RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 917/2011
af 12. september 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 258/2011 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Den 31. maj 2011 blev der offentliggjort en berigtigelse (3) med det formål at korrigere forskellige typografiske fejl, især navnene på visse eksporterende producenter i Kina, der var stavet forkert i bilag I til forordningen om midlertidig told.
(3)
Efter verifikation af visse påstande, som blev modtaget efter offentliggørelsen af berigtigelsen, og som viste sig at være korrekte, blev det opdaget, at andre navne var stavet forkert. De korrekte navne på alle de virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige told er anført i bilag I til denne forordning.
(4)
Der erindres om, at proceduren blev indledt som følge af en klage, der var indgivet af den europæiske sammenslutning af producenter af keramiske fliser (European Ceramic Tiles Manufacturer's Association (CET)) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 30 %, af den samlede EU-produktion af keramiske fliser. Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger for perioden fra den 1. januar 2007 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. Efterfølgende procedure
(5)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt, og der blev afholdt høringer med høringskonsulenten efter anmodning fra to interesserede parter.
(6)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(7)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Kina, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(8)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
3. Parter, som er berørt af proceduren
3.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(9)
Ved udtagelsen af stikprøven af eksporterende producenter blev der medtaget en ansøgende »gruppe« af virksomheder, eftersom de to producenter i den angivelige gruppe havde en kombineret eksportmængde, der tilsammen gjorde dem til den mængdemæssigt tredjestørste eksportør til EU-markedet. Disse virksomheder hævdede, at de havde et indbyrdes forhold som beskrevet i artikel 143, stk. 1, litra b), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (4), ifølge hvilken parter anses for at være forretningsmæssigt forbundne, »hvis de juridisk set anses for interessenter eller kompagnoner«. Undersøgelsen afslørede efterfølgende, at disse virksomheder ikke var forretningsmæssigt forbundne på denne måde, og som nævnt i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told blev de to producenter behandlet som separate enheder.
(10)
Adskillige eksporterende producenter havde indgivet redegørelser, hvori de hævdede, at disse to virksomheder skulle have været udelukket fra stikprøven, fordi de havde meddelt urigtige eller vildledende oplysninger. Disse producenter hævdede videre, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen følgelig burde have været beregnet uden hensyntagen til de to virksomheder i stikprøven.
(11)
I den forbindelse skal det bemærkes, at oplysningerne, der blev afgivet af disse parter forud for stikprøveudtagelsen, blev betragtet som tilstrækkelige til, at de kunne anses for at være forretningsmæssigt forbundne, og som følge af deres samlede eksportsalgsmængde til EU-markedet var de blevet inkluderet i stikprøven. I kølvandet på kontrolbesøgene hos de to virksomheder blev deres indbyrdes forhold undersøgt nærmere. De oplysninger, som virksomhederne havde afgivet som belæg for, at de var forretningsmæssigt forbundne, blev kontrolleret og ikke fundet tilstrækkelige til, at de kunne betragtes som forretningsmæssigt forbundne modsat virksomhedernes egen mening om denne sag. Det blev derfor konkluderet, at virksomhederne ikke kunne anses for at være indbyrdes afhængige som omhandlet i artikel 143, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93. Eftersom virksomhederne samarbejdede ved gennemførelsen af undersøgelsen, bl.a. ved at give oplysninger vedrørende det angivelige forhold mellem dem, blev der ikke fundet nogen grund til at udelukke dem fra stikprøven. Derfor afvises denne påstand.
(12)
Selv hvis det antages, at det ville have ført til en betydelig større eksportmængde til EU-markedet i undersøgelsesperioden, hvis andre virksomheder var blevet taget med i stikprøven, mens undersøgelsen stod på, ville det desuden have været vanskeligt at undersøge nyudvalgte virksomheder inden for den tid, der var til rådighed. Skønt disse virksomheder har vist sig ikke at være forretningsmæssigt forbundne, er stikprøven derfor fortsat i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningen. Desuden pointeres det, at der ikke findes beviser for, at virksomhederne bevidst hævdede at være forretningsmæssigt forbundne for at komme med i stikprøven.
(13)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 5 og 6 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Stikprøve af EU-producenter
(14)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af parterne, at ingen af de EU-producenter, der støttede klagen, havde afleveret stikprøvesvar, og de burde derfor ikke anses for at have samarbejdet i sagen. Dette argument blev fastholdt efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(15)
Med hensyn til påstanden om, at de manglende stikprøvesvar peger i retning af, at de EU-producenter, der støttede klagen, ikke samarbejdede, erindres der om, at CET optrådte som retlig repræsentant for samtlige klagende virksomheder. Som påkrævet gav CET også på vegne af klagerne de supplerende oplysninger vedrørende UP-dataene. Som nærmere forklaret i indledningsmeddelelsen var der med henblik på stikprøveudtagningen kun behov for oplysninger vedrørende virksomheder, der ikke allerede havde givet alle nødvendige oplysninger. Det følger heraf, at de klagende producenter samarbejdede i fuldt omfang, da de gav alle de fornødne oplysninger på klagetidspunktet, og deres retlige repræsentant havde meddelt de nødvendige opdateringer af UP-dataene på deres vegne i løbet af undersøgelsen.
(16)
En enkelt interesseret part hævdede, at opdelingen af EU-erhvervsgrenen i forskellige segmenter og stikprøvens geografiske dækning betød, at den ikke var statistisk gyldig. Hvad dette angår erindres der om, at EU-erhvervsgrenen for keramiske fliser er meget fragmenteret med over 500 producenter. Det blev også konstateret, at erhvervsgrenen var repræsenteret i alle tre segmenter, dvs. store, mellemstore og små virksomheder. For at sikre, at resultaterne fra store virksomheder ikke skulle dominere skadesanalysen, og at situationen i små virksomheder, som tilsammen tegnede sig for den største del af EU-produktionen, blev korrekt afspejlet, blev det besluttet, at alle segmenter (dvs. små, mellemstore og store virksomheder) skulle være repræsenteret i stikprøven. Inden for hvert af de tre segmenter blev de største virksomheder udvalgt, så længe der var sikkerhed for den geografiske balance.
