EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/73/EU
af 24. november 2010
om ændring af direktiv 2003/71/EF om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og af direktiv 2004/109/EF om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50 og 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det Europæiske Råd vedtog på sit møde den 8. og 9. marts 2007, at de administrative byrder for virksomheder bør reduceres med 25 % senest i 2012 for at forbedre erhvervslivets konkurrenceevne i Unionen.
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF (4) er af Kommissionen blevet peget på som en retsakt, der pålægger virksomhederne en række forpligtelser, som i visse tilfælde synes at være uforholdsmæssigt byrdefulde for virksomheder.
(3)
Disse forpligtelser bør tages op til revision for at minimere de byrder, der hviler på virksomheder i Unionen, uden at det forringer beskyttelsen af investorerne og værdipapirmarkedernes virkemåde i Unionen.
(4)
I henhold til direktiv 2003/71/EF skal Kommissionen fem år efter datoen for dets ikrafttræden foretage en vurdering af anvendelsen af direktivet og om nødvendigt fremsætte forslag til ændring. Det fremgår af nævnte vurdering, at visse bestemmelser i direktiv 2003/71/EF bør ændres for at forenkle og forbedre dets anvendelse, øge dets effektivitet og forbedre Unionens internationale konkurrenceevne og derved bidrage til at reducere de administrative byrder.
(5)
Som følge af konklusionerne på rapporten fra Højniveaugruppen vedrørende Finansielt Tilsyn i EU (»de Larosière rapporten«) forelagde Kommissionen den 23. september 2009 konkrete forslag til lovgivning med henblik på oprettelse af Det Europæiske Finanstilsynssystem, herunder et netværk af nationale finanstilsyn, der skulle arbejde sammen med nye europæiske tilsynsmyndigheder. En af disse nye myndigheder, Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), skal erstatte Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg.
(6)
Den måde, hvorpå de øvre beløbsgrænser for udbud af værdipapirer beregnes i direktiv 2003/71/EF, bør præciseres af hensyn til retssikkerheden og effektiviteten. Den samlede værdi af nogle af de udstedelser, der nævnt i direktivet, bør beregnes på basis af oplysninger fra hele Unionen.
(7)
I forbindelse med private placeringer af værdipapirer bør investeringsselskaber og kreditinstitutter have ret til at behandle de i bilag II, afsnit I, nr. 1) til 4), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (5) omhandlede personer eller enheder samt andre personer eller enheder, som behandles som professionelle kunder eller er godkendte modparter i overensstemmelse med direktiv 2004/39/EF, som kvalificerede investorer. Investeringsselskaber med tilladelse til fortsat at betragte eksisterende professionelle kunder som sådanne i overensstemmelse med artikel 71, stk. 6, i direktiv 2004/39/EF bør have tilladelse til at behandle sådanne kunder som kvalificerede investorer i henhold til dette direktiv. En sådan harmonisering af de relevante bestemmelser i direktiv 2003/71/EF og 2004/39/EF med henblik herpå vil ved private placeringer sandsynligvis kunne forenkle investeringsselskabernes forretningsgang og reducere deres omkostninger, fordi de ud fra deres egen liste over professionelle kunder og godkendte modparter vil kunne definere de personer eller enheder, som er målgruppe for deres placeringer. Udstederen bør kunne henholde sig til denne liste over professionelle kunder og godkendte modparter, som er blevet udarbejdet i henhold til bilag II i direktiv 2004/39/EF. Definitionen af kvalificerede investorer i direktiv 2003/71/EF bør derfor udvides til at omfatte disse personer eller enheder, og der bør ikke længere opretholdes en separat registerordning.
(8)
Det er en central forudsætning for de finansielle markeders integritet, effektivitet og gode funktionsmåde, at der sikres korrekt og fuld gennemførelse af EU-retten. Det forventes, at oprettelsen af Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) vil bidrage til at nå dette mål gennem udarbejdelse af et fælles regelsæt og ved at fremme en mere samordnet tilgang vedrørende kontrol og godkendelse af prospekter. Kommissionen bør gennemføre en revision af artikel 2, stk. 1, litra m), nr. ii), i direktiv 2003/71/EF vedrørende begrænsningen i valget af hjemland ved udstedelse af værdipapirer, som ikke er kapitalandele, med en pålydende værdi på under 1 000 EUR. Efterfølgende bør den overveje, hvorvidt denne bestemmelse bør bevares ellers ophæves.
(9)
Grænsen på 50 000 EUR i artikel 3, stk. 2, litra c) og d), i direktiv 2003/71/EF afspejler ikke længere distinktionen mellem private og professionelle investorer hvad investeringskapacitet angår, eftersom selv private investorer øjensynlig har foretaget investeringer på mere end 50 000 EUR i en enkelt transaktion. Derfor er det hensigtsmæssigt at forhøje ovennævnte grænse og ændre andre bestemmelser, hvori denne grænse nævnes, i overensstemmelse hermed. Der bør foretages ændringer i overensstemmelse hermed af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF (6). Der bør, efter disse justeringer er foretaget og i betragtning af gældsbevisers resterende løbetid, udarbejdes en overgangsbestemmelse i relation til artikel 8, stk. 1, litra b), artikel 18, stk. 3, og artikel 20, stk. 6, i direktiv 2004/109/EF for så vidt angår gældsbeviser, hvis pålydende pr. enhed beløber sig til mindst 50 000 EUR, og som allerede er blevet optaget til handel på et reguleret marked i Unionen inden dette direktivs ikrafttræden.
(10)
Et gyldigt prospekt, der er udarbejdet af udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, og som ved den endelige placering af værdipapirerne via finansielle formidlere eller ved et eventuelt videresalg af værdipapirerne stilles til rådighed for offentligheden, skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til, at investorerne kan træffe kvalificerede investeringsbeslutninger. Finansielle formidlere, der placerer eller videresælger værdipapirerne, bør således kunne anvende det oprindelige prospekt, som er udsendt af udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, så længe det er gyldigt og behørigt suppleret med tillæg i overensstemmelse med artikel 9 og 16 i direktiv 2003/71/EF, og den udsteder eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, erklærer sig indforstået med dets anvendelse. Udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, bør have mulighed for at stille betingelser i forbindelse med sit samtykke. Samtykket, herunder de eventuelle betingelser hertil, bør gives i form af en skriftlig aftale mellem de involverede parter, som muliggør relevante aktørers bedømmelse af, hvorvidt videresalget eller den endelige placering af værdipapirerne er i overensstemmelse med aftalen. I tilfælde af at der er givet samtykke til anvendelse af prospektet, er det den udsteder eller den person, der er ansvarlig for udarbejdelsen af det oprindelige prospekt, der er ansvarlig for de heri anførte oplysninger, og i tilfælde af et basisprospekt, for at opstille og indgive de endelige betingelser, og der bør ikke kræves noget nyt prospekt. Såfremt den udsteder eller den person, der har udarbejdet det oprindelige prospekt, imidlertid ikke erklærer sig indforstået med dets anvendelse, bør den finansielle formidler være forpligtet til at offentliggøre et nyt prospekt. I sådanne tilfælde bør den finansielle formidler være ansvarlig for de oplysninger, der er anført i prospektet, herunder alle oplysninger integreret ved henvisning, og i forbindelse med basisprospekter, de endelige betingelser.
(11)
For at muliggøre effektiv gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (7), direktiv 2003/71/EF og direktiv 2004/109/EF samt præcisere underliggende problemer vedrørende differentiering og overlap bør Kommissionen forelægge en definition af henholdsvis »primært marked«, »sekundært marked« og »udbud til offentligheden«.
(12)
Regler om ansvar i medlemsstaterne er yderst forskellige pga. de nationale kompetencer på det civilretlige område. Med henblik på at identificere og kontrollere medlemsstaternes ordninger bør Kommissionen udarbejde en sammenlignende oversigt over disse ordninger.
(13)
Artikel 4, stk. 1, litra d), i direktiv 2003/71/EF fastsætter, at forpligtelsen til at offentliggøre et prospekt ikke omfatter aktier, der udbydes, tildeles eller skal tildeles gratis til eksisterende aktionærer. I henhold til artikel 3, stk. 2, litra e), i dette direktiv er et tilbud med en samlet værdi på under 100 000 EUR fuldstændig undtaget fra forpligtelsen til at offentliggøre et prospekt. Undtagelsen i artikel 4, stk. 1, litra d), er derfor overflødig, eftersom et gratis tilbud henhører under artikel 3, stk. 2, litra e).
(14)
De nuværende undtagelser vedrørende værdipapirer, der udbydes, tildeles eller skal tildeles til eksisterende eller tidligere bestyrelsesmedlemmer eller ansatte, er for restriktive til at være af betydning for et betydeligt antal arbejdsgivere, der opererer med medarbejderaktieordninger i Unionen. Medarbejderdeltagelse er i Unionen navnlig vigtig for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), hvor enkelte medarbejdere kan indtage en betydningsfuld rolle for virksomhedens succes. Der bør derfor ikke være nogen forpligtelse til at udarbejde et prospekt for EU-virksomheders udbud af værdipapirer i forbindelse med medarbejderaktieordninger. Er værdipapirer ikke optaget til handel er udstederen ikke omfattet af hensigtsmæssige, løbende offentlighedskrav og regler om markedsmisbrug. Arbejdsgivere eller disses datterselskaber bør derfor ajourføre det i artikel 4, stk. 1, litra e), i direktiv 2003/71/EF omhandlede dokument, hvis det er relevant for en passende vurdering af værdipapirerne. Undtagelsen bør også udvides til at omfatte udbud til offentligheden og optagelse til handel af virksomheder, der er registreret uden for Unionen, hvis værdipapirer er optaget til handel enten på et reguleret marked eller på et marked i et tredjeland. I sidstnævnte tilfælde skal Kommissionen have truffet en positiv ækvivalensafgørelse vedrørende den retlige og tilsynsmæssige ramme i den tilsvarende markedslovgivning i tredjelandet, for at undtagelsen kan træde i kraft. Dette bør sætte arbejdstagere i Unionen i stand til at få adgang til ajourførte oplysninger om virksomheden.
(15)
Resuméet af prospektet bør være en vigtig informationskilde for private investorer. Det bør være en selvstændig del af prospektet og være kort, enkelt, klart og letforståeligt for målgruppen af investorer. Det bør indeholde de nøgleoplysninger, investorer har behov for for at kunne beslutte, hvilket udbud af værdipapirer og optagelser til handel heraf, der skal overvejes nærmere. Disse centrale oplysninger bør indeholde de væsentligste karakteristika af og risici forbundet med udstedere, eventuelle garanter samt de værdipapirer, der udbydes eller optages til handel på et reguleret marked. Det bør også indeholde udbuddets generelle betingelser, herunder de anslåede udgifter, som investoren pålægges af udstederen eller udbyderen, og angive de anslåede samlede udgifter, eftersom disse kan være betragtelige. Det bør også oplyse investoren om eventuelle rettigheder i tilknytning til værdipapirerne og om de risici, der er forbundet med investeringer i det pågældende værdipapir. Resuméets format bør fastsættes på en måde, der giver mulighed for at sammenligne resuméer vedrørende lignende produkter ved at sikre, at oplysninger, der svarer til hinanden, altid optræder på samme sted i resuméet.
(16)
Medlemsstaterne bør sikre, at der ikke påhviler nogen person noget civilretligt ansvar udelukkende på grundlag af resuméet, herunder eventuelle oversættelser heraf, medmindre det er misvisende, ukorrekt eller uoverensstemmende, når det læses sammen med de relevante dele af prospektet. Resuméet bør indeholde en klar advarsel herom.
(17)
Det er hensigtsmæssigt at præcisere, at endelige vilkår i basisprospekter udelukkende bør indeholde oplysninger om værdipapirnoten, der er særlige for udstedelsen, og som kun kan fastslås i forbindelse med hver enkelt udstedelse. Sådanne oplysninger kan for eksempel indeholde det internationale identifikationsnummer for værdipapirer, pris ved udstedelse, udløbsdato, enhver kupon, udnyttelsesdato, udnyttelseskurs og indfrielseskurs samt andre betingelser, der ikke er kendt i forbindelse med udarbejdelsen af prospektet. Yderligere nye oplysninger, der kan påvirke vurderingen af udstederen og værdipapirerne, bør overordnet set være angivet i et tillæg til prospektet. For at opfylde forpligtelsen til at stille de vigtigste oplysninger til rådighed også i forbindelse med basisprojekter bør udstedere kombinere resuméet med relevante uddrag af de endelige vilkår på en måde, der er let tilgængelig for investorer. Der bør i disse tilfælde ikke stilles krav om en separat godkendelse.
(18)
For at effektivisere fortegningsretsemmissioner af værdipapirer og tage behørigt højde for udstedernes størrelse, uden det berører investorbeskyttelsen, bør der indføres en passende oplysningspligt for aktier, der udbydes til eksisterende aktionærer, der enten kan tegne disse aktier eller sælge tegningsretten til aktier, for udbud fra SMV'er og udstedere med ringe markedsværdi (nemlig, små virksomheder, hvis aktier er optaget til handel på et reguleret marked, og for udbud af værdipapirer, som ikke er kapitalandele, jf. artikel 1, stk. 2, litra j), i direktiv 2003/71/EF, der udstedes af kreditinstitutter. Når sådanne kreditinstitutter udsteder værdipapirer under den nævnte artikel, men vælger den i nærværende direktiv omhandlede ordning og som følge heraf udarbejder et prospekt, bør de have ret til at nyde godt af den relevante passende oplysningspligt. Den passende oplysningspligt for fortegningsretsemmissioner bør gælde, når de aktier, der udbydes, er af samme klasse som de aktier, der tilhører udstederen, og som er optaget til handel enten på et reguleret eller et multilateralt marked som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15, i direktiv 2004/39/EF, så længe markedet er underlagt passende løbende offentlighedskrav og regler om markedsmisbrug. Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) bør udstede retningslinjer om disse betingelser med henblik på at sikre, at de kompetente myndigheder anvender en ensartet fremgangsmåde.
(19)
Medlemsstaterne offentliggør omfattende oplysninger om deres finansielle situation, som normalt er tilgængelige for offentligheden. Såfremt en medlemsstat garanterer et udbud af værdipapirer, bør udstederen ikke være forpligtet til i prospektet at give oplysninger om den pågældende medlemsstat, der optræder som garant.
(20)
For at forbedre retssikkerheden bør prospektet være gyldigt fra tidspunktet for dets godkendelse, hvilket er et tidspunkt, som let kan kontrolleres af den kompetente myndighed. For at øge fleksibiliteten bør udstedere ligeledes have mulighed for at ajourføre deres registreringsdokument i overensstemmelse med proceduren for tillæg til prospekter.
(21)
Ved ikrafttrædelsen af direktiv 2004/109/EF, blev udstederens forpligtelse i henhold til direktiv 2003/71/EF til hvert år at udarbejde et dokument, der indeholder eller henviser til alle de oplysninger, som udstederen gennem de seneste 12 måneder inden prospektets udarbejdelse har offentliggjort, til en dobbelt forpligtelse og bør derfor udgå. Et registreringsdokument bør derfor ajourføres ved hjælp af et tillæg eller en værdipapirnote i stedet for at blive ajourført i henhold til artikel 10 i direktiv 2003/71/EF.
(22)
Internettet sikrer let adgang til information. For at sikre større tilgængelighed for investorer bør prospektet altid offentliggøres i elektronisk form på det relevante websted. Når en person, der ikke er udstederen, er ansvarlig for at udarbejde prospektet, bør det være tilstrækkeligt for denne person at offentliggøre prospektet på sit websted.
(23)
For at forbedre retssikkerheden bør det præciseres, hvornår kravet om at offentliggøre et tillæg til prospektet og tilbagekaldelsesretten ophører. Der bør ses på disse bestemmelser separat. Forpligtelsen til at supplere et prospekt bør derfor ophøre ved udbudsperiodens endelige udløb eller ved påbegyndelsen af handelen med sådanne værdipapirer på et reguleret marked, alt efter hvad der sker sidst. Retten til at tilbagekalde en accept bør på den anden side kun gælde, når prospektet vedrører et udbud af værdipapirer til offentligheden, og såfremt den nye omstændighed, fejl eller ukorrekthed opstod inden den endelige afslutning af udbuddet og værdipapiroverdragelsen. Derfor er tilbagekaldelsesretten forbundet med tidspunktet for den nye omstændighed, fejl eller ukorrekthed, der gør et tillæg nødvendigt, og forudsætter, at den udløsende begivenhed er sket, mens udbuddet var åbent, og er sket inden værdipapiroverdragelsen.
(24)
En harmonisering på EU-niveau af bestemmelserne om tidsrammen for investorers udøvelse af retten til at trække deres tidligere accept tilbage i forbindelse med supplering af et prospekt med et tillæg vil derfor skabe større retssikkerhed for udstedere, der udbyder værdipapirer på tværs af grænserne. For at give udstedere fra lande med tradition for en længere tidsramme en vis fleksibilitet bør udstederen eller udbyderen have mulighed for på frivillig basis at udvide tidsrammen for udøvelse af denne ret. For at forbedre retssikkerheden bør tillægget til prospektet præcisere, hvornår retten til at tilbagekalde en tidligere accept ophører.
(25)
Den myndighed, der er ansvarlig for godkendelse af prospektet, bør også give udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, meddelelse om det godkendelsescertifikat, som er tilstillet myndighederne i værtslandet i overensstemmelse med direktiv 2003/71/EF, for at udstederen eller den person, som er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, kan opnå sikkerhed for, at anmeldelsen har fundet sted, og hvornår dette er sket.
(26)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages ved hjælp af gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det er særlig vigtigt, at Europa-Parlamentet modtager udkast til foranstaltninger og udkast til gennemførelsesretsakter samt alle andre former for relevante oplysninger, inden Kommissionen træffer afgørelse om ækvivalensen af prospekter udarbejdet i et bestemt tredjeland.
(27)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at overholde principperne fastsat i betragtning 41 i direktiv 2003/71/EF og at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder samt at præcisere de krav, som er fastsat i direktiv 2003/71/EF. Delegerede retsakter kan navnlig være nødvendige for at opdatere de tærskler og definitioner for virksomheder med ringe markedsværdi og SMV'er, som er fastsat i dette direktiv og i direktiv 2003/71/EF, samt i forbindelse med præcisering af det nærmere indhold og den specifikke udformning af resuméet, efter at resultatet af den debat, der blev iværksat med Kommissionens meddelelse af 30. april 2009 om initiativet vedrørende pakkeprodukter for private investorer, foreligger, således at resuméets indhold og form i størst muligt omfang kan bringes på linje med dette resultat med henblik på at undgå overlapning mellem dokumenter og potentiel forvirring blandt investorer samt for at minimere de hermed forbundne omkostninger.
(28)
Europa-Parlamentet og Rådet bør have tre måneder fra meddelelsen til at gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. Denne periode bør kunne forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet for så vidt angår vigtige problematiske områder. Europa-Parlamentet og Rådet bør ligeledes kunne underrette de andre institutioner om deres hensigt om ikke at gøre indsigelse. En sådan tidlig godkendelse af delegerede retsakter vil navnlig være hensigtsmæssig, når frister skal overholdes, f.eks. hvor der i basisretsakten er fastlagte tidsplaner i forbindelse med Kommissionens vedtagelse af delegerede retsakter.
(29)
I erklæring 39 til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde knyttet som bilag til slutakten fra den regeringskonference, der vedtog Lissabontraktaten, undertegnet den 13. december 2007, tog konferencen til efterretning, at Kommissionen i overensstemmelse med sin faste praksis også fremover agter at søge bistand fra eksperter udnævnt af medlemsstaterne, når den udarbejder sine udkast til delegerede retsakter på området finansielle tjenesteydelser.
(30)
Målet for dette direktiv, nemlig begrænsning af de administrative byrder i forbindelse med offentliggørelse af et prospekt, når værdipapirer udbydes til offentligheden og optages til handel på et reguleret marked i Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(31)
Direktiv 2003/71/EF og 2004/109/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændring af direktiv 2003/71/EF
I direktiv 2003/71/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 ændres således:
a)
i stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
litra h) affattes således:
»h)
værdipapirer, der indgår i en udstedelse, hvor den samlede værdi af udstedelsen i Unionen beløber sig til under 5 000 000 EUR, idet dette beregnes over en periode på 12 måneder«
ii)
litra j) affattes således:
»j)
værdipapirer, der ikke er kapitalandele og udstedes løbende eller ad gentagne gange af kreditinstitutter, hvor den samlede værdi af udstedelsen i Unionen beløber sig til under 75 000 000 EUR, idet dette beregnes over en periode på 12 måneder, forudsat at disse værdipapirer:
i)
ikke er underordnede, konverterbare eller ombyttelige
ii)
ikke giver ret til at tegne eller erhverve andre former for værdipapirer, og ikke er tilknyttet et afledt instrument.«
b)
følgende stykke indsættes:
»4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder, herunder inflationen, vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c, foranstaltninger vedrørende tilpasningen af de grænser, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, litra h) og j).«
2)
Artikel 2 ændres således:
a)
i stk. 1 foretages følgende ændringer:
i)
litra e) affattes således:
»e) »kvalificerede investorer«: personer eller enheder, der beskrives i bilag II, afsnit I, nr. 1-4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (8), og personer eller enheder, der efter anmodning behandles som professionelle kunder i overensstemmelse med bilag II til direktiv 2004/39/EF, eller anerkendes som godkendte modparter i overensstemmelse med artikel 24 i direktiv 2004/39/EF, medmindre de har anmodet om at blive behandlet som ikke-professionelle kunder. Investeringsselskaber og kreditinstitutter meddeler på anmodning deres klassifikation til udstederen under forbehold af den relevante databeskyttelseslovgivning. Investeringsselskaber med tilladelse til fortsat at betragte eksisterende professionelle kunder som sådanne i overensstemmelse med artikel 71, stk. 6, i direktiv 2004/39/EF kan behandle sådanne kunder som kvalificerede investorer i henhold til dette direktiv.
ii)
følgende litraer indsættes:
»s) »nøgleoplysninger«: væsentlige og hensigtsmæssigt strukturerede oplysninger, som skal stilles til rådighed for investorer med henblik på at sætte dem i stand til at forstå karakteren af og risiciene forbundet med udstedere, garanter samt de værdipapirer, der udbydes til dem eller er blevet optaget til handel på et reguleret marked, samt til med forbehold af artikel 5, stk. 2, litra b), at beslutte, hvilke udbudte værdipapirer, der tages op til nærmere overvejelse. På baggrund af udbuddet og de pågældende værdipapirer indeholder nøgleoplysninger følgende elementer:
i)en kort beskrivelse af risici og de vigtigste forhold i forbindelse med udstederen og eventuelle garanter, herunder aktiver, passiver og finansiel stillingii)en kort beskrivelse af risici og væsentlige forhold i forbindelse med investeringen i det relevante værdipapir, herunder rettigheder i tilknytning til værdipapirerneiii)udbuddets generelle betingelser, herunder de anslåede udgifter, som investoren pålægges af udstederen eller udbydereniv)nærmere oplysninger om optagelsen til handelv)årsager til udbuddet samt anvendelse af provenuett) »selskab med ringe markedsværdi«: et selskab, der er noteret på et reguleret marked og havde en gennemsnitlig markedsværdi på under 100 000 000 EUR baseret på kursværdien ved årets udgang i de foregående tre kalenderår.«
b)
stk. 2 og 3 udgår.
c)
stk. 4 affattes således:
»4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere de krav, der fastsættes i denne artikel, vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c de i stk. 1 omhandlede definitioner, herunder justering af de tal, der anvendes til at definere SMV'er, og tærskelværdierne for ringe markedsværdi under hensyntagen til situationen på de forskellige nationale markeder, herunder den klassifikation, der anvendes af operatører på regulerede markeder, Unionens lovgivning og henstillinger samt den generelle økonomiske udvikling.«
3)
Artikel 3 ændres således:
a)
i stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
første afsnit affattes således:
»2. Forpligtelsen til at offentliggøre et prospekt finder ikke anvendelse på følgende former for udbud:
a)
udbud af værdipapirer udelukkende til kvalificerede investorer og/eller
b)
udbud af værdipapirer, der er rettet mod færre end 150 fysiske eller juridiske personer pr. medlemsstat, som ikke er kvalificerede investorer og/eller
c)
udbud af værdipapirer, der er rettet til investorer, som erhverver værdipapirer for i alt mindst 100 000 EUR pr. investor for hvert særskilt udbud og/eller
d)
udbud af værdipapirer, hvis pålydende pr. enhed beløber sig til mindst 100 000 EUR og/eller
e)
udbud af værdipapirer til en samlet værdi i hele Unionen af mindre end 100 000 EUR; idet dette beregnes over et tidsrum på 12 måneder.«
ii)
følgende afsnit tilføjes:
»Medlemsstaterne kan ikke kræve et nyt prospekt ved videresalg af værdipapirer eller endelig placering af værdipapirer via finansielle formidlere, når der foreligger et gyldigt prospekt i overensstemmelse med artikel 9, og den udsteder eller den person, som er ansvarlig for udarbejdelsen af dette prospekt, på grundlag af en skriftlig aftale erklærer sig indforstået med anvendelsen heraf.«
b)
følgende stykke tilføjes:
»4. For at tage højde for den tekniske udvikling på de finansielle markeder, herunder inflationen, vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende beløbsgrænserne i nærværende artikels stk. 2, litra c)-e).«.
4)
Artikel 4 ændres således:
a)
i stk. 1 foretages følgende ændringer:
i)
litra c)-e) affattes således:
»c)
værdipapirer, der udbydes, tildeles eller skal tildeles i forbindelse med en fusion eller opsplitning af en virksomhed, såfremt der tilvejebringes et dokument indeholdende oplysninger, som af den kompetente myndighed anses for at svare til prospektets, under hensyn til kravene i EU-lovgivningen
d)
udbytte, der udbetales til eksisterende aktionærer i form af aktier af samme klasse som de udbyttegivende aktier, såfremt der gives adgang til et dokument indeholdende oplysninger om aktiernes antal og klasse samt årsagerne til og de nærmere omstændigheder ved transaktionen
e)
værdipapirer, der udbydes, tildeles eller skal tildeles til eksisterende eller tidligere bestyrelsesmedlemmer eller ansatte af deres arbejdsgiver eller et datterselskab, forudsat at selskabet har sit hovedsæde eller vedtægtsmæssige hjemsted i Den Europæiske Union, og såfremt der gives adgang til et dokument indeholdende oplysninger om værdipapirernes antal og klasse samt årsagerne til og de nærmere omstændigheder ved transaktionen.«
ii)
følgende afsnit tilføjes:
»Litra e) gælder også for et selskab oprettet uden for Unionen, hvis aktier er optaget til handel enten på et reguleret marked eller på et marked i et tredjeland. I sidstnævnte tilfælde gælder undtagelsen, forudsat at der foreligger tilstrækkelige oplysninger, herunder det i litra e) omhandlede dokument, som minimum på et sprog, der er gængs i internationale finanskredse, og forudsat at Kommissionen har truffet en ækvivalensafgørelse vedrørende markedet i det pågældende tredjeland.
Efter anmodning fra den kompetente myndighed i en medlemsstat træffer Kommissionen ækvivalensafgørelser efter proceduren i artikel 24, stk. 2, omhandlede procedure, hvoraf det fremgår, om et tredjelands retlige og tilsynsmæssige ramme sikrer, at et reguleret marked, hvortil der er givet tilladelse i det pågældende tredjeland, er i overensstemmelse med retligt bindende krav, som med henblik på anvendelse af undtagelsen under litra e) er ækvivalent med de krav, der fremgår af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (9), af afsnit III i direktiv 2004/39/EF samt af og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (10), og som er underlagt effektiv kontrol og håndhævelse i det pågældende tredjeland. Den pågældende kompetente myndighed angiver, hvorfor den vurderer, at den retlige og tilsynsmæssige ramme i det pågældende tredjeland skal betragtes som ækvivalent, og indgiver relevante oplysninger i denne henseende.
Et sådant tredjelands retlige og tilsynsmæssige ramme kan betragtes om ækvivalent, når denne ramme mindst opfylder følgende betingelser:
i)
markederne er løbende underlagt krav om tilladelse, effektiv kontrol og håndhævelse
ii)
markederne har klare og gennemsigtige regler hvad angår optagelse af værdipapirer til handel, således at værdipapirer kan handles på rimelige, ordentlige og effektive betingelser og forhandles frit
iii)
værdipapirudstedere er underlagt regelmæssig og løbende oplysningspligt, der sikrer en høj grad af investorbeskyttelse, og
iv)
markedets gennemsigtighed og integritet er sikret ved forebyggelse af markedsmisbrug i form af insiderhandel og kursmanipulation.
For så vidt angår litra e), for at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c vedtage foranstaltninger til præcisering af ovennævnte kriterier eller tilføjelse af yderligere kriterier, der skal anvendes til ækvivalensvurderingen.
(b)
stk. 2, litra d), affattes således:
»d)
værdipapirer, der udbydes, tildeles eller skal tildeles i forbindelse med en fusion eller opsplitning af en virksomhed, såfremt der tilvejebringes et dokument indeholdende oplysninger, som af den kompetente myndighed anses for at svare til prospektets, under hensyn til kravene i EU-lovgivningen.«.
5)
Artikel 5 ændres således:
a)
i stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
første afsnit, indledningen, affattes således:
»2. Prospektet skal indeholde oplysninger om udstederen og de værdipapirer, der skal udbydes til offentligheden eller optages til handel på et reguleret marked. Det skal også indeholde et resumé, der kortfattet og i et ikke-teknisk sprog, indeholder nøgleoplysninger på det sprog, som prospektet oprindelig blev udarbejdet på. Resuméet skal have en form og et indhold, som sammen med prospektet giver passende oplysninger om de væsentligste elementer i forbindelse med de pågældende værdipapirer, således at investorer lettere kan tage stilling til, om de vil investere i sådanne værdipapirer.
Resuméet udarbejdes i et fælles format for at gøre det lettere at sammenligne resuméer for værdipapirer, der minder om hinanden, og det bør redegøre for de vigtigste oplysninger vedrørende de pågældende værdipapirer, således at investorer lettere kan tage stilling til, om de vil investere i sådanne værdipapirer. Resuméet skal ligeledes indeholde en advarsel om:«
ii)
andet afsnit affattes således:
»Såfremt prospektet vedrører optagelse til handel på et reguleret marked af værdipapirer, der ikke er kapitalandele, med et pålydende på mindst 100 000 EUR, stilles der ingen krav om at stille et resumé til rådighed, undtagen når en medlemsstat stiller krav herom, jf. artikel 19, stk. 4.«
b)
stk. 3 affattes således:
»3. Udstederen, udbyderen eller den person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, kan udarbejde prospektet som et enkelt dokument eller særskilte dokumenter. Et prospekt, der består af særskilte dokumenter, inddeler de påkrævede oplysninger i et registreringsdokument, en værdipapirnote og en resuménote. Registreringsdokumentet indeholder oplysninger om udstederen. Værdipapirnoten indeholder oplysninger om de værdipapirer, der udbydes til offentligheden eller skal optages til handel på et reguleret marked.«
c)
stk. 4, tredje afsnit, affattes således:
»Er udbuddets endelige vilkår hverken inkluderet i basisprospektet eller i tillægget, gøres de endelige vilkår tilgængelige for investorerne, og de indgives til den kompetente myndighed i hjemlandet, og udstederen underretter den kompetente myndighed i det eller de relevante værtslande hver gang der foretages et udbud til offentligheden så tidligt som praktisk muligt, og, hvis det er muligt, inden begyndelsen på udbuddet til offentligheden eller optagelsen til handel. De endelige vilkår indeholder oplysninger om værdipapirnoten og anvendes ikke til at supplere basisprospektet. Artikel 8, stk. 1, litra a), finder anvendelse i disse tilfælde.«
d)
stk. 5 affattes således:
»5. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende følgende:
a)
formatet for prospektet eller basisprospektet, resuméet, de endelige vilkår og tillæg, og
b)
detaljerne for indholdet i og den specifikke form for de nøgleoplysninger, der skal indgå i resuméet.
Disse delegerede retsakter vedtages senest den 1. juli 2012.«.
6)
Artikel 6, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne sikrer dog, at der ikke skal påhvile nogen person noget civilretligt ansvar udelukkende på grundlag af resuméet, herunder eventuelle oversættelser heraf, medmindre det er misvisende, ukorrekt eller uoverensstemmende, når det læses sammen med andre dele af prospektet, eller ikke, når det læses sammen med prospektets andre dele, indeholder nøgleoplysninger, således at investorerne lettere kan tage stilling til, om de vil investere i de pågældende værdipapirer. Resuméet skal indeholde en tydelig advarsel herom.«.
7)
Artikel 7 ændres således:
a)
stk. 1 affattes således:
»1. Detaljerede delegerede retsakter om de specifikke oplysninger, der skal indgå i prospektet, og som skal hindre gentagelse af oplysninger, når et prospekt består af særskilte dokumenter, vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c.«
b)
i stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
litra b) affattes således:
»b)
de forskellige former for udbud og optagelser til handel på et reguleret marked af værdipapirer, der ikke er kapitalandele, og de vigtigste forhold i forbindelse hermed. De påkrævede oplysninger i et prospekt er passende fra de pågældende investorers synspunkt for værdipapirer, der ikke er kapitalandele, og som har et pålydende per enhed på mindst 100 000 EUR«
ii)
litra e) affattes således:
»e)
udstederens forskellige aktiviteter og størrelse, især de kreditinstitutter, som udsteder værdipapirer, der ikke er kapitalandele, og som er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra j), selskaber med ringe markedsværdi og SMV'er. For sådanne virksomheder tilpasses oplysningerne deres størrelse og i givet fald deres kortere levetid«
iii)
som litra g) indsættes:
»g)
en passende oplysningspligt finder anvendelse på udbud af aktier fra selskaber, hvis aktier af samme klasse er optaget til handel på et reguleret marked eller på eller en multilateral handelsfacilitet som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15, i direktiv 2004/39/EF, som er underlagt passende løbende offentlighedskrav og regler om markedsmisbrug, forudsat at udbyderen ikke har undladt at anvende de lovfæstede fortegningsrettigheder.«
c)
stk. 3 affattes således:
»3. De delegerede retsakter i stk. 1 baseres på de standarder for finansielle og andre oplysninger, der fastlægges af internationale børstilsynsorganisationer, navnlig IOSCO, og på de vejledende bilag til dette direktiv.«.
8)
Artikel 8 ændres således:
a)
i stk. 2, indledningen og i stk. 3, erstattes ordet »gennemførelsesforanstaltninger« af »delegerede retsakter«
b)
følgende stk. indsættes:
»3a. Når værdipapirer er garanteret af en medlemsstat, har en udsteder, en udbyder eller en person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, ved udarbejdelsen af et prospekt i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, ret til at udelade oplysninger om garanten.«
c)
stk. 4 affattes således:
»4. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende stk. 2.«.
9)
Artikel 9 ændres således:
a)
stk. 1 affattes således:
»1. Et prospekt er gyldigt i 12 måneder fra godkendelsen for så vidt angår udbud til offentligheden eller optagelse til handel på et reguleret marked, såfremt prospektet er behørigt suppleret med tillæg påkrævet i henhold til artikel 16.«
b)
stk. 4 affattes således:
»4. Et tidligere indgivet og godkendt registreringsdokument som omhandlet i artikel 5, stk. 3, er gyldigt i en periode på indtil 12 måneder. Registreringsdokumentet, om nødvendigt opdateret i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, eller artikel 16, ledsaget af værdipapirnoten samt resuménoten, anses som et gyldigt prospekt.«.
10)
Artikel 10 udgår.
11)
Artikel 11 ændres således:
a)
stk. 1 affattes således:
»1. Medlemsstaterne tillader, at oplysninger integreres i prospektet ved henvisning til et eller flere tidligere eller samtidigt offentliggjorte dokumenter, der er godkendt af hjemlandets kompetente myndighed eller indgivet til den i overensstemmelse med dette direktiv eller direktiv 2004/109/EF. Sådanne oplysninger skal være de senest tilgængelige for udstederen. Resuméet må ikke indeholde oplysninger integreret ved henvisning.«
b)
stk. 3 affattes således:
»3. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende de oplysninger, der kan integreres ved henvisning.«.
12)
Artikel 12, stk. 2, affattes således:
»2. I dette tilfælde skal værdipapirnoten stille oplysninger til rådighed, der normalt ville blive stillet til rådighed i registreringsdokumentet, når der er væsentlige ændringer eller udviklinger, som kunne påvirke eventuelle investorers vurdering siden det senest opdaterede registreringsdokument, medmindre sådanne oplysninger gives i et tillæg i overensstemmelse med artikel 16. Værdipapirnoten og resuménoten godkendes særskilt.«.
13)
Artikel 13, stk. 7, affattes således:
»7. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende betingelserne for justering af fristerne.«.
14)
Artikel 14 ændres således:
a)
i stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
litra c), første afsnit, affattes således:
»c)
i elektronisk form på udstederens netsted eller i givet fald på netsteder tilhørende de finansielle formidlere, der placerer eller sælger værdipapirerne, herunder finansieringsorganer, eller«
ii)
andet afsnit affattes således:
»Medlemsstaterne pålægger udstedere eller de for udarbejdelse af et prospekt ansvarlige personer, som offentliggør deres prospekt i overensstemmelse med litra a) eller b), også at offentliggøre deres prospekt i elektronisk form i overensstemmelse med litra c).«
b)
stk. 8 affattes således:
»8. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende nærværende artikels stk. 1 til 4.«.
15)
Artikel 15, stk. 7, affattes således:
»7. For at tage hensyn til den tekniske udvikling på de finansielle markeder og præcisere kravene i denne artikel vedtager Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger vedrørende udsendelse af annoncer om hensigten om udbud til offentligheden af værdipapirer eller optagelse til handel på et reguleret marked, navnlig før prospektet er gjort tilgængeligt for offentligheden eller før tegningens påbegyndelse, samt i forbindelse med nærværende artikels stk. 4.«.
16)
Artikel 16 affattes således:
»Artikel 16
Tillæg til prospektet
1. Enhver væsentlig ny omstændighed, materiel fejl eller ukorrekthed i forbindelse med oplysningerne i prospektet, der kan påvirke vurderingen af værdipapirerne, og som indtræder eller konstateres mellem tidspunktet for godkendelsen af prospektet og den endelige afslutning af udbuddet til offentligheden, eller i givet fald starten af handelen på et reguleret marked, afhængigt af hvad der sker sidst, skal angives i et tillæg til prospektet. Et sådant tillæg godkendes efter samme fremgangsmåde inden for syv arbejdsdage og offentliggøres i overensstemmelse med bestemmelser, som mindst svarer til de gældende bestemmelser på tidspunktet for det oprindelige prospekts udsendelse. Resuméet og de eventuelle oversættelser heraf skal også om nødvendigt ajourføres for at tage hensyn til de nye oplysninger i tillægget.
2. Når prospektet vedrører et udbud af værdipapirer til offentligheden har investorer, der har indvilliget i at købe eller tegne værdipapirer allerede inden offentliggørelsen af tillægget, i to arbejdsdage efter tillæggets offentliggørelse ret til at trække deres accept tilbage, såfremt den nye omstændighed, væsentlige fejl eller ukorrekthed som nævnt i stk. 1 opstod inden den endelige afslutning af udbuddet til offentligheden og værdipapiroverdragelsen. Denne periode kan forlænges af udstederen eller udbyderen. Sidste dato for tilbagekaldelsesretten skal fremgå af tillægget.«.
17)
Artikel 18, stk. 1, affattes således:
»1. På anmodning af udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, skal hjemlandets kompetente myndighed senest tre arbejdsdage efter modtagelse af denne anmodning eller, når anmodningen indgives sammen med prospektudkastet, en arbejdsdag efter godkendelsen af prospektet, stille et godkendelsescertifikat til rådighed for den kompetente myndighed i værtslandet, hvoraf det fremgår, at prospektet er udarbejdet i overensstemmelse med dette direktiv, samt en kopi af nævnte prospekt. Anmeldelsen ledsages i givet fald af den oversættelse af resuméet, som udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, har ladet udarbejde. Der følges samme procedure for eventuelle tillæg til prospektet. Udstederen eller den person, der er ansvarlig for prospektets udarbejdelse, får stillet godkendelsescertifikatet til rådighed samtidig med den kompetente myndighed i værtslandet.«.
18)
Artikel 19, stk. 4, affattes således:
»4. Når der ansøges om optagelse til handel på et reguleret marked for værdipapirer, der ikke er kapitalandele, hvis pålydende pr. enhed er på mindst 100 000 EUR, i en eller flere medlemsstater, skal prospektet udarbejdes på et sprog, der accepteres af hjem- og værtslandets kompetente myndigheder, eller på et sprog, der er almindeligt i internationale finanskredse, som kan vælges af udstederen, udbyderen eller den person, der ansøger om optagelse til handel, alt efter omstændighederne. Medlemsstaterne kan vælge at stille krav i deres nationale lovgivning om, at et resumé udarbejdes på disses officielle sprog.«.
19)
Artikel 20, stk. 3, første afsnit, affattes således:
»3. Kommissionen vedtager ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a og med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c foranstaltninger med henblik på fastsættelse af generelle ækvivalenskriterier på grundlag af kravene i artikel 5 og 7.«.
20)
I artikel 21, stk. 4, litra d), erstattes ordene »dets gennemførelsesforanstaltninger« af »de delegerede retsakter, der er omhandlet heri«.
21)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 24a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, artikel 2, stk. 4, artikel 3, stk. 4, artikel 4, stk. 1, femte afsnit, artikel 5, stk. 5, artikel 7, stk. 1, artikel 8, stk. 4, artikel 11, stk. 3, artikel 13, stk. 7, artikel 14, stk. 8, artikel 15, stk. 7 og artikel 20, stk. 3, første afsnit, i en periode på fire år fra den 31. december 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af fireårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 24b.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 24b og 24c.
Artikel 24b
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 1, stk. 4, artikel 2, stk. 4, artikel 3, stk. 4, artikel 4, stk. 1, femte afsnit, artikel 5, stk. 5, artikel 7, stk. 1, artikel 8, stk. 4, artikel 11, stk. 3, artikel 13, stk. 7, artikel 14, stk. 8, artikel 15, stk. 7 og artikel 20, stk. 3, første afsnit, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 24c
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen.
Fristen forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 1, gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt hinanden og Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor, jf. artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.«
22)
I bilag I, afsnit I, litra C), samt afsnit III og IV, bilag II, afsnit II, bilag III, afsnit II og III, og bilag IV, tredje led, erstattes »nøgleoplysninger« med »væsentlige oplysninger«.
Artikel 2
Ændring af direktiv 2004/109/EF
I direktiv 2004/109/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, stk. 1, litra i), nr. i), affattes således:
»i)
for så vidt angår udstedere af gældsbeviser, hvis pålydende pr. enhed er under 1 000 EUR, og udstedere af aktier:
-
når udstederen er registreret i Unionen, den medlemsstat, hvor udstederen har sit vedtægtsmæssige hjemsted
-
når udstederen er registreret i et tredjeland, den medlemsstat, som der henvises til i artikel 2, stk. 1, litra m), nr. iii), i direktiv 2003/71/EF.
Definitionen på »hjemland« anvendes på gældsbeviser i anden valuta end euro, når værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen er under 1 000 EUR, medmindre den er næsten lig med 1 000 EUR.«
2)
Artikel 8 ændres således:
a)
stk. 1, litra b), affattes således:
»b)
en udsteder, der kun udsteder gældsbeviser optaget til omsætning på et reguleret marked, hvor den pålydende værdi pr. enhed er mindst 100 000 EUR eller, hvis der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvor værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 100 000 EUR.«
b)
følgende stykke indsættes:
»4. Uanset bestemmelserne i stk. 1, litra b), skal artikel 4, 5 og 6, i hele gældsbevisernes løbetid, ikke omfatte udstedere, der kun udsteder gældsbeviser hvis pålydende værdi pr. enhed er mindst 50 000 EUR eller, hvor der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvis værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR hvis disse allerede er optaget til omsætning på et reguleret marked i Den Europæiske Union inden den 31. december 2010.«.
3)
Artikel 18, stk. 3, affattes således:
»3. Når kun indehavere af gældsbeviser, hvis pålydende værdi pr. enhed er mindst 100 000 EUR eller, hvis der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvor værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 100 000 EUR, skal indkaldes til en forsamling, kan udsteder vælge en hvilken som helst medlemsstat til dette formål, forudsat at alle de faciliteter og oplysninger, der er nødvendige for, at disse indehavere kan udøve deres rettigheder, gøres tilgængelige i denne medlemsstat.
Det valg, der er anført i første afsnit, skal også gælde for indehavere af gældsbeviser, hvis pålydende værdi pr. enhed er mindst 50 000 EUR eller, hvor der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvis værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR, hvis disse allerede er optaget til omsætning på et reguleret marked i Den Europæiske Union inden den 31. december 2010 i hele gældsbevisernes løbetid, forudsat at alle de faciliteter og oplysninger, der er nødvendige for, at disse indehavere kan udøve deres rettigheder, gøres tilgængelige i den medlemsstat, udstederen har valgt.«.
4)
Artikel 20, stk. 6, affattes således:
»6. Uanset bestemmelserne i stk. 1 til 4 skal der, hvor gældsbeviser, hvis pålydende værdi pr. enhed er mindst 100 000 EUR eller, hvor der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvis værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 100 000 EUR, hvis disse allerede er optaget til omsætning på et reguleret marked i en eller flere medlemsstater i Den Europæiske Union, offentliggøres regulerede oplysninger enten på et sprog, der accepteres af de kompetente myndigheder i hjemlandene og værtslandene, eller på et sprog, der sædvanligvis anvendes i de internationale finansielle kredse, valgt af udstederen eller af den person, som uden udsteders samtykke har anmodet om en sådan optagelse.
Den i første afsnit anførte fravigelse skal også omfatte gældsbeviser, hvis pålydende værdi pr. enhed er mindst 50 000 EUR eller, hvor der er tale om gældsbeviser i anden valuta end euro, hvis værdien af pålydendet pr. enhed på udstedelsesdagen svarer til mindst 50 000 EUR, hvis disse allerede er optaget til omsætning på et reguleret marked i en eller flere medlemsstater i Den Europæiske Union inden den 31. december 2010 i hele gældsbevisernes løbetid.«.
Artikel 3
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. juli 2012. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 4
Evaluering
Senest den 1. januar 2016 evaluerer Kommissionen anvendelsen af direktiv 2003/71/EF som ændret ved nærværende direktiv, især hvad angår anvendelsen og indvirkningen af bestemmelserne, inklusive ansvar, resumeet med nøgleoplysninger, virkningerne af undtagelsen i artikel 4, stk. 1, litra e), om beskyttelse af de ansatte og den passende oplysningspligt i artikel 7, stk. 2, litra e) og g), og den elektroniske offentliggørelse af prospekter i overensstemmelse med artikel 14, og den vurderer endvidere artikel 2, stk. 1, litra m), nr. ii), vedrørende begrænsningen i valget af hjemland ved udstedelse af værdipapirer, som ikke er kapitalandele, med en pålydende værdi på under 1 000 EUR for så vidt angår, om denne bestemmelse bør bevares eller ophæves. Kommissionen evaluerer desuden nødvendigheden af at ændre definitionen af begrebet »udbud til offentligheden« og nødvendigheden af at definere begreberne »primært marked« og »sekundært marked« og i denne forbindelse skaber den fuldstændig klarhed over forbindelserne mellem direktiv 2003/71/EF og direktiv 2003/6/EF og 2004/109/EF. Efter denne evaluering forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, eventuelt ledsaget af forslag til ændring af direktiv 2003/71/EF.
Artikel 5
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 24. november 2010.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2010/73/EU IRÁNYELVE
(2010. november 24.)
az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló 2003/71/EK és a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló 2004/109/EK irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50. és 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2007. március 8-9-én tartott ülésén megállapodott, hogy a társaságok adminisztratív terheit 2012-ig 25 %-kal kell csökkenteni annak érdekében, hogy javuljon a társaságok versenyképessége az Unióban.
(2)
A Bizottság megállapította, hogy a 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) által előírt kötelezettségek közül néhány kötelezettség túlzott terhet jelenthet a társaságoknak.
(3)
Az említett kötelezettségeket célszerű felülvizsgálni annak érdekében, hogy a társaságokra az Unióban nehezedő teher a legszükségesebb minimumszintre csökkenjen anélkül, hogy ez hátrányosan érintené a befektetők védelmét vagy az értékpapírpiacok szabályos működését az Unióban.
(4)
A 2003/71/EK irányelv előírja, hogy a Bizottság az irányelv hatálybalépése után öt évvel értékelje annak alkalmazását, és szükség esetén terjesszen elő módosító indítványokat. Az értékelés feltárta, hogy a 2003/71/EK irányelv bizonyos elemeit célszerű lenne módosítani annak érdekében, hogy egyszerűsítsék és tökéletesítsék alkalmazását, növeljék hatékonyságát és fokozzák az Unió nemzetközi versenyképességét, ezáltal hozzájárulva az adminisztratív terhek csökkentéséhez.
(5)
Az uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó magas szintű munkacsoport jelentésének (a „de Larosière-jelentés”) következtetései nyomán a Bizottság 2009. szeptember 23-án konkrét jogalkotási javaslatokat terjesztett elő a pénzügyi felügyeletek európai rendszerének létrehozása céljából, amely az új európai felügyeleti hatóságokkal együttműködésben dolgozó nemzeti pénzügyi felügyeletek hálózatából áll. Az egyik új hatóság, az Európai Felügyeleti Hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) lép az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága helyébe.
(6)
A jogbiztonság és a hatékonyság érdekében célszerű tisztázni a maximális ajánlati összegre vonatkozó értékhatárok kiszámításának a 2003/71/EK irányelvben meghatározott módját. A szóban forgó irányelvben említett bizonyos ajánlatok esetében a teljes ellenértéket uniós szinten indokolt kiszámítani.
(7)
A zártkörű értékpapír-kibocsátás alkalmazásában a befektetési vállalkozások és a hitelintézetek számára engedélyezni kell, hogy képesített befektetőként kezeljék azokat a személyeket vagy jogalanyokat, amelyeket a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) II. melléklete I. szakaszának 1-4. pontjában határoztak meg, valamint azokat az egyéb személyeket vagy jogalanyokat, amelyeket szakmai ügyfélnek tekintenek vagy akként kezelnek, vagy amelyek a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban elismert elfogadható partnerek. Azon befektetési vállalkozások számára, amelyeknek engedélyezték, hogy a 2004/39/EK irányelv 71. cikkének (6) bekezdése szerint a meglévő szakmai ügyfeleket továbbra is ilyennek tekintsék, engedélyezni kell, hogy ezeket az ügyfeleket ezen irányelv szerint képesített befektetőkként kezeljék. A 2003/71/EK és a 2004/39/EK irányelv releváns rendelkezéseinek ezen összehangolása a zártkörű értékesítésekkel kapcsolatban valószínűleg csökkentené a befektetési vállalkozások költségeit és helyzetük bonyolultságát, mivel a szakmai ügyfeleket és az elfogadható partnereket tartalmazó saját listáikra hagyatkozva lennének képesek azon személyek vagy jogalanyok meghatározására, akik a kibocsátásban érdekeltek lehetnek. A kibocsátó számára biztosítani kell, hogy a szakmai ügyfeleknek és az elfogadható partnereknek a 2004/39/EK irányelv II. mellékletében foglaltaknak megfelelően létrehozott listájára támaszkodhasson. A képesített befektetőknek a 2003/71/EK irányelvben szereplő meghatározását célszerű ezért kiterjeszteni az említett személyekre vagy jogalanyokra is, és nem kell külön nyilvántartási rendszert fenntartani.
(8)
A pénzügyi piacok integritásának, hatékonyságának és megfelelő működésének egyik alapvető előfeltétele az uniós jog helyes és teljes körű alkalmazása. Az Európai Felügyeleti Hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozása várhatóan hozzá fog járulni e cél eléréséhez az egységes szabályzat kialakítása, valamint a tájékoztatók vizsgálata és jóváhagyása tekintetében egységesebb megközelítés előmozdítása révén. A Bizottságnak a székhely szerinti tagállam meghatározására vonatkozó korlátozás tekintetében felül kell vizsgálnia a 2003/71/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdése m) pontjának ii. alpontját az 1 000 EUR névérték alatti nem részvényjellegű értékpapírok kibocsátása esetében. E felülvizsgálatot követően a Bizottságnak meg kell fontolnia, hogy változatlanul hagyja vagy visszavonja ezt a rendelkezést.
(9)
A 2003/71/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének c) és d) pontjában szereplő 50 000 EUR küszöbérték már nem tükrözi a lakossági és a szakmai befektetők közötti megkülönböztetést a befektetői kapacitás tekintetében, mivel úgy tűnik, hogy lakossági befektetők esetében is előfordult a közelmúltban 50 000 EUR-t meghaladó befektetés egyetlen tranzakció keretében. Ezért célszerű megnövelni az említett küszöbértéket és ennek megfelelően módosítani a többi rendelkezést is, amelyben említésre kerül e küszöbérték. Ennek megfelelően kiigazításokat kell tenni a 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) is. E kiigazítások nyomán és a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok érvényességi idejét figyelembe véve - a 2004/109/EK irányelv 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával, 18. cikkének (3) bekezdésével és 20. cikkének (6) bekezdésével összefüggésben - szerzett jogokra vonatkozó rendelkezést kell elfogadni a hitelviszonyt megtestesítő olyan értékpapírok tekintetében, amelyek egységenkénti címletértéke legalább 50 000 EUR, és amelyeket ezen irányelv hatálybalépése előtt már bevezettek az Unió szabályozott piacára.
(10)
A kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy által elkészített, és az értékpapírok pénzügyi közvetítők általi végső értékesítése vagy bármely későbbi újraértékesítése idején a nyilvánosság rendelkezésére bocsátott érvényes tájékoztató elegendő információt ad a befektetőknek ahhoz, hogy megalapozott befektetési döntést hozhassanak. Ezért az értékpapírokat értékesítő vagy később újraértékesítő pénzügyi közvetítőknek meg kell engedni, hogy a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy által közzétett eredeti tájékoztatóra hagyatkozzanak, amennyiben az érvényes és a 2003/71/EK irányelv 9. és 16. cikkével összhangban megfelelően ki van egészítve, és a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy ebbe belegyezik. Lehetővé kell tenni a kibocsátó és a tájékoztató elkészítéséért felelős személy számára, hogy jóváhagyását feltételekhez kösse. A jóváhagyást a hozzáfűzött esetleges kikötésekkel együtt a részt vevő felek írásbeli megállapodása formájában kell megadni, lehetővé téve az érintett felek számára annak megítélését, hogy adott értékpapírok újraértékesítése vagy végleges értékesítése megfelel-e a megállapodásnak. Amennyiben beleegyezett a tájékoztató használatába, az eredeti tájékoztató kibocsátója vagy az annak elkészítéséért felelős személy tartozik felelősséggel a tájékoztatóban foglalt információkért, illetve alaptájékoztató esetében a végleges feltételek meghatározásáért és benyújtásáért, és nincs szükség egyéb tájékoztatóra. Ha azonban a kibocsátó vagy az eredeti tájékoztató elkészítéséért felelős személy nem egyezik bele annak használatába, a pénzügyi közvetítőnek új tájékoztatót kell közzétennie. Ebben az esetben a pénzügyi közvetítő felelős a tájékoztatóban foglalt információkért - beleértve az összes hivatkozott információt is -, illetve alaptájékoztató esetében a végleges feltételekért.
(11)
A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) és a 2003/71/EK irányelv és a 2004/109/EK irányelv eredményes alkalmazásának lehetővé tétele, valamint a differenciálással és az átfedésekkel kapcsolatos mögöttes problémák tisztázása érdekében a Bizottságnak meghatározást kell előterjesztenie az „elsődleges piac”, a „másodlagos piac” és a „nyilvános ajánlat” fogalmak mindegyikére.
(12)
A tagállamokban a felelősséget szabályozó rendszerek jelentős eltéréseket mutatnak a polgári jog terén gyakorolt nemzeti hatáskör miatt. A tagállami szabályok azonosítása és nyomon követése érdekében a Bizottságnak össze kell állítania a tagállamok rendszereinek összehasonlító táblázatát.
(13)
A 2003/71/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja előírja, hogy a tájékoztató közzétételének kötelezettsége nem vonatkozik a meglévő részvényeseknek ingyenesen felajánlott, kiosztott vagy kiosztandó részvényekre. Az említett irányelv 3. cikke (2) bekezdésének e) pontja értelmében az olyan értékpapír-kibocsátás, amelynek teljes ellenértéke 100 000 EUR alatt van, teljes mértékben mentesül a tájékoztató közzétételének kötelezettsége alól. A 4. cikk (1) bekezdésének d) pontjában szereplő mentesség ezért tárgytalan, mert az ingyenes ajánlat a 3. cikk (2) bekezdése e) pontjának hatálya alá tartozik.
(14)
A jelenlegi vagy korábbi munkavállalóknak vagy vezető tisztségviselőknek felajánlott, kiosztott vagy kiosztandó értékpapírokra vonatkozó jelenlegi mentességek túlságosan korlátozóak ahhoz, hogy hasznosnak bizonyulhassanak sok olyan munkaadó számára, aki munkavállalói részvényprogramokat működtet az Unióban. Az Unióban a munkavállalók részvétele különösen fontos a kis- és középvállalkozások (kkv-k) esetében, ahol a munkavállalók jelentős szerepet játszhatnak a vállalat sikerességében. Ezért az uniós vállalatok által munkavállalói részvényprogram keretében tett ajánlatokra vonatkozóan a tájékoztatókészítést nem szabad megkövetelni. Ha az értékpapírokat nem vezetik be a piacra, a kibocsátóra nem vonatkoznak a megfelelő folyamatos közzétételi követelmények, valamint a piaci visszaéléssel kapcsolatos szabályok. Ezért a munkaadóknak vagy kapcsolt vállalkozásaiknak frissíteniük kell a 2003/71/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett dokumentumot, amennyiben erre szükség van az értékpapírok megfelelő értékeléséhez. A mentességet ki kell terjeszteni a nyilvános ajánlatokra és az Unión kívül bejegyzett olyan vállalatok szabályozott piacra történő bevezetésére is, amelyek értékpapírjait már bevezették valamely szabályozott piacra vagy valamely harmadik ország piacára. Utóbbi esetben ahhoz, hogy a mentesség alkalmazható legyen, a Bizottságnak előzetesen határozatot kell hoznia a harmadik országbeli piacok megfelelő szabályozása jogi és felügyeleti keretének egyenértékűségéről. Ennek lehetővé kell tennie az uniós munkavállalók számára, hogy folyamatosan hozzáférjenek a vállalattal kapcsolatos információkhoz.
(15)
A tájékoztató összefoglalójának alapvető információs forrásul kell szolgálnia a lakossági befektetők számára. A tájékoztató önálló részét kell alkotnia, és rövidnek, egyszerűnek, világosnak és a célzott befektetők számára könnyen érthetőnek kell lennie. Azokra az alapvető információkra kell összpontosítania, amelyekre a befektetőknek szükségük van ahhoz, hogy eldöntsék, mely értékpapír-ajánlatokat és mely értékpapírok piaci bevezetését vegyék fontolóra a továbbiakban. Ezen alapvető információknak tartalmazniuk kell a kibocsátó, az esetleges kezes és a felajánlott vagy a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok alapvető jellemzőit és a velük kapcsolatos kockázatokat. Ki kell térniük továbbá az ajánlat általános feltételeire - beleértve a kibocsátó vagy az ajánlattevő által a befektetőre kirótt költségek becsült összegét -, és fel kell tüntetniük a becsült költségek teljes összegét is, mivel ezek igen jelentős összegek lehetnek. Ezenkívül a befektetőnek tájékoztatást kell kapnia az értékpapírokhoz fűződő esetleges jogokról, valamint az adott értékpapírba történő befektetés kockázatairól. Az összefoglaló formáját olyan módon kell meghatározni, hogy az lehetővé tegye a hasonló termékek összefoglalóinak összehasonlítását, biztosítva, hogy azonos információk mindig azonos helyen szerepelnek az összefoglalóban.
(16)
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy senkit ne terheljen polgári jogi felelősség kizárólag az összefoglaló alapján - beleértve annak fordítását is -, kivéve, ha az félrevezető, pontatlan vagy nem áll összhangban a tájékoztató vonatkozó részeivel. Az összefoglalónak erre a tényre vonatkozóan egyértelmű figyelmeztetést kell tartalmaznia.
(17)
Célszerű pontosítani, hogy az alaptájékoztató végleges feltételeinek csak azokat az értékpapírjegyzékkel kapcsolatos információkat kell tartalmazniuk, amelyek az adott kibocsátással kapcsolatosak, és amelyeket csak az egyedi kibocsátás alkalmával lehet meghatározni. Ezek az információk magukban foglalhatják például a nemzetközi értékpapír-azonosító számot, a kibocsátási árat, a futamidőt, a kamatszelvényeket, a lehívás dátumát, a lehívási árat és a visszaváltási árat, illetve más olyan feltételeket, amelyek a tájékoztató elkészítésekor még nem voltak ismertek. A kibocsátó és az értékpapírok értékelését befolyásolni képes egyéb új információkat általában a tájékoztatóhoz fűzött kiegészítő jegyzékben kell közzétenni. Ezenkívül - azon kötelezettség teljesítése érdekében, miszerint az alapvető információkat alaptájékoztató formájában is elérhetővé kell tenni - a kibocsátóknak úgy kell összekapcsolniuk az összefoglalót a végleges feltételek vonatkozó részeivel, hogy az könnyen hozzáférhető legyen a befektetők számára. Ezekben az esetekben nincs szükség külön jóváhagyásra.
(18)
A részvényjellegű értékpapírok jegyzési jogot biztosító kibocsátása hatékonyságának növelése érdekében, valamint a kibocsátók méretének megfelelő figyelembevétele céljából - a befektetők védelmének sérelme nélkül - arányos közzétételi szabályokat kell bevezetni azon, már meglévő részvényeseknek kínált részvényajánlatokra vonatkozóan, akik vagy jegyezhetik e részvényeket vagy eladhatják a részvények, vagy a kkv-k, illetve a kis piaci tőkeértékű kibocsátók (azaz kisvállalatok, amelyek részvényeit valamely szabályozott piacra bevezették) és a hitelintézetek által kibocsátott, a 2003/71/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének j) pontjában említett nem részvényjellegű értékpapírok ajánlatainak jegyzési jogát. Amennyiben ilyen hitelintézetek az említett cikkben meghatározottnál kisebb értékben bocsátanak ki értékpapírokat, de úgy döntenek, hogy részt vesznek az irányelv által előírt rendszerben és következésképpen tájékoztatót készítenek, akkor részesülniük kell a vonatkozó arányos közzétételi szabályok előnyeiből. A jegyzési jogot biztosító kibocsátásokra vonatkozó arányos közzétételi szabályokat kell alkalmazni, ha az ajánlott részvények ugyanabba a kategóriába tartoznak, mint a kibocsátó azon részvényei, amelyeket bevezettek valamely szabályozott piacra vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott valamely multilaterális kereskedési rendszerbe, amennyiben e rendszerre érvényesek a megfelelő folyamatos közzétételi követelmények és a piaci visszaélésre vonatkozó szabályok. Az Európai Felügyeleti Hatóságnak (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) iránymutatásokat kell közzétennie e feltételekkel kapcsolatban annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok következetesen járjanak el.
(19)
A tagállamok bőséges - általában nyilvánosan is hozzáférhető - információt tesznek közzé pénzügyi helyzetükről. Ha egy tagállam kezességet vállal egy értékpapírokra vonatkozó ajánlatra, úgy a kibocsátót nem lehet arra kötelezni, hogy a tájékoztatóban információt szolgáltasson a kezesként fellépő tagállamról.
(20)
A jogbiztonság javítása érdekében a tájékoztató érvényességének annak jóváhagyásakor kell kezdődnie, amely időpontot az illetékes hatóság könnyen ellenőrizheti. Ezenkívül annak érdekében, hogy nagyobb rugalmasságot biztosítsanak a kibocsátóknak, lehetővé kell tenni a számukra, hogy a tájékoztatók kiegészítésének eljárását követve a regisztrációs okmányt is frissíthessék.
(21)
A 2004/109/EK irányelv hatálybalépésének következményeként feleslegessé vált, és ezért célszerű törölni a 2003/71/EK irányelvben szereplő azon kötelezettséget, miszerint a kibocsátónak évente ki kell adnia egy dokumentumot, amely a tájékoztató kiadását megelőző 12 hónapban közzétett minden információt megad vagy megemlít. Ezzel összefüggésben indokolt, hogy a regisztrációs okmányt a 2003/71/EK irányelv 10. cikke szerinti eljárás helyett kiegészítő jegyzék vagy az értékpapírjegyzék révén lehessen frissíteni.
(22)
Az internet könnyű hozzáférést biztosít az információkhoz. Annak érdekében, hogy a befektetők számára jobb hozzáférést biztosítsanak, a tájékoztatót elektronikus formában mindig közzé kell tenni a vonatkozó weboldalon. Ha nem a kibocsátó, hanem más személy felelős a tájékoztató elkészítéséért, elegendő, ha e személy weboldalán közzéteszi a tájékoztatót.
(23)
A jogbiztonság növelése érdekében pontosítani kell, hogy mikor szűnik meg a tájékoztató kiegészítő jegyzékének közzétételére vonatkozó kötelezettség, valamint az elállási jog. E rendelkezésekkel külön kell foglalkozni. A tájékoztató kiegészítésére vonatkozó kötelezettség a nyilvános kibocsátás végleges lezárásakor vagy - ha ez történik később - a szóban forgó értékpapírokkal a szabályozott piacon való kereskedés megkezdésekor szűnik meg. Másrészről az elfogadó nyilatkozat visszavonásának joga csak akkor alkalmazható, ha a tájékoztató nyilvános értékpapír-ajánlatra vonatkozik és az új körülmény, hiba vagy pontatlanság az ajánlat végleges lezárása és az értékpapírok átadása előtt merült fel. Ezért az elállási jog azon új körülmény, hiba vagy pontatlanság felmerülésének időpontjához kötődik, amely szükségessé teszi a kiegészítő jegyzéket, és e jog előfeltétele, hogy e kiváltó esemény az ajánlat nyitva állása idején, illetve az értékpapírok átadása előtt következzen be.
(24)
A tájékoztató kiegészítésekor a korábbi elfogadó nyilatkozatok visszavonására biztosított jog gyakorlásával kapcsolatban a befektetőknek biztosított időkeret uniós szintű harmonizációja jogbiztonságot teremtene a határokon átnyúló értékpapír-ajánlatok kibocsátóinak. Az e tekintetben hagyományosan hosszabb időkeretet alkalmazó tagállamok kibocsátóinak rugalmassága érdekében a kibocsátó vagy az ajánlattevő számára lehetőséget kell adni az elállási jog gyakorlására adott időkeret önkéntes meghosszabbítására. A jogbiztonság javítása érdekében a tájékoztató kiegészítésének meg kell határoznia, hogy mikor szűnik meg az elállási jog.
(25)
Indokolt, hogy a tájékoztató jóváhagyásáért felelős hatóság a kibocsátót vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személyt is értesítse a fogadó tagállam illetékes hatóságának címzett, a 2003/71/EK irányelvvel összhangban álló jóváhagyási igazolásról, annak érdekében, hogy a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy megbizonyosodhasson az értesítés tényleges megtörténtéről és annak időpontjáról.
(26)
Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) 291. cikkével összhangban végrehajtási aktusok révén kell elfogadni. Különösen fontos, hogy az Európai Parlament megkapja az intézkedések és a végrehajtási jogszabályok tervezeteit, valamint az összes többi lényeges információt, mielőtt a Bizottság határoz az adott harmadik országban elkészített tájékoztatók egyenértékűségéről.
(27)
A 2003/71/EK irányelv (41) preambulumbekezdésében meghatározott elvek tiszteletben tartása, a pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és a 2003/71/EK irányelvben megállapított követelmények pontosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az EUMSz. 290. cikkével összhangban. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok konkrétan szükségesek lehetnek a kis piaci tőkeértékű társaságokra és a kkv-kra vonatkozó, az ebben az irányelvben és a 2003/71/EK irányelvben meghatározott küszöbértékek és meghatározások frissítése tekintetében, a lakossági befektetési csomagtermékekről szóló, 2009. április 30-i bizottsági közlemény által indított vita eredményeinek megfelelően meghatározva az összefoglaló részletes tartalmát és konkrét formáját, a lehető legnagyobb mértékben hozzáigazítva az értékpapírokra vonatkozó összefoglaló tartalmát és formáját ezen eredményekhez, megakadályozva a dokumentumok megkettőzését és a befektetők esetleges megzavarását, továbbá minimálisra csökkentve a költségeket.
(28)
Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az értesítés időpontjától számított három hónap áll rendelkezésére, hogy kifogást emeljen egy felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére szintén lehetőséget kell biztosítani az említett időszak három hónappal való meghosszabbítására a jelentős aggodalomra számot tartó területeken. Az Európai Parlament és a Tanács részére lehetőséget kell biztosítani arra, hogy tájékoztathassa a többi intézményt arról, hogy nem áll szándékában kifogást emelni. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok ilyen korai elfogadása különösen indokolt olyankor, amikor határidőket kell betartani, például az alap jogi aktusban a Bizottság számára a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása tekintetében előírt menetrend esetén.
(29)
A 2007. december 13-án aláírt Lisszaboni Szerződést elfogadó kormányközi konferencia záróokmányához csatolt, az EUMSz. 290. cikkéről szóló 39. nyilatkozatban a konferencia tudomásul vette a Bizottság azon szándékát, hogy a kialakult gyakorlatnak megfelelően továbbra is konzultál a tagállamok által kinevezett szakértőkkel a pénzügyi szolgáltatások területére vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tervezetének elkészítése során.
(30)
Mivel ezen irányelv célját, azaz az Unión belül az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor és szabályozott piacra történő bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóhoz kapcsolódó adminisztratív terhek csökkentését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az az irányelv terjedelme és hatása miatt uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(31)
A 2003/71/EK és a 2004/109/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2003/71/EK irányelv módosításai
A 2003/71/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben:
i.
a h) pont helyébe a következő szöveg lép:
„h)
olyan kibocsátásban érintett értékpapírokra, ahol a kibocsátás uniós szinten számított teljes ellenértéke 5 000 000 EUR-nál kisebb, amelyet 12 hónapos időtartam alatt kell számítani;”
ii.
a j) pont helyébe a következő szöveg lép:
„j)
hitelintézetek által folyamatosan vagy ismétlődően kibocsátott nem részvényjellegű értékpapírokra, ahol a kibocsátás uniós szinten számított teljes ellenértéke 75 000 000 EUR-nál kevesebb, amelyet 12 hónapos időtartam alatt kell számítani, feltéve, hogy ezek az értékpapírok:
i.
nem alárendeltek, nem átváltoztathatók vagy átválthatók;
ii.
nem adnak jogot más fajtájú értékpapír jegyzésére vagy megszerzésére, és nem kapcsolódnak valamely derivatív eszközhöz.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele érdekében - beleértve az inflációt is - a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el az e cikk (2) bekezdésének h) és j) pontjában említett értékhatárok kiigazítása tekintetében.”
2.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben:
i.
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e) »képesített befektetők«: a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) II. melléklete I. szakaszának (1)-(4) pontjában felsorolt személyek vagy jogalanyok, vagy azok, akiket kérésre a 2004/39/EK rendelet II. mellékletének megfelelő szakmai ügyfélnek tekintenek, illetve akiket a 2004/39/EK irányelv 24. cikkének megfelelő elfogadható partnerként elismernek, kivéve, ha azt kérték, hogy ne szakmai ügyfélként kezeljék őket. A befektetési vállalkozások és a hitelintézetek a vonatkozó adatvédelmi jogszabályok sérelme nélkül besorolásukról kérésre tájékoztatják a kibocsátót. Azon befektetési vállalkozások számára, amelyeknek engedélyezték, hogy a 2004/39/EK irányelv 71. cikkének (6) bekezdése szerint a meglévő szakmai ügyfeleket továbbra is ilyennek tekintsék, engedélyezni kell, hogy ezeket az ügyfeleket ezen irányelv szerint képesített befektetőkként kezeljék;
ii.
a bekezdés a következő pontokkal egészül ki:
„s) »alapvető információ«: olyan lényeges és megfelelően rendszerezett információ, amelyet azzal a céllal kell a befektetők rendelkezésére bocsátani, hogy megértsék a kibocsátó és a kezes kockázatait, valamint a számukra felajánlott vagy a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok jellegét és kockázatait, és hogy az 5. cikk (2) bekezdése b) pontjának sérelme nélkül el tudják dönteni, mely értékpapír-ajánlatokat mérlegeljék a továbbiakban. Az ajánlat és az érintett értékpapírok figyelembevételével az alapvető információ a következő elemeket tartalmazza:
i.a kibocsátóval és a kezesekkel kapcsolatos kockázatok és azok alapvető jellemzőinek rövid leírását, beleértve az eszközöket, a forrásokat és a pénzügyi helyzetet;ii.az érintett értékpapírba történő befektetéssel kapcsolatos kockázatok és azok alapvető jellemzőinek rövid leírását, beleértve az ezen értékpapírokhoz kapcsolódó bármely jogot;iii.az ajánlat általános feltételeit, beleértve a kibocsátó vagy az ajánlattevő által a befektetőnek felszámított költségek becsült értékét;iv.a piacra történő bevezetés részleteit;v.az ajánlat indokait és a várható haszon felhasználását;t) »kis piaci tőkeértékű társaság«: szabályozott piacon jegyzett társaság, amely az előző három naptári évre vonatkozóan az év végi jegyzések alapján kevesebb mint 100 000 000 EUR átlagos piaci tőkeértékkel rendelkezett.”;
b)
a (2) és (3) bekezdést el kell hagyni;
c)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkben megállapított követelmények pontosítása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján elfogadja az (1) bekezdésben említett fogalommeghatározásokat, ideértve a kkv-k meghatározására használt számadatok kiigazítását és a kis piaci tőkeértékre vonatkozó küszöbértékeket, figyelembe véve a különböző nemzeti piacok helyzetét - beleértve a szabályozott piacok üzemeltetői által alkalmazott besorolást -, az uniós jogi aktusokat és ajánlásokat, valamint a gazdasági fejleményeket is.”
3.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben:
i.
az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tájékoztató közzétételének kötelezettsége nem vonatkozik az alábbi fajtájú kibocsátásokra:
a)
a kizárólag képesített befektetőknek címzett értékpapír-kibocsátás; és/vagy
b)
a képesített befektetőkön kívül tagállamonként 150-nél kevesebb természetes vagy jogi személynek címzett értékpapír-kibocsátás; és/vagy
c)
olyan befektetőknek címzett értékpapír-kibocsátás, akik befektetőnként és kibocsátásonként legalább 100 000 EUR összes ellenérték fejében szereznek értékpapírokat; és/vagy
d)
olyan értékpapír kibocsátása, amelynek egységenkénti címletértéke legalább 100 000 EUR; és/vagy
e)
olyan értékpapír-kibocsátás, amelynek uniós szinten számított teljes ellenértéke 100 000 EUR alatt van, amelyet 12 hónapos időtartam alatt kell számítani.”;
ii.
a következő albekezdéssel egészül ki:
„Értékpapírok bármely későbbi újraértékesítése vagy értékpapírok pénzügyi közvetítők általi végleges értékesítése esetén a tagállamok nem írják elő újabb tájékoztató készítését, amennyiben még rendelkezésre áll a 9. cikknek megfelelő érvényes tájékoztató, és a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy írásos megállapodás útján belegyezik annak használatába.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés - többek között az infláció - figyelembevétele érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el az e cikk (2) bekezdésének c)-e) pontjában foglalt értékhatárokra vonatkozóan.”
4.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben:
i.
a c)-e) pontok helyébe a következő szöveg lép:
„c)
valamely egyesüléssel vagy szétválással kapcsolatban felajánlott, kiosztott vagy kiosztandó értékpapírok, feltéve, hogy rendelkezésre áll egy olyan tájékoztató dokumentum, amelyet az illetékes hatóság az uniós jogszabályok előírásainak figyelembevételével a tájékoztatóval egyenértékűnek tart;
d)
meglévő részvényeseknek az osztalékot fizető részvény fajtájával megegyező fajtájú részvény formájában kifizetett osztalék, feltéve, hogy rendelkezésre áll egy dokumentum, amely információkat tartalmaz a részvények számáról és jellegéről, valamint az ajánlat indokairól és részleteiről;
e)
a munkaadó vagy kapcsolt vállalkozása által jelenlegi vagy korábbi vezető tisztségviselőinek vagy munkavállalóinak felajánlott, kiosztott vagy kiosztandó értékpapírok, feltéve, hogy a vállalat központi irodája vagy alapító okirat szerinti székhelye az Unió területén található, valamint hogy rendelkezésre áll egy dokumentum, amely információkat ad az értékpapírok számáról és jellegéről, valamint az ajánlat indokairól és részleteiről.”;
ii.
a szöveg a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Az e) pont vonatkozik az Unión kívül bejegyzett olyan vállalatokra is, amelyek értékpapírjait már bevezették valamely szabályozott piacra vagy valamely harmadik ország piacára. Az utóbbi esetben a mentességet akkor alkalmazzák, ha megfelelő információ áll rendelkezésre - beleértve az e) pontban említett dokumentumot is - legalább a nemzetközi pénzügyi szférában használatos valamely nyelven, valamint ha a Bizottság egyenértékűségről szóló határozatot fogadott el az érintett harmadik országbeli piacra vonatkozóan.
A valamely tagállam illetékes hatósága kérésére a Bizottság a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően egyenértékűségről szóló határozatot fogad el, amelyben megállapítja, hogy valamely harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja-e, hogy az adott harmadik országban engedélyezett szabályozott piac megfelel azoknak a jogilag kötelező érvényű követelményeknek, amelyek - az e) pont szerinti mentesség alkalmazása céljából - egyenértékűek a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (9), a 2004/39/EK irányelv III. címéből és a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (10) származó követelményekkel, és amelyek az adott harmadik országban hatékony felügyelet és jogérvényesítés hatálya alá esnek. Az illetékes hatóság megjelöli, miért véli úgy, hogy az érintett harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere egyenértékű, és ezt releváns információkkal alátámasztja.
A harmadik ország ilyen jogi és felügyeleti keretrendszere akkor tekinthető egyenértékűnek, ha a keretrendszer legalább a következő feltételeket teljesíti:
i.
a piacok engedélyezéshez kötöttek, valamint folyamatosan hatékony felügyelet és jogérvényesítés hatálya alá esnek;
ii.
a piacok az értékpapírok piacra történő bocsátása tekintetében egyértelmű és átlátható szabályokkal rendelkeznek, amelyek lehetővé teszik, hogy az értékpapírokkal tisztességes, rendezett és hatékony módon lehessen kereskedni, és azok szabadon átruházhatók legyenek;
iii.
a befektetők magas szintű védelmének biztosítása érdekében az értékpapír-kibocsátókra időszakos és folyamatos információszolgáltatási követelmények vonatkoznak; továbbá
iv.
a bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció formáját öltő piaci visszaélések megelőzése révén biztosítja a piacok átláthatóságát és integritását.
A pénzpiaci fejlemények figyelembevétele érdekében a Bizottság az e) pont vonatkozásában a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el az egyenértékűség értékelése során alkalmazandó, a fentiekben kifejtett kritériumok pontosítására vagy továbbiakkal történő kiegészítésére.
b)
a (2) bekezdés d) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„d)
valamely egyesüléssel vagy szétválással kapcsolatban felajánlott, kiosztott vagy kiosztandó értékpapírok, feltéve, hogy rendelkezésre áll egy olyan tájékoztató dokumentum, amelyet az illetékes hatóság az uniós jogszabályok előírásainak figyelembevételével a tájékoztatóval egyenértékűnek tart;”.
5.
Az 5. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben:
i.
az első albekezdés bevezető része helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tájékoztatónak tartalmaznia kell a kibocsátóra, valamint a nyilvánosságnak felajánlott vagy a szabályozott piacra bevezetendő értékpapírokra vonatkozó információkat. A tájékoztatónak egy összefoglalót is tartalmaznia kell, amely tömören és köznapi szóhasználattal nyújt alapvető információkat azon a nyelven, amelyen a tájékoztató eredetileg készült. A tájékoztató összefoglalója formátumának és tartalmának, valamint a tájékoztatónak megfelelő információkat kell nyújtania az érintett értékpapírok legfontosabb elemeiről annak érdekében, hogy segítsen a befektetőknek megfontolni az adott értékpapírokba való befektetést.
Az összefoglalót a hasonló értékpapírok könnyebb összehasonlíthatósága érdekében azonos formátumban kell elkészíteni, és tartalmaznia kell az érintett értékpapírokkal kapcsolatos alapvető információkat annak érdekében, hogy segítsenek a befektetőknek megfontolni az adott értékpapírokba való befektetést. Az összefoglalónak tartalmaznia kell egy arra vonatkozó figyelmeztetést, hogy:”;
ii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a tájékoztató legalább 100 000 EUR címletű, nem részvényjellegű értékpapírok szabályozott piacra történő bevezetésére vonatkozik, nem kötelező az összefoglaló elkészítése, kivéve, ha azt valamely tagállam a 19. cikk (4) bekezdésének rendelkezései szerint kéri.”;
b)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A kibocsátó, az ajánlattevő vagy a szabályozott piacra bevezetést kérő személy a tájékoztatót egyetlen dokumentumként vagy különálló dokumentumok formájában is elkészítheti. A különálló dokumentumokból álló tájékoztatóban az előírt információkat fel kell osztani egy regisztrációs okmányra, egy értékpapírjegyzékre és egy összefoglaló jegyzékre. A regisztrációs okmány tartalmazza a kibocsátóra vonatkozó információkat. Az értékpapírjegyzék tartalmazza a nyilvánosság számára felkínált vagy a szabályozott piacon bevezetni kívánt értékpapírokra vonatkozó információkat.”;
c)
a (4) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a kibocsátás végleges feltételeit sem az alaptájékoztató, sem valamely kiegészítő jegyzék nem tartalmazza, a végleges feltételeket a befektetők rendelkezésére kell bocsátani és a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságánál el kell helyezni, továbbá minden egyes nyilvános kibocsátás alkalmával, amint megvalósítható és, amennyiben lehetséges a kibocsátás vagy a piacra történő bevezetés megkezdése előtt a kibocsátónak közölnie kell a fogadó tagállam(ok) illetékes hatóságával. A végleges feltételek csak az értékpapírjegyzékkel kapcsolatos információt tartalmazzák, és nem alkalmazhatók az alaptájékoztató kiegészítésére. Ilyen esetekben a 8. cikk (1) bekezdésének a) pontja alkalmazandó.”;
d)
az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el a következőkkel kapcsolatban:
a)
a tájékoztató vagy az alaptájékoztató, az összefoglaló, a végleges feltételek és a kiegészítő jegyzékek formátuma; továbbá
b)
az összefoglalóban feltüntetendő alapvető információk részletes tartalma és konkrét formája.
Ezen felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2012. július 1-jéig kell elfogadni.”
6.
A 6. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok mindazonáltal biztosítják, hogy senkit ne terhelhessen polgári jogi felelősség kizárólag az összefoglaló alapján, beleértve annak bármely fordítását, kivéve, ha az félrevezető, pontatlan vagy nem áll összhangban a tájékoztató más részeivel, vagy ha - a tájékoztató más részeivel összevetve - nem tartalmaz alapvető információkat annak érdekében, hogy segítsen a befektetőknek megállapítani, érdemes-e befektetniük az adott értékpapírokba. Az összefoglaló e tekintetben egyértelmű figyelmeztetést tartalmaz.”
7.
A 7. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Abban az esetben, ha a tájékoztató különálló dokumentumokból áll, a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti részletes felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az egyes információk tájékoztatóban történő, ismétlés nélküli közzétételéről.”;
b)
a (2) bekezdésben:
i.
a b) pont helyébe a következő szöveg lép:
„b)
a nem részvényjellegű értékpapírok kibocsátásának, illetve szabályozott piacra történő bevezetésének különféle fajtái és jellemzői. A tájékoztatóban előírt információknak a legalább 100 000 EUR egységenkénti címletértékű nem részvényjellegű értékpapírokban érdekelt befektetők szempontjából kell megfelelőnek lenniük;”
ii.
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
a kibocsátó különféle tevékenységeit és méretét, különösen az 1. cikk (2) bekezdésének j) pontjában említett nem részvényjellegű értékpapírokat kibocsátó hitelintézetek, a kis piaci tőkeértékű társaságok és a kkv-k esetében. Az ilyen társaságok esetében az információkat méretükhöz kell igazítani és - adott esetben - figyelembe kell venni fennállásuk rövidebb időtartamát;”
iii.
a bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„g)
arányos közzétételi szabályokat kell alkalmazni az olyan társaságok részvényajánlataira, amelyek ugyanolyan kategóriájú részvényeit bevezették valamely szabályozott piacra vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszerbe, és amelyekre folyamatos közzétételi követelmények és a piaci visszaéléssel kapcsolatos szabályok vonatkoznak, feltéve, hogy a kibocsátó nem mellőzte a jogszabályokban előírt elővételi jogok alkalmazását.”;
c)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az (1) bekezdésben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat az értékpapír-felügyeletek nemzetközi szervezetei, különösen az IOSCO által a pénzügyi és nem pénzügyi információk terén meghatározott előírásokra, illetve ezen irányelv indikatív mellékleteire kell alapozni.”
8.
A 8. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés bevezető részében a „végrehajtási intézkedéseiben” szövegrész helyébe és a (3) bekezdésben a „végrehajtási intézkedésekben” szövegrész helyébe egyaránt a „felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban” szövegrész lép;
b)
a következő bekezdés kerül beillesztésre:
„(3a) Ha értékpapírokra egy tagállam vállal kezességet, a kibocsátó, az ajánlattevő vagy a szabályozott piacra bevezetést kérő személy a tájékoztató 1. cikk (3) bekezdése szerinti elkészítésekor elhagyhatja az ilyen kezesre vonatkozó információkat.”;
c)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el a (2) bekezdésre vonatkozóan.”
9.
A 9. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tájékoztató a nyilvános kibocsátáskor vagy szabályozott piacra történő bevezetéskor történt jóváhagyását követően 12 hónapig marad érvényben, feltéve, hogy a tájékoztató kiegészítése a 16. cikkben előírt esetleges jegyzékekkel megtörtént.”;
b)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az 5. cikk (3) bekezdésében említett, korábban benyújtott és jóváhagyott regisztrációs okmány érvényességének időtartama legfeljebb 12 hónap. A 12. cikk (2) bekezdésének vagy a 16. cikknek megfelelően frissített, értékpapírjegyzékkel és összefoglaló jegyzékkel kísért regisztrációs okmányt érvényes tájékoztatónak kell tekinteni.”
10.
A 10. cikket el kell hagyni.
11.
A 11. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok engedélyezik, hogy a tájékoztatóban információkat lehessen nyújtani egy vagy több, korábban vagy egyidejűleg közzétett, a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága által jóváhagyott vagy ahhoz ezen irányelvvel vagy a 2004/109/EK irányelvvel összhangban benyújtott dokumentumra történő hivatkozással is. Ezeknek a kibocsátó számára rendelkezésre álló legfrissebb információknak kell lenniük. Az összefoglalóban nem lehet információkra hivatkozással utalni.”;
b)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el a hivatkozással felveendő információra vonatkozóan.”
12.
A 12. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Ez esetben az értékpapírjegyzékben kell megadni azon információkat, amelyeket rendszerint a regisztrációs okmányban adnak meg, ha a regisztrációs okmány legutóbbi frissítése óta a befektetők értékelését esetlegesen befolyásoló lényeges változás vagy fejlemény történt, kivéve, ha ezeket az információkat a 16. cikk szerinti kiegészítő jegyzék tartalmazza. Az értékpapírjegyzék és az összefoglaló jegyzék külön-külön jóváhagyás tárgyát képezi.”
13.
A 13. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el azon feltételek vonatkozásában, amelyekkel összhangban a határidőket ki lehet igazítani.”
14.
A 14. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben:
i.
az első albekezdés c) pontjának helyébe a következő szöveg lép:
„c)
elektronikus formában a kibocsátó weblapján, vagy adott esetben az értékpapírokat kihelyező vagy értékesítő pénzügyi közvetítők weblapján, ideértve a kifizető ügynököket is; vagy”;
ii.
a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok a tájékoztatójukat az a) vagy b) pont szerint közzétevő kibocsátók, illetve a tájékoztató elkészítéséért felelős személyek számára előírják, hogy tájékoztatójukat a c) ponttal összhangban elektronikusan is tegyék közzé.”;
b)
a (8) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(8) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkekben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el e cikk (1)-(4) bekezdéseire vonatkozóan.”
15.
A 15. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A pénzpiacokon végbemenő technikai fejlődés figyelembevétele és az e cikkekben rögzített követelmények pontos meghatározása érdekében a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogad el az értékpapírok nyilvános kibocsátására vagy szabályozott piacra történő bevezetésére vonatkozó szándékot meghirdető reklámok terjesztéséről, különösen a tájékoztató nyilvánosságra hozatala előtt vagy a jegyzés megkezdése előtt folytatott reklámtevékenység, illetve az e cikk (4) bekezdése vonatkozásában.”
16.
A 16. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„16. cikk
A tájékoztató kiegészítő jegyzékei
(1) A tájékoztató kiegészítő jegyzékében meg kell említeni minden lényeges új tényezőt, a tájékoztatóban foglalt információra vonatkozó olyan lényegi hibát vagy pontatlanságot, amely befolyásolhatja az értékpapírok értékelését, és amely a tájékoztató jóváhagyása és a nyilvános kibocsátás végleges lezárása, illetve - ha ez történik később - a szabályozott piacon való kereskedés megkezdése között merült fel vagy észlelték. Az ilyen kiegészítő jegyzéket az eredeti tájékoztató közzétételekor alkalmazott módon, legfeljebb hét munkanapon belül kell jóváhagyni és a tájékoztatót legalább az eredeti tájékoztatóval megegyező módon kell közzétenni. Az összefoglalót és annak esetleges fordításait azonos módon ki kell egészíteni, ha a kiegészítő jegyzékben foglalt új információk figyelembevétele szükséges.
(2) Ha a tájékoztató értékpapírok nyilvános felajánlásával kapcsolatos, és amennyiben az (1) bekezdésben említett új tényező, hiba vagy pontatlanság merül fel a nyilvános ajánlat végleges lezárása vagy az értékpapírok átadása előtt, akkor azon befektetők, akik az értékpapírok megvásárlására vagy lejegyzésére a kiegészítő jegyzék közzététele előtt megállapodást kötöttek, jogosultak elfogadó nyilatkozatuk visszavonására, e jogukat a kiegészítő jegyzék közzététele után két munkanapos határidőn belül gyakorolhatják. Ezt az időszakot a kibocsátó vagy az ajánlattevő meghosszabbíthatja. A kiegészítő jegyzék tartalmazza az elállási jog végső dátumát.”
17.
A 18. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A székhely szerinti tagállam illetékes hatósága a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy kérésére és a kérelem átvételétől számított három munkanapon belül, vagy ha ezt a kérelmet a tájékoztató tervezetével együtt nyújtják be, a tájékoztató jóváhagyása után egy munkanappal megküldi a fogadó tagállam illetékes hatóságának a jóváhagyási igazolást, amely tanúsítja, hogy a tájékoztatót ezen irányelvnek megfelelően készítették el, valamint az említett tájékoztató egy példányát. Adott esetben az értesítéshez csatolni kell a kibocsátó vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személy felelősségére elkészített összefoglaló fordítását. Ugyanezt az eljárást kell követni a tájékoztató bármilyen kiegészítése esetén. A jóváhagyási igazolásról - a fogadó tagállam illetékes hatóságának értesítésével egy időben - a kibocsátót vagy a tájékoztató elkészítéséért felelős személyt is értesíteni kell.”
18.
A 19. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Amennyiben legalább 100 000 EUR egységenkénti címletértékű, nem részvényjellegű értékpapírok szabályozott piacra történő bevezetését kérik egy vagy több tagállamban, a tájékoztatót a kibocsátó, az ajánlattevő vagy a szabályozott piacra történő bevezetést kérő személy választása szerint vagy a székhely szerinti és a fogadó tagállam illetékes hatóságai által elfogadott nyelven, vagy a nemzetközi pénzügyi szférában szokásos nyelven kell elkészíteni. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nemzeti jogszabályaikban előírják az összefoglaló hivatalos nyelvükön (nyelveiken) történő elkészítését.”
19.
A 20. cikk (3) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottság a 24a. cikknek megfelelően és a 24b. és a 24c. cikkben szereplő feltételek szerint felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján általános egyenértékűségi követelmények létrehozására irányuló intézkedéseket fogad el az 5. és 7. cikkben foglalt követelmények alapján.”
20.
A 21. cikk (4) bekezdésének d) pontjában a „végrehajtási intézkedései” szövegrész helyébe „az abban említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok” szövegrész lép.
21.
A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
„24a. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottságot a 2010. december 31-től számított négy évre ruházzák fel az 1. cikk (4) bekezdésében, a 2. cikk (4) bekezdésében, a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (1) bekezdésének ötödik albekezdésében, az 5. cikk (5) bekezdésében, a 7. cikk (1) bekezdésében, a 8. cikk (4) bekezdésében, a 11. cikk (3) bekezdésében, a 13. cikk (7) bekezdésében, a 14. cikk (8) bekezdésében, a 15. cikk (7) bekezdésében és a 20. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó jogkörrel. A Bizottság legkésőbb hat hónappal a négyéves időszak vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás azonos tartamú időszakokra automatikusan meghosszabbodik, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem vonja azt vissza a 24b. cikknek megfelelően.
(2) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(3) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó, Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit a 24b. és a 24c. cikk határozza meg.
24b. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács az 1. cikk (4) bekezdésében, a 2. cikk (4) bekezdésében, a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (1) bekezdésének ötödik albekezdésében, az 5. cikk (5) bekezdésében, a 7. cikk (1) bekezdésében, a 8. cikk (4) bekezdésében, a 11. cikk (3) bekezdésében, a 13. cikk (7) bekezdésében, a 14. cikk (8) bekezdésében, a 15. cikk (7) bekezdésében vagy a 20. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett felhatalmazást bármikor visszavonhatja.
(2) Az az intézmény, amely belső eljárást indított annak eldöntése érdekében, hogy vissza kívánja-e vonni a felhatalmazást, legkésőbb a végső határozat meghozatala előtt egy hónappal igyekszik tájékoztatni arról a másik intézményt és a Bizottságot, megjelölve a visszavonás tárgyát képező felhatalmazást.
(3) A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat haladéktalanul vagy a benne megállapított későbbi időpontban lép hatályba, és nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
24c. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elleni kifogás
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, az értesítés időpontjától számított három hónapos határidőn belül.
Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időszak három hónappal meghosszabbodik.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett határidő leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, azt ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és az abban megállapított időpontban lép hatályba.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus az említett határidő letelte előtt is kihirdethető az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és hatályba is léphet, amennyiben az Európai Parlament és a Tanács egyaránt tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy nem áll szándékában kifogást emelni.
(3) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács az (1) bekezdésben határidőn belül kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, az nem lép hatályba. Az Európai Unióról szóló Szerződés 296. cikkével összhangban a kifogást emelő intézmény megindokolja a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szembeni kifogását.”
22.
Az I. melléklet I. szakaszának C) pontjában és III. és IV. szakaszában, a II. melléklet II. szakaszában, a III. melléklet II. és III. szakaszában, valamint a IV. melléklet harmadik pontjában a „legfontosabb információk”, illetve „lényeges információk” kifejezés helyébe az „alapvető információk” kifejezés lép.
2. cikk
A 2004/109/EK irányelv módosítása
A 2004/109/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk (1) bekezdése i) pontjának i. alpontja helyébe a következő szöveg lép:
„i.
az 1 000 EUR-nál kisebb egységnyi címletű hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kibocsátója vagy részvények kibocsátója esetében:
-
ha a kibocsátó az Unióban bejegyzett cég, az a tagállam, amelyben a kibocsátó alapító okirat szerinti székhelye van,
-
ha a kibocsátó egy harmadik országban bejegyzett cég, a 2003/71/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdése m) pontjának iii. alpontjában említett tagállam.
A székhely szerinti tagállam meghatározása vonatkozik az eurótól eltérő valutában lévő hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokra is, feltéve, hogy a kibocsátás napján az egységnyi címletek értéke kisebb, mint 1 000 EUR, kivéve, ha az csaknem egyenlő 1 000 EUR-val;”.
2.
A 8. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
egy tagállamban a szabályozott piacra bevezetett hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kizárólagos kibocsátójára, amelyek címlete legalább 100 000 EUR, vagy az eurótól eltérő más valutában kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében, amelyek címleteinek értéke a kibocsátás napján legalább 100 000 EUR-val egyenlő.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) Az (1) bekezdés b) pontjától eltérve a 4., az 5. és a 6. cikk az adott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok érvényességi ideje alatt nem alkalmazandó a hitelviszonyt megtestesítő olyan értékpapírok kizárólagos kibocsátói esetében, amelyek egységenkénti címletértéke legalább 50 000 EUR, vagy az eurótól eltérő más valutában kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében, amelyek egységenkénti címletértéke a kibocsátás napján legalább 50 000 EUR-val egyenlő; és amelyeket az Unió szabályozott piacára már 2010. december 31. előtt bevezettek.”
3.
A 18. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Ha csak azokat a hitelviszonyt megtestesítő értékpapír-tulajdonosokat hívják meg a közgyűlésre, akiknek egységnyi címlete legalább 100 000 EUR-t tesz ki, vagy az eurótól eltérő címletű hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében azokat, akik értékpapírjainak egységnyi címlete a kibocsátás napján legalább 100 000 EUR-val egyenlő, a kibocsátó színhelyként bármelyik tagállamot választhatja, feltéve, hogy a jogaik gyakorlásához szükséges minden eszközt és információt a hitelviszonyt megtestesítő értékpapír-tulajdonosok rendelkezésére bocsátanak az adott tagállamban.
Az első albekezdésben említett választási lehetőség az adott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok érvényességi ideje alatt azon hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok tulajdonosainak esetében is alkalmazandó, amelyek egységenkénti címletértéke legalább 50 000 EUR, vagy az eurótól eltérő más valutában kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében, amelyek egységenkénti címletértéke a kibocsátás napján legalább 50 000 EUR-val egyenlő, és amelyeket az Unió szabályozott piacára már 2010. december 31. előtt bevezettek, feltéve, hogy a kibocsátó által választott tagállamban a jogaik gyakorlásához szükséges minden eszközt és információt az értékpapír-tulajdonosok rendelkezésére bocsátanak.”
4.
A 20. cikk (6) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(6) Az (1)-(4) bekezdéstől eltérve, ha egy vagy több tagállamban olyan értékpapírokat vezetnek be a szabályozott piacra, amelyek egységnyi címlete legalább 100 000 EUR, vagy a nem euróban kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében címletük értéke a kibocsátás napján legalább 100 000 EUR-val egyenlő, akkor a szabályozott információkat vagy a székhely szerinti tagállam és a fogadó tagállam illetékes hatóságai által elfogadott nyelven, vagy a nemzetközi pénzvilágban elfogadott nyelven kell közzétenni a kibocsátó vagy azon személy választása szerint, aki a kibocsátó hozzájárulása nélkül kérte a bevezetést.
Az első albekezdésben említett eltérés érvényességi idejük alatt azon hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében is alkalmazandó, amelyek egységenkénti címletértéke legalább 50 000 EUR, vagy az eurótól eltérő más valutában kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében, amelyek egységenkénti címletértéke a kibocsátás napján legalább 50 000 EUR-val egyenlő, és amelyeket az Európai Unió szabályozott piacára egy vagy több tagállamban már 2010. december 31. előtt bevezettek.”
3. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2012. július 1-jéig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
A tagállamok által elfogadott intézkedéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
4. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2016. január 1-jéig értékeli az ezen irányelvvel módosított 2003/71/EK irányelv alkalmazását, különös tekintettel a rendelkezések alkalmazására és hatására, ideértve az alapvető információkat tartalmazó összefoglalóval kapcsolatos felelősséget, a 4. cikk (1) bekezdésének e) pontjában rögzített, a munkavállalókra vonatkozó mentesség hatását és a 7. cikk (2) bekezdésének e) és g) pontjában említett arányos közzétételi szabályokat, valamint a 14. cikk szerinti tájékoztatók elektronikus közzétételét, továbbá felülvizsgálja a 2. cikk (1) bekezdése m) pontjának ii. alpontját az 1 000 EUR névérték alatti nem részvényjellegű értékpapírok kibocsátása esetében a székhely szerinti tagállam meghatározására vonatkozó korlátozás tekintetében, mérlegelve, hogy ezt a rendelkezést fenn kell-e tartani vagy vissza kell-e vonni. A Bizottság emellett mérlegeli, hogy szükség van-e a „nyilvános ajánlat” fogalommeghatározásának felülvizsgálatára, illetve az „elsődleges piac” és a „másodlagos piac” fogalmának meghatározására, és e tekintetben teljes körűen tisztázza a 2003/71/EK irányelv kapcsolatát a 2003/6/EK és a 2004/109/EK irányelvvel. Az értékelést követően a Bizottság, adott esetben a 2003/71/EK irányelv módosítására irányuló javaslatainak kíséretében, jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé.
5. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
6. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2010. november 24-én.