KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 582/2011
af 25. maj 2011
om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiverne 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 2 og artikel 12
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (2), særlig artikel 39, stk. 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 595/2009/EF er en af de særlige retsakter inden for rammerne af den typegodkendelsesprocedure, som er fastlagt ved direktiv 2007/46/EØF.
(2)
Forordning (EF) nr. 595/2009 indeholder bestemmelser om, at nye tunge erhvervskøretøjer og motorer hertil skal overholde de nye emissionsgrænseværdier, og indfører yderligere krav om adgang til information. De tekniske krav finder anvendelse fra den 31. december 2012 på nye køretøjstyper og fra den 31. december 2013 på alle nye køretøjer. De specifikke tekniske bestemmelser, der er nødvendige for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 595/2009, bør vedtages. Formålet med nærværende forordning er derfor at fastsætte de nødvendige krav for typegodkendelse af Euro VI-køretøjer og motorer hertil.
(3)
I henhold til artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 595/2009 skal Kommissionen vedtage gennemførelseslovgivning, hvori der fastsættes specifikke tekniske krav om kontrol af emissioner fra køretøjer. Sådanne krav bør derfor fastsættes.
(4)
Det er efter vedtagelsen af de væsentligste krav for typegodkendelse af tunge erhvervskøretøjer og motorer hertil i forordning (EF) nr. 595/2009 nødvendigt at fastsætte administrative bestemmelser for en sådan EF-typegodkendelse. Disse administrative bestemmelser bør omfatte bestemmelser om produktionens overensstemmelse og overensstemmelse efter ibrugtagning for at sikre fortsat gode ydelser i forbindelse med seriefremstillede køretøjer og motorer.
(5)
Det er i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 595/2009 også nødvendigt at fastsætte krav med henblik på at sikre adgang til egendiagnoseinformationer (on-board diagnistic - i det følgende benævnt »OBD«) samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer og at sikre, at uafhængige aktører har adgang til sådanne informationer.
(6)
I henhold til forordning (EF) nr. 595/2009 bør bestemmelserne i nærværende forordning vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, informationer for diagnoseværktøjer og om udskiftningsdeles kompatibilitet med køretøjers OBD-systemer ikke være begrænset til emissionsrelaterede komponenter og systemer, men bør også omfatte alle aspekter af et køretøj, der er genstand for typegodkendelse inden for rammerne af nærværende forordning.
(7)
I henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 595/2009 bør Kommissionen vedtage foranstaltninger, der gennemfører anvendelsen af bærbare emissionsmålingssystemer til efterprøvning af de faktiske emissioner under brug og efterprøvning og begrænsning af off-cycle emissioner. Det er derfor nødvendigt inden for en passende tidsfrist at fastsætte bestemmelser om off-cycle emissioner ved faktisk brug af køretøjerne. Med henblik på overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning bør der indføres en procedure for brug af bærbare emissionsmålingssystemer (portable emissions measurement systems - i det følgende benævnt »PEMS«). De ved nærværende forordning indførte PEMS-procedurer bør gøres til genstand for en vurdering, på grundlag af hvilken Kommissionen tillægges beføjelser til at ændre de bestemmelser, der gælder under brug.
(8)
Det er i henhold til artikel 5, stk. 4, litra d), i forordning (EF) nr. 595/2009 nødvendigt at fastsætte krav for typegodkendelse af forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger for at sikre, at de fungerer korrekt.
(9)
Det er i henhold til artikel 5, stk. 4, litra d), i forordning (EF) nr. 595/2009 nødvendigt at fastsætte krav for bestemmelse af de forringelsesfaktorer, der skal anvendes til efterprøvning af motorsystemers holdbarhed. Ud over og afhængigt af resultaterne af forskning og udvikling af metoderne for ældning på prøvebænk af motorsystemer bør Kommissionen tillægges beføjelser til at ændre bestemmelserne for fastsættelse af forringelsesfaktorer.
(10)
Som fastsat i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 595/2009 bør der indføres nye grænseværdier og en metode til måling af partikelantal. Målemetoden bør bygge på resultaterne af FN/ECE's (De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa) program for partikelmåling (Particulate Measurement Programme - PMP).
(11)
I overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 595/2009 indføres der grænseværdier for den verdensomspændende harmoniserede transiente kørecyklus (World Harmonised Steady state Cycle - i det følgende benævnt »WHTC«) og den verdensomspændende harmoniserede stationære cyklus (Worldwide Harmonised Steady state Cycle - i det følgende benævnt »WHSC«), jf. bilag 4B i FN/ECE-regulativ nr. 49 - Ensartede forskrifter for foranstaltninger mod emission af forurenende gasser og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende gasser fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas (NG) eller autogas (LPG) som brændstof (3), bør indføres.
(12)
Kommissionen bør vurdere behovet for særlige foranstaltninger for motorer med flere indstillingsmuligheder og bør tillægges beføjelser til at ændre bestemmelserne i overensstemmelse med resultatet af en sådan vurdering.
(13)
Forordning (EF) nr. 595/2009 og direktiv 2007/46/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(14)
Foranstaltningerne i nærværende forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes en række foranstaltninger til gennemførelse af artikel 4, 5, 6 og 12 i forordning (EF) nr. 595/2009.
Den ændrer også forordning (EF) nr. 595/2009 og direktiv 2007/46/EF.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »Motorsystem«: motoren, emissionsbegrænsningssystemet og kommunikationsgrænsefladen (hardware og meddelelser) mellem motorsystemets elektroniske styreenhed(er) (ECU) og andre styreenheder for drivaggregater eller køretøj.
2) »Driftsprøveplan«: ældningscyklussens og driftsprøveplanens periode til bestemmelse af forringelsesfaktorerne for motorens efterbehandlingssystemfamilie.
3) »Motorfamilie«: en af fabrikanten foretaget gruppering af motorer, som gennem deres konstruktion, således som den er defineret i punkt 6 i bilag I, har ensartede egenskaber hvad angår emissioner fra udstødningen; alle motorer i motorfamilien skal opfylde de gældende emissionsgrænseværdier.
4) »Motortype«: en motorkategori, som ikke på væsentlige punkter adskiller sig fra de i del 1 i tillæg 4 til bilag I angivne specifikationer.
5) »Køretøjstype med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer«: en gruppe af køretøjer, som ikke adskiller sig fra hinanden på væsentlige punkter vedrørende motorens og køretøjets egenskaber som angivet i tillæg 4 til bilag I.
6) »DeNOx-system«: et selektivt katalytisk reduktionssystem (Selective Catalytic Reduction - i det følgende benævnt »SCR«), en NOx-adsorber, en passiv eller aktiv NOx-katalysator eller et andet system til efterbehandling af udstødningen, som er konstrueret til reducere emissionen af nitrogenoxider (Nox).
7) »System til efterbehandling af udstødningen«: katalysator (oxidations-, 3-vejs eller anden type), partikelfilter, deNOx-system, kombineret deNOx-partikelfilter eller eventuelle andre emissionsbegrænsende anordninger, som er monteret nedstrøms for motoren.
8) »OBD-system« (egendiagnosesystem): et system i et køretøj eller motor, som kan:
9) »Kvalificeret forringet komponent eller system« (Qualified Deteriorated Component or System - i det følgende benævnt »QDC«): en komponent eller et system, der med vilje er blevet forringet f.eks. ved fremskyndet aldring eller manipulering på en kontrolleret måde, og som af den godkendende myndighed er blevet accepteret i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i punkt 6.3.2 i bilag 9B i FN/ECE-regulativ nr. 49 og punkt 2.2 i tillæg 3 til bilag X i nærværende forordning, med henblik på anvendelse til demonstrering af motorsystemets OBD-ydelse.
10) »ECU«: motorsystemets elektroniske styreenhed.
11) »Diagnosefejlkode« (i det følgende benævnt »DTC«): en numerisk eller alfanumerisk identifikator, som identificerer eller afmærker en fejl.
12) »Bærbart emissionsmålingssystem« (Portable Emissions Measurement System - i det følgende benævnt »PEMS«): et bærbart emissionsmålingssystem, som opfylder kravene i tillæg 2 til bilag II.
13) »Fejlindikator«(i det følgende benævnt »MI«): en indikator, som er en del af alarmsystemet, og som i tilfælde af funktionsfejl tydeligt gør føreren af køretøjet opmærksom herpå.
14) »Ældningscyklus«: den køretøjsdrift (hastighed, belastning, effekt), som skal udføres under driftsprøveplanen.
15) »Kritiske emissionsrelaterede komponenter«: følgende komponenter, som primært er konstrueret med henblik på emissionsbegrænsning: et eventuelt system til efterbehandling af udstødningen, motorens ECU og hermed forbundne følere og aktuatorer samt udstødningsrecirkulationssystemet (Exhaust Gas Recirculation - i det følgende benævnt »EGR«) inklusive alle tilhørende filtre, kølere, reguleringsventiler og rør.
16) »Kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse«: den nødvendige vedligeholdelse af kritiske emissionsrelaterede komponenter.
17) »Emissionsrelateret vedligeholdelse«: den vedligeholdelse, som i væsentlig grad påvirker emissionen, eller som sandsynligvis vil påvirke emissionsforringelsen af køretøjet eller motoren ved normal drift.
18) »Motorfamilie mht. efterbehandlingssystem«: fabrikantens gruppering af motorer, som opfylder definitionen på motorfamilie, men videreinddeles i motorer, der anvender tilsvarende systemer til efterbehandling af udstødningen.
19) »Wobbe-indeks (nedre Wl, eller øvre Wu)«: forholdet mellem den ækvivalente brændværdi af en gas pr. enhedsvolumen og kvadratroden af dens relative massefylde ved samme referencebetingelser:
20) »λ-forskydningsfaktor (Sλ)«: et udtryk, som beskriver motorstyringssystemets nødvendige fleksibilitet med hensyn til en ændring af luftoverskudskoefficienten λ, hvis motoren drives med en gas af anden sammensætning end ren methan, jf. punkt 4.1 i bilag 6 til FN/ECE-regulativ nr. 49.
21) »Ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse«: den vedligeholdelse, som ikke i væsentlig grad påvirker emissionen, og som ikke har en varig indvirkning på emissionsforringelsen af køretøjet eller motoren ved normal drift, når vedligeholdelsen er foretaget.
22) »OBD-motorfamilie«: fabrikantens gruppering af motorsystemer med samme metode til overvågning/diagnosticering af emissionsrelaterede fejl.
23) »Scanningsværktøj«: eksternt prøvningsudstyr, der anvendes til standardiseret kommunikation fra uden for køretøjet med OBD-systemet i overensstemmelse med kravene i nærværende forordning.
24) »Understøttende emissionsstrategi« (Auxiliary Emission Strategy - AES): en emissionsstrategi, der aktiveres, og som erstatter eller modificerer en grundlæggende emissionsstrategi med et specifikt formål for øje og som reaktion på et specifikt sæt betingelser vedrørende omgivelser og/eller drift, og som kun forbliver operationel, så længe disse betingelser eksisterer.
25) »Grundlæggende emissionsbegrænsningsstrategi« (Base Emissions Strategy - i det følgende benævnt »BES«): en emissionsbegrænsningsstrategi, som gælder hele motorens arbejdshastigheds- og belastningsområde, medmindre en AES aktiveres.
26) »Funktionsrate under brug«: raten for det antal gange, hvor der har eksisteret sådanne betingelser, at en overvågningsenhed eller en gruppe af overvågningsenheder burde have detekteret en fejl, i forhold til det antal kørecyklusser, som er relevant for den pågældende overvågningsenhed eller gruppe af overvågningsenheder.
27) »Motorstart«: indebærer sluttet tænding, tørning af motor og forbrændingsstart, og den er fuldendt, når motorhastigheden når 150 min-1 under den normale tomgangshastighed i varm tilstand.
28) »Driftssekvens«: en sekvens, der består af en motorstart, en (motor)driftsperiode, motorstandsning og tiden indtil næste motorstart, hvor en specifik OBD-overvågningsenhed er i funktion indtil afslutningen, og hvor en eventuel fejl ville blive detekteret.