(17)
En af de interesserede parter hævdede også, at Kommissionen ikke havde påvist, at stikprøven også var repræsentativ, efter at den polske producent ikke længere indgik i stikprøven, og at den under alle omstændigheder ikke var tilstrækkelig repræsentativ med hensyn til salgsmængde på EU-markedet.
(18)
Det er korrekt, at én polsk producent besluttede ikke længere at samarbejde og derfor måtte udelukkes fra stikprøverne. Stikprøver behøver dog ikke nødvendigvis at afspejle den præcise geografiske spredning og de producerende medlemsstaters vægt for at være repræsentativ. Eftersom geografisk spredning kun er en af de faktorer, der skal tages med i betragtning for at sikre, at stikprøver er repræsentative, ville en sådan tilgang ikke have været praktisk mulig administrativt set. Det er snarere tilstrækkeligt, at stikprøven i store træk afspejler, hvor store andele de største producentlande har. På baggrund af dette kriterium blev det konstateret, at tilbagetrækningen af den polske virksomhed ikke påvirkede stikprøvens generelle repræsentativitet. På dette grundlag bekræftes det, at stikprøven af EU-producenter var tilstrækkelig repræsentativ i henhold til artikel 17 i grundforordningen.
(19)
Hvad angår påstanden om stikprøvens generelle repræsentativitet erindres der om, at eftersom EU-erhvervsgrenen er meget fragmenteret, kan det ikke undgås, at virksomhederne i stikprøven kun dækker en forholdsvis lille andel af den samlede EU-produktion. Under alle omstændigheder fastslås det i grundforordningens artikel 17, at undersøgelser kan begrænses til stikprøver, der enten er statistisk gyldige, eller som udgør den største repræsentative producerede, solgte eller eksporterede mængde, der med rimelighed kan undersøges, men der er ikke fastsat nogen specifik kvantitativ tærskel for størrelsen af en sådan repræsentativ mængde. På baggrund af ovenstående bekræftes det, at de udtagne stikprøver var repræsentative i henhold til grundforordningens artikel 17.
(20)
En af de interesserede parter hævdede, at Kommissionen ikke havde medtaget EU-producenter, der tilbyder lavere salgspriser og er hjemmehørende i lande såsom Polen og Tjekkiet, i stikprøven, hvorfor denne stikprøve ikke var repræsentativ for EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser.
(21)
Med hensyn til denne påstand fandt Kommissionen frem til, at de gennemsnitlige salgspriser for EU-producenterne i stikprøven var i samme størrelsesorden som de gennemsnitlige salgspriser i de offentligt tilgængelige statistikker. Under alle omstændigheder, og som det er forklaret i betragtning 125, har undersøgelsen vist, at selv når der tages hensyn til de offentligt tilgængelige priser i disse lande, vil slutresultatet ikke ændre sig nævneværdigt.
(22)
En række parter havde bemærkninger til den metode, der var blevet anvendt til stikprøveudtagningen blandt EU-erhvervsgrenens virksomheder, sammenlignet med stikprøveudtagningen blandt kinesiske eksportører, der udelukkede var baseret på eksportmængde.
(23)
Hvad angår de forskellige metoder, der blev anvendt til udtagelse af en stikprøve af EU-producenter på den ene side og kinesiske eksporterende producenter på den anden side, skal det bemærkes, at metoderne blev anvendt i overensstemmelse med formålene med stikprøveudtagningen. Når det gælder EU-erhvervsgrenen skulle Kommissionen vurdere situationen for hele erhvervsgrenen, og derfor valgte den de kriterier, der ville sikre det mest repræsentative billede af hele sektoren. Med hensyn til de kinesiske eksportører ansås det for hensigtsmæssigt at udtage en stikprøve baseret på den største eksportmængde af den pågældende vare, og derfor blev de største eksportører udtaget. Det skal også bemærkes, at grundforordningens artikel 17 ikke indeholder noget krav om, at begge stikprøver skal udtages på basis af samme kriterier. I denne sag forholder det sig endvidere således, at før den endelige sammensætning af stikprøven af kinesiske eksporterende producenter fik de samarbejdsvillige parter i Kina samt de kinesiske myndigheder lejlighed til at fremsætte bemærkninger til den foreslåede stikprøve. Der indkom bemærkninger vedrørende stikprøvens sammensætning, men ikke vedrørende dens repræsentativitet.
(24)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en sammenslutning af importører, at det var underforstået i artikel 17 i grundforordningen, at stikprøver fra EU-producenter og fra eksporterende producenter skulle udtages på basis af samme kriterier. Adskillige kinesiske parter fortsatte efter den endelige fremlæggelse af oplysninger med at hævde, at de kinesiske eksporterende producenter og EU-producenterne ikke blev behandlet ens i forbindelse med udtagningen af de respektive stikprøver.
(25)
Hvad angår den påstand, der blev fremsat efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at der skal anvendes samme kriterier ved udtagning af stikprøver fra EU-producenter som fra eksporterende producenter, mente Kommissionen under henvisning til de årsager, der er skitseret i betragtning 23, at disse stikprøver kan udtages på basis af forskellige kriterier. Derfor afvises denne påstand.
(26)
Med hensyn til den omstændighed, at der som nævnt i betragtning 23 ikke blev modtaget bemærkninger til stikprøvens repræsentativitet, hævdede disse parter, at på tidspunktet for udtagningen af stikprøverne blev de kinesiske parter ikke informeret om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøverne, hvorfor de ikke kunne kommentere dette forhold.
(27)
Med hensyn til den manglende underretning af de kinesiske parter om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøver, er det i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, normal praksis at tage parterne med på råd om sammensætningen af de påtænkte stikprøver inden for deres respektive kategorier, således at f.eks. eksporterende producenter kun tages med på råd om den påtænkte stikprøve fra eksporterende producenter. Under disse omstændigheder ses der bort fra parternes påstand om, at de på det tidspunkt, hvor stikprøverne blev udtaget, var ude af stand til at kommentere det forhold, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af de forskellige stikprøver.
(28)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at ved at tage hensyn til de forskellige segmenter ved udtagningen af stikprøven brød Kommissionen reglerne i grundforordningens artikel 4, stk. 1, der siger, at analysen skal foretages i relation til den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke i relation til bestemte grupper eller typer af virksomheder.
