajainak célzott halászata.
(3) Az ICCAT egyezményi területen való halászatban (a Sphyrna tiburo kivételével) tilos az Alopiidae családba tartozó pörölycápákat - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(4) Minden halászatban tilos fehérorrú cápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
2. Szakasz
CCAMLR egyezményi terület
20. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) Az V. melléklet A. részében meghatározott fajok célzott halászata az említett mellékletben feltüntetett övezetekben és időszakokban tilos.
(2) Az új és felderítő halászat tekintetében az V. melléklet B. részében meghatározott teljes kifogható mennyiségek és járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az említett részben feltüntetett alterületeken.
21. cikk
Felderítő halászat
(1) A 2011-es halászati idényben kizárólag azok a tagállamok vehetnek részt a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1 és az 58.4.2 körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam a szóban forgó halászatban kíván részt venni, a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikkének megfelelően legkésőbb 2011. július 24-éig értesíti a CCAMLR titkárságát.
(2) A teljes kifogható mennyiségeket és a járulékos fogási korlátozásokat a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1 és az 58.4.2 körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását az V. melléklet B. része határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén berekesztik, ha a bejelentett fogás mértéke eléri a meghatározott teljes kifogható mennyiséget, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére lezárják a halászat elől.
(3) A halászatot földrajzilag és tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információk megszerzése, valamint a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1 és az 58.4.2 körzetben tilos a halászat 550 méternél kisebb mélységben.
22. cikk
Krillhalászat a 2011/2012-es halászati idényben
(1) A 2011/2012-es halászati idényben kizárólag azon tagállamok folytathatnak krillhalászatot (Euphausia superba) a CCAMLR egyezményi területen, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben egy ilyen tagállam a CCAMLR egyezményi területen krillhalászatban kíván részt venni, a 601/2004/EK rendelet 5a. cikkének megfelelően legkésőbb 2011. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot:
a)
a krillhalászatban való részvételi szándékáról az V. melléklet C. része szerinti formanyomtatványon;
b)
a halászhálók kialakításáról az V. melléklet D. része szerinti formanyomtatványon.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítés magában foglalja a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat valamennyi olyan halászhajó tekintetében, amely számára a tagállam engedélyezi a krillhalászatban való részvételt.
(3) A CCAMLR egyezményi területen krillhalászatban részt venni szándékozó tagállam kizárólag az értesítés időpontjában a lobogója alatt közlekedő és engedéllyel rendelkező halászhajókról küld értesítést.
(4) A tagállamok jogosultak a krillhalászatban való részvételt olyan hajó számára is engedélyezni, amely nem szerepel az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság Titkárságának az e cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint küldött értesítésben, amennyiben egy engedéllyel rendelkező hajó alapos operatív indokok vagy vis maior következtében nem vehet részt a halászatban. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot, és megadja az alábbiakat:
a)
a helyettesítésre szánt hajó(k) részletes adatait, beleértve a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat is;
b)
a helyettesítést indokoló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat és igazolásokat.
(5) A tagállamok a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajókról készített bármely CCAMLR-jegyzékben szereplő halászhajók számára nem engedélyezhetik a krillhalászatban való részvételt.
3. Szakasz
IOTCterület
23. cikk
Az IOTC-területen halászó hajók halászati kapacitásának korlátozása
(1) Az IOTC területén trópusi tonhalfélékre halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 1. pontja határozza meg.
(2) Az IOTC területén kardhalra (Xiphias gladius) és germonra (Thunnus alalunga) halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 2. pontja határozza meg.
(3) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett két halászati tevékenység egyikéhez kijelölt hajókat átcsoportosíthatják a másik halászati tevékenységhez, amennyiben bizonyítani tudják a Bizottság előtt, hogy ez a változtatás nem fokozza az érintett halállományokra irányuló halászati erőkifejtést.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy amennyiben flottájuk kapacitásbővítésére tesznek javaslatot, a flottába felveendő hajók szerepeljenek az IOTC hajólajstromában vagy más regionális tonhalhalászati szervezetek hajólajstromában. A valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet által összeállított listán szereplő, jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók („IUU-hajók”) nem vehetők fel a flottába.
(5) Az IOTC-nek benyújtott fejlesztési tervek végrehajtásának figyelembevétele érdekében - az (1) és (2) bekezdésben említett határokon túlmenően - a tagállamok csak szigoríthatják a halászati kapacitás e cikk szerinti korlátozásait.
24. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos az Alopiidae családba tartozó rókacápák bármelyik faját - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeit - amennyire lehetséges - sértetlen állapotban haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
4. Szakasz
SPRFMO egyezményi terület
25. cikk
Nyílt tengeri halászat - kapacitáskorlátozás
Az SPRFMO egyezményi területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató tagállamoknak a lobogójuk alatt közlekedő, 2011-ben nyílt tengeri állományokra halászó hajók bruttó tonnatartalmának teljes szintjét az adott területen összesen 78 610 BT-re kell korlátozniuk olyan módon, hogy a Csendes-óceán déli részén biztosított legyen a nyílt tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázása.
26. cikk
Nyílt tengeri halászat - teljes kifogható mennyiségek
(1) Kizárólag az SPRFMO egyezményi területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató, a 25. cikkben említett tagállamok halászhatnak nyílt tengeri állományokra az adott területen az IJ. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségekkel összhangban.
(2) A tagállamok havi rendszerességgel értesítik a Bizottságot az e cikkben említett halászatot folytató hajóik nevéről és jellemzőiről, a bruttó tonnatartalmat is ideértve.
(3) Az e cikkben említett halászat felügyelete céljából a tagállamok legkésőbb a következő hónap tizenötödik napjáig, az SPRFMO ideiglenes titkárságának tájékoztatása céljából céljából megküldik a Bizottságnak a hajómegfigyelési rendszerek (VMS) nyilvántartásait, a havi fogási jelentéseket és - amennyiben rendelkezésre állnak - a be- és kihajózási adatokat.
27. cikk
Fenékhalászat
Az SPRFMO egyezményi területen a 25. cikkben említett tagállamok a fenékhalászati erőkifejtést és a halfogás mértékét a halászhajók számának, valamint egyéb, a halfogás mértékét, a halászati erőkifejtést és a halászati kapacitást tükröző paramétereknek a tekintetében a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti éves szintek átlagára, illetőleg az SPRFMO egyezményi területnek kizárólag azon részeire korlátozzák, ahol az előző halászati idényben folyt fenékhalászat.
5. Szakasz
IATTC egyezményi terület
28. cikk
Erszényes kerítőhálós halászat
(1) A sárgaúszójú tonhal (Thunnus albacares), a nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) és a bonitó (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos:
a)
2011. július 29-tőlszeptember 28-ig vagy 2011. november 18-tól2012. január 18-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
Észak- és Dél-Amerika csendes-óceáni partvonala,
-
ny. h. 150°,
-
é. sz. 40°,
-
d. sz. 40°;
b)
2011. szeptember 29-tőloktóber 29-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
ny. h. 96°,
-
ny. h. 110°,
-
é. sz. 4°,
-
d. sz. 3°.
(2) Az érintett tagállamok az (1) bekezdés a) pontjában említett halászati tilalomra kiválasztott időszakról 2011. április 1. előtt értesítik a Bizottságot. A kiválasztott időszakban az érintett tagállamok összes erszényes kerítőhálós hajója beszünteti az erszényes kerítőhálós halászatot az e cikk (1) bekezdésében meghatározott területen.
(3) Az IATTC egyezményi területen tonhalhalászatot folytató erszényes kerítőhálós hajók a fedélzetükön tárolják, majd ezt követően kirakodják az összes kifogott sárgaúszójú tonhalat, nagyszemű tonhalat és bonitót, kivéve ha a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan. Kivételt e tekintetben egyedül a hajóút utolsó szakasza képezhet abban az esetben, ha már nincs elegendő élőhaltartálytér az adott fogásból származó összes tonhal elhelyezésére.
6. Szakasz
SEAFO egyezményi terület
29. cikk
A mélytengeri cápák védelmére vonatkozó intézkedések
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos az alábbi mélytengeri cápák célzott halászata:
-
valódirája-félék (Rajidae),
-
tüskéscápa (Squalus acanthias),
-
halvány sima lámpáscápa (Etmopterus bigelowi),
-
rövidfarkú lámpáscápa (Etmopterus brachyurus),
-
nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps),
-
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus),
-
kis macskacápa (Apristurus manis),
-
bársonyos lámpáscápa (Scymnodon squamulosus),
-
a cápaalakúak (Selachimorpha) főrendjébe tartozó mélytengeri cápafajok.
7. Szakasz
WCPFC egyezményi terület
30. cikk
A nagyszemű tonhalra, a sárgaúszójú tonhalra, a bonitóra és a Csendes-óceán déli részén élő germonra irányuló halászati erőkifejtés korlátozása
A tagállamok biztosítják, hogy a WCPFC egyezményi területen a nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus), a sárgaúszójú tonhalra (Thunnus albacares), a bonitóra (Katsuwonus pelamis) és Csendes-óceán déli részén élő germonra (Thunnus alalunga) irányuló teljes halászati erőkifejtés az Unió és a térség part menti államai között létrejött halászati partnerségi megállapodásokban előírt erőkifejtésre korlátozódjék.
31. cikk
A halak csoportosulását előidéző eszközök használatával történő halászat elől elzárt terület
(1) A WCPFC egyezményi területnek az é. sz. 20°-a és a d. sz. 20°-a közötti részén 2011. július 1-jén 00.00-től 2011. szeptember 30-án 24.00-ig tilos a halak csoportosulását előidéző eszközöket használó erszényes kerítőhálós hajókkal folytatott halászati tevékenység. Erszényes kerítőhálós hajók az említett időszakban kizárólag akkor folytathatnak halászati tevékenységet a WCPFC egyezményi terület említett részén, ha a fedélzetükön tartózkodó megfigyelő igazolja, hogy a hajó egyetlen alkalommal sem:
a)
telepített vagy alkalmazott a halak csoportosulását előidéző eszközöket vagy azokhoz kapcsolódó elektronikus eszközöket;
b)
halászott halrajokra a halak csoportosulását előidéző eszközök felhasználásával.
(2) A WCPFC egyezményi területnek az (1) bekezdésben említett részén halászó erszényes kerítőhálós hajók fedélzetükön tárolnak és kirakodnak vagy átraknak minden kifogott nagyszemű tonhalat, sárgaúszójú tonhalat és bonitót.
(3) A (2) bekezdés nem alkalmazandó az alábbi esetekben:
a)
a hajóút utolsó szakaszában, ha a hajón nem marad elegendő élőhal-tartálytér valamennyi hal elhelyezésére;
b)
ha a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan, vagy
c)
ha a fagyasztóberendezés súlyosan meghibásodik.
32. cikk
Az erszényes kerítőhálóval történő halászat elől elzárt területek
A nagyszemű tonhal és a sárgaúszójú tonhal erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos a következő nyílt tengeri területeken:
a)
az Indonézia, Palau, Mikronézia és Pápua Új-Guinea kizárólagos gazdasági övezetének határvonalai által közrezárt nemzetközi vizek;
b)
a Mikronézia, Marshall-szigetek, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fidzsi-szigetek, Salamon-szigetek és Pápua Új-Guinea kizárólagos gazdasági övezetének határvonalai által közrezárt nemzetközi vizek.
33. cikk
A kardhalra irányuló halászatra jogosult uniós hajók számának korlátozása
A WCPFC egyezményi területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén kardhalhalászatra (Xiphias gladius) jogosult uniós hajók maximális számát a VII. melléklet határozza meg.
8. Szakasz
Bering-tenger
34. cikk
A Bering-tenger nyílt tengeri részén folytatott halászat tilalma
A Bering-tenger nyílt tengeri részén tilos a sávos tőkehal (Theragra chalcogramma) halászata.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGBELI HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI UNIÓS VIZEKEN
35. cikk
Teljes kifogható mennyiségek
A Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az e rendelet I. mellékletében meghatározott teljes kifogható mennyiségek keretein belül engedélyezett az uniós vizeken folytatott halászat, az e címben, valamint az 1006/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt feltételekre is figyelemmel.
36. cikk
Halászati engedélyek
(1) Az uniós vizeken halászó harmadik országbeli hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a VIII. melléklet határozza meg.
(2) A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem lehet a hajón tartani vagy kirakodni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója ejtette, és az említett kvóta még nem merült ki.
37. cikk
Tilalom hatálya alá tartozó fajok
(1) Harmadik országbeli hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása és kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizek mindegyikén;
b)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizek mindegyikén;
c)
közönséges rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein,
d)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Rostroraja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein; és
e)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeit - amennyire lehetséges - sértetlen állapotban haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
38. cikk
A 754/2009/EK rendelet módosítása
A 754/2009/EK rendelet 1. cikkének h) pontját el kell hagyni.
39. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2011. január 1-jétől kell alkalmazni.
A 38. cikket azonban 2011. február 1-jétől kell alkalmazni.
Amennyiben a CCAMLR egyezményi területre vonatkozó halászati lehetőségeket 2011. január 1. előtt kezdődő időszakokra határozták meg, a 20., a 21. és a 22. cikket, valamint az IE. és az V. mellékletet a szóban forgó halászati lehetőségek vonatkozó alkalmazási időszakának kezdetétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. január 18-án.