29) »Emissionsgrænseovervågning«: overvågning af en fejl, der medfører overskridelse af OBD-grænseværdierne, og som består af:
30) »Overvågning af funktionsdygtighed«: fejlovervågning, der består i funktionalitetskontroller og overvågningsparametre, der ikke er direkte korrelerede til emissionsgrænser, og som anvendes ved komponenter eller systemer for at kontrollere, om de fungerer indenfor det påkrævede område.
31) »Rationalitetssvigt«: en fejl, hvor signalet fra en individuel føler eller komponent afviger fra det forventede, når det vurderes i forhold til signaler fra andre følere eller komponenter i styringssystemet, herunder tilfælde, hvor alle de målte signaler og data for komponent-output individuelt er inden for det område, der forbindes med normal drift for den relevante føler eller komponent, og hvor ingen af følerne eller komponenterne individuelt angiver fejl.
32) »Overvågning for totalt funktionssvigt«: overvågning med henblik på at detektere en fejl, der medfører et fuldstændigt udfald af den ønskede funktion i et system.
33) »Fejl«: et svigt eller en forringelse i et motorsystem, herunder OBD-systemet, som med rimelighed kan forventes at medføre enten en forøgelse af motorens emission af et af de regulerede forurenende stoffer eller en reduktion af OBD-systemets virkningsgrad.
34) »Den generelle nævner«: angiver antallet af gange, hvor køretøjet er kørt, idet der er taget hensyn til generelle betingelser.
35) »Tændingscyklustællingen«: angiver antallet af motorstarter, som køretøjet har været udsat for.
36) »En kørecyklus«: er sekvens bestående af motorstart, (køretøjets) driftsperiode, motorstandsning og tiden indtil næste motorstart.
37) »Gruppe af overvågningsenheder«: en række OBD-overvågningsenheder, der, i forbindelse med vurdering af en OBD-motorfamilies funktionsdygtighed under brug, anvendes til kontrol af, om emissionsbegrænsningssystemet fungerer korrekt.
38) »Nettoeffekt«: effekt på prøvebænk målt på enden af krumtapakslen, eller hvad der svarer til denne, ved en given motorhastighed med det tilbehør, der er angivet i bilag XIV, bestemt ved atmosfæriske referencebetingelser.
39) »Største nettoeffekt«: nettoeffektens højeste værdi målt ved fuld belastning på motoren.
40) »Wall flow-dieselpartikelfilter«: et dieselpartikelfilter (Diesel Particulate Filter - i det følgende benævnt »DPF«), hvor al udstødningsgassen tvinges gennem en væg, som bortfiltrerer den faste masse.
41) »Kontinuerlig regenerering«: efterbehandlingssystemets regenereringsproces, som enten foregår permanent eller mindst én gang pr. WHTC-varmstartprøvning (World Harmonised Transient Driving Cycle).
Artikel 3
Typegodkendelseskrav
1. For at opnå EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed, EF-typegodkendelse af køretøjer med godkendte motorsystemer med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer eller EF-typegodkendelse af køretøjer med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer skal fabrikanten i henhold til bestemmelserne i bilag I dokumentere, at køretøjerne eller motorsystemerne underkastes prøvningerne og opfylder kravene i bilag III til VIII, X, XIII og XIV. Fabrikanten skal ligeledes sikre, at køretøjerne er i overensstemmelse med de specifikationer for referencebrændstoffer, som er fastsat i bilag IX.
2. For at opnå EF-typegodkendelse af køretøjer med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer eller EF-typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer skal fabrikanten sikre, at monteringskravene i punkt 4 i bilag I er opfyldt.
3. For at opnå udvidelse af EF-typegodkendelsen af køretøjer med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som er typegodkendt i henhold til nærværende forordning, med en referencemasse på over 2 380 kg og indtil 2 610 kg skal fabrikanten opfylde de krav, der fastsat i tillæg 1 til bilag VIII.
4. Bestemmelserne om alternativ godkendelse, som er angivet i punkt 2.4.1 i bilag X og punkt 2.1 i bilag XIII, gælder ikke for EF-typegodkendelser af et motorsystem eller motorfamilie som separat teknisk enhed.
5. Ethvert motorsystem og ethvert konstruktionselement, som kan have indflydelse på emissionerne af forurenende gasser og partikler, skal være udformet, konstrueret, samlet og monteret på en sådan måde, at motoren og køretøjet under normale driftsforhold opfylder forskrifterne i forordning (EF) nr. 595/2009 og i nærværende forordning. Fabrikanten skal ligeledes sikre, at køretøjerne opfylder de krav til off cycle-emission, som er fastsat i artikel 14 og i bilag VI til nærværende forordning.
6. For at opnå EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed eller EF-typegodkendelse af køretøjer med hensyn til emissioner og reparations- og vedligeholdelsesinformationer skal fabrikanten sikre, at kravene vedrørende brændstofuafhængig godkendelse eller, hvis der er tale om en motor med styret tænding, der drives af naturgas og LPG, kravene vedrørende brændstofbegrænset godkendelse som angivet i punkt 1 i bilag I, er opfyldt.
7. For at opnå en EF-typegodkendelse af en benzin- eller E85-dreven motor, skal fabrikanten sikre at de specifikke krav vedrørende indtag på brændstoftanke til benzindrevne- og E85-drevne køretøjer, fastsat i punkt 4.3 i bilag I, er opfyldt.
8. For at opnå en EF-typegodkendelse skal fabrikanten sikre, at de specifikke krav vedrørende det elektroniske systems sikkerhed er fastsat i punkt 2.1 i bilag X, er opfyldt.
9. Fabrikanten træffer tekniske foranstaltninger for at sikre, at udstødningsemissionerne begrænses effektivt i henhold til nærværende forordning i hele køretøjets normale livscyklus og under normale driftsforhold. Heri indgår, at slanger, slangestudse og slangeforbindelser, der anvendes i de emissionsbegrænsende systemer, skal være udført i overensstemmelse med den oprindelige konstruktions hensigt.
10. Fabrikanten sikrer, at resultaterne af emissionsprøvningerne overholder de gældende grænseværdier under alle specificerede prøvningsbetingelser i nærværende forordning.
11. Fabrikanten skal bestemme de forringelsesfaktorer, som skal anvendes til at påvise, at emission af forurenende gasser og partikler fra en motorfamilie eller en familie af motorefterbehandlingssystemer fortsat er i overensstemmelse med de gældende emissionsgrænseværdier i bilag I til forordning (EF) nr. 595/2009 i den normale levetid, som er fastsat i artikel 4, stk. 2, i nævnte forordning.
Procedurerne for påvisning af en motor- eller efterbehandlingssystemfamilies overholdelse af de relevante emissionsgrænseværdier i den normale levetid er angivet i bilag VII i nærværende forordning.
12. For motorer med styret tænding, der skal underkastes prøvningerne i bilag IV, skal det maksimalt tilladte carbonmonoxidindhold i udstødningsgasserne ved normal tomgangshastighed være i overensstemmelse med den mængde, der er angivet af køretøjsfabrikanten. Den højeste volumenmængde af carbonmonoxid må dog ikke overstige 0,3 %.
Volumenmængden af carbonmonoxid i udstødningsgassen må ved høj tomgangshastighed ikke overstige 0,2 % vol., når motorhastigheden er mindst 2 000 min-1 og lambda-værdien er 1 ± 0,03 eller i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer.
13. Hvis der er tale om lukkede krumtaphuse, skal fabrikanter i forbindelse med prøvningerne i bilag V sikre, at motorens ventilationssystem ikke tillader emission af krumtaphusgasser i atmosfæren. Hvis der er tale om åbne krumtaphuse, skal emissionerne måles og lægges til udstødningsemissionerne efter de bestemmelser, der er fastsat i bilag V.
14. I forbindelse med ansøgning om typegodkendelse forelægger fabrikanten for den godkendende myndighed oplysninger, der godtgør, at deNOx-systemets emissionsbegrænsende funktion opretholdes under alle forhold, der regelmæssigt forekommer på Den Europæiske Unions område, herunder især lave temperaturer.
Fabrikanter giver desuden den godkendende myndighed oplysninger om, hvorledes et eventuelt EGR-system fungerer, herunder dets drift ved lave omgivende temperaturer.
Disse oplysninger skal også omfatte en beskrivelse af eventuelle påvirkninger af emissionerne i forbindelse med drift ved lave omgivende temperaturer.
15. Køretøjer og motorer må først typegodkendes i henhold til forordning (EF) nr. 595/2009 og nærværende forordning efter vedtagelse af procedurer for måling af partikelantal, jf. bilag I til forordning (EF) nr. 595/2009, særlige bestemmelser for motorer med flere indstillinger og eventuelle krævede gennemførelsesbestemmelser for artikel 6 i nævnte forordning.
Artikel 4
OBD-system
1. Fabrikanterne sikrer, at alle motorsystemer og køretøjer er udstyret med et OBD-system.
2. OBD-systemet skal være udformet, konstrueret og monteret i et køretøj i overensstemmelse med bilag X, således at det er i stand til at identificere, registrere og gøre opmærksom på de forskellige typer forringelser eller fejl, der er angivet i nævnte bilag i hele køretøjets livscyklus.
3. Fabrikanten sikrer, at OBD-systemet opfylder kravene i bilag X, herunder kravene til dets funktionsdygtighed under brug, under alle normale og med rimelighed forudsigelige i EU forekommende kørselsforhold, jf. også de normale driftsforhold, som er specificeret i bilag X.
4. Ved prøvning med en kvalificeret forringet komponent, skal OBD-systemets fejlindikator aktiveres i overensstemmelse med bilag X. OBD-systemets fejlindikator kan også blive aktiveret ved emissionsniveauer, der ligger under OBD-systemets grænseværdier som specificeret i bilag X.
5. Fabrikanten skal sikre at bestemmelserne for OBD-motorfamiliers funktionsdygtighed under brug er fastsat i bilag X, bliver fulgt.
6. Data, der vedrører OBD-systemets funktionsdygtighed under brug, skal lagres og stilles til rådighed uden kryptering ved hjælp af OBD-systemets standard OBD-kommunikationsprotokol i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag X.
7. I en periode på tre år efter de datoer, der er angivet i artikel 8, stk. 1 og stk. 2, i forordning (EF) nr. 595/2009 kan fabrikanten vælge at OBD-systemer skal opfylde alternative bestemmelser, jf. bilag X i nærværende forordning, med henvisning til dette stykke.
8. Hvis fabrikanten ønsker dette, kan han indtil den 1. september 2014 for nye køretøjstyper eller motorer og indtil den 1. september 2015 for alle køretøjer, der sælges, registreres eller ibrugtages i Unionen, anvende alternative bestemmelser til overvågning af dieselpartikelfiltre, jf. punkt 2.3.3.3 i bilag X.
Artikel 5
Ansøgning om EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed
1. Fabrikanten indgiver en ansøgning til den godkendende myndighed om EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed.
2. Ansøgningen i stk. 1 udformes i overensstemmelse med den model for oplysningsskemaet, som er fastsat i tillæg 4 til bilag I. Til det formål anvendes tillæggets del 1.
3. Fabrikanten leverer sammen med ansøgningen en dokumentationspakke, der fyldestgørende forklarer alle emissionspåvirkende konstruktionselementer, motorsystemets emissionsbegrænsningsstrategi, de metoder, med hvilke motorsystemet styrer output-variabler, som har betydning for emissionerne, om denne styring er direkte eller indirekte, og det i punkt 4 og 5 i bilag XIII krævede advarsels- og ansporingssystem. Dokumentationspakken skal bestå af følgende dele, inklusive de i punkt 8 i bilag I angivne oplysninger:
a)
En formel dokumentationspakke, som skal opbevares af den godkendende myndighed. Den formelle dokumentationspakke kan på anmodning stilles til rådighed for de berørte parter.
b)
En udvidet dokumentationspakke, som skal forblive fortrolig. Den udvidede dokumentationspakke kan opbevares af den godkendende myndighed eller kan, efter den godkendende myndigheds valg, opbevares af fabrikanten, men den administrative myndighed skal have adgang til at kontrollere den på godkendelsestidspunktet og på ethvert tidspunkt, så længe godkendelsen er gældende. Når dokumentationspakken opbevares af fabrikanten, skal den godkendende myndighed tage de nødvendige skridt til at sikre, at den ikke ændres efter godkendelsen.
4. Foruden den i stk. 3 omhandlede informationspakke fremlægger fabrikanten følgende oplysninger:
a)
Hvis der er tale om motorer med styret tænding, en erklæring fra fabrikanten om den mindste procentdel fejltændinger ud af det samlede antal tændinger, som enten ville medføre, at emissionerne overskrider grænseværdierne i bilag X, hvis denne procentdel fejltændinger forekom fra starten af emissionsprøvningen som beskrevet i bilag III, eller ville medføre en sådan overophedning af katalysatoren (-erne), at det kunne føre til uoprettelig skade.
b)
En beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet, for at hindre indgreb i og ændring af computeren/computerne til emissionsbegrænsning, herunder også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.
c)
Dokumentation for OBD-systemet i overensstemmelse med kravene i punkt 5 i bilag X.
d)
OBD-relaterede oplysninger med henblik på adgang til OBD og reparations- og vedligeholdelsesinformationer i overensstemmelse med forordningens krav.
e)
Erklæring om overholdelse af off-cycle emissioner i overensstemmelse med kravene i artikel 14 og i punkt 9 i bilag VI.
f)
En erklæring om overholdelse af OBD-funktionsdygtighed under brug i overensstemmelse med kravene i tillæg 6 til bilag X.
g)
En overensstemmelseserklæring vedrørende kravene om adgang til OBD-informationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer.
h)
Den oprindelige plan for prøvning efter ibrugtagning i overensstemmelse med punkt 2.4. til bilag II.
i)
I givet fald kopi af andre typegodkendelser indeholdende relevante data med henblik på udvidelse af godkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.
5. Fabrikanten indleverer en motor eller i givet fald en stammotor, som er repræsentativ for den type, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen.
6. Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, skal ikke automatisk ugyldiggøre en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
Artikel 6
Administrative bestemmelser om EF-typegodkendelse af et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed
1. Hvis alle de relevante krav er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed EF-typegodkendelse for et motorsystem eller en motorfamilie som separat teknisk enhed og udsteder et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.
Med forbehold af bestemmelserne i bilag VII til direktiv 2007/46/EF, udformes del 3 af typegodkendelsesnummeret i overensstemmelse med tillæg 9 til bilag I, i nærværende forordning.
En godkendende myndighed må ikke tildele samme nummer til to forskellige motortyper.
2. Ved meddelelse af en EF-typegodkendelse i henhold til stk. 1 udsteder den godkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest i overensstemmelse med modellen i tillæg 5 til bilag I.
Artikel 7
Ansøgning om EF-typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
1. Fabrikanten fremsender til den godkendende myndighed en ansøgning om EF-typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer.
2. Ansøgningen i stk. 1 udformes i overensstemmelse med den model for oplysningsskemaet, som er fastsat i delt 2 i tillæg 4 til bilag I. Ansøgningen ledsages af en kopi af EF-typegodkendelsesattesten for motorsystemet eller motorfamilien som separat teknisk enhed udstedt i overensstemmelse med artikel 6.
3. Fabrikanten skal levere en dokumentationspakke, som fyldestgørende forklarer elementerne i advarsels- og ansporingssystemet, som findes i køretøjet i henhold til kravene i bilag XIII. Denne dokumentationspakke leveres i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3.
4. Foruden den i stk. 3 omhandlede informationspakke fremlægger fabrikanten følgende oplysninger:
a)
En beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet, for at hindre indgreb i og ændring af styreenheder for køretøjet, som er omfattet af nærværende forordning, herunder også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering.
b)
En beskrivelse af OBD-komponenterne i køretøjet i overensstemmelse med kravene i punkt 5 i bilag X.
c)
Oplysninger om OBD-komponenterne i et køretøj med henblik på adgang til OBD-informationer og reparations- og vedligeholdelsesoplysninger.
d)
En overensstemmelseserklæring vedrørende kravene om adgang til OBD-informationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer.
e)
I givet fald kopier af andre typegodkendelser sammen med data, der er relevante for udvidelse af godkendelser.
5. Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
Artikel 8
Administrative bestemmelser om EF-typegodkendelse af et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
1. Hvis alle de relevante krav er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed EF-typegodkendelse for et køretøj med et godkendt motorsystem med hensyn til emissioner og adgang til køretøjsreparations- og vedligeholdelsesinformationer og udsteder et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.
Med forbehold af bestemmelserne i bilag VII til direktiv 2007/46/EF, udformes del 3 af typegodkendelsesnummeret i overensstemmelse med tillæg 9 til bilag I til nærværende forordning.
En godkendende myndighed må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.
2. Ved meddelelse af en EF-typegodkendelse i henhold til stk. 1 udsteder den godkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest i overensstemmelse med modellen i tillæg 6 til bilag I.
Artikel 9
Ansøgning om EF-typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
1. Fabrikanten indsender til den godkendende myndighed en ansøgning om EF-typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer.
2. Ansøgningen i stk. 1 udformes i overensstemmelse med den model for oplysningsskemaet, som er fastsat i tillæg 4 til bilag I. Til det formål anvendes tillæggets del 1 og 2.
3. Fabrikanten leverer en dokumentationspakke, der fyldestgørende forklarer alle emissionspåvirkende konstruktionselementer, motorsystemets emissionsbegrænsningsstrategi, de metoder, med hvilke motorsystemet styrer output-variabler, som har betydning for emissionerne, om denne styring er direkte eller indirekte, og det i bilag XIII krævede advarsels- og ansporingssystem. Denne dokumentationspakke leveres i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3.
4. Foruden den i stk. 3 omhandlede informationspakke fremlægger fabrikanten de oplysninger, der kræves i artikel 5, stk. 4, litra a) til i), og artikel 7, stk. 4, litra a) til e):
5. Fabrikanten indleverer en motor, som er repræsentativ for den type, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen.
6. Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.
Artikel 10
Administrative bestemmelser om EF-typegodkendelse af et køretøj med hensyn til emissioner og adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
1. Hvis alle de relevante krav er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed EF-typegodkendelse for et køretøj med hensyn til emissioner og adgang til køretøjsreparations- og vedligeholdelsesinformationer og udsteder et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.
Med forbehold af bestemmelserne i bilag VII til direktiv 2007/46/EF, udformes del 3 af typegodkendelsesnummeret i overensstemmelse med tillæg 9 til bilag I til nærværende forordning.
En godkendende myndighed må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.
2. Ved meddelelse af en EF-typegodkendelse i henhold til stk. 1 udsteder den godkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest i overensstemmelse med modellen i tillæg 7 til bilag I.
Artikel 11
Produktionens overensstemmelse
1. Der skal træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse i henhold til artikel 12 i direktiv 2007/46/EF.
2. Produktionens overensstemmelse kontrolleres på grundlag af beskrivelsen i typegodkendelsesattesten som fastsat i tillæg 5, 6 og 7 til bilag I, afhængigt af hvad der er relevant.
3. Produktionens overensstemmelse skal vurderes i henhold til de særlige betingelser, der er fastsat i punkt 7 i bilag I, og de relevante statistiske metoder fastsat i tillæg 1, 2 og 3 til dette bilag.
Artikel 12
Overensstemmelse efter ibrugtagning
1. Foranstaltningerne til sikring af overensstemmelse efter ibrugtagning af køretøjer eller motorsystemer, der er typegodkendt i henhold til nærværende forordning eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/55/EØF (4), træffes i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv 2007/46/EF og i overensstemmelse med kravene i bilag II til nærværende forordning for så vidt angår køretøjer eller motorsystemer typegodkendt i henhold til nærværende forordning og med kravene i bilag XII til nærværende forordning for så vidt angår køretøjer eller motorsystemer typegodkendt i henhold til direktiv 2005/55/EF.
2. Fabrikanten træffer de nødvendige tekniske foranstaltninger til at sikre effektiv begrænsning af emissioner fra udstødningen i hele køretøjets levetid ved normal brug. Overensstemmelse med nærværende forordnings bestemmelser kontrolleres i forhold til et motorsystems normale livscyklus ved normale driftsforhold, når dette er monteret i et køretøj, jf. bilag II til nærværende forordning.
3. Fabrikanten meddeler den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, resultaterne af prøvning efter ibrugtagning i overensstemmelse med den oprindelige plan, der blev forelagt i forbindelse med typegodkendelsen. Eventuelle afvigelser fra den oprindelige plan skal behørigt begrundes over for den godkendende myndighed.
4. Hvis den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, ikke er tilfreds med fabrikantens indrapportering, jf. punkt 10 i bilag II, eller hvis der er indrapporteret tegn på utilfredsstillende overensstemmelse efter ibrugtagning, kan den anmode fabrikanten om at gennemføre bekræftende prøvninger. Den godkendende myndighed gennemgår den rapport om bekræftende prøvninger, der indsendes af fabrikanten.
5. Hvis den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, ikke er tilfreds med resultaterne af prøvninger efter ibrugtagning eller bekræftende prøvninger i henhold til de kriterier, der er fastsat i bilag II, eller på baggrund af prøvning efter ibrugtagning gennemført af en medlemsstat, skal den forlange, at fabrikanten forelægger en plan over korrigerende foranstaltninger til afhjælpning af den manglende overensstemmelse i henhold til artikel 13 og punkt 9 i bilag II.
6. En medlemsstat kan gennemføre og rapportere egne overvågningsprøvninger foretaget på grundlag af proceduren for overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning, som er fastsat i bilag II. Oplysninger om udvælgelse, vedligeholdelse og fabrikantens deltagelse i aktiviteterne registreres. På anmodning fra en godkendende myndighed skal den godkendende myndighed, der udstedte den oprindelige godkendelse, afgive de oplysninger om typegodkendelsen, der er nødvendige for at gennemføre prøvning i overensstemmelse med den i bilag II fastsatte procedure.
7. Hvis en medlemsstat har påvist, at en køretøjstype ikke er i overensstemmelse med de gældende krav i denne artikel og i bilag II, skal den gennem sin egen godkendende myndighed straks underrette den godkendende myndighed, der udstedte den oprindelige typegodkendelse, i overensstemmelse med kravene i artikel 30, stk. 3, i direktiv 2007/46/EF.
Efter at have givet denne meddelelse og i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 30, stk. 6, i direktiv 2007/46/EF underretter den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige typegodkendelse straks fabrikanten om, at en motor- eller køretøjstype ikke er i overensstemmelse med kravene i disse bestemmelser.
8. Efter den i punkt 7 nævnte meddelelse, og såfremt tidligere overensstemmelsesprøvninger efter ibrugtagning viste overensstemmelse, kan den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, kræve, at fabrikanten gennemfører yderligere bekræftende prøvninger efter at have hørt eksperterne i den medlemsstat, som indrapporterede det svigtende køretøj.
Hvis der ikke foreligger sådanne prøvningsdata, skal fabrikanten senest 60 dage efter modtagelsen af den i punkt 7 nævnte meddelelse enten forelægge den pågældende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, en plan for korrigerende foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 13 eller gennemføre yderligere overensstemmelsesprøvning efter ibrugtagning med et tilsvarende køretøj for at efterprøve, om køretøjs- eller motortypen opfylder kravene eller ej. Hvis fabrikanten på tilfredsstillende måde kan påvise over for den godkendende myndighed, at der er brug for mere tid til at gennemføre yderligere prøvning, kan fristen forlænges.
9. Eksperter fra den medlemsstat, der i overensstemmelse med punkt 7 indrapporterede den ikke-overensstemmende motor- eller køretøjstype, indbydes til at overvære de yderligere overensstemmelsesprøvninger efter ibrugtagning, som er nævnt i punkt 8. Resultaterne af prøvningerne skal desuden meddeles den pågældende medlemsstat og de godkendende myndigheder.
Hvis disse overensstemmelsesprøvninger eller bekræftende prøvninger viser, at motor- eller køretøjstypen er ikke-overensstemmende, skal den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, kræve, at fabrikanten forelægger en plan for korrigerende foranstaltninger for at udbedre den manglende overensstemmelse. Planen for korrigerende foranstaltninger skal opfylde bestemmelserne i artikel 13 og punkt 9 i bilag II.
Hvis overensstemmelsesprøvningerne efter ibrugtagning viser overensstemmelse, indsender fabrikanten en rapport til den godkendende myndighed. Den godkendende myndighed indsender rapporten til den medlemsstat, som indrapporterede den ikke-overensstemmende køretøjstype, og til de godkendende myndigheder. Rapporten skal indeholde prøvningsresultaterne, jf. punkt 10 i bilag II.
10. Den godkendende myndighed, som udstedte den oprindelige typegodkendelse, holder den medlemsstat, som fastslog, at motor- eller køretøjstypen ikke var i overensstemmelse med de gældende krav, underrettet om udviklingen og resultaterne i drøftelserne med fabrikanten, de bekræftende prøvninger og de korrigerende foranstaltninger.
Artikel 13
Korrigerende foranstaltninger
1. På anmodning fra den godkendende myndighed og efter prøvning efter ibrugtagning i overensstemmelse med artikel 12 forelægger fabrikanten planen for korrigerende foranstaltninger for den godkendende myndighed senest 60 arbejdsdage efter modtagelsen af meddelelsen fra den godkendende myndighed. Hvis fabrikanten på tilfredsstillende måde kan påvise over for den godkendende myndighed, at der er brug for mere tid til at undersøge årsagen til den manglende overensstemmelse for at kunne forelægge en plan for korrigerende foranstaltninger, kan fristen forlænges.
2. De korrigerende foranstaltninger gælder for alle motorer efter ibrugtagning, der tilhører samme motorfamilie eller OBD-motorfamilie, og udvides også til motorfamilier eller OBD-familier, som med sandsynlighed kan rammes af samme fejl. Fabrikanten vurderer, om der er behov for at ændre typegodkendelsesdokumenterne og underretter den godkendende myndighed om sin beslutning.
3. Den godkendende myndighed henvender sig til fabrikanten for i fællesskab med denne at nå frem til en plan for korrigerende foranstaltninger og gennemførelsen af disse. Konstaterer den godkendende myndigheden, der har udstedt den oprindelige typegodkendelse, at det ikke er muligt at nå til enighed, indledes den relevante procedure i artikel 30, stk. 1 og stk. 5, i direktiv 2007/46/EF.
4. Den godkendende myndighed skal inden for en frist på 30 dage fra den dato, hvor den har modtaget planen for korrigerende foranstaltninger fra fabrikanten godkende eller forkaste denne. Den godkendende myndighed skal inden for samme tidsfrist desuden underrette fabrikanten og alle medlemsstater om sin afgørelse om at godkende eller forkaste planen for korrigerende foranstaltninger.
5. Fabrikanten er ansvarlig for gennemførelsen af den godkendte plan for korrigerende foranstaltninger.
6. Fabrikanten fører register over, hvilke motorsystemer eller køretøjer der er tilbagekaldt og udbedret, eller ændret, og hvilket værksted der har udført arbejdet. Den godkendende myndighed har på forlangende adgang til registeret under gennemførelsen af planen og i en periode på fem år efter gennemførelsen af planen.
7. Enhver reparation eller ændring, jf. punkt 6, skal anføres i en attest, som fabrikanten udsteder til motorens eller køretøjets ejer.
Artikel 14
Krav om begrænsning af off-cycle emissioner
1. Fabrikanten træffer alle de fornødne foranstaltninger i overensstemmelse med nærværende forordning og artikel 4 i forordning (EF) nr. 595/2009 for at sikre, at udstødningsemissionerne begrænses effektivt i hele køretøjets normale livscyklus og under normale driftsforhold.
Disse foranstaltninger skal tage hensyn til følgende:
a)
de generelle krav, herunder ydelseskravene og forbuddet mod manipulationsstrategier
b)
kravene om effektiv begrænsning af udstødningsemissionerne under de omgivende forhold, som køretøjet kan forventes at fungere under, og under de driftsforhold, som kan forekomme
c)
kravene vedrørende off-cycle laboratorieprøvning i forbindelse med typegodkendelse
d)
eventuelle supplerende krav vedrørende off-cycle prøvning af køretøjet under brug, jf. nærværende forordning
e)
kravet om, at fabrikanten skal udstede en overensstemmelseserklæring vedrørende kravene om begrænsning af off-cycle emissioner.
2. Fabrikanten skal overholde de specifikke krav samt de dertil knyttede prøvningsprocedurer, som er fastsat i bilag VI.
3. Eventuelle supplerende krav vedrørende off-cycle prøvning af køretøjer under brug, jf. litra d), stk. 1, fremsættes efter vurderingen af PEMS-procedurerne i bilag II. Vurderingen skal være afsluttet senest den 31. december 2014.
Artikel 15
Forureningsbegrænsende anordninger
1. Fabrikanten sikrer, at forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, der er beregnet til montering på EF-typegodkendte motorsystemer eller -køretøjer, som er omfattet af forordning (EF) nr. 595/2009, er EF-typegodkendt som separate tekniske enheder i overensstemmelse med kravene i denne artikel og i artikel 16 og 17.
Katalysatorer, deNOx-anordninger og partikelfiltre betragtes i forbindelse med nærværende forordning som forureningsbegrænsende anordninger.
2. Originale forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger af en type, som er omfattet af punkt 3.2.12 i tillæg 4 til bilag I, og som er beregnet til montering på et køretøj, som det relevante typegodkendelsesdokument vedrører, behøver ikke at opfylde alle bestemmelserne i bilag XI, hvis de opfylder kravene i punkt 2.1, 2.2 og 2.3 i nævnte bilag.
3. Fabrikanten sikrer, at den originale forureningsbegrænsende anordning er forsynet med en identifikationsmærkning.
4. De identifikationsmærkninger, der er nævnt i stk. 3, omfatter følgende:
a)
motor- eller køretøjsfabrikantens firmanavn eller -mærke
b)
den originale forureningsbegrænsende anordnings fabrikat og identifikationsnummer som anført i de oplysninger, der er nævnt i punkt 3.2.12.2 i tillæg 4 til bilag I.
5. Forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger må først typegodkendes i henhold til forordning (EF) nr. 595/2009 og nærværende forordning, når de specifikke prøvningsforskrifter er indført i bilag XI til nærværende forordning.
Artikel 16
Ansøgning om EF-typegodkendelse af en type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed
1. Fabrikanten indgiver en ansøgning til den godkendende myndighed om EF-typegodkendelse af en type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som en separat teknisk enhed.
2. Ansøgningen udformes i overensstemmelse med den model for oplysningsskemaet, som er fastsat i tillæg 1 til bilag XI.
3. Fabrikanten forelægger en overensstemmelseserklæring vedrørende kravene om adgang til OBD og reparations- og vedligeholdelsesinformationer.
4. Fabrikanten forelægger følgende for den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for udførelse af typegodkendelsesprøvningen:
a)
et eller flere motorsystemer af en type, der er godkendt i overensstemmelse med nærværende forordning, og som er udstyret med en ny original forureningsbegrænsende anordning
b)
et prøveeksemplar af den pågældende type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning
c)
et ekstra prøveeksemplar af den pågældende type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning, når den forureningsbegrænsende udskiftningsanordning er beregnet til at blive monteret i et køretøj, der er udstyret med et OBD-system.
5. Prøvemotorerne skal i forbindelse med stk. 4, litra a), udvælges af ansøgeren med den godkendende myndigheds godkendelse.
Prøvningsbetingelserne skal opfylde kravene i punkt 6 i bilag 4B til FN/ECE-regulativ nr. 49.
Prøvemotorerne skal opfylde følgende krav:
a)
der må ikke være fejl ved systemet til forureningsbegrænsning
b)
eventuelle dårligt fungerende eller stærkt slidte originaldele, som har betydning for emissionen, skal repareres eller udskiftes
c)
de skal være korrekt trimmet og indstillet efter fabrikantens specifikationer før emissionsprøvningen.
6. Prøven skal i forbindelse med stk. 4, litra b) og c), være forsynet med en tydelig og ikke-sletbar mærkning med ansøgerens firmanavn eller mærke og handelsbetegnelse.
7. Prøven skal i forbindelse med stk. 4, litra c), være en kvalificeret forringet komponent.
Artikel 17
Administrative bestemmelser om EF-typegodkendelse af en forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed
1. Hvis alle de relevante krav er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed EF-typegodkendelse for en forureningsbegrænsende udskiftningsanordning som separat teknisk enhed og udsteder et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.
En godkendende myndighed må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger.
Samme typegodkendelsesnummer kan omfatte brugen af den pågældende type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning på en række forskellige køretøjs- eller motortyper.
2. Ved anvendelsen af stk. 1 udsteder den godkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest, der udformes i overensstemmelse med den model, som er fastsat i tillæg 2 i bilag XI.
3. Såfremt fabrikanten over for den godkendende myndighed kan godtgøre, at den forureningsbegrænsende udskiftningsanordning er af en type, som er angivet i punkt 3.2.12.2 i tillæg 4 til bilag I, er udstedelse af typegodkendelse ikke betinget af efterprøvning af overensstemmelse med de i punkt 4 i bilag XI angivne krav.
Artikel 18
Ændringer af forordning (EF) nr. 595/2009
Forordning (EF) nr. 595/2009 ændres som angivet i bilag XV til nærværende forordning.
Artikel 19
Ændringer af direktiv 2007/46/EF
Direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag XVI til nærværende forordning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2011.
A BIZOTTSÁG 582/2011/EU RENDELETE
(2011. május 25.)
az 595/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a nehéz tehergépjárművek kibocsátásai (Euro VI) tekintetében történő végrehajtásáról és módosításáról, valamint a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I-III. mellékletének módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a nehéz tehergépjárművek kibocsátásai (Euro VI) tekintetében a gépjárművek és motorok típusjóváhagyásáról, valamint a járművek javítására és karbantartására vonatkozó információkhoz való hozzáférésről, valamint a 80/1269/EGK, a 2005/55/EK és a 2005/78/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. június 18-i 595/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 5. cikke (4) bekezdésére, 6. cikke (2) bekezdésére és 12. cikkére,
tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre („keretirányelv”) (2) és különösen annak 39. cikke (7) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 595/2009/EK rendelet egyike a 2007/46/EK irányelv által létrehozott típus-jóváhagyási eljárás hatálya alá tartozó külön jogi aktusoknak.
(2)
Az 595/2009/EK rendelet előírja, hogy az új nehéz tehergépjárműveknek és motoroknak új kibocsátási határértékeknek kell megfelelniük, és további követelményeket vezet be az információk elérhetősége tekintetében. A műszaki követelmények új járműtípusok tekintetében 2012. december 31-től, valamennyi új jármű tekintetében pedig 2013. december 31-től fognak érvényesülni. El kell fogadni a rendelet végrehajtásához szükséges konkrét műszaki rendelkezéseket. Ennek a rendeletnek ezért az a célja, hogy megállapítsa az Euro VI specifikációjú járművek típusjóváhagyásához szükséges előírásokat.
(3)
Az 595/2009/EK rendelet 5. cikkének (4) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy a járművek kibocsátásainak szabályozására vonatkozó konkrét műszaki előírásokat végrehajtási jogszabályban fogadja el. Indokolt ezért ezeknek az előírásoknak az elfogadása.
(4)
Miután az 595/2009/EK rendeletben megtörtént a nehéz tehergépjárművek és motorok típusjóváhagyásra vonatkozó főbb előírások elfogadása, közigazgatási rendelkezéseket kell hozni a nehéz tehergépjárművek EK-típusjóváhagyására. Ezek közé a közigazgatási rendelkezések közé kell tartozniuk a sorozatgyártású járművek és motorok folytatólagos jó működésének biztosítását célzó, a gyártásmegfelelőségre és a használat közbeni megfelelőségre vonatkozó előírásoknak.
(5)
Az 595/2009/EK rendelet 6. cikke szerint előírásokat kell meghatározni továbbá annak biztosítására is, hogy a jármű fedélzeti diagnosztikájára és a jármű javítására és karbantartására vonatkozó információk könnyen elérhetők legyenek, biztosítandó, hogy független gazdasági szereplők is hozzáférhessenek ezekhez.
(6)
Az 595/2009/EK rendelet szerint az ebben a rendeletben a jármű javítására és karbantartására, a diagnosztikai műszerekre és a jármű fedélzeti diagnosztikai rendszereivel kompatibilis cserealkatrészekre vonatkozó információkhoz való hozzáférés nem korlátozandó csak a kibocsátással kapcsolatos alkatrészekre és rendszerekre, hanem az e rendelet hatálya alá eső típusjóváhagyás tárgyát képező járművekkel kapcsolatos valamennyi szempontra vonatkozik.
(7)
Az 595/2009/EK rendelet 5. cikke szerint a Bizottságnak el kell fogadnia a hordozható mérőrendszereknek a használat közbeni tényleges kibocsátások ellenőrzésére, valamint a menetcikluson kívüli kibocsátások ellenőrzésére és korlátozására való használatának a végrehajtási intézkedéseit. Emiatt megfelelő határidőn belül meg kell határozni a menetcikluson kívüli kibocsátásokra mind a típusjóváhagyáskor, mind pedig a járművek tényleges használata közben a menetcikluson kívüli kibocsátások ellenőrzésére és korlátozására vonatkozó rendelkezéseket. A használatban lévő járművek megfelelősége tekintetében be kell vezetni a hordozható kibocsátásmérő rendszereket használó eljárást. Az e rendelettel bevezetett, hordozható kibocsátásmérő rendszereket használó eljárásokat értékelni kell, melynek alapján a Bizottságot fel kell hatalmazni a használat közbeni ellenőrzésre vonatkozó rendelkezések módosítására.
(8)
Az 595/2009/EK rendelet 5. cikke (4) bekezdésének d) pontja szerint előírásokat kell megállapítani a kibocsátáscsökkentő pótberendezések típusjóváhagyására, biztosítandó, hogy ezek megfelelően működjenek.
(9)
Az 595/2009/EK rendelet 5. cikke (4) bekezdésének d) pontja szerint előírásokat kell megállapítani a motorrendszerek tartósságának ellenőrzésére használatos romlási tényezők meghatározásához. Ezen túlmenően és a motorrendszerek próbapadi öregítési módszereire vonatkozó kutatás és fejlesztés eredményeitől függően a Bizottságot fel kell hatalmazni a romlási tényezők meghatározására vonatkozó rendelkezések módosítására.
(10)
Az 595/2009/EK rendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerint a kibocsátott részecskék számára vonatkozóan új határértékeket és vizsgálati eljárást kell bevezetni. A vizsgálati eljárásnak az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (a továbbiakban: ENSZ-EGB) légszennyezőrészecske-mérő program (Particulate Measurement Programme - PMP) eredményeire kell támaszkodnia.
(11)
Az 595/2009/EK rendelet 12. cikkének (2) bekezdése szerint bevezetésre kerülnek az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) a járművekben használt kompressziós gyújtású motorok gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátása, valamint járművekben használt, szikragyújtású földgáz- vagy PB-motorok gáznemű károsanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó egységes rendelkezésekről szóló, 49. számú előírása (3) 4B. mellékletében a világszinten harmonizált átmeneti menetciklusra (WHTC) és a világszinten harmonizált állandósult állapotú menetciklusra (WHSC) meghatározott határértékek.
(12)
A Bizottságnak értékelnie kell a több-beállítású motorokra vonatkozó külön intézkedések szükségességét, és felhatalmazást kell kapnia a rendelkezéseknek az említett értékelés eredményének megfelelő módosítására.
(13)
Ezért az 595/2009/EK rendeletet és a 2007/46/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(14)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az 595/2009/EK rendelet 4., 5., 6. és 12. cikkének végrehajtására határoz meg intézkedéseket.
Egyben módosítja az 595/2009/EK rendeletet és a 2007/46/EK irányelvet is.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
1. „motorrendszer”: a motor, a kibocsátáscsökkentő rendszer, valamint az elektronikus motorvezérlő egysége(k) és az erőátviteli rendszer vagy a jármű vezérlőegységei közötti kommunikációs interfész (hardver és üzenetek);
2. „tartampróba”: az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád romlási tényezőinek meghatározása tekintetében az öregítési ciklus és az összesített használati időszak;
3. „motorcsalád”: olyan motoroknak a gyártó által az I. melléklet 6. szakasza szerint kialakított csoportja, amelyek tervezésük folytán hasonló károsanyag-kibocsátási jellemzőkkel rendelkeznek;
4. „motortípus”: olyan motorok kategóriája, amelyek az I. melléklet 4. függelékében rögzített fő jellemzőik tekintetében nem különböznek egymástól;
5. „járműtípus a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az I. melléklet 4. függelékében rögzített fő motor- és járműjellemzők tekintetében nem különböznek egymástól;
6. „NOx-mentesítő rendszer”: olyan szelektív redukciós katalizátor, NOx-adszorber, passzív vagy aktív NOx-csapda, illetve minden más kipufogógáz-utókezelő rendszer, amelyet a nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátásának csökkentésére terveztek;
7. „kipufogógáz-utókezelő rendszer”: katalizátor (oxidációs, 3 utas vagy másféle), részecskecsapda, NOx-mentesítő rendszer, kombinált NOx-mentesítő részecskeszűrő vagy a motor után beépített más kibocsátáscsökkentő eszköz;
8. „fedélzeti diagnosztikai rendszer”: a jármű vagy motor fedélzetén található rendszer, mely képes az alábbiakra:
9. „minősített lerontott alkatrész vagy rendszer”: olyan alkatrész vagy rendszer, amelyet szándékosan lerontottak például gyorsított öregítéssel, illetve szabályozott módon manipulálással, és amelyet az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 9B. mellékletének 6.3.2. szakasza és e rendelet X. melléklete 3. függelékének 2.2. pontja rendelkezései szerint a jóváhagyó hatóság a motorrendszer fedélzeti diagnosztika működésének demonstrálására történő használathoz ilyenként elfogadott;
10. „motorvezérlő egység”: az elektronikus motorrendszer-vezérlő egység;
11. „diagnosztikai hibakód”: működési hibát azonosító vagy címkéző szám vagy alfanumerikus azonosító;
12. „hordozható kibocsátásmérő rendszer”: az e rendelet II. mellékletének 2. függelékében meghatározott követelményeknek megfelelő, hordozható kibocsátásmérő rendszer;
13. „hibajelző”: a riasztórendszer részét alkotó olyan kijelző, amely működési hiba esetén egyértelműen tájékoztatja a jármű vezetőjét;
14. „öregítési ciklus”: a tartampróba ideje alatt végrehajtandó jármű- vagy motorműködés (sebesség, terhelés, teljesítmény);
15. „kibocsátással kapcsolatos kritikus alkatrészek”: a következő, elsődlegesen kibocsátáscsökkentésre tervezett alkatrészek: minden kipufogógáz-utókezelő rendszer, elektronikus motorvezérlő egység és a kapcsolódó érzékelők és működtetők, valamint kipufogógáz-visszavezető rendszer, beleértve az összes kapcsolódó szűrőt, hűtőt, szabályozószelepet és csőrendszert;
16. „kibocsátással kapcsolatos kritikus karbantartás”: a kibocsátással kapcsolatos kritikus alkatrészeken elvégzendő karbantartás;
17. „kibocsátással kapcsolatos karbantartás”: az olyan karbantartás, mely érdemben befolyásolja a kibocsátást vagy amely a jármű rendes használata során valószínűleg befolyásolja a jármű vagy a motor kibocsátásromlását;
18. „utókezelő rendszer szerinti motorcsalád”: olyan motoroknak a gyártó által kialakított csoportja, amelyek megfelelnek egy motorcsalád definíciójának, de amelyeket ezen belül a hasonló kipufogógáz-utókezelő rendszerük alapján további csoportokba soroltak;
19. „Wobbe-index (alsó: Wl; vagy felső: Wu)”: az egységnyi térfogatú gáz megfelelő fűtőértékének és az azonos referenciaviszonyok mellett mért relatív sűrűsége négyzetgyökének hányadosa:
20. „λ-eltolódási tényező (a továbbiakban: Sλ)”: az a kifejezés, amely a motorvezérlő rendszer megkívánt flexibilitását írja le arra az esetre, ha a λ levegőfelesleg-arány megváltozik, a tiszta metántól különböző összetételű, gázzal működő motorok esetében, az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 6. mellékletének 4.1. szakaszában meghatározottak szerint;
21. „kibocsátással nem kapcsolatos karbantartás”: az olyan karbantartás, mely érdemben nem befolyásolja a kibocsátást vagy amely a jármű rendes használata során nem fejt ki tartós hatást a jármű vagy a motor kibocsátásromlására;
22. „fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsalád”: a gyártó által annak alapján csoportosított motorrendszerek, hogy a kibocsátással kapcsolatos működési hiba ellenőrzésére/diagnosztizálására szolgáló módszerek közösek;
23. „kiolvasó”: külső mérőberendezés, amely a fedélzeti diagnosztikai rendszerrel történő, e rendelet előírásai szerinti szabványosított külső kommunikációra szolgál;
24. „kibocsátáscsökkentési segédstratégia”: olyan kibocsátáscsökkentési stratégia, amely valamely konkrét cél érdekében és a környezeti és/vagy üzemállapotok valamely együttesére válaszként lép életbe, és kizárólag e feltételek fennállásának ideje alatt felváltja vagy módosítja a kibocsátáscsökkentési alapstratégiát;
25. „kibocsátáscsökkentési alapstratégia”: olyan kibocsátáscsökkentési stratégia, amely a motor teljes sebesség- és terheléstartományában mindenkor kifejti hatását, ha egy kibocsátáscsökkentési segédstratégia nem lép életbe;
26. „használat közbeni működési arány”: azon feltételek előfordulási száma, melyek fennállása esetén valamely ellenőrző rutinnak vagy azok csoportjának jeleznie kellett volna valamely működési hibát, elosztva az adott ellenőrző rutin vagy ellenőrzőrutin-csoportok tekintetében jelentőséggel bíró menetciklusok számával;
27. „motorindítás”: a gyújtás bekapcsolásából, a motor kézi megforgatásából és az égés beindulásából álló folyamat, mely akkor fejeződik be, amikor a motor sebessége eléri a rendes, bemelegedett alapjárati fordulatszám alatti 150 min-1 értéket;
28. „működési ciklus”: olyan ciklus, amely a következőkből áll: a motor indítása, (a motor) üzemelési szakasza, a motor leállítása, és a következő motorindításig eltelt idő, miközben a fedélzeti diagnosztika egy adott ellenőrző rutinja végig lefut, észleli az esetleges működési hibát, ha van;
29. „kibocsátási küszöbértékek alapján történő ellenőrzés”: olyan működési hiba figyelése, amely a diagnosztikai küszöbértékek túllépéséhez vezet, és amely ellenőrzés a következők egyikéből vagy mindkettőből áll:
30. „működés-ellenőrzés”: alkatrészek vagy rendszerek működési hibájának a kibocsátási küszöbértékekkel összefüggésben nem lévő funkciók és paraméterek ellenőrzéséből álló figyelése annak ellenőrzése céljából, hogy azok a megfelelő tartományban működnek-e;
31. „racionalitási hiba”: olyan működési hiba, melynél egy adott érzékelőtől vagy alkatrésztől jövő jel eltér a vezérlő rendszerben lévő más érzékelőktől vagy alkatrészektől jövő jelek alapján elvárttól, ideértve azokat az eseteket is, amikor az összes mért jel és alkatrész-kimeneti jel önmagában az adott érzékelő vagy alkatrész szokásos működéséhez tartozó tartományban van, és amikor önmagában egyetlen érzékelő vagy alkatrész sem jelez működési hibát;
32. „teljes kiesés ellenőrzése”: olyan működési hiba kimutatását célzó ellenőrzés, amely egy rendszer működésének teljes kieséséhez vezet;
33. „működési hiba”: a motorrendszer - ideértve a fedélzeti diagnosztikai rendszert is - olyan meghibásodása vagy funkciócsökkenése, amely miatt ésszerűen várható a motorrendszerből kibocsátott, az ezen előírás hatálya alá eső káros anyagok kibocsátásának növekedése vagy a fedélzeti diagnosztikai rendszer hatékonyságának csökkenése;
34. „általános nevező”: egy olyan számláló, amely azt méri, hogy a jármű hányszor működött az általános körülményekre figyelemmel;
35. „gyújtási ciklusok számlálója”: a járműben lezajlott motorindítások számát mutató számláló;
36. „menetciklus”: olyan ciklus, amely a következőkből áll: a motor indítása, (a jármű) üzemelési szakasza, a motor leállítása, és a következő motorindításig eltelt idő;
37. „ellenőrző rutinok csoportja”: a kibocsátáscsökkentő fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsalád használat közbeni működése értékelésének céljaira a kibocsátáscsökkentő rendszer helyes működésének meghatározására használt fedélzeti diagnosztikai rutinok együttese;
38. „hasznos teljesítmény”: próbapadon a forgattyústengely vagy annak megfelelője végén adott motorsebességnél vagy fordulatszámnál a XIV. melléklet szerinti segédberendezésekkel mérhető és a referencia légköri viszonyok mellett meghatározott teljesítmény;
39. „legnagyobb hasznos teljesítmény”: a motor teljes terhelés mellett mért, legnagyobb hasznos teljesítménye;
40. „zárt részecskeszűrő (dízel)”: olyan dízel részecskeszűrő, melyben a kipufogógáznak a szilárd anyagokat kiszűrő kerámiafalon kell áthaladnia;
41. „folyamatos regeneráció”: a kipufogógáz-utókezelő rendszer regenerálása, amely vagy folyamatosan történik, vagy amelyre minden, világszinten harmonizált átmeneti menetciklusra (WHTC) vonatkozó melegindítási vizsgálat alatt legalább egyszer sor kerül.
3. cikk
A típusjóváhagyásra vonatkozó előírások
(1) Valamely motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának, a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében jóváhagyott jármű EK-típusjóváhagyásának vagy jármű kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártónak az I. melléklet rendelkezéseinek megfelelően demonstrálnia kell, hogy járműveken vagy motorrendszereken elvégezték a vizsgálatokat és megfelelnek a III-VIII., a X., XIII. és XIV. mellékletben meghatározott követelményeknek A gyártónak továbbá biztosítania kell azt is, hogy a jármű megfeleljen a referencia-tüzelőanyagok IX. mellékletben ismertetett specifikációinak.
(2) A kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez, vagy valamely jármű kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásához a gyártónak biztosítania kell az I. melléklet 4. szakaszában meghatározott beépítési előírások betartását.
(3) A kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében e rendelet alapján jóváhagyott, 2 380 kg feletti, de 2 610 kg referenciatömeget meg nem haladó jármű EK-típusjóváhagyása kiterjesztésének megszerzéséhez a gyártónak teljesítenie kell a VIII. melléklet 1. függelékében meghatározott követelményeket.
(4) A X. melléklet 2.4.1. pontjában és a XIII. melléklet 2.1. pontjában meghatározott, az alternatív jóváhagyásra vonatkozó rendelkezések nem alkalmazandók a motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának céljaira.
(5) Az olyan motorrendszereket és tervezési elemeket, amelyek hatással lehetnek a gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátásra, úgy kell megtervezni, legyártani, összeszerelni és beépíteni, hogy a motor - rendeltetésszerű használata esetén -, megfeleljen az 595/2009/EK rendelet és e rendelet rendelkezéseinek. A gyártónak továbbá biztosítania kell azt is, hogy a jármű megfeleljen a 14. cikkben és e rendelet VI. mellékletében ismertetett menetcikluson kívüli kibocsátási követelményeknek.
(6) Motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyásának vagy a jármű kibocsátások és járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében történő EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártónak biztosítania kell a tüzelőanyag tekintetében általános jóváhagyás szerinti tüzelőanyag-tartományra, illetve szikragyújtású földgáz- vagy PB-motorok esetében a tüzelőanyag tekintetében korlátozott, az I. melléklet 1. szakaszában meghatározott jóváhagyás szerinti tüzelőanyag-tartományra vonatkozó követelményeknek való megfelelést.
(7) Szikragyújtású benzin- vagy etanolmotor (E85) EK-típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó biztosítja, hogy a és a szikragyújtású benzin- vagy etanolmotorral (E85) felszerelt járművek tüzelőanyagtartályának töltőelemeire vonatkozó, az I. melléklet 4.3. pontjában foglalt különös követelmények teljesülnek.
(8) Az EK-típusjóváhagyás megszerzéséhez a gyártó biztosítja, hogy az elektronikus rendszerek biztonságára vonatkozó, a X. melléklet 2.1. pontjában foglalt különös követelmények teljesülnek.
(9) A gyártónak olyan műszaki megoldásokat kell alkalmaznia, amelyek biztosítják a kipufogócsőből származó kibocsátások hatékony korlátozását, e rendeletnek megfelelően, a jármű hasznos élettartama alatt és szokásos használati körülmények között. Ezek közé tartozik a kibocsátáscsökkentő rendszerekben használt tömlők és csatlakozók biztonsága is, amelyeket úgy kell kialakítani, hogy megfeleljenek az eredetileg tervezési célnak.
(10) A gyártó biztosítja, hogy az e rendeletben meghatározott vizsgálati feltételek között végzett kibocsátásmérés eredményei megfeleljenek a vonatkozó határértékeknek.
(11) A gyártónak meg kell határoznia azokat a romlási tényezőket, amelyek annak demonstrálására szolgálnak, hogy a motorcsalád vagy az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád gáznemű és szilárd kibocsátása az 595/2009/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, szokásos hasznos élettartam alatt mindvégig megfelel az említett rendelet I. mellékletében meghatározott kibocsátási határértékeknek.
E rendelet VII. melléklete tartalmazza azokat az eljárásokat, amelyekkel demonstrálható a motorrendszer vagy az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád szokásos hasznos élettartam alatti megfelelősége.
(12) A IV. mellékletben ismertetett vizsgálatnak alávetett szikragyújtású motorok esetében a normál üresjárati fordulatszámon a kipufogógáz legnagyobb megengedett szén-monoxid-tartalma az, amit a járműgyártó megad. A legnagyobb megengedett szén-monoxid-tartalom azonban nem haladhatja meg a 0,3 térfogatszázalékot.
Nagyobb üresjárati fordulatszámon a szén-monoxidnak a kipufogógáz térfogatára vonatkoztatott mennyisége nem haladhatja meg a 0,2 térfogatszázalékot akkor, amikor a fordulatszám legalább 2 000 min-1 és a lambda 1 ± 0,03 vagy a gyártó specifikációi szerinti.
(13) Zárt forgattyúház esetében a gyártó biztosítja, hogy az V. mellékletben ismertetett vizsgálatsorozat esetében a motor forgattyúházának szellőztető rendszere ne engedjen gázt a levegőbe. Ha a forgattyúház nyitott, a kibocsátásokat meg kell mérni és az V. mellékletben meghatározott rendelkezéseket követve hozzá kell adni a kipufogócsőből származó kibocsátásokhoz.
(14) Típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártóknak be kell mutatniuk a jóváhagyó hatóságnak az azt igazoló információkat, hogy az NOx-mentesítő rendszerek képesek kibocsátás-szabályozó feladatukat ellátni valamennyi, az Európai Unió területén szokásosan előforduló üzemi feltétel mellett, beleértve az alacsony hőmérséklet melletti műdödést is.
Ezenkívül a gyártónak információkat kell adnia a jóváhagyó hatóságnak a kipufogógáz-visszavezető rendszer működési stratégiájáról, beleértve az alacsony környezeti hőmérsékleteken való működését is.
Ezeknek az információknak tartalmazniuk kell a kibocsátásokra gyakorolt hatások leírását a rendszer alacsony környezeti hőmérsékleten történő üzemeltetése esetére is.
(15) Az 595/2009/EK rendelet I. mellékletében meghatározott részecskeszám vizsgálatára szolgáló vizsgálati eljárások, a több beállítású motorokra vonatkozó valamennyi szükséges külön rendelkezés és a rendelet 6. cikkének végrehajtását célzó rendelkezések elfogadását követően járművek és motorok típusjóváhagyását kizárólag az említett rendelet és e rendelet alapján kell végezni.
4. cikk
Fedélzeti diagnosztika
(1) A gyártók biztosítják, hogy az összes motorrendszer és jármű el legyen látva fedélzeti diagnosztikai rendszerrel.
(2) A fedélzeti diagnosztikai rendszereket a X. mellékletnek megfelelően kell kialakítani, legyártani és a járműbe beépíteni, hogy képesek legyenek a jármű teljes élettartama alatt az említett mellékletben meghatározott funkciócsökkenések vagy működési hibák típusainak felismerésére, rögzítésére és közlésére.
(3) A gyártó biztosítja, hogy a fedélzeti diagnosztikai rendszer az Unióban tapasztalt minden szokásos és ésszerűen feltételezhető vezetési körülmény mellett megfeleljen a X. mellékletben előírt követelményeknek, ideértve a használat közbeni működésre vonatkozó fedélzeti diagnosztikai követelményeket.
(4) A X. melléklet szerinti hibás alkatrésszel történő tesztelés során a fedélzeti diagnosztikai rendszer hibajelzőjének a mellékletnek megfelelően be kell kapcsolnia. A fedélzeti diagnosztikai rendszer hibajelzője a X. mellékletben megadott fedélzeti diagnosztikai küszöbértékek alatti kibocsátások esetén is bekapcsolhat.
(5) A gyártó biztosítja a fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládok használat közbeni működésére vonatkozó, a X. mellékletben foglalt rendelkezések betartását.
(6) A használat közbeni teljesítménnyel kapcsolatos fedélzeti diagnosztikai adatokat el kell tárolni és a fedélzeti diagnosztikai rendszer titkosítás nélküli, szabványos fedélzeti diagnosztikai kommunikációs protokollja révén kell elérhetővé tenné, a X. melléklet rendelkezéseinek megfelelően.
(7) A gyártó választása szerint az 595/2009/EK rendelet 8. cikkének (1) és (2) bekezdésében meghatározott időpontokat követő 3 éves időszakban a fedélzeti diagnosztikai rendszerek megfelelhetnek az e rendelet X. mellékletében megadott és e bekezdésre hivatkozó, alternatív rendelkezéseknek.
(8) A gyártó az új jármű- vagy motortípusok tekintetében 2014. szeptember 1-jéig, illetve az Unió területén értékesített, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett valamennyi új jármű tekintetében 2015. szeptember 1-jéig a X. melléklet 2.3.3.3. pontja szerint alternatív előírásokat is alkalmazhat a dízel részecskeszűrők teljesítményének figyelésére.
5. cikk
EK-típusjóváhagyási kérelem motorrendszerre, illetve motorcsaládra, mint önálló műszaki egységre
(1) A gyártó nyújtja be a jóváhagyó hatósághoz a motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet.
(2) Az (1) bekezdésben említett kérelmet az I. melléklet 4. függelékében mintaként szereplő adatközlő lapnak megfelelően kell összeállítani. Erre a célra az említett függelék 1. részét kell használni.
(3) A gyártónak a kérelemmel együtt dokumentációcsomagot is be kell adnia, amely teljes körűen ismerteti a kibocsátást befolyásoló tervezési elemeket, a motorrendszer kibocsátáscsökkentési stratégiáját, valamint azokat az eszközöket, melyekkel a motorrendszer a kibocsátásra hatást gyakorló kimeneti változókat szabályozza - függetlenül arról, hogy közvetlen vagy közvetett szabályozásról van-e szó -, és teljes körűen ismerteti a XIII. melléklet 4. és 5. szakaszában előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomag az I. melléklet 8. szakaszában meghatározott adatokat tartalmazó, következő részekből áll:
a)
a hivatalos dokumentációcsomag, mely a jóváhagyó hatóságnál marad. A hivatalos dokumentációcsomagot az érdekelt feleknek kérésre ki lehet adni;
b)
egy részletes dokumentációcsomag, melyet bizalmasan kezelnek. A részletes dokumentációcsomagot őrizheti a jóváhagyó hatóság vagy a jóváhagyó hatóság döntése alapján a gyártó, de betekintésre rendelkezésre kell bocsátani a jóváhagyás alkalmával vagy a jóváhagyás érvényességi ideje során bármikor. Amennyiben a dokumentációcsomagot a gyártó őrzi, a jóváhagyó hatóság megteszi az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy jóváhagyás után a dokumentációt ne változtassák meg.
(4) A (3) bekezdésben említett információkon túl a gyártó benyújtja a következő információkat:
a)
szikragyújtású motorok esetében a gyártó nyilatkozata a gyújtáshibáknak arról a legkisebb számáról az összes gyújtási esemény százalékában, amelyek - ha az a III. mellékletében leírt kibocsátásmérésnél a vizsgálat kezdetétől fogva előfordulnak - a X. mellékletben megadott kibocsátási határértékek túllépését okozhatják, vagy pedig a kipufogórendszer katalizátorának vagy katalizátorainak visszafordíthatatlan károsodáshoz vezető túlhevülését okozhatják;
b)
a kibocsátáscsökkentő számítógép(ek) manipulálásának és beállításai megváltoztatásának megakadályozására tett intézkedések ismertetése, ideértve a frissítési lehetőséget, amely a gyártó által jóváhagyott programot vagy kalibrációt használja;
c)
a fedélzeti diagnosztikai rendszer dokumentációja, a X. melléklet 5. szakaszában megadott követelményeknek megfelelően;
d)
a fedélzeti diagnosztikával kapcsolatos információk, a fedélzeti diagnosztikához és a javítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférés céljára, e rendelet követelményeinek megfelelően;
e)
a menetcikluson kívüli kibocsátások megfelelőségére vonatkozató nyilatkozat, a 14. cikk és a VI. melléklet 9. szakasza követelményeinek megfelelően;
f)
a fedélzeti diagnosztika használat közbeni megfelelőségére vonatkozó nyilatkozat, a X. melléklet 6. szakasza követelményeinek megfelelően;
g)
a fedélzeti diagnosztikai és a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó követelményeknek való megfelelésre vonatkozó nyilatkozat;
h)
a használatban lévő járművek II. melléklet 2.4. pontja szerinti vizsgálatának kezdeti terve;
i)
adott esetben más típusjóváhagyások másolatai, olyan megfelelő adatokkal, melyek lehetővé teszik a jóváhagyás kiterjesztését és a romlási tényezők meghatározását.
(5) A gyártó benyújtja a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálathoz a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő motor vagy adott esetben alapmotor egy példányát.
(6) Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a szenynyezéscsökkentő rendszert.
6. cikk
Motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási rendelkezések
(1) Ha az összes vonatkozó követelmény teljesül, a jóváhagyó hatóság megadja a motorrendszerre vagy motorcsaládra mint önálló műszaki egységre az EK-típusjóváhagyást és a 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében meghatározott számozási rendszerrel összhangban típus-jóváhagyási számot ad ki.
A 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében foglalt rendelkezéseket is figyelembe véve a típus-jóváhagyási szám 3. részét az e rendelet I. mellékletének 9. függeléke szerint kell meghatározni.
A jóváhagyó hatóság nem adhatja ugyanazt a számot egy másik motortípusnak.
(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 5. függelékében megadott minta felhasználásával állítja ki az EK-típusbizonyítványt.
7. cikk
A kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű EK-típusjóváhagyása iránti kérelem
(1) A gyártó nyújtja be a jóváhagyó hatósághoz a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű EK-típusjóváhagyása iránti kérelmet.
(2) Az (1) bekezdésben említett kérelmet az I. melléklet 4. függelékének 2. részében mintaként szereplő adatközlő lapoknak megfelelően kell összeállítani. A kérelemhez mellékelni kell a motorrendszer vagy motorcsalád mint önálló műszaki egység 6. cikk követelményeinek megfelelően kiadott EK-típusbizonyítványának másolatát.
(3) A gyártónak egy dokumentációcsomagot is be kell adnia, mely teljes körűen ismerteti a jármű fedélzetén található és a XIII. mellékletben előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomagot az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően kell elkészíteni.
(4) A (3) bekezdésben említett információkon túl a gyártó benyújtja a következő információkat:
a)
az e rendelet hatálya alá tartozó járművezérlő egységek manipulálásának és beállításai megváltoztatásának megakadályozására tett intézkedések ismertetése, ideértve a frissítési lehetőséget, amely a gyártó által jóváhagyott programot vagy kalibrációt használja;
b)
a jármű fedélzetén lévő fedélzeti diagnosztikai alkatrészek ismertetése, a X. melléklet 5. szakaszában megadott követelményeknek megfelelően;
c)
a jármű fedélzetén lévő fedélzeti diagnosztikai alkatrészekkel kapcsolatos, a fedélzeti diagnosztikai és a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés céljait szolgáló információk;
d)
a fedélzeti diagnosztikai és a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó követelményeknek való megfelelésre vonatkozó nyilatkozat;
e)
Szükség szerint más típusjóváhagyások másolatai a vonatkozó adatokkal, a jóváhagyások kiterjesztésének lehetővé tétele érdekében.
(5) Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a sszenynyezéscsökkentő rendszert.
8. cikk
A kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk tekintetében jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű EK-típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási rendelkezések
(1) Ha az összes vonatkozó előírás teljesült, a jóváhagyó hatóság megadja a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetősége tekintetében jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű EK-típusjóváhagyását és a 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében meghatározott számozási rendszerrel összhangban kiad egy típus-jóváhagyási számot.
A 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében foglalt rendelkezéseket is figyelembe véve a típus-jóváhagyási szám 3. részét az e rendelet I. mellékletének 9. függeléke szerint kell meghatározni.
A jóváhagyó hatóság nem adhatja ugyanazt a számot egy másik járműtípusnak.
(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 6. függelékében megadott minta felhasználásával állítja ki az EK-típusbizonyítványt.
9. cikk
Jármű EK-típusjóváhagyási kérelme a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetősége tekintetében
(1) A gyártó nyújtja be a jóváhagyó hatósághoz a járműnek a kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetősége tekintetében történő EK-típusjóváhagyása iránti kérelmét.
(2) Az (1) bekezdésben említett kérelmet az I. melléklet 4. függelékében mintaként szereplő adatközlő lapoknak megfelelően kell összeállítani. Erre a célra e függelék 1. és 2. része alkalmazandó.
(3) A gyártónak dokumentációcsomagot is be kell adnia, amely teljes körűen ismerteti a kibocsátást befolyásoló tervezési elemeket, a motorrendszer kibocsátáscsökkentési stratégiáját, valamint azokat az eszközöket, melyekkel a motorrendszer a kibocsátásra hatást gyakorló kimeneti változókat szabályozza - függetlenül arról, hogy közvetlen vagy közvetett szabályozásról van-e szó -, és teljes körűen ismerteti a XIII. mellékletben előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomagot az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően kell elkészíteni.
(4) A (3) bekezdésben említett információkon túl a gyártó benyújtja az 5. cikk (4) bekezdésének a)-i) pontjában, valamint a 7. cikk (4) bekezdésének a)-e) pontjában előírt információkat.
(5) A gyártó benyújtja a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálathoz a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő motor egy példányát.
(6) Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a szenynyezéscsökkentő rendszert.
10. cikk
Járművek kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetősége tekintetében történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási rendelkezések
(1) Ha az összes vonatkozó előírás teljesült, a jóváhagyó hatóság megadja a jármű kibocsátások és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetősége tekintetében történő EK-típusjóváhagyását és a 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében meghatározott számozási rendszerrel összhangban kiad egy típus-jóváhagyási számot.
A 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében foglalt rendelkezéseket is figyelembe véve a típus-jóváhagyási szám 3. részét az e rendelet I. mellékletének 9. függeléke szerint kell meghatározni.
A jóváhagyó hatóság nem adhatja ugyanazt a számot egy másik járműtípusnak.
(2) Az EK-típusjóváhagyásnak az (1) bekezdés szerinti megadásakor a jóváhagyó hatóság az I. melléklet 7. függelékében megadott minta felhasználásával állítja ki az EK-típusbizonyítványt.
11. cikk
A gyártás megfelelősége
(1) A gyártás megfelelőségének biztosítása érdekében hozott intézkedéseknek meg kell felelniük a 2007/46/EK irányelv 12. cikkében foglalt rendelkezéseknek.
(2) A gyártás megfelelőségét adott esetben az I. melléklet 5., 6. és 7. függelékében meghatározott típusbizonyítványban szereplő leírás alapján kell ellenőrizni.
(3) A gyártásmegfelelőséget az I. melléklet 7. szakaszában foglalt vonatkozó egyedi rendelkezések, valamint az említett melléklet 1., 2. és 3. függelékében foglalt vonatkozó statisztikai módszerek alapján kell értékelni.
12. cikk
Használatban lévő járművek megfelelősége
(1) A 2007/46/EK irányelv 12. cikke szerint intézkedéseket kell hozni az e rendelet vagy a 2005/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) értelmében típusjóváhagyással rendelkező járművek vagy motorrendszerek használat közbeni megfelelőségének biztosítására, az e rendelet értelmében típusjóváhagyással rendelkező járművek vagy motorrendszerek esetében e rendelet II. mellékletének, a 2005/55/EK irányelv értelmében típusjóváhagyással rendelkező járművek vagy motorrendszerek esetében pedig e rendelet XII. mellékletének előírásait betartva.
(2) A gyártó olyan műszaki intézkedéseket tesz, hogy azok biztosítsák a kipufogócsőből származó károsanyag-kibocsátás hatékony korlátozását, a motor hasznos élettartama alatt, szokásos használati körülmények között. A rendelet rendelkezéseinek való megfelelés ellenőrzése a járműbe beépített motorrendszer hasznos élettartama alatt szokásos használati körülmények között a rendelet II. mellékletében meghatározottak szerint történik.
(3) A gyártó a típusjóváhagyáskor benyújtott kezdeti terv szerint jelenti az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságnak a használatban lévő járművek vizsgálatának eredményeit. A kezdeti tervtől való bármely eltérést jóváhagyó hatóság számára hitelt érdemlően indokolni kell.
(4) Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság nem fogadja el a gyártónak a II. melléklet 10. szakasza szerinti jelentését, vagy bizonyított, hogy a használatban lévő jármű/motor megfelelősége nem kielégítő, a hatóság utasíthatja a gyártót, hogy igazolás céljából végezzen vizsgálatot. A jóváhagyó hatóság megvizsgálja a gyártó által benyújtott igazoló vizsgálati jegyzőkönyvet.
(5) Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a II. mellékletben foglalt kritériumoknak megfelelően vagy a használatban lévő járművek valamely tagállam által végzett vizsgálata alapján nem fogadja el a használatban lévő járművek vizsgálata vagy az igazoló vizsgálat eredményeit, előírja a gyártó számára a meg nem felelés orvoslására javítási terv benyújtását, a II. melléklet 13. cikkének vagy 9. szakaszának megfelelően.
(6) Bármelyik tagállam elvégezheti a II. mellékletben foglalt, a használatban lévő járművek megfelelésének ellenőrzésére szolgáló eljáráson alapuló, saját felügyeleti vizsgálatát, és jelentést készíthet arról. A beszerzésre, karbantartásra és a gyártó e tevékenységekben való részvételére vonatkozó információkat fel kell jegyezni. Valamely jóváhagyó hatóság kérésére az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megadja a típusjóváhagyásra vonatkozó, a II. mellékletben foglalt eljárás szerinti vizsgálat lehetővé tételéhez szükséges információkat.
(7) Ha egy tagállam megállapította, hogy egy motor- vagy járműtípus nem felel meg az e cikk és a II. melléklet alapján alkalmazandó követelményeknek, a 2007/46/EK irányelv 30. cikke (3) bekezdésének követelményeivel összhangban azt saját jóváhagyó hatóságán keresztül haladéktalanul közölnie kell azzal a jóváhagyó hatósággal, amely az eredeti típusjóváhagyást megadta.
Az értesítés után és a 2007/46/EK irányelv 30. cikkének (6) bekezdése szerint az eredeti típusjóváhagyást kiadó tagállam jóváhagyó hatósága haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, hogy a motor- vagy járműtípus nem felel meg e rendelkezések előírásainak.
(8) A (7) bekezdésben említett értesítést követően, valamint azokban az esetekben, amikor használatban lévő járműveken végzett korábbi megfelelőségi vizsgálatok a megfelelést igazolták, az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság kötelezheti a gyártót, hogy a nem megfelelő járművet bejelentő tagállam szakértőivel való konzultációt követően végezzen további igazoló vizsgálatokat.
Ha ilyen vizsgálati adatok nem állnak rendelkezésre, a gyártó a (7) bekezdésben említett értesítés kézhezvételét követő 60 munkanapon belül a 13. cikk szerint javítási tervet nyújt be az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságnak, vagy pedig használatban lévő ugyanolyan járművön további megfelelőségi vizsgálatokat végez annak ellenőrzésére, hogy a motor- vagy járműtípus nem teljesíti a követelményeket. Abban az esetben, ha a gyártó az illetékes jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon demonstrálni tudja, hogy a további vizsgálatok elvégzéséhez hosszabb idő szükséges, a határidőt meg kell hosszabbítani.
(9) A nem megfelelő motor- vagy járműtípust a (7) bekezdés szerint jelentő tagállam szakértőit meg kell hívni a (8) bekezdésben említett, használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatokon való részvételre. Ezen túlmenően a vizsgálatok eredményeit jelenti kell ennek a tagállamnak és a jóváhagyó hatóságoknak.
Ha a használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatok vagy igazoló vizsgálatok igazolják a motor- vagy járműtípus nem megfelelését, a jóváhagyó hatóság kötelezi a gyártót a meg nem felelés orvoslására javítási terv benyújtására. A javítási tervnek meg kell felelnie a 13. cikknek és a II. melléklet 9. szakaszának.
Ha a használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatok vagy igazoló vizsgálatok a megfelelést bizonyítják, a gyártó benyújtja a jelentést az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságnak. A jelentést az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság nyújtja be a nem megfelelő járműtípust bejelentő tagállamnak és a jóváhagyó hatóságoknak. Eknnek a vizsgálati eredményeket a II. melléklet 10. szakasza szerint kell tartalmaznia.
(10) Az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság folyamatosan tájékoztatja a gyártóval folyó tárgyalások, az igazoló vizsgálatok és a javítás állásáról és eredményéről azt a tagállamot, amely megállapította, hogy a motor- vagy járműtípus nem felel meg a vonatkozó követelményeknek.
13. cikk
Javítás
(1) A jóváhagyó hatóság kérésére és a használatban lévő járművek 12. cikk szerinti vizsgálatát követően a gyártó a jóváhagyó hatóság általi értesítés kézhezvételét követő legkésőbb 60 napon belül benyújtja a javítási tervet jóváhagyásra az említett hatósághoz. Abban az esetben, ha a gyártó az illetékes jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon demonstrálni tudja, hogy hosszabb időre van szüksége a megfelelés hiányának a javítási terv benyújtásához szükséges kivizsgálásához, a határidő meghosszabbítható.
(2) A javítást az adott motorcsaládba vagy fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládba tartozó valamennyi használatban lévő motorra alkalmazni kell, és ki kell terjeszteni azokra a motorcsaládokra vagy fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládra, melyet a hiba valószínűleg érint. A gyártónak kell értékelnie a típus-jóváhagyási dokumentumok módosításának szükségességét és az eredményeket jelentenie kell a jóváhagyó hatóságnak.
(3) A jóváhagyó hatóságnak konzultálnia kell a gyártóval annak érdekében, hogy biztosítsa a javítási tervre és a terv végrehajtására vonatkozó megállapodást. Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy nem lehet megállapodást elérni, akkor meg kell indítani a 2007/46/EK irányelv 30. cikkének (1) és (5) bekezdésében írt eljárást.
(4) A jóváhagyó hatóság a gyártótól által küldött javítási terv kézhezvételétől számított 30 munkanapon belül jóváhagyja vagy elutasítja. A jóváhagyó hatóság ugyanilyen határidőn belül értesíti a gyártót és az összes tagállamot a javítási terv jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó határozatáról.
(5) A jóváhagyott javítási terv végrehajtásáért a gyártó felelős.
(6) A gyártó nyilvántartást vezet minden visszahívott és javított, illetve módosított motorrendszerről vagy járműről, valamint a javítást végző műhelyről. A jóváhagyó hatóság számára a gyártónak a javítási terv végrehajtása alatt és végrehajtás végétől számított öt éven keresztül kérésre betekintést kell biztosítania a nyilvántartásba.
(7) A (6) bekezdésben említett bármely javítást vagy módosítást a gyártó által a motor vagy jármű tulajdonosának átadott tanúsítványban kell rögzíteni.
14. cikk
A menetcikluson kívüli kibocsátásokra vonatkozó követelmények
(1) A gyártó e rendeletnek és az 595/2009/EK rendelet 4. cikkének megfelelően megtesz minden intézkedést annak biztosítására, hogy a jármű hasznos élettartama alatt és szokásos használati körülmények között a kipufogócsőből származó kibocsátásokat hatékonyan korlátozzák.
Ezeknek az intézkedéseknek a következőket kell figyelembe venniük:
a)
az általános követelmények, ideértve a konkrét előírások és a hatástalanító stratégiák tilalmát;
b)
kipufogócsőből származó kibocsátásoknak a jármű várható üzemállapotai szerinti és az esetlegesen előforduló környezetifeltétel-tartományban történő hatékony korlátozására vonatkozó követelmények;
c)
a menetcikluson kívüli kibocsátásoknak a típusjóváhagyáskor történő laboratóriumi vizsgálatára vonatkozó követelmények;
d)
a használatban lévő járművek menetcikluson kívüli kibocsátásának vizsgálatára vonatkozó, e rendeletben előírt minden további követelmény;
e)
a gyártóra a menetcikluson kívüli kibocsátások korlátozása tekintetében vonatkozó követelményeknek való megfelelési nyilatkozat adása tekintetében vonatkozó követelmény.
(2) A gyártónak teljesítenie kell a VI. mellékletben meghatározott különös követelményeket, a kapcsolódó vizsgálati eljárásokkal együtt.
(3) A menetcikluson kívüli kibocsátásokra vonatkozó minden további, az (1) bekezdés d) pontjában említett követelmény a II. mellékletben meghatározott, a hordozható kibocsátásmérő rendszerekre vonatkozó eljárások értékelését követően kerül sor. Az értékelésnek 2014. december 31-ig kell befejeződnie.
15. cikk
Kibocsátáscsökkentő berendezések
(1) A gyártónak biztosítani kell, hogy az 595/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó EK-típusjóváhagyással rendelkező motorrendszerekbe vagy járművekbe beépítendő kibocsátáscsökkentő pótberendezések rendelkezzenek önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyással, a 16. és 17. cikk követelményeinek megfelelően.
E rendelet alkalmazásában az NOx-mentesítő berendezések és a részecskecsapdák kibocsátáscsökkentő berendezésnek minősülnek.
(2) Az I. melléklet 4. függelékének 3.2.12. pontjában megadott típusú és a vonatkozó típusbizonyítványban szereplő járműbe való beépítésre szánt eredeti kibocsátáscsökkentő pótberendezéseknek nem kell megfelelniük a XI. melléklet összes előírásának, feltéve, hogy eleget tesznek az említett melléklet 2.1., 2.2. és 2.3. pontja előírásainak.
(3) A gyártónak gondoskodnia kell arról, hogy az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezéseken fel legyenek tüntetve az azonosító jelölések.
(4) A (3) bekezdésben említett azonosító jelölések a következőket tartalmazzák:
a)
a jármű vagy motor gyártójának neve vagy védjegye;
b)
az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés gyártmánya és termékazonosító száma, ahogy az az I. melléklet 4. függelékének 3.2.12.2. pontjában említett információkban szerepel.
(5) A kibocsátáscsökkentő pótberendezések 595/2009/EK rendelet és e rendelet szerinti típusjóváhagyását csak az e rendelet XI. mellékletben említett egyedi vizsgálati előírások bevezetése után kell elvégezni.
16. cikk
Kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó kérelem
(1) A gyártó benyújtja a jóváhagyó hatósághoz a kibocsátáscsökkentő pótberendezés egy típusának önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó kérelmét.
(2) A kérelmet a XI. melléklet 1. függelékében mintaként szereplő adatközlő lapnak megfelelően kell összeállítani.
(3) A gyártó benyújtja a fedélzeti diagnosztikai és a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó követelményeknek való megfelelésre vonatkozó nyilatkozatot.
(4) A gyártó a típus-jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálatnak a következőket nyújtja be:
a)
az e rendelet szerint jóváhagyott, új eredeti kibocsátáscsökkentő berendezéssel felszerelt motorrendszer(ek);
b)
a kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának egy mintapéldánya;
c)
a kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának egy további mintapéldánya, ha a kibocsátáscsökkentő pótberendezést fedélzeti diagnosztikai rendszerrel ellátott járműbe tervezik beépíteni.
(5) A (4) bekezdés a) pontjának céljaira a vizsgálandó motorokat a jóváhagyó hatósággal egyeztetve a kérelmező választja ki.
A vizsgálati feltételeknek meg kell felelniük az ENSZ-EGB 49. sz. előírása 4B. mellékletének 6. szakaszában előírt követelményeknek.
A vizsgált motoroknak meg kell felelniük a következő követelményeknek:
a)
nem lehetnek hibák a kibocsátáscsökkentő rendszerben;
b)
minden hibásan működő vagy túlzott mértékben elhasználódott, kibocsátással kapcsolatos eredeti alkatrészt meg kell javítani vagy ki kell cserélni;
c)
a vizsgált motort a kibocsátásmérés előtt a gyártó specifikációinak megfelelően be kell állítani és be kell szabályozni.
(6) A (4) bekezdés b) és c) pontja esetében a mintapéldányon egyértelműen és eltávolíthatatlanul fel kell tüntetni a kérelmező kereskedelmi nevét vagy védjegyét, és a kereskedelmi megnevezést.
(7) A (4) bekezdés c) pontja céljaira a mintapéldánynak minősített lerontott alkatrésznek kell lennie.
17. cikk
Kibocsátáscsökkentő pótberendezés önálló műszaki egységként történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási rendelkezések
(1) Ha az összes vonatkozó követelmény teljesül, a jóváhagyó hatóság megadja a kibocsátáscsökkentő pótberendezésre mint önálló műszaki egységre az EK-típusjóváhagyást és a 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében meghatározott számozási rendszerrel összhangban típus-jóváhagyási számot ad ki.
A jóváhagyó hatóság nem adhatja ugyanazt a számot a kibocsátáscsökkentő pótberendezés másik típusának.
Ugyanaz a típus-jóváhagyási szám vonatkozhat a kibocsátáscsökkentő pótberendezés adott típusának több különböző járműtípuson vagy motortípuson való használatára is.
(2) Az (1) bekezdés esetében a jóváhagyó hatóság a XI. melléklet 2. függelékében megadott minta szerint állítja ki az EK-típusbizonyítványt.
(3) Ha a gyártó demonstrálni tudja a jóváhagyó hatóság felé, hogy a kibocsátáscsökkentő pótberendezés az I. melléklet 4. függelékének 3.2.12.2. pontjában említett típusba tartozik, a típusjóváhagyás megadása nem függ a XI. melléklet 4. szakaszában meghatározott követelmények teljesülésének ellenőrzésétől.
18. cikk
Az 595/2009/EK rendelet módosítása
Az 595/2009/EK rendelet e rendelet XV. mellékletének megfelelően módosul.
19. cikk
A 2007/46/EK irányelv módosítása
A 2007/46/EK irányelv a XVI. mellékletnek megfelelően módosul.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. május 25-én.