(29)
Påstanden om, at opsplitningen af stikprøven i tre segmenter er i strid med grundforordningens artikel 4, stk. 1, kan ikke tages til følge. Som det kan udledes af betragtning 23, repræsenterede den stikprøve, der blev udtaget, den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke kun en specifik gruppe af virksomheder som påstået af den pågældende part. Desuden giver grundforordningens artikel 17, stk. 1, specifikt mulighed for at udtage en stikprøve med henblik på at påvise en skade. Denne påstand var derfor grundløs og blev afvist.
(30)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde samme interesserede part indsigelse mod, at der var blevet taget hensyn til den geografiske spredning ved udtagningen af stikprøven, idet vedkommende gjorde gældende, at Unionen udgør et enkelt marked, og at grundforordningens artikel 17, stk. 1, kun giver mulighed for at udtage en stikprøve baseret på den største repræsentative mængde.
(31)
Med hensyn til påstanden om anvendelse af kriteriet om geografisk spredning bemærkes det, at dette er en fragmenteret erhvervsgren, og med henblik på at vurdere de udvalgte virksomheders repræsentativitet tages producenternes geografiske spredning blandt medlemsstaterne med i betragtning for derved at afspejle de forskellige situationer, der kan optræde i Unionen. Stikprøven dækker medlemsstater, hvor ca. 90 % af EU-produktionen finder sted; efter tilbagetrækningen af den polske virksomhed var denne procentdel fortsat høj, nemlig ca. 80 %. Det betyder, at den metode, som Kommissionen benyttede, sikrede, at stikprøven var repræsentativ for EU-produktionen som helhed og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1. Påstanden blev derfor afvist.
(32)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at den stikprøve, der var blevet udtaget blandt EU-producenter, kun omfattede mellemstore og små virksomheder, hvis omkostninger og priser angiveligt var højere end de store kinesiske virksomheders.
(33)
Intet understøttede dette argument. Det skal bemærkes, at der i stikprøven indgik virksomheder fra alle segmenter. Desuden er det ikke kun virksomhedens størrelse, der kan have indflydelse på omkostningerne, men også råvarepriser, afskrivninger eller kapacitetsudnyttelse.
4. Parternes rettigheder
4.1. Fortrolig behandling af navnene på klagerne og på virksomheder, der støtter klagen
(34)
En af de interesserede parter hævdede, at de manglende oplysninger om klagerens identitet gjorde det umuligt for interesserede parter at udøve deres ret til at forsvare sig fuldt ud. Det blev også hævdet, at eftersom nogle producenter ikke havde begæret deres navne tilbageholdt, var anmodningen om anonymitet ikke berettiget.
(35)
En af parterne gentog sin påstand om, at der ikke havde været grund til at indrømme fortrolig behandling af navnene på de fleste af de klagende producenter og på de virksomheder, der støttede klagen. Det blev især hævdet, at de sagsakter, som kunne konsulteres af interesserede parter, ikke indeholdt oplysninger, der talte til fordel for fortrolig behandling. Det blev endvidere hævdet, at den manglende viden om navnene på virksomhederne i stikprøven havde betydet, at andre interesserede parter var ude af stand til at udtale sig om, hvorvidt vurderingen af mikroindikatorerne var korrekt.
(36)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger forespurgte samme part, om alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema.
(37)
Der erindres om, at grundforordningens artikel 19 giver mulighed for beskyttelse af fortrolige oplysninger, såfremt fremlæggelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurrencemæssig fordel eller være til betydelig skade for den, der afgiver oplysningerne, eller for den, fra hvem førstnævnte modtog oplysningerne. Langt de fleste af klagerne ønskede at forblive anonyme og kunne føre tilstrækkelige beviser for, at de reelt løb en betydelig risiko for gengældelsesaktioner, bl.a. i form af tab af salg for disse producenter, hvis deres navne blev afsløret. Anmodningen fra disse virksomheder blev derfor accepteret af Kommissionens tjenestegrene.
(38)
Hvad angår påstanden om, at nogle producenter ikke havde anmodet om anonymitet, skal det bemærkes, det ikke betyder, at andre virksomheder ikke har ret til at anmode herom, hvis deres anmodninger er tilstrækkeligt velbegrundede. Vurderingen af sådanne anmodninger fandt sted fra sag til sag, hvorfor påstanden afvises.
(39)
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt EU-producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema, skal det bemærkes, at i princippet vil et manglende svar fra en forretningsmæssigt forbundet EU-producent som sådan ikke nødvendigvis forhindre Kommissionen i at nå frem til pålidelige konklusioner om skade, forudsat at de svar, der gives i spørgeskemaet, kan verificeres. Dette vil være tilfældet, når forretningsmæssigt forbundne virksomheder er særskilte retlige enheder med egne regnskaber.
5. Undersøgelsens omfang. Inddragelse af import fra Tyrkiet
(40)
En part, der repræsenterede de eksporterende producenters interesser, hævdede, at importen af den pågældende vare fra Tyrkiet skulle have været medtaget i denne undersøgelse.
(41)
Hvad angår det forhold, at import med oprindelse i Tyrkiet ikke var omfattet af klagen, skal det bemærkes, at der på det indledende trin ikke var tegn på dumping, skade og årsagssammenhæng fra dette land, som kunne berettige, at der blev indledt en antidumpingprocedure vedrørende denne import. Påstanden om, at Tyrkiet skulle have været omfattet af undersøgelsen, afvises derfor.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(42)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gjorde en af de interesserede parter opmærksom på, at KN-koderne for den pågældende vare i forordningen om midlertidige foranstaltninger var blevet ændret i forhold til koderne i indledningsmeddelelsen, og den pågældende part ønskede at vide hvorfor, og om de medførte en ændring af varedækningen.
(43)
I den forbindelse skal det understreges, at forskellene mellem KN-koderne i henholdsvis forordningen om midlertidige foranstaltninger og indledningsmeddelelsen ikke hænger sammen med en ændring af varedefinitionen eller undersøgelsens omfang. Disse ændringer ændrer ikke noget ved de typer fliser, der er omfattet af proceduren, men har ene og alene relation til de generelle ændringer af den kombinerede nomenklatur i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 861/2010 (5), som har fundet anvendelse siden den 1. januar 2011.
(44)
En af de interesserede parter ønskede, at visse keramiske mosaikker skulle udelukkes fra varedækningen. Denne part hævdede, at i tilfælde af indførelse af foranstaltninger vil denne kategori af den pågældende vare blive mindre konkurrencedygtig i forhold til andre varer, som den kan erstattes af, og at der under ingen omstændigheder finder dumping sted inden for dette særlige segment.
(45)
For så vidt angår denne påstand, viste undersøgelsen, at da keramiske mosaikker og andre typer af keramiske fliser har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, er der ikke grundlag for en ændring af varedækningen. Påstanden om, at der ikke finder dumping sted inden for dette segment, er der ikke belæg for, og dumping- og skadesanalysen skal afspejle situationen for hele den pågældende vare. Derfor afvises denne påstand.
(46)
Med henvisning til ovenstående og til det forhold, at der ikke er modtaget yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes betragtning 25-32 i forordningen om midlertidige foranstaltninger hermed.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(47)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger eller fremlagt andre resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 33-40 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Individuel behandling
(48)
Der er ikke modtaget bemærkninger til afgørelsen om at indrømme eller nægte individuelle virksomheder individuel behandling.
(49)
To importører betvivlede imidlertid validiteten som helhed af Kommissionens vurderinger i forbindelse med spørgsmålet om individuel behandling og hævdede, at Unionen hvert år udbetaler subsidier via strukturfondsordningen.
(50)
I den forbindelse skal det bemærkes, at artikel 9, stk. 5, i grundforordningen indeholder de betingelser, der skal være opfyldt for at kunne opnå individuel behandling. Påstanden om subsidiering i Unionen er irrelevant for denne vurdering. Denne påstand afvises derfor, og konklusionerne i betragtning 41-44 i forordningen om midlertidig told fastholdes.
3. Individuel undersøgelse
(51)
Der indkom anmodninger om individuel undersøgelse fra otte samarbejdsvillige eksporterende producenter i henhold til artikel 17, stk. 3, i grundforordningen. Det blev besluttet at gennemføre en individuel undersøgelse for én eksporterende producent, Kito Group, da dette ikke ville være urimeligt byrdefuldt. Denne gruppe stod for langt den største eksportmængde af de otte producenter, der anmodede om individuel undersøgelse.
(52)
Denne gruppe anmodede om individuel behandling. Efter at have behandlet denne anmodning blev det besluttet at indrømme Kito Group individuel behandling, da der ikke var noget belæg for ikke at give gruppen en individuel behandling.
(53)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at grundforordningens artikel 17, stk. 3, efter alt at dømme ikke gav mulighed for at foretage en individuel undersøgelse af et begrænset antal anmodninger i situationer, hvor der var indkommet mange anmodninger. Klageren hævdede, at dette var bekræftet af adskillige tidligere antidumpingundersøgelser. I den forbindelse skal det bemærkes, at det, der i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3, er afgørende for behandlingen af anmodninger om en individuel undersøgelse, om disse undersøgelser vil være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Som led i nærværende undersøgelse og som nævnt i betragtning 51 var det ikke urimeligt byrdefuldt at behandle en af de otte anmodninger om en individuel undersøgelse. Med hensyn til tidligere undersøgelser, hvor der er blevet behandlet anmodninger om individuelle undersøgelser, skal det bemærkes, at sådanne anmodningers byrdefulde karakter og behovet for en rettidig afslutning af undersøgelsen må vurderes fra sag til sag. I lyset heraf blev klagerens påstande afvist.
(54)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger indkom der oplysninger om og bevis for, at Kito Group måske ikke havde angivet alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder i gruppen, hvorfor konklusionerne for gruppen kunne være ufuldstændige. Gruppen fik lejlighed til at kommentere disse oplysninger og blev informeret om, at artikel 18 i grundforordningen muligvis skulle bringes i anvendelse. De bekræftede i et svar, at de ganske rigtigt ikke havde angivet to forretningsmæssigt forbundne virksomheder i deres besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, men hævdede, at dette ikke ville få nogen indflydelse på konklusionerne, da der blot var tale om en forglemmelse, som ingen konsekvenser havde, eftersom de ikke var involveret i produktionen og/eller markedsføringen af den pågældende vare. Men eftersom der ikke var givet oplysninger om disse to virksomheder, havde der ikke kunnet foretages en ordentlig vurdering og verifikation af gruppens aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare. Under disse omstændigheder konkluderes det, at gruppen ikke har meddelt de nødvendige oplysninger inden for en passende tidsfrist, og følgelig bliver afgørelserne for virksomheden truffet på grundlag af foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4. Normal værdi
4.1. Valg af referenceland
(55)
To importører indgav bemærkninger for at tilkendegive deres modstand mod valget af Amerikas Forenede Stater (»USA«) som referenceland, idet de fandt USA uhensigtsmæssigt som referenceland på grund af landets ubetydelige egenproduktion og manglende konkurrenceevne på verdensmarkedet. De hævdede endvidere, at USA var blevet valgt på urimelig vis, fordi manglen på alternative referencelande skyldtes, at producentorganisationerne i Unionen havde sat producenter fra andre potentielle referencelande under et urimeligt hårdt pres for at afskrække dem fra at samarbejde. To importører hævdede, at Kommissionen havde set bort fra oplysninger fra en række potentielt samarbejdsvillige lande, og at offentligt tilgængelige data fra nationale eller tværnationale producentorganisationer i tredjelande ikke var blevet taget med i betragtning.
(56)
Hvad det sidste argument angår, erindres der om, at virksomhedsspecifikke oplysninger er nødvendige for at undersøge dumpingniveauet. Dette argument blev derfor afvist.
(57)
Med hensyn til påstandene om et urimeligt hårdt pres fra EU-producentorganisationernes side med det formål at afskrække andre fra at samarbejde skal det bemærkes, at der ikke var ført bevis herfor. Derfor måtte der ses bort fra disse bemærkninger.
(58)
Disse importører hævdede endvidere, at der årligt blev produceret omkring 60 mio. m2 keramiske fliser i USA og ikke 600 mio. m2 som angivet i betragtning 51 i forordningen om midlertidig told. Dette blev verificeret og viste sig at være korrekt.
(59)
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt valget af USA som referenceland er passende, når henses til det væsentligt lavere produktionsniveau, skal det understreges, at det amerikanske marked er stærkt konkurrencepræget, idet der findes adskillige lokale produktionsvirksomheder, og importen er stor. Som nævnt i betragtning 52 i forordningen om midlertidig told er der desuden intet, der tyder på, at ikke-toldmæssige handelshindringer vil begrænse konkurrencen på markedet i væsentlig grad. Derfor må det fortsat konkluderes, at USA, trods den lavere produktionsmængde, er et passende referenceland.
(60)
To importører hævdede, at enhedssalgspriserne på amerikansk producerede fliser på det amerikanske hjemmemarked var langt højere end på EU-markedet, og når de blev sammenlignet med eksportpriserne, måtte der opstå mistanke om dumping. Dette argument blev fundet irrelevant for denne procedure, eftersom sådanne påstande, hvis det antages, at der findes umiddelbare beviser for dem, kun vil kunne undersøges til bunds i en særskilt antidumpingprocedure vedrørende USA. Der blev derfor set bort herfra.
(61)
Disse importører hævdede endvidere, at den samarbejdsvillige amerikanske producent var ejet af eller tilknyttet EU-producenter, hvorfor undersøgelsen var mangelfuld, da dataene ikke stammede fra uafhængige kilder.
(62)
Der erindres om, at dataene fra den samarbejdsvillige amerikanske producent blev verificeret på stedet. Derfor blev denne påstand fundet irrelevant, og der blev set bort herfra.
(63)
Disse importører hævdede desuden, at de amerikanske eksportmængder var begrænsede. Dette argument blev betragtet som irrelevant for valget af referenceland, da referencelandets data benyttes til beregne den normale værdi og ikke eksportpriser. Det blev derfor afvist.
(64)
Endelig hævdede de samme importører, at den fortrolige behandling af navnet på den samarbejdsvillige producent i referencelandet og af oplysninger om dennes produktionsmængde, -værdi og -kvalitet ikke var berettiget. Der erindres om, at den samarbejdsvillige producent i referencelandet havde anmodet om fortrolig behandling af frygt for kommercielle gengældelsesaktioner, og anmodningen blev fundet velbegrundet. Det kan heller ikke udelukkes, at udleveringen af de data, som importørerne anmoder om, selv i intervaller, kan føre til afsløring af producenten i referencelandet. Der blev derfor set bort fra importørernes påstand.
(65)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog ovennævnte to importører en række af de påstande, som de tidligere havde fremsat, men uden at føre yderligere bevis for påstandene. Derfor afvises deres påstande fortsat.
(66)
Disse to importører hævdede desuden også, at eftersom den samarbejdsvillige amerikanske producent angiveligt kontrolleres af en EU-producent, var det forkert at vælge denne amerikanske virksomhed som en passende producent i referencelandet. De hævdede især, at den amerikanske virksomhed ikke er økonomisk uafhængig og derfor ikke kan tjene som et benchmark for dumping. Importørerne begrunder dette med en henvisning til grundforordningens artikel 2, stk. 1, tredje og fjerde afsnit. Som svar herpå skal der først og fremmest gøres opmærksom på, at som nævnt i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told og i betragtning 69 nedenfor har den samarbejdsvillige amerikanske producent anmodet om fortrolig behandling af sin identitet, og at denne anmodning er blevet imødekommet. Under disse omstændigheder kan det hverken be- eller afkræftes, at der eksisterer et forretningsmæssigt forhold mellem den amerikanske virksomhed og en EU-producent. Det skal imidlertid bemærkes, at ovennævnte bestemmelser i grundforordningen vedrører den måde, hvorpå en undersøgt virksomheds salgspriser skal behandles, når den sælger til en forretningsmæssigt forbundet part. De vedrører ikke spørgsmålet om en mulig forretningsmæssig forbindelse mellem en producent i et referenceland og en EU-producent. Derfor afvises påstanden.
(67)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en sammenslutning af importører flere påstande. For det første hævdede de, at de amerikanske producenters angiveligt lave salgsmængde på deres hjemmemarked sammenlignet med den kinesiske eksport til Unionen betød, at USA var et uegnet referencelandsmarked. I den forbindelse skal det nævnes, at ved undersøgelsen af mulige referencelande er konkurrenceniveauet i disse lande blandt andet et af de elementer, der bliver undersøgt. Den indenlandske erhvervsgrens indenlandske salg og importen fra det undersøgte land skal ikke nødvendigvis ligge på samme niveau, for at et land kan betragtes som et passende referenceland. Hvad angår disse påstande og med henblik på denne undersøgelse blev det amerikanske marked som nævnt i betragtning 59 anset for at være tilstrækkelig konkurrencepræget til at være et passende valg. Derfor afvises denne påstand.
(68)
Importørsammenslutningen fremførte også, at den ikke anså den kendsgerning, at der var en betydelig import til det amerikanske marked, som værende relevant for valget af USA som referenceland. Hertil skal det bemærkes, at importniveauet rent faktisk er en af de vigtige faktorer, der bliver undersøgt i forbindelse med valget af et passende referenceland. Kombinationen af en indenlandsk produktion og en betydelige importmængder bidrager til at skabe konkurrence på et marked, som nævnt i betragtning 59. Derfor afvises denne påstand.
(69)
Importørsammenslutningen ønskede også at vide, hvordan den samarbejdsvillige producent fra referencelandet havde ført bevis for risikoen for kommercielle gengældelsesaktioner som nævnt i betragtning 64. I den forbindelse pointerede den amerikanske virksomhed, at der findes adskillige kinesiske eksporterende producenter af keramiske fliser på det amerikanske marked, med hvilke den amerikanske virksomhed konkurrerer om de samme kunder. Under disse omstændigheder frygtede den amerikanske virksomhed kommercielle gengældelsesaktioner, hvis dens identitet blev afsløret. Med hensyn til beviserne for denne risiko for gengældelsesaktioner skal det bemærkes, at den potentielle risiko som følge af, at den amerikanske virksomhed og de kinesiske eksporterende producenter, der er aktive på det amerikanske marked, konkurrerer om de samme kunder, blev fundet plausibel. Derfor blev virksomhedens anmodning om anonymitet accepteret.
(70)
Sammenslutningen hævdede også, at eftersom den gennemsnitlige indenlandske salgspris i USA på de indenlandsk producerede keramiske fliser angiveligt var adskillige gange højere end prisen på EU-importen fra Kina, var den amerikanske vare ikke den »samme vare« som den vare, der importeres fra Kina. Selv om der er forskel på de to priser, er der ingen grund til at anse den amerikanske vare for ikke at være identisk med den pågældende vare. Som nævnt i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told blev det konkluderet, at den pågældende vare og bl.a. den vare, der fremstilles og sælges på det indenlandske marked i USA, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål. Derfor betragtes de som identiske varer, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. Sammenslutningens påstand afvises derfor.
(71)
Sammenslutningen ønskede endelig at vide, hvorfor Unionen ikke blev betragtet som et passende referenceland, når ingen andre tredjelande end USA havde været samarbejdsvillige. I den forbindelse skal det siges, at eftersom USA blev betragtet som et passende referenceland, jf. betragtning 59, var der ikke behov for at undersøge eventuelle andre egnede markeder. Derfor afvises sammenslutningens påstand.
(72)
Der blev ikke fremsat yderligere bemærkninger, og det bekræftes derfor, at valget af USA som referenceland var hensigtsmæssigt og rimeligt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), og betragtning 45-54 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
4.2. Fastsættelse af den normale værdi
(73)
To importører hævdede, at uden oplysninger om den amerikanske producents produktionsmængde kunne de interesserede parter ikke kontrollere, om der på grund af stordriftsfordele kunne være en betydelig forskel mellem den amerikanske producents produktionsomkostninger og produktionsomkostningerne for de kinesiske producenter i stikprøven, der hvert år producerede over 10 mio. m2 keramiske fliser. Disse importører hævdede desuden, at referenceproducentens og de kinesiske producenters produktionsmængder ikke kunne sammenlignes på grund af den lavere produktionsmængde hos referenceproducenten eller i referencelandet. Der erindres om, at oplysningerne om den samarbejdsvillige referenceproducents produktionsmængde er fortrolige og derfor ikke kan videregives. Der erindres også om, at den kinesiske erhvervsgren er særdeles fragmenteret og hovedsagelig består af små og mellemstore virksomheder. Disse argumenter blev derfor anset for at være ubegrundede.
(74)
Disse importører påpegede, at eftersom det i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i grundforordningen er fastsat, at den normale værdi skal fastsættes på grundlag af »andre sælgeres eller producenters« priser, var det ukorrekt at fastsætte den normale værdi på grundlag af en enkelt virksomheds data.
(75)
I den forbindelse erindres der om, at denne procedure vedrører import fra et land uden markedsøkonomi, hvor den normale værdi fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a). Påstanden blev derfor afvist.
(76)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en importørsammenslutning, at den ikke mente, at den normale værdi i et referenceland kunne baseres på data fra en enkelt virksomhed. Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 75, blev denne påstand dog afvist.
(77)
Endelig hævdede disse importører, at referenceproducentens vare ikke var repræsentativ, da den udelukkende var rettet mod den dyre ende af markedet. Eftersom referenceproducentens anmodning om fortrolighed er blevet imødekommet, kan denne påstand hverken be- eller afkræftes. Selv om denne påstand var korrekt, blev der som forklaret i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told under alle omstændigheder foretaget de nødvendige justeringer af den beregnede normale værdi for at tage hensyn til alle typer fliser, herunder fliser beregnet til videresalg under et andet navn (re-sale branding). Denne påstand blev derfor ikke fundet berettiget og blev derfor afvist.
4.3. Eksportpris
(78)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at salget af bestemte typer keramiske fliser til Unionen i UP var blevet fejlklassificeret af Kommissionens tjenestegrene, og at virksomhedens dumpingmargen derfor burde korrigeres. I den forbindelse blev det under kontrolbesøget hos virksomheden fastslået, at virksomheden havde fejlklassificeret bestemte keramiske fliser, og virksomheden blev underrettet herom. De blev derpå omklassificeret korrekt med det formål at foretage en præcis dumpingberegning. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den samme eksporterende producent, at der var blevet set bort fra bestemte eksportsalgstransaktioner til Unionen i UP ved beregningen af virksomhedens dumpingmargen. I den forbindelse blev det konstateret, at der var blevet set bort fra disse transaktioner, fordi faktureringsdatoerne lå efter ophøret af UP. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(80)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportpriser, bekræftes betragtning 59 i forordningen om midlertidig told.
4.4. Sammenligning
(81)
Der blev fremsat bemærkninger vedrørende sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen.
(82)
En af de eksporterende producenter hævdede, at der ved beregningen af vedkommendes cif-værdi burde tages hensyn til, at eksportsalget foregik via ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere. Den pågældende fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev efterfølgende genberegnet. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at eksportpriserne ikke burde have været genberegnet, da oplysningerne fra de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere ikke var pålidelige, fordi det angiveligt kun var nogle af de forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, der havde afgivet oplysninger. Det blev imidlertid konstateret, at alle de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, havde afgivet prisoplysninger. Derfor afvises påstanden.
(83)
En anden eksporterende producent hævdede, at der ikke var blevet taget korrekt hensyn til forsikringsomkostningerne ved beregningen af vedkommendes cif-værdi. Den pågældende eksportør fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev korrigeret i overensstemmelse hermed.
(84)
En gruppe af eksporterende virksomheder hævdede, at de forsikringsomkostninger, der indgik i deres cif-værdier, var blevet fejlberegnet. De fik medhold heri, og cif-værdierne blev derfor genberegnet. Det blev desuden konstateret, at for en af virksomhederne i gruppen var der ikke blevet taget hensyn til håndteringsomkostninger ved beregningen af ab fabrik-værdien. Dette blev også korrigeret.
(85)
To importører hævdede, at der ved beregningen af eksportpriser burde have været taget hensyn til udviklingen i dollarkursen i UP. Der erindres imidlertid om, at der i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis er blevet anvendt månedlige vekselkurser i forbindelse med valutaomregninger i UP. Der blev derfor rent faktisk taget hensyn til valutakursudviklingen i UP.
(86)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at eftersom den normale værdi var baseret på data fra en enkelt producent i referencelandet, og der derfor af fortrolighedshensyn ikke kunne oplyses præcise data, var det meget vigtigt at foretage de fornødne justeringer for at sikre varesammenlignelighed med henblik på dumpingberegningerne. Som nævnt i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told blev der således foretaget de nødvendige justeringer for at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen.
(87)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede to importører, at den samarbejdsvillige amerikanske producent udelukkende betjener den dyre ende af markedet for keramiske fliser, mens de kinesiske eksporterende producenter betjener den billige ende af markedet. Med hensyn til at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen hævdede disse importører, at de ikke havde modtaget oplysninger om de nødvendige justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10. I den forbindelse skal det bemærkes, at betragtning 61 i forordningen om midlertidig told giver en forklaring på de justeringer, der blev foretaget for at sikre en rimelig sammenligning.
4.5. Dumpingmargener for samarbejdsvillige eksportører i stikprøven
(88)
Under hensyntagen til alle ovenstående bemærkninger blev de endelige dumpingmargener for samarbejdsvillige producenter i stikprøven, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed/gruppe
Endelig dumpingmargen
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd.
67,7 %
4.6. Dumpingmargener for alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
(89)
Som følge af ændringerne af beregningen af dumpingmargenerne, jf. betragtning 88, udgør den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven, som er baseret på dumpingmargenerne for stikprøvens fire samarbejdsvillige eksporterende producenter, 30,6 %. I den forbindelse skal det bemærkes, at for Heyuan Becarry Co. Ltd., som hverken blev indrømmet markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, blev der beregnet en dumpingmargen som beskrevet i betragtning 88 i forordningen om midlertidig told. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen blev denne dumpingmargen benyttet til at beregne den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for parterne i stikprøven og anvendt på samarbejdsvillige eksportører uden for stikprøven. Da Heyuan Becarry Co. Ltd. desuden ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, og det blev konstateret, at virksomhedens beslutninger om eksportsalg var underlagt betydelig statslig indgriben, bør den told, der pålægges import fra Heyuan Becarry Co. Ltd. være den samme som den, der pålægges samarbejdsvillige eksportører, som ikke indgik i stikprøven.
(90)
Med hensyn til metoden til beregning af dumpingmargenen for Heyuan Becarry Co. Ltd, der som tidligere nævnt var en samarbejdsvillig eksporterende producent, der indgik i stikprøven, men ikke blev indrømmet individuel behandling, jf. betragtning 65 i forordningen om midlertidig told, bør henvisningen i nævnte betragtning til betragtning 64 i forordningen om midlertidig told i stedet læses som en henvisning til betragtning 62.
4.7. Dumpingmargen for virksomheder, der har anmodet om individuel undersøgelse
(91)
For den virksomhed, der er nævnt i betragtning 51-54, og som blev undersøgt individuelt, vil den landsdækkende dumpingmargen finde anvendelse, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4.8. Dumpingmargener for alle andre ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter
(92)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter, bekræftes konklusionerne i betragtning 66 og 67 i forordningen om midlertidig told hermed.
(93)
Når der tages hensyn til bemærkningerne i betragtning 81-85, fastsættes den landsdækkende dumpingmargen til 69,7 %.
4.9. Bemærkninger til listen over samarbejdsvillige eksportører
(94)
En række påstande, der blev modtaget, anførte, at 13 af de eksporterende producenter, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige midlertidige toldsats i henhold til forordningen om midlertidig told, jf. bilaget hertil, kun var forhandlere og ikke producenter og derfor ikke burde optræde i bilaget.
(95)
En nærmere undersøgelse af sagen viste, at disse påstande var korrekte for fem virksomheders vedkommende. Disse virksomheder blev underrettet om, at det var hensigten at fjerne dem fra det pågældende bilag, og de fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Tre af disse virksomheder fremsatte ikke yderligere bemærkninger, mens to virksomheder fremførte nye påstande herom. Disse nye påstande indeholdt ikke tilstrækkelige beviser for, at disse virksomheder rent faktisk var eksporterende producenter af den pågældende vare, og de blev derfor afvist. De fem virksomheder blev således fjernet fra listen over virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige endelige toldsats.
4.10. Hændelser efter UP
(96)
Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater blev forholdet mellem en gruppe af to samarbejdsvillige eksporterende producenter angiveligt afbrudt på grund af ændringer i ejerstrukturen. Som følge heraf anmodede en af disse virksomheder om en individuel toldsats, som var uafhængig af den anden virksomheds toldsats.
(97)
Ud fra de indkomne oplysninger ser det ud til, at forbindelserne mellem disse to virksomheder blev afbrudt efter UP. Det vil være nødvendigt at foretage en nærmere undersøgelse af virkningerne af denne angivelige opsplitning af gruppestrukturen samt af anmodningen fra den ene af virksomhederne om at blive omfattet af en individuel toldsats. Hvis en af virksomhederne eller de begge skulle anmode om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, vil dette kunne ske i god tid i overensstemmelse med grundforordningen. Derfor afvises virksomhedens anmodning om at blive omfattet af en individuel told i denne undersøgelse.
(98)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at en af de forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, jf. betragtning 97, burde være omfattet af en særskilt told, fordi der var beviser på, at producenten praktiserede dumping i større udstrækning end den anden eksporterende producent. I den forbindelse skal det bemærkes, at hvis der for eksporterende producenter, som er forretningsmæssigt forbundne i UP, ikke beregnes en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen og told for dem, vil det kunne give anledning til, at den eksporterende producent, der er omfattet af den højere toldsats, omgår tolden. Da det blev konstateret, at de to eksporterende producenter, der var omfattet af denne undersøgelse, var forretningsmæssigt forbundne i UP, er der ingen grund til at operere med særskilt told for hver af dem. Hvis en af virksomhederne eller de begge anmoder om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, kan dette ske i overensstemmelse med grundforordningen, som nævnt i betragtning 97. Derfor afvises klagerens påstand.
D. SKADE
1. EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen
(99)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller nye konklusioner vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 68-70 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.1. Forbruget i Unionen
(100)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende forbruget i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 71 og 72 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Import fra Kina
(101)
En af de interesserede parter betvivlede analysen af importen med en påstand om, at hverken klagen eller forordningen om midlertidig told indeholdt oplysninger om importmængden, idet et mål i m2 er et arealmål og ikke et rummål.
(102)
En anden interesseret part hævdede, at udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina blot afspejlede normale udsving i handlen og derfor ikke var udtryk for de kinesiske eksportørers adfærd i henseende til dumping.
(103)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger betvivlede en af parterne Eurostat-statistikkernes pålidelighed og hævdede, at de reelle priser i forbindelse med import fra Kina er højere og derfor sammenlignelige med priserne ved import fra andre tredjelande. Det blev desuden hævdet, at dette ville have indflydelse på de fastsatte dumpingmargener.
(104)
En anden af de interesserede parter hævdede, at dens egen analyse af Eurostats statistikker angående markedsandele og importpriser afveg en anelse fra værdierne i forordningen om midlertidig told, og at disse resultater derfor burde ændres.
(105)
En anden af de interesserede parter hævdede, at Kommissionens tjenestegrene havde undladt at tage hensyn til prisstigningen på importen fra Kina efter UP, altså i 2010.
(106)
Med hensyn til påstanden vedrørende den måleenhed, der er benyttet til bestemmelse af importmængder, skal der ved udtrykket »omfang« i grundforordningens artikel 3, stk. 2, forstås »mængde« snarere end »rumfang«. For hver vare bør der benyttes den mest repræsentative måleenhed. Hvad angår den pågældende vare, benytter virksomhederne på verdensmarkedet konsekvent kvadratmeter (m2). Derfor blev denne enhed anset for at være den mest hensigtsmæssige i forbindelse med denne undersøgelse, hvorfor påstanden i den henseende afvises.
(107)
Med hensyn til udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina er det sandt, at variationerne er begrænsede, når de anskues i absolutte termer. Importen fra Kina faldt med 3 % i den betragtede periode. Konklusionen vedrørende omfanget af importen fra Kina skal imidlertid ses på baggrund af et samlet fald i forbruget på EU-markedet. Det forhold, at importen fra Kina kun faldt med 3 % i denne periode, hvor det samlede forbrug faldt med 29 %, havde tydeligvis en indvirkning på deres tilstedeværelse på EU-markedet. Ved at opretholde en stabil import kunne importen fra Kina således vinde markedsandele, mens andre aktører mistede markedsandele.
(108)
Hvad angår udviklingen i de kinesiske priser, var de gennemsnitlige importpriser i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told baseret på statistikker fra Eurostat. Der er blevet rejst tvivl om nøjagtigheden af de gennemsnitlige importpriser i visse medlemsstater, men de officielle statistikker er ikke blevet ændret. Under alle omstændigheder erindres der om, at tallene fra Eurostat kun blev brugt til at fastslå en generel tendens, og at selv om priserne på importen fra Kina blev opjusteret, ville skadesbilledet som helhed forblive det samme med høje margener for underbud og målprisunderbud. I den forbindelse skal det bemærkes, at der ved beregningen af både skades- og dumpingmargener ikke blev brugt tal fra Eurostat. Der er kun blevet brugt verificerede data fra virksomheder, der er blevet besøgt, til at fastslå størrelsen af margenerne. Så selv om der skulle kunne findes statistiske uoverensstemmelser, vil det ikke få konsekvenser for størrelsen af de oplyste margener.
(109)
For så vidt angår påstanden om, at Kommissionens tjenestegrene har undladt at tage hensyn Eurostats tal fra 2010, kan der ikke gives medhold heri, da tallet for UP inkluderede første kvartal af 2010. Tallene for andet, tredje og fjerde kvartal af 2010 vedrører perioden efter UP og skal derfor ikke tages med i betragtning. Selv om disse tal tages med i betragtning, viser importstatistikkerne også en stigning i priserne på importen fra tredjelande, hvilket tyder på, at dette var en generel tendens og ikke specifikt begrænset til importen fra Kina.
3. Prisunderbud
(110)
Der erindres om, at i den indledende fase blev underbud som nævnt i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told defineret som de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen og handelsled.
(111)
En af parterne hævdede, at de eksportprisberegninger, som parterne blev informeret om, ikke stemte overens med forklaringen i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told. Efter en nærmere undersøgelse kan det bekræftes, at teksten i nævnte betragtning indeholdt en fejl. I den indledende fase blev handelsleddet rent faktisk justeret til EU-producenternes ab fabrik-priser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og beregningen af den gennemsnitlige importpris blev ikke justeret for omkostninger efter importen. I den endelige fase blev cif-prisen, Unionens grænse, for det pågældende lands eksporterende producenter justeret for gældende told og omkostninger efter importen (import-, transport- og lageromkostninger, som importører pådrager sig i EU-havne før videresalg) på basis af oplysningerne fra de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(112)
En anden part hævdede, at når priserne blev nedjusteret for at tage hensyn til udgifterne til distribution/markedsføring, ville de svare til de kinesiske eksportpriser. I den indledende beregning var disse justeringer dog allerede medtaget. Derfor blev denne påstand fundet uberettiget og afvist.
(113)
I forbindelse med undersøgelsen blev der afsløret underbudsniveauer på mellem 43,2 % og 55,7 %, hvilket afviger en anelse fra den første beregning (se betragtning 77 i forordningen om midlertidig told). Årsagen til denne ændring ligger i beregningen af en ny cif-værdi for den eksporterende producent, der er nævnt i betragtning 83-85, og beregningen af en individuel cif-eksportpris for den eksporterende producent Kito Group, der er nævnt i betragtning 51.
4. Import fra andre tredjelande end Kina
(114)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende importen fra andre tredjelande end Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 78-80 i forordningen om midlertidig told hermed.
5. EU-erhvervsgrenens situation
5.1. Makroøkonomiske indikatