KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 17. november 2010
om støtte til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien (Statsstøtte C 1/10 - Belgien)
(meddelt under nummer K(2010) 7263)
(Kun den franske og den nederlandske tekst er autentiske)
(2010/789/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, stk. 1 (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a) (2),
efter at have opfordret de interesserede parter til at fremkomme med deres bemærkninger i medfør af ovennævnte artikler (3), og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Som følge af en klage indgivet den 23. april 2007 besluttede Kommissionen at iværksætte en undersøgelse af påstandene om Belgiens statsstøtte til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(2)
Den 2. juli 2007 sendte Kommissionen et brev til de belgiske myndigheder med en anmodning om oplysninger om den pågældende foranstaltning. De belgiske myndigheder fremsendte oplysninger i brev af 27. juli 2007, registreret den 3. august 2007. Der blev den 21. august 2007 afholdt et teknisk møde på anmodning af de kompetente belgiske myndigheder. Efter mødet fremsendte sidstnævnte den 4. oktober 2007 yderligere oplysninger om sagen.
(3)
Ved brev af 10. september 2007 meddelte Kommissionens tjenestegrene Belgien, at støtteordningen var blevet opført i registret over ikke-anmeldt støtte under nr. NN 56/07, da det var åbenbart, at en del af midlerne allerede var udbetalt.
(4)
Den 12. oktober 2007 afholdtes det andet tekniske møde på anmodning af de kompetente belgiske myndigheder.
(5)
Ved brev af 25. oktober 2007 bad Kommissionens tjenestegrene de belgiske myndigheder om at fremsende yderligere oplysninger. Dette brev blev ikke besvaret inden udløbet af den fastsatte frist, og der blev derfor den 21. december 2007 fremsendt en påmindelse til de belgiske myndigheder med en ny svarfrist.
(6)
Da Kommissionens tjenestegrene ikke den 4. juni 2008 havde modtaget svar på den første påmindelse inden for den fastsatte frist, sendte de en ny påmindelse, hvor de gjorde de belgiske myndigheder opmærksom på, at Kommissionen, hvis den nye svarfrist på fire uger ikke blev overholdt, kunne fremsende et påbud om oplysninger i medfør af artikel 10, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (4). Fristen udløb den 4. juli 2008. Kommissionen vedtog følgelig den 1. oktober 2008 en beslutning om at pålægge de belgiske myndigheder at afgive de påkrævede oplysninger. I nævnte beslutning anmodede Kommissionen de belgiske myndigheder om bl.a. at fremsende de tilsvarende oplysningsskemaer som omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (5) med henblik på evaluering af den støtte, der var tildelt efter den 31. januar 2007.
(7)
De belgiske myndigheder svarede endelig ved brev af 27. november 2008 og fremsendte supplerende oplysninger den 5. december 2008. De fremsendte imidlertid ikke de oplysningsskemaer, som Kommissionen havde anmodet om i beslutningen af 1. oktober 2008.
(8)
Den 27. januar 2009 sendte Kommissionen en anmodning om supplerende oplysninger til de belgiske myndigheder. De belgiske myndigheder besvarede denne anmodning ved brev af 16. marts 2009, registreret den 19. marts 2009.
(9)
Ved brev af 14. januar 2010 meddelte Kommissionen Belgien sin beslutning om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) over for den anmeldte støtte. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 15. juli 2010. Kommissionen har opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de omhandlede foranstaltninger. Der er ikke modtaget bemærkninger fra nogens side.
(10)
Ved brev af 19. februar 2010 anmodede de belgiske myndigheder om en forlængelse på en måned af svarfristen, som var fastsat i Kommissionens brev af 14. januar 2010. Ved brev af 5. marts 2010 accepterede Kommissionen at forlænge svarfristen med en måned. Ved brev af 12. marts 2010 reagerede de belgiske myndigheder endelig på beslutningen om at indlede proceduren.
II. BAGGRUND
II.1. Kommissionens beslutning - sag NN 48/03
(11)
Under Kommissionens undersøgelse viste det sig klart, at klagen vedrørte indførelsen af en støtteordning, som Kommissionen havde godkendt den 26. november 2003, jf. statsstøttesag NN 48/03 (ex. N. 157/03) med titlen »Forvaltning af fjernelsen og destruktionen af døde dyr fra bedrifter i regionen Vallonien«. Denne sag vedrørte en af de belgiske myndigheder anmeldt ordning, hvor den belgiske stat ydede støtte i form af subsidierede ydelser til landbrugsbedrifter til dækning af alle omkostninger ved fjernelse, oplagring, forarbejdning og destruktion af døde dyr.
(12)
Med henblik på vedtagelse af beslutningen om regnskabsafslutning og i lyset af ikrafttrædelsen den 1. januar 2004 af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i forbindelse med TSE-test, døde dyr og slagteriaffald (TSE-rammebestemmelserne) (6) forpligtede de belgiske myndigheder sig til at ændre den pågældende ordning. Ændringerne var nødvendige for at overholde betingelserne i TSE-rammebestemmelserne, navnlig punkt 29, hvor det hedder, at medlemsstaternes støtte højst kan udgøre 100 % af omkostningerne ved bortskaffelse og højst 75 % af omkostningerne ved destruktion af de døde dyr. Den anmeldte belgiske ordning var ikke i overensstemmelse med denne bestemmelse, fordi den gav mulighed for, at støtten kunne udgøre 100 % af omkostningerne ved destruktion af døde dyr.
(13)
Som reaktion på overvejelserne i betragtning 11 og 12 forpligtede de belgiske myndigheder sig (jf. punkt 33 og 34 i Kommissionens beslutning i sag NN 48/03) følgelig til at ændre deres støtteordning, således at støtten til destruktion af døde dyr højst kunne udgøre 75 % af de maksimale, faktisk afholdte omkostninger, og ikke 100 %. De belgiske myndigheder forpligtede sig desuden til senest medio december 2003 at tilsende Kommissionen oplysninger til godtgørelse af, at man havde foretaget de nødvendige ændringer i støtteordningen.
(14)
På grundlag af disse tilsagn godkendte Kommissionen nævnte ordning for fem år fra 31. januar 2002. Denne frist udløb således den 31. januar 2007.
II.2. Klagen
(15)
Den 23. april 2007 modtog Kommissionen en klage med en påstand om, at de belgiske myndigheder overtrådte TSE-rammebestemmelserne, fordi de stadig ydede støtte til op til 100 % af omkostningerne ved både fjernelse og destruktion af døde dyr.
III. UDFØRLIG BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGEN
(16)
Den pågældende støtteforanstaltning vedrører en regional foranstaltning til dækning af samtlige omkostninger ved fjernelse, transport, oplagring, forarbejdning og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(17)
Fjernelsen af dyrekroppe fra de nævnte bedrifter blev arrangeret og administreret på grundlag af en offentlig tjenesteydelseskontrakt tildelt af de regionale myndigheder. Efter en offentlig udbudsprocedure på EU-plan i form af en bekendtgørelse om en offentlig tjenesteydelseskontrakt (7) blev der den 31. januar 2002 indgået en kontrakt med selskabet SA. RENDAC-UDES. Den pågældende kontrakt var opdelt i tre partier svarende til de forskellige ydelser:
-
indsamling af dyrekroppe fra landbrugsbedrifter og transport til en forarbejdningsenhed, om muligt via et samlested eller et midlertidigt opbevaringsanlæg
-
forarbejdning af dyrekroppe, der betragtes som specificeret risikomateriale, og transport af forarbejdningsaffald til termisk destruktionsanlæg samt
-
fuldstændig destruktion af affald fra denne behandling i ad hoc-anlæg.
(18)
Selskabet S.A. RENDAC-UDES var det eneste, der afgav bud i dette udbud. Selskabet bød på alle tre partier. Kontrakten blev således indgået med dette selskab den 31. januar 2002 for en femårig periode. Ifølge de belgiske myndigheders oplysninger blev kontrakten forlænget mindst fire gange: indtil den 31. december 2007, den 31. december 2008, den 30. juni 2009 og endelig indtil gennemførelsen af en ny offentlig udbudsprocedure, der ifølge de belgiske myndigheder skulle finde sted i tredje kvartal af 2010.
(19)
Den pågældende støtteordning omfatter støtte til landbrugere. De belgiske myndigheder har bekræftet, at støtten ydes direkte til selskabet S.A. RENDAC-UDEC i dettes egenskab af tjenesteyder til dækning af omkostninger ved ydelser leveret til landbrugere, men at den fuldt ud kom landbrugerne til gode i form af dækning af samtlige omkostninger ved de forskellige operationer - indsamling, transport, oplagring, forarbejdning og destruktion - som de selv skulle have afholdt uden støtteordningen. De belgiske myndigheder har ligeledes forsikret, at de beløb, der er udbetalt direkte til selskabet S.A. RENDAC-UDES til gengæld for ydelser leveret til landbrugere, helt og alene svarede til markedsprisen for de pågældende ydelser.
(20)
L'Office wallon des déchets (afdelingen for affaldshåndtering i regionen Vallonien) under det regionale miljøministerium skulle betale SA RENDAC-UDES's fakturaer på grundlag af dels en fast sats, dels prislister.
(21)
I forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/03 bekræftede de belgiske myndigheder, at ordningen alene vedrører døde dyr på landbrugsbedrifter i regionen Vallonien. Den omfatter ikke dyrekroppe fra dyremarkeder eller slagterier.
IV. KOMMISSIONENS BESLUTNING AF 13. JANUAR 2010
(22)
I sin beslutning af 13. januar 2010 om at indlede undersøgelsesproceduren udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til, om støtteordningen var forenelig med EU's regler om statsstøtte. Mere konkret konkluderede Kommissionen, at den pågældende støtte, der skulle dække mere end 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr, kan betragtes som uforenelig med det indre marked på grundlag af TSE-rammebestemmelserne og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (rammebestemmelserne for 2007-2013) (8).
(23)
Eftersom Kommissionen havde godkendt støtteordningen indtil den 31. januar 2007 på grundlag af tilsagn fra de belgiske myndigheder om at ændre ordningen, således at den overholdt bestemmelserne i TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004, og eftersom myndighederne ikke holdt dette løfte, konkluderede Kommissionen, at støtten til dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr var blevet misbrugt.
(24)
I overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999 sammenholdt med samme forordnings artikel 16 om misbrug af støtte besluttede Kommissionen derfor at iværksætte den formelle undersøgelsesprocedure og opfordrede Belgien til at fremlægge sine bemærkninger.
V. BELGIENS BEMÆRKNINGER
(25)
I sit svar af 12. marts 2010 meddelte Belgien Kommissionen, at man ville træffe de nødvendige foranstaltninger til at iværksætte en ny offentlig udbudsprocedure. Ifølge de belgiske myndigheder ville specifikationerne for udbuddet om den offentlige tjenesteydelseskontrakt foreligge senest den 15. april 2010 og kontrakten træde i kraft fra tredje kvartal 2010. I mellemtiden meddelte de belgiske myndigheder, at kontrakten om offentlige tjenesteydelser af 31. januar 2002 var blevet forlænget med et tillæg på samme vilkår som i kontrakten af 31. januar 2002.
(26)
Desuden fremførte de belgiske myndigheder, at i) regionen Vallonien ville anmode om anvendelse af de minimis-princippet for at bringe situationen i orden for landbrugerne for perioden 1. januar 2004-30. juni 2008, og ii) man inden højst tre måneder ville tilbagesøge et beløb fra hver bedrift svarende til 25 % af udgifterne til forarbejdning og destruktion af døde dyr beregnet for perioden fra 1. juli 2008 til den dato, hvor den efterfølgende kontrakt træder i kraft.
(27)
Endelig meddelte de belgiske myndigheder Kommissionen, at de ville kræve de minimis-støtten tilbagebetalt på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 af 6. oktober 2004 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte i landbrugs- og fiskerisektoren (9), som overstiger 3 000 EUR over en periode på tre år. De belgiske myndigheder anførte ligeledes, at det højst tilladte beløb på 3 000 EUR var overskredet for 58 landbrugeres vedkommende.
VI. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
VI.1. Støtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF
(28)
Ifølge artikel 107, stk. 1, i TEUF, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(29)
Disse betingelser er opfyldt i det foreliggende tilfælde, for så vidt angår støtten til landbrugerne. Den pågældende støtte er tildelt af de offentlige instanser i regionen Vallonien og medfører en fordel for landbrugere i regionen Vallonien, idet de undgår at afholde udgifter til fjernelse og destruktion af døde dyr, som de ellers skulle have afholdt under normale forhold.
(30)
Alene det forhold, at en virksomheds konkurrencemæssige position styrkes i forhold til andre konkurrerende virksomheder, hvis den får en økonomisk fordel, som den ellers ikke ville have fået under normal udøvelse af erhvervet, peger ifølge EU-Domstolens retspraksis i retning af en mulig konkurrencefordrejning (10).
(31)
Støtte til en virksomhed anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, når den pågældende virksomhed er aktiv på et marked, der er åbent for samhandel inden for EU (11). Der finder en betydelig samhandel sted inden for EU i den pågældende sektor. Foranstaltningen kan derfor påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
(32)
På baggrund af ovenstående er det indlysende, at betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt, undtagen for den støtte, der er omfattet af de minimis-lovgivningen.
VI.1.1 De minimis-lovgivning
(33)
De belgiske myndigheder har ved flere lejligheder fremført, at de havde anvendt de gældende de minimis-regler i landbrugssektoren. De forordninger, der fandt anvendelse i den periode, hvor støtten blev udbetalt, er forordning (EF) nr. 1860/2004 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter (12), som ophævede forordning (EF) nr. 1860/2004.
(34)
Den støtte, der angiveligt opfylder betingelserne for anvendelse af forordning (EF) nr. 1860/2004 eller forordning (EF) nr. 1535/2007, anses ikke for at opfylde alle kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(35)
Det skal dog præciseres, at de minimis-støtte i overensstemmelse med artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1535/2007 ikke må kumuleres med statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulation vil medføre en støtteintensitet, der er højere end det niveau, der i EU-bestemmelserne er fastsat under hensyn til hvert tilfældes særlige omstændigheder. Denne bestemmelse finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. De minimis-støtte (som udgør 25 % af de udgifter til destruktion af døde dyr, der skulle afholdes af landbrugerne) må således ikke kumuleres med de resterende 75 %, som i overensstemmelse med EU-bestemmelserne (punkt 133 i rammebestemmelserne for 2007-2013 i forbindelse med artikel 16, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter og om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001 (13) kan betragtes som forenelige med artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
(36)
Ifølge forordning (EF) nr. 1860/2004 ser det derimod ud til, at en sådan kumulering mellem de minimis-støtte og de beløb, der udgør 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr, ikke er udelukket. Det kan udledes af betragtning 7 i forordning (EF) nr. 1860/2004, at »de minimis-reglen påvirker ikke virksomhedernes mulighed for, også til samme projekt, at modtage statsstøtte, som Kommissionen har godkendt, eller som er omfattet af en gruppefritagelsesforordning.« Betingelserne for at anvende forordningen og navnlig støtteloftet på 3 000 EUR skal være opfyldt, således at ingen støtte, der overskrider loftet på 3 000 EUR, kan være omfattet af forordning (EF) nr. 1860/2004, og det gælder så hele støtten. I medfør af artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1535/2007 er denne kumulering mulig indtil seks måneder efter nævnte forordnings ikrafttræden, dvs. den 30. juni 2008. Efter denne dato finder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007 anvendelse.
VI.2. Støtteforanstaltningens lovlighed
(37)
Støtteordningen, der er godkendt af Kommissionen under sag NN 48/03, er anmeldt og godkendt for perioden 31. januar 2003-31. januar 2007. Kommissionen konstaterer imidlertid, at Belgien fortsat anvendte støtteordningen efter den 1. februar 2007 uden at anmelde den til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i TEUF. Støtteordningen har derfor været ulovlig statsstøtte siden den 1. februar 2007.
VI.3. Støtteforanstaltningens forenelighed
(38)
I medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med det indre marked, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.
(39)
Den pågældende ordning vedrører tildeling af støtte i form af subsidierede tjenesteydelser til dækning af samtlige omkostninger til ydelser i tilknytning til fjernelse, transport, forarbejdning og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien.
(40)
For perioden 31. januar 2002-31. december 2003 fastslog Kommissionen i sin beslutning i sag NN 48/03, at ordningen kunne være omfattet af undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Som forklaret ovenfor havde de belgiske myndigheder for perioden efter den 1. januar 2004 imidlertid forpligtet sig til at ændre den anmeldte støtteordning, så den var i overensstemmelse med TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004. De belgiske myndigheder skulle navnlig sikre, at støtten kun dækkede 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr (de resterende udgifter skulle afholdes af landbrugeren selv), og senest medio december 2003 tilsende Kommissionen dokumentation for, at man havde foretaget de nødvendige ændringer i støtteordningen.
(41)
Dette krav var omfattet af TSE-rammebestemmelserne, der på det tidspunkt var gældende lovgivning. I punkt 29 i TSE-rammebestemmelserne bestemmes følgende:
»29.
Fra og med den 1. januar 2004 kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse af døde dyr, der skal bortskaffes, og 75 % af omkostningerne ved destruktion af kadaverne. […]«
(42)
Punkt 30 og 31 TSE-rammebestemmelserne gav mulighed for undtagelser fra reglen om, at støtten kun måtte dække op til 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr:
»30.
Alternativt kan medlemsstaterne yde statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse og destruktion af kadavere, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktionen af sådanne kadavere, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålægges kødsektoren.
31.
Medlemsstaterne kan yde statsstøtte på 100 % til omkostninger ved fjernelse og destruktion af døde dyr, når der foreligger en forpligtelse til at udføre TSE-test på de pågældende døde dyr«.
(43)
Det skal bemærkes, at de belgiske myndigheder i forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/03 aldrig har fremført, at en af disse undtagelser kunne finde anvendelse.
(44)
TSE-rammebestemmelserne blev ophævet pr. 1. januar 2007 som fastlagt i punkt 194 c) i rammebestemmelserne for 2007-2013. I medfør af punkt 134 i rammebestemmelserne for 2007-2013 erklærer Kommissionen statsstøtte vedrørende TSE-test og døde dyr forenelig med artikel 108, stk. 3, litra c), i TEUF, hvis alle betingelser i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1857/2006 er opfyldt.
(45)
Artikel 16 i forordning (EF) nr. 1857/2006 ændrer ikke substansen, for så vidt angår evalueringen af støtten til fjernelse og destruktion af døde dyr. Som det var tilfældet med TSE-rammebestemmelserne, hedder det i forordningens artikel 16, stk. 1, litra d), at støtte på op til 100 % af udgifterne til fjernelse af døde dyr og på op til 75 % af udgifterne til destruktion af sådanne kadavere betragtes som forenelig med det indre marked. Bestemmelserne i artikel 16, stk. 1, litra e)-f), vedrører muligheden for undtagelser fra loftet på 75 %, således at støtten kan udgøre 100 % i følgende tilfælde: i) når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktion af sådanne kadavere, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålægges kødsektoren, eller ii) hvis der er en forpligtelse til at foretage TSE-tester på de pågældende døde dyr.
(46)
Da de nye bestemmelser (rammebestemmelserne for 2007-2013 og forordning (EF) nr. 1857/2006) ikke substansmæssigt har ændret situationen i forhold til de tidligere bestemmelser (TSE-rammebestemmelserne), må evalueringen af sagen med hensyn til gældende EU-regler være den samme for hele den pågældende periode (dvs. fra den 1. januar 2004 til i dag).
(47)
Som allerede understreget havde de belgiske myndigheder i forbindelse med undersøgelsen af sag NN 48/2003 forpligtet sig til at ændre støtteordningen, så støtten til dækning af udgifter til destruktion af døde dyr ikke oversteg 75 % af disse udgifter efter 1. januar 2004. De belgiske myndigheder har imidlertid ikke i forbindelse med gennemgangen af denne sag benægtet, at statsstøtteordningen ikke var blevet ændret som lovet.
(48)
De belgiske myndigheder har desuden flere gange i forbindelse med denne sag (f.eks. i brev af 27. november 2008) anført, at den anden af de undtagelser, der er nævnt i betragtning 42, kan finde anvendelse, og at støtten kan dække op til 100 % af udgifterne til destruktion af døde dyr. Undtagelsen hævdes at være berettiget, fordi det var obligatorisk at foretage TSE-tester på alle døde dyr (punkt 31 i TSE-rammebestemmelserne og artikel 16, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1857/2006. Denne påstand er imidlertid ikke blevet dokumenteret.
(49)
Belgiens hovedargument til støtte for påstanden er, at man var forpligtet til at foretage disse tester ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (14). Argumentet kan imidlertid ikke godtages. I medfør af denne forordning er myndigheder i regionen Vallonien forpligtede til at foretage TSE-tester på døde dyr i henhold til følgende betingelser:
-
i perioden 1. juli 2001-31. december 2008 på alle kreaturer over 24 måneder, som er døde på bedriften, og
-
efter den 1. januar 2009 på alle kreaturer over 48 måneder, som er døde på bedriften. En medlemsstat kan dog beslutte fortsat at foretage testene på yngre kreaturer mellem 24 og 48 måneder.
(50)
Forpligtelsen til at foretage tester gælder følgelig kun på dyr af en vis alder (24 måneder for perioden 1. juli 2001-31. december 2008 og 48 måneder efter denne dato). Hvad vigtigere er, gælder denne forpligtelse kun for kreaturer. Der er ikke pligt til at foretage en TSE-test på dyr af andre arter, der er døde på bedriften (svin, heste, fjerkræ osv.). Det fremgår af oplysningerne fra de belgiske myndigheder (brev af 27. november 2008), at antallet af døde dyr, som eventuelt kan være omfattet af undtagelsen efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. 999/2001 som ændret, udgør under 20-25 % af de samlede udgifter til døde dyr, der er omfattet af tjenesteydelseskontrakten. Kun støtte til udgifter, der udelukkende vedrører pligten til at foretage TSE-tester som omhandlet i forordning (EF) nr. 999/2001, kan betragtes som forenelige, forudsat at det er muligt at foretage en nøjagtig identifikation af disse udgifter.
(51)
Kommissionen konstaterer ligeledes, at den første undtagelse om, at der kan ydes statsstøtte på op til 100 % af omkostningerne ved fjernelse og destruktion af kadavere, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag, ikke kan finde anvendelse i denne sag. De belgiske myndigheder har aldrig påberåbt sig denne undtagelse eller fremlagt dokumentation i den henseende.
(52)
I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den pågældende støtteordning om dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af kadavere, ikke er forenelig med det indre marked på grundlag af TSE-rammebestemmelserne eller rammebestemmelserne for 2007-2013, undtagen for udgifter, som er direkte knyttet til behandlingen af døde dyr, for hvilke der er pligt til at foretage TSE-tester.
(53)
Eftersom Kommissionen desuden godkendte støtteordningen indtil den 31. januar 2007 på grundlag af tilsagn fra de belgiske myndigheder om at ændre ordningen, således at den overholdt bestemmelserne i TSE-rammebestemmelserne efter den 1. januar 2004, og eftersom myndighederne ikke holdt dette løfte, konkluderer Kommissionen, at støtten til dækning af over 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr er blevet misbrugt, i hvert tilfælde for den støtte, der ikke vedrører pligten til at foretage TSE-tester.
(54)
I henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 658/1999 er statsstøtte, der er ydet ulovligt, uforenelig med det indre marked, og den skal kræves tilbagebetalt fra støttemodtagerne. Formålet med tilbagesøgningen er opnået, når den pågældende støtte, eventuelt med tillæg af morarenter, er tilbagesøgt fra støttemodtageren eller med andre ord fra de virksomheder, som reelt har modtaget den.
(55)
Nærværende afgørelse skal omgående gennemføres, navnlig med hensyn til tilbagesøgningen af al individuel støtte, der er ydet under denne støtteordning, dog med undtagelse af støtte, der er ydet til specifikke projekter, som på tildelingstidspunktet opfyldte alle betingelserne i forordningen om de minimis-støtte, var omfattet af fritagelser i medfør af artikel 1 og 2 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte (15) eller indgik i en støtteordning, som Kommissionen har godkendt.
VII. KONKLUSIONER
(56)
Kommissionen fastslår, at Belgien ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF. Da støtten er uforenelig med det indre marked, skal Belgien bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtagerne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Belgiens ordning med støtte til landbrugere i regionen Vallonien til fjernelse og destruktion af døde dyr fra landbrugsbedrifter i regionen Vallonien er delvist uforenelig med det indre marked.
2. Kun den del af støtten, der udelukkende vedrører godtgørelse til landbrugerne for pligten til at foretage TSE-tester som omhandlet i forordning (EF) nr. 999/2001, er forenelig med det indre marked, forudsat at det er muligt at foretage en nøjagtig identifikation af disse udgifter.
Artikel 2
Belgien skal ophæve den i artikel 1 omhandlede støtteordning.
Artikel 3
Den støtte, der er tildelt i henhold til den I artikel 1 i denne afgørelse nævnte støtteordning, er ikke støtte efter traktaten, hvis den på tildelingstidspunktet opfyldte betingelserne i den forordning, der er vedtaget i medfør af artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98, som fandt anvendelse på det pågældende tidspunkt.
Artikel 4
Individuel støtte, der er tildelt i henhold til den i artikel 1 i denne afgørelse omhandlede ordning, og som på tildelingstidspunktet opfyldte betingelserne i en forordning udstedt i medfør af artikel 1 i forordning (EF) nr. 994/98 eller i enhver anden godkendt støtteordning, er forenelig med det indre marked, så længe den ikke overstiger den maksimale støtteintensitet, der gælder for den pågældende støttetype.
Artikel 5
1. Med forbehold af artikel 1, stk. 2, samt artikel 3 og 4 træffer Belgien alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede uforenelige støtte, der allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtagerne.
2. Tilbagesøgningen skal ske omgående i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme afgørelsen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtagerne, indtil den er blevet tilbagebetalt. Renterne beregnes på basis af den referencesats, der anvendes til at beregne subventionsækvivalenten for regionalstøtte.
Artikel 6
Belgien meddeler senest to måneder fra offentliggørelsen af denne afgørelse Kommissionen, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme den.
Belgien holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagesøgt. På Kommissionens anmodning giver Belgien omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, der allerede er tilbagesøgt fra støttemodtagerne.
Artikel 7
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Belgien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. november 17.)
a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben talált elhullott állatok elszállításával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek fedezéséhez nyújtott támogatásról (C 1/10 sz. állami támogatás - Belgium)
(az értesítés a C(2010) 7263. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia és a holland nyelvű szöveg hiteles)
(2010/789/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára (2),
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy az említett cikkeknek megfelelően nyújtsák be észrevételeiket (3),
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság egy 2007. április 23-án benyújtott panasz nyomán úgy határozott, hogy vizsgálatot indít a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben talált elhullott állatok elszállításához és megsemmisítéséhez kapcsolódó költségek fedezésére szolgáló, Belgium által odaítélt állami támogatásokra vonatkozó állítások ügyében.
(2)
A Bizottság 2007. július 2-án levélben kérte a belga hatóságokat, hogy adjanak tájékoztatást a szóban forgó intézkedésről. A belga hatóságok 2007. július 27-én kelt és 2007. augusztus 3-án iktatott levelükben adtak tájékoztatást. 2007. augusztus 21-én az illetékes belga hatóságok kérésére szakmai értekezletre került sor. Az említett hatóságok az értekezletet követően, 2007. október 4-én kiegészítő tájékoztatást adtak az ügyben.
(3)
A Bizottság szolgálatai 2007. szeptember 10-én kelt levelükben tájékoztatták Belgiumot, hogy a támogatási rendszert NN 56/2007. szám alatt nyilvántartásba vették a be nem jelentett állami támogatások között, mivel a források egy részét már nyilvánvalóan kifizették.
(4)
2007. október 12-én az illetékes belga hatóságok kérésére egy második szakmai értekezletre került sor.
(5)
2007. október 25-én a Bizottság szolgálatai levélben kérték az illetékes belga hatóságokat, hogy adjanak részletesebb tájékoztatást. Mivel a kitűzött határidőig nem érkezett válasz e kérésre, a szolgálatok 2007. december 21-én emlékeztető levelet küldtek az illetékes belga hatóságoknak, újabb válaszadási határidőt megadva.
(6)
Miután a meghatározott határidőn belül nem érkezett válasz az első emlékeztető levélre, a Bizottság szolgálatai 2008. június 4-én újabb emlékeztető levelet küldtek a belga hatóságoknak, amelyben felhívták azok figyelmét, hogy a négy hétben meghatározott új válaszadási határidő be nem tartása esetén a Bizottság az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (4) 10. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján információnyújtási rendelkezést hozhat. Ez a határidő 2008. július 4-én lejárt. A Bizottság ezért 2008. október 1-jén határozatot fogadott el, amelyben a szükséges tájékoztatás megadására szólítja fel a belga hatóságokat. Fent említett határozatában a Bizottság arra kéri a belga hatóságokat, hogy számára juttassák el - többek között - az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló 794/2004/EK rendeletben (5) előírt adatlapokat annak érdekében, hogy a 2007. január 31. után odaítélt támogatásokat értékelni lehessen.
(7)
A belga hatóságok végül 2008. november 27-én levélben válaszoltak, és 2008. december 5-én megküldték a kiegészítő információkat. A Bizottság 2008. október 1-jén kelt határozatában kért adatlapokat azonban nem nyújtották be.
(8)
2009. január 27-én a Bizottság további tájékoztatást kért a belga hatóságoktól. A belga hatóságok 2009. március 16-án kelt és 2009. március 19-én iktatott levelükben válaszoltak a kérésre.
(9)
A Bizottság 2010. január 14-i levelében tájékoztatta Belgiumot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSz.) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról döntött a bejelentett támogatással szemben. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában2010. július 15-én közzétette. A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket a kérdéses intézkedésekkel kapcsolatban. Egyetlen harmadik érdekelt fél sem tett észrevételt.
(10)
A belga hatóságok 2010. február 19-én kelt levelükben további egy hónapos válaszadási haladékot kértek a Bizottság 2010. január 14-i levelében rögzített határidőhöz képest. A Bizottság 2010. március 5-i levelében megadta a további egy hónapos válaszadási haladékot. Végezetül a belga hatóságok 2010. március 12-én kelt levelükben reagáltak az eljárás megindításáról szóló határozatra.
II. ÖSSZEFÜGGÉSEK
II.1. A Bizottság határozata - NN 48/2003 számú ügy
(11)
A Bizottság által végzett vizsgálat során világossá vált, hogy a panasz a Bizottság által 2003. november 26-án az NN 48/2003 (korábban: 157/2003) számú állami támogatási ügyben (a támogatási program címe: „Az elhullott állatok elszállításával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek fedezéséhez nyújtott támogatás a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben”) jóváhagyott támogatási rendszer végrehajtására vonatkozott. Az említett ügy azt a belga hatóságok által bejelentett intézkedést érintette, amely alapján a belga állam - támogatott szolgáltatások formájában - kifizetéseket ítélt meg mezőgazdasági üzemek számára az elhullott állatok elszállításához, tárolásához, feldolgozásához és megsemmisítéséhez kapcsolódó valamennyi költség fedezésére.
(12)
Az elszámolási határozat elfogadása érdekében, valamint a TSE-vizsgálatokra, az elhullott állatokra és a vágóhídi hulladékokra vonatkozó közösségi iránymutatások („TSE-iránymutatások”) (6) közeli, 2004. január 1-jén történő hatálybalépésére való tekintettel a belga hatóságok kötelezettséget vállaltak, hogy módosítják a programot. Ezekre a módosításokra a TSE-iránymutatásokban és különösen azok 29. pontjában foglalt feltételeknek való megfelelés biztosítása céljából volt szükség. Az említett pont értelmében a tagállamok 100 %-ig terjedő állami támogatást nyújthatnak az elhullott állatok elszállításának költségeihez, és 75 %-ig terjedő támogatást az állati tetemek megsemmisítésével összefüggésben felmerülő költségek fedezéséhez. A belga program az eredetileg bejelentett formájában nem felelt meg ennek a rendelkezésnek, mivel az állati tetemek megsemmisítéséhez kapcsolódó költségek esetében is lehetővé tette 100 %-ig terjedő mértékű támogatás nyújtását.
(13)
A (11) és a (12) preambulumbekezdésben szereplő megfontolások nyomán a belga hatóságok kötelezettséget vállaltak (lásd az NN 48/2003 számú ügyben hozott bizottsági határozat (33) és (34) preambulumbekezdését) támogatási programjuk ennek megfelelő módosítására, oly módon, hogy 2004. január 1-jétől az állati tetemek megsemmisítéséhez kapcsolódó költségek fedezésére szánt támogatások az érintett költségek 100 %-a helyett legfeljebb azok 75 %-áig terjedhessenek. A belga hatóságok kötelezettséget vállaltak továbbá arra, hogy legkésőbb 2003 decemberének közepéig bizonyítékot juttatnak el a Bizottsághoz arra vonatkozóan, hogy végrehajtották a szükséges módosításokat a támogatási programban.
(14)
E kötelezettségvállalások alapján a Bizottság a szóban forgó programot 2002. január 31-től kezdődően ötéves időtartamra hagyta jóvá. Ez a határidő tehát 2007. január 31-én lejárt.
II.2. A panasz
(15)
2007. április 23-án a Bizottsághoz olyan panasz érkezett, amelyben azt állították, hogy a belga hatóságok megszegik a TSE-iránymutatásokat azzal, hogy továbbra is 100 %-ig terjedő állami támogatást nyújtanak az elhullott állatok elszállításához és az állati tetemek megsemmisítéséhez egyaránt.
III. AZ INTÉZKEDÉS RÉSZLETES LEÍRÁSA
(16)
A kérdéses támogatási program egy regionális intézkedésre vonatkozik, amely a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben elhullott állatok elszállításával, tárolásával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások nyújtása során felmerülő valamennyi költség fedezésére irányul.
(17)
Az említett üzemekben elhullott állati tetemek ártalmatlanításának megszervezésére és irányítására a regionális hatóságok közbeszerzési pályázatot írtak ki. A szolgáltatásnyújtásra vonatkozó közbeszerzési felhívás (7) útján európai uniós szinten meghirdetett nyilvános ajánlattételi eljárás nyomán a szerződést 2002. január 31-én az SA. RENDAC-UDES társaságnak ítélték oda. A kérdéses szerződés három önálló részre tagolódik a különböző nyújtandó szolgáltatások szerint:
-
a mezőgazdasági üzemekben elhullott állatok tetemeinek összegyűjtése és elszállítása egy feldolgozóegységbe, lehetőség szerint egy átcsoportosító központon vagy köztes tárolótelepen keresztül,
-
a teljes egészében különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagnak minősülő tetemek feldolgozása és a feldolgozás során keletkező hulladék elszállítása égetőkbe, valamint
-
az ilyen kezelésekből származó hulladékok teljes megsemmisítse eseti létesítményekben.
(18)
Az S.A. RENDAC-UDES társaság volt az egyetlen ajánlattevő az ajánlattételi eljárásban; e társaság egyben mindhárom részre ajánlatot tett. A közbeszerzési szerződést így ezzel a társasággal kötötték meg 2002. január 31-én ötéves időtartamra. A belga hatóságok által rendelkezésre bocsátott tájékoztatás alapján a szerződés időbeli hatályát legalább négy alkalommal meghosszabbították: 2007. december 31-ig, 2008. december 31-ig, 2009. június 30-ig és végül a következő közbeszerzési eljárás lezárultáig, amelyre a belga hatóságok szerint 2010 harmadik negyedévéig sor kerül.
(19)
A szóban forgó támogatási program keretében mezőgazdasági termelőknek ítélhető oda támogatás. A belga hatóságok megerősítették, hogy bár a támogatást az S.A. RENDAC-UDEC társaságnak mint szolgáltatónak közvetlenül nyújtották a mezőgazdasági termelőknek nyújtott szolgáltatások költségei után, a támogatás egésze a mezőgazdasági termelők javát szolgálta, hiszen abból a különböző begyűjtési, szállítási, tárolási, feldolgozási és megsemmisítési műveletek költségeit fedezték, amelyeket a támogatási program híján a termelőknek kellett volna állniuk. A belga hatóságok arról is biztosították a Bizottságot, hogy a mezőgazdasági termelőknek nyújtott szolgáltatások ellenértékeként az S.A. RENDAC-UDEC társaság részére közvetlenül kifizetett összegek teljes mértékben és kizárólag az elvégzett szolgáltatások piaci árának feleltek meg.
(20)
A regionális környezetvédelmi minisztérium alá tartozó vallon hulladékgazdálkodási hivatal (Office wallon des déchets) egyenlítette ki az SA RENDAC-UDES társaság által kiállított számlákat; részben átalányösszegként, részben árjegyzék szerint.
(21)
Az NN 48/2003 számú ügy vizsgálata keretében a belga hatóságok megerősítették, hogy a program kizárólag a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben elpusztult állatokra terjed ki. Nem vonatkozik az élőállatpiacokon vagy a vágóhidakon elhullott állatokra.
IV. A BIZOTTSÁG 2010. JANUÁR 13-I HATÁROZATA
(22)
A Bizottság a vizsgálati eljárás megindításáról szóló 2010. január 13-i határozatában kétségeit fejezte ki a programnak az Európai Unió állami támogatásokra vonatkozó szabályaival való összeegyeztethetőségére nézve. A Bizottság egész pontosan arra a következtetésre jutott, hogy a kérdéses támogatási program, amely a tetemek megsemmisítési költségeinek több mint 75 %-át fedezi, a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősíthető a TSE-iránymutatások és az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások, 2007-2013 („a 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások”) (8) alapján.
(23)
Ezen túlmenően - figyelembe véve, hogy a Bizottság a belga hatóságok kötelezettségvállalása alapján 2007. január 31-ig hagyta jóvá a programot, és a hatóságoknak azt 2004. január 1-jével módosítaniuk kellett a TSE-iránymutatásoknak való megfelelés érdekében, valamint tekintettel arra, hogy a nevezett hatóságok nem tettek eleget ezeknek a kötelezettségeknek - a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a tetemek megsemmisítési költségeinek több mint 75 %-os mértékben történő fedezésére irányuló támogatást visszaélésszerűen ítélték oda.
(24)
Következésképpen a 659/1999/EK rendelet 4. cikke (4) bekezdésével összhangban és összefüggésben ugyanazon rendeletnek a támogatással való visszaélésre vonatkozó 16. cikkével, a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról határozott, s felhívta Belgiumot, hogy nyújtsa be észrevételeit.
V. BELGIUM MEGJEGYZÉSEI
(25)
Belgium 2010. március 12-i válaszában tájékoztatta a Bizottságot, hogy meghozzák a szükséges rendelkezéseket egy új közbeszerzési eljárás lebonyolításához. A belga hatóságok szerint a jövőbeli közbeszerzési szerződésre vonatkozó különleges ajánlattételi feltételeket legkésőbb 2010. április 15-ig kellett véglegesíteni, és az eljárást 2010 harmadik negyedévében kellene lefolytatni. Időközben a belga hatóságok kifejezésre juttatták, hogy a 2002. január 31-én kötött közbeszerzési szerződést a 2002. január 31-i odaítélést megelőzően meghirdetett feltételekkel meghosszabbították.
(26)
Ezenkívül a belga hatóságok kifejezésre juttatták, hogy i. a Vallon Régió a de minimis elv alkalmazását kéri a mezőgazdasági termelők helyzetének rendezésére a 2004. január 1. és 2008. június 30. közötti időszakra, valamint; hogy ii. legfeljebb három hónapos határidőn belül lebonyolítja a tetemek feldolgozásához és megsemmisítéséhez kapcsolódó - a 2008. július 1-jétől a következő közbeszerzési szerződés hatálybalépéséig tartó időszakra számított - költségek 25 %-ának megfelelő összegnek az egyes mezőgazdasági termelőktől való behajtását.
(27)
Végezetül a belga hatóságok tájékoztatták a Bizottságot, hogy az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági és halászati ágazatban a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2004. október 6-i 1860/2004/EK rendelet (9) alapján visszakövetelik a támogatások összegét a három év alatt 3 000 EUR összeget meghaladó de minimis támogatások esetében. A belga hatóságok azt is jelezték, hogy a legmagasabb nyújtható 3 000 EUR összeg vélhetően 58 mezőgazdasági termelő esetében került túllépésre.
VI. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
VI.1. A támogatás megléte az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének értelmében
(28)
Az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése szerint a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt vagy annak torzításával fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(29)
Ezek a feltételek az adott esetben teljesülnek a mezőgazdasági termelőknek juttatott támogatásra vonatkozóan. A kérdéses támogatást a Vallon Régió hatóságai nyújtják és előnyben részesítik a Vallon Régió mezőgazdasági termelőit azzal, hogy a tetemek elszállításából és megsemmisítéséből eredő, rendes körülmények között általuk viselendő költségeket kiiktatják.
(30)
Az Európai Unió Bíróságának joggyakorlatával összhangban maga a tény, hogy egy vállalkozás versenyképessége a versengő vállalkozásokhoz képest megerősödik azáltal, hogy olyan gazdasági előnyben részesül, amelyet rendes körülmények között tevékenységéhez nem kapott volna meg, azt jelzi, hogy fennáll a verseny torzulásának veszélye (10).
(31)
Egy vállalkozásnak nyújtott támogatás a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolónak minősül, amenynyiben ez a vállalkozás az Európai Unión belüli kereskedelem számára nyitott piacon működik (11). Az ágazatban számottevő kereskedelem folyik az Európai Unión belül. Az intézkedés ezért alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására.
(32)
A fentiek figyelembevételével nyilvánvaló, hogy az EUMSz.107. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve a de minimis szabályozás hatálya alá eső támogatások esetében.
VI.1.1. De minimis szabályozás
(33)
A belga hatóságok számos alkalommal kifejezésre juttatták, hogy alkalmazzák a mezőgazdasági ágazatban alkalmazandó de minimis szabályokat. A támogatás nyújtásának időszakában az 1860/2004/EK rendelet, valamint az azt hatályon kívül helyező, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági rendelet (12) volt hatályban.
(34)
Azok a támogatások, amelyek megfelelnek az 1860/2004/EK vagy az 1535/2007/EK rendelet alkalmazási feltételeinek, úgy tekintendők, mint amelyek nem teljesítik az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésében foglalt kritériumok összességét.
(35)
Pontosítani kell azonban, hogy az 1535/2007/EK rendelet 3. cikkének (7) bekezdése értelmében a de minimis támogatások nem vonhatók össze ugyanazon elfogadható költségekre vonatkozó állami támogatásokkal, ha az így kapott összeg olyan támogatási intenzitást eredményez, amely meghaladja az adott esetre vonatkozóan az európai uniós szabályozások által a speciális feltételekben meghatározott szintet. Ezt a rendelkezést alkalmazni kell ebben az esetben: semmilyen tekintetben nem lehet összevonni a de minimis támogatást (amely az állati tetemek megsemmisítésével kapcsolatos, a mezőgazdasági termelők által viselendő költségek 25 %-át tenné ki) a fennmaradó 75 %-kal, amely az európai uniós szabályozás (a 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások 133. pontja, összefüggésben a Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottság rendelettel (13)) értelmében összeegyeztethetőnek tekinthető az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával.
(36)
Ezzel szemben az 1860/2004/EK rendelettel létrehozott rendszer szerint úgy tűnik, hogy a de minimis támogatás és az állati tetemek megsemmisítésével kapcsolatos költségek 75 %-át kitevő összegek ilyen összevonása nem volt kizárva. Ez következhet az 1860/2004/EK rendelet (7) preambulumbekezdéséből, amely szerint a „de minimis szabály nem érinti azt a lehetőséget, hogy a vállalkozások ugyanazon projektre a Bizottság által jóváhagyott vagy egy csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozó állami támogatásban részesüljenek.” A rendelet alkalmazási feltételeit és azon belül a 3 000 EUR maximális támogatási küszöbértéket be kell tartani, oly módon, hogy a 3 000 EUR küszöbértéket meghaladó támogatásokat - a támogatási összeg egészének tekintetében - ki kell zárni az 1860/2004/EK rendelet biztosította előnyökből. Az 1535/2007/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése értelmében ez az összevonás a rendelet hatálybalépésétől számított hat hónapig, azaz 2008. június 30-ig lehetséges. Ezt követően az 1535/2007/EK rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni.
VI.2. A támogatás jogszerűsége
(37)
A Bizottság által az NN 48/2003 ügyszám alatt jóváhagyott támogatási rendszer bejelentése és jóváhagyása a 2003. január 31. és 2007. január 31. közötti időszakra történt meg. A Bizottság azonban megállapítja, hogy Belgium 2007. február 1-jét követően is folytatta a támogatási rendszer alkalmazását, anélkül, hogy azt az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban bejelentette volna a Bizottságnak. Következésképpen a támogatási rendszer 2007. február 1-jétől jogellenes állami támogatássá vált.
VI.3. A támogatás összeegyeztethetősége
(38)
Az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.
(39)
A kérdéses rendszer a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben elhullott állatok elszállításával, tárolásával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások nyújtása során felmerülő valamennyi költséget - támogatott szolgáltatások formájában - fedező támogatás nyújtására vonatkozik.
(40)
A 2002. január 31. és 2003. december 31. közötti időszak tekintetében a Bizottság által az NN 48/2003 ügyben hozott határozat megállapította, hogy a rendszer az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában említett eltéréssel élhetett. Azonban - a fentiekben kifejtettek szerint - a 2004. január 1-jét követő időszak esetében a belga hatóságoknak módosítaniuk kellett a bejelentett állami támogatási rendszert annak érdekében, hogy az összeegyeztethető legyen a 2004. január 1-jétől alkalmazandó TSE-iránymutatásokkal. A belga hatóságoknak biztosítaniuk kellett, hogy a támogatás az állati tetemek megsemmisítési költségeinek legfeljebb 75 %-át fedezze (és a fennmaradó költségeket a mezőgazdasági termelőnek saját magának kelljen állnia), valamint legkésőbb 2003 decemberének közepéig bizonyítékot kellett eljuttatniuk a Bizottsághoz arra vonatkozóan, hogy végrehajtották a szükséges módosításokat a támogatási programban.
(41)
Ezt a kötelezettséget a TSE-iránymutatások írták elő, amelyek akkor az alkalmazandó szabályozást képezték. A TSE-iránymutatások 29. pontja az alábbi rendelkezést tartalmazza:
„29.
2004. január 1-jétől kezdődően a tagállamok 100 %-ig terjedő állami támogatást nyújthatnak az ártalmatlanítandó elhullott állatok elszállításának költségeihez, és 75 %-ig terjedő támogatást az állati tetemek megsemmisítésével összefüggésben felmerülő költségek fedezéséhez; […].”
(42)
A TSE-iránymutatások 30. és 31. pontja lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy eltérjenek azon szabálytól, amelynek értelmében a támogatás az elhullott állati tetemek megsemmisítési költségeit legfeljebb 75 %-ban fedezheti:
„30.
Másik lehetőségként a tagállamok nyújthatnak akár 100 %-os állami támogatást is az állati tetemek elszállításához és megsemmisítéséhez kapcsolódó költségek fedezésére, amennyiben a támogatás finanszírozása az állati tetemek megsemmisítésének finanszírozására szolgáló díjak vagy kötelezően fizetendő hozzájárulások segítségével történik, feltéve, hogy ezek a díjak és hozzájárulások csak a húságazatot érintik, és közvetlenül arra vannak kivetve.
31.
A tagállamok nyújthatnak 100 %-ig terjedő állami támogatást az elhullott állatok elszállításának és megsemmisítésének költségeihez, amennyiben ezeken az állatokon kötelező TSE-vizsgálatok végrehajtása.”
(43)
Meg kell említeni, hogy az NN 48/2003 ügy vizsgálata keretében a belga hatóságok soha nem jutatták kifejezésre, hogy ezeknek a kivételeknek valamelyike alkalmazható lenne.
(44)
A TSE-iránymutatások 2007. január 1-jén hatályukat vesztették, ahogyan azt a 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások 194. c) pontja elrendeli. A 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások 134. pontjával összhangban a Bizottság a TSE-vizsgálatokkal és az elhullott állatokkal kapcsolatos állami támogatást az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja, amennyiben az 1857/2006/EK rendelet 16. cikkének minden feltétele teljesül.
(45)
Az 1857/2006/EK rendelet 16. cikke nem jelent alapvető módosítást az elhullott állatok elszállításához és megsemmisítéséhez nyújtott támogatás értékelése tekintetében. A TSE-iránymutatásokhoz hasonlóan a rendelet a 16. cikk (1) bekezdésének d) pontjában előírja, hogy az elhullott állatok elszállításával kapcsolatos költségek esetében legfeljebb 100 %-os, az állati tetemek megsemmisítésével kapcsolatos költségek esetében pedig legfeljebb 75 %-os támogatás tekinthető a közös piaccal összeegyeztethetőnek. A 16. cikk (1) bekezdésének e) és f) pontjában foglalt rendelkezések az alábbi esetekben teszik lehetővé a 75 %-os felső határtól való eltérést és a 100 %-os támogatási arány elérését: i. ha a támogatás finanszírozása kötelezően fizetendő díjakból vagy hozzájárulásokból történik, amelyek beszedésének célja az ilyen állati tetemek megsemmisítésének finanszírozása, feltéve, hogy ezek a díjak és hozzájárulások a húságazatra korlátozódnak és arra közvetlenül vannak alkalmazva; vagy ii. ha az elhullott állatokat kötelezően TSE-vizsgálatnak kell alávetni.
(46)
mivel az új szabályozás (a 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások és az 1857/2006/EK rendelet) alapjaiban nem változtatott a helyzeten a régi szabályozáshoz (a TSE-iránymutatásokhoz) képest, az alkalmazandó európai uniós szabályozást illetően az ügy értékelésének az érintett időszak egészére (azaz 2004. január 1-jétől a mai napig) ugyanannak kell lennie.
(47)
Ahogyan azt korábban hangsúlyoztuk, a belga hatóságok az NN 48/2003 ügy vizsgálata keretében kötelezettséget vállaltak támogatási programjuk oly módon történő módosítására, hogy 2004. január 1-jétől az állati tetemek megsemmisítéséhez kapcsolódó költségek fedezésére szánt támogatások nem haladják meg az érintett költségek 75 %-át. Ennek ellenére az adott ügy vizsgálata során a belga hatóságok nem cáfolták azt, hogy az állami támogatási rendszert nem módosították a számukra előírt módon.
(48)
Ezenfelül a belga hatóságok több alkalommal kifejezésre juttatták ezzel az üggyel kapcsolatban (például a 2008. november 27-i levélben), hogy a (42) preambulumbekezdésben említett kivételek közül a második valójában alkalmazható, és a támogatás az állati tetemek megsemmisítésével kapcsolatos költségeknek akár 100 %-át is fedezheti. Véleményük szerint a kivétel alkalmazhatóságát az a tény igazolja, hogy minden elhullott állaton kötelező volt TSE-vizsgálat végrehajtása (a TSE-iránymutatások 31. pontja és az 1857/2006/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének f) pontja). Mindazonáltal semmilyen bizonyítékot nem szolgáltattak ennek az állításnak az alátámasztására.
(49)
A Belgium által állításának alátámasztására felhozott legfőbb érv az, hogy az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) értelmében kötelező e vizsgálatok végrehajtása. Ez az érv azonban nem fogadható el. Az említett rendelet értelmében ugyanis a vallon hatóságok az elhullott állatokon az alábbiak szerint kötelesek TSE-vizsgálatokat végezni:
-
2001. július 1. és 2008. december 31. között minden 24 hónaposnál idősebb, a mezőgazdasági üzem területén elhullott szarvasmarhaféle esetében, valamint
-
2009. január 1-jétől kezdődően minden 48 hónaposnál idősebb, a mezőgazdasági üzem területén elhullott szarvasmarhaféle esetében. Azonban az adott tagállam dönthet úgy, hogy a fiatalabb, legalább 24 hónapos de 48 hónaposnál nem idősebb szarvasmarhafélék esetében továbbra is végrehajtja a vizsgálatokat.
(50)
Következésképpen a vizsgálatok végrehajtására vonatkozó kötelezettség csak bizonyos kort elért állatok (2001. július 1. és 2008. december 31. között 24 hónap, ez utóbbi dátumot követően pedig 48 hónap) esetében alkalmazandó. Ennél még fontosabb azonban, hogy ez a kötelezettség csak a szarvasmarhafélékre vonatkozik. A mezőgazdasági üzem területén elhullott, más fajokhoz (sertés, ló, baromfi stb.) tartozó állatokat nem kell kötelezően TSE-vizsgálatoknak alávetni. A belga hatóságok által rendelkezésre bocsátott információkból (2008. november 27-én kelt levél) kitűnik, hogy azoknak az állati tetemeknek a száma, amelyeket a 999/2001/EK rendelet rendelkezései értelmében esetlegesen érinthet a szóban forgó mentesség, a szolgáltatási szerződés keretében kezelt elhullott állatok esetében felmerülő összes költség kevesebb mint 20-25 %-ának felel meg. Ennélfogva kizárólag az azon költségek után nyújtott támogatások lehetnek összeegyeztethetőek, amelyek szorosan a 999/2001/EK rendelet által előírt kötelező TSE-vizsgálatok végrehajtásához kapcsolódnak, feltéve, hogy ezek a költségek pontosan azonosíthatók.
(51)
A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az állati tetemek elszállítási és megsemmisítési költségeinek a húságazatban fizetendő kötelező díjakból és hozzájárulásokból történő 100 %-os fedezését lehetővé tevő első kivétel jelen esetben nem alkalmazható. A belga hatóságok soha nem hivatkoztak ennek a kivételnek az alkalmazhatóságára, és erre vonatkozó bejelentést sem tettek.
(52)
A fentiek fényében a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a kérdéses támogatási program, amely a tetemek megsemmisítési költségeinek több mint 75 %-át fedezi, nem egyeztethető össze a belső piaccal a TSE-iránymutatások vagy a 2007-2013-as időszakra vonatkozó iránymutatások alapján, kivéve azon költségek esetében, amelyek TSE-vizsgálatok végrehajtására vonatkozó kötelezettség által érintett állatok tetemének kezelésével közvetlenül kapcsolatosak.
(53)
Ezen túlmenően - figyelembe véve, hogy a Bizottság a belga hatóságok kötelezettségvállalása alapján 2007. január 31-ig hagyta jóvá a programot, és a hatóságoknak azt 2004. január 1-jével módosítaniuk kellett a TSE-iránymutatásoknak való megfelelés érdekében, valamint tekintettel arra, hogy a nevezett hatóságok nem tettek eleget ezeknek a kötelezettségeknek - a Bizottság megállapítja, hogy a tetemek megsemmisítési költségeinek több mint 75 %-os mértékben történő fedezésére irányuló támogatás odaítélése visszaélésszerű volt, legalábbis azon támogatások esetében, amelyeknek nem a TSE-vizsgálatok kötelező végrehajtásának kompenzálása volt a célja.
(54)
A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdésével összhangban, amennyiben egy jogellenesen nyújtott állami támogatás nem egyeztethető össze a belső piaccal, az adott támogatást vissza kell venni a kedvezményezettektől. Ez a célkitűzés akkor valósul meg, amikor a szóban forgó támogatást - adott esetben késedelmi kamattal növelve - a kedvezményezettek, azaz a támogatásból ténylegesen részesülő vállalkozások visszatérítik.
(55)
Ez a határozat közvetlenül alkalmazandó, különös tekintettel az ennek a rendszernek a keretében folyósított egyedi támogatások visszakövetelésére, azon speciális projektekhez rendelt támogatások kivételével, amelyek a folyósításuk idején megfeleltek a de minimis rendeletben vagy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK rendelet (15) 1. és 2. cikke értelmében alkalmazandó mentességi rendeletben, illetőleg a Bizottság által jóváhagyott támogatási rendszerben meghatározott valamennyi feltételnek.
VII. KÖVETKEZTETÉSEK
(56)
A Bizottság megállapítja, hogy Belgium jogellenesen folyósította a szóban forgó támogatást, ezzel megszegve az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdésében foglaltakat. Mivel a támogatás részlegesen összeegyeztethetetlen a belső piaccal, Belgiumnak be kell szüntetnie a támogatás nyújtását és gondoskodnia kell a kedvezményezettek számára ez idáig jogellenesen folyósított összegek visszatéríttetéséről,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A Belgium által a Vallon Régió mezőgazdasági termelői számára nyújtott, a Vallon Régió mezőgazdasági üzemeiben talált elhullott állatok tetemének elszállításával és megsemmisítésével járó költségek fedezésére szolgáló állami támogatás részlegesen összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(2) A támogatásoknak csak az a része egyeztethető össze a belső piaccal, amely kizárólag a mezőgazdasági termelők által a 999/2001/EK rendelet szerinti, TSE-vizsgálatok végrehajtására vonatkozó kötelezettséghez kapcsolódó költségek kompenzálására szolgál, feltéve, hogy ezek a költségek pontosan számszerűsíthetők.
2. cikk
Belgium köteles megszüntetni az 1. cikkben említett támogatási rendszert.
3. cikk
Az e határozat 1. cikkében említett program keretében folyósított összegek nem minősülnek támogatásnak, ha odaítélésük időpontjában megfeleltek a 994/98/EK tanácsi rendelet 2. cikke alapján elfogadott és a támogatás folyósításának időpontjában hatályos rendelet feltételeinek.
4. cikk
Az e határozat 1. cikkében említett program keretében folyósított egyéni támogatás az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal, ha a folyósítás időpontjában megfelelt a 994/98/EK rendelet 1. cikke alapján elfogadott rendeletben vagy bármely egyéb jóváhagyott támogatási rendszerben meghatározott feltételeknek.
5. cikk
(1) Az 1. cikk (2) bekezdésére, a 3. cikkre és a 4. cikkre is figyelemmel Belgium minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy a kedvezményezettektől visszaszerezze az 1. cikkben említett összeegyeztethetetlen és a kedvezményezettek számára már jogellenesen rendelkezésre bocsátott támogatást.
(2) A visszatérítésnek a nemzeti jogban előírt eljárásoknak megfelelően haladéktalanul meg kell történnie, amennyiben az ilyen eljárások lehetővé teszik e határozat azonnali és tényleges végrehajtását. A visszaszerzendő támogatás magában fogalja a kedvezményezett részére történt rendelkezésre bocsátásától a visszaszerzéséig esedékes kamatokat is. A kamatok kiszámítása a régióban alkalmazott támogatástartalom számításához használt referenciaarány alapján történik.
6. cikk
Belgium e határozat kihirdetésétől számítva két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot az e határozatnak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.
Belgium tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtására foganatosított nemzeti intézkedések fejleményeiről az 1. cikk szerinti támogatási program keretében folyósított támogatás teljes visszatérítéséig. A Bizottság kérésére haladéktalanul eljuttatja az e határozat végrehajtása érdekében már megvalósított és előirányzott intézkedésekre vonatkozó tájékoztatást, valamint részletes információkkal szolgál a kedvezményezettek által már visszafizetett támogatás és kamatok összegéről.
7. cikk
Ennek a határozatnak a Belga Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. november 17-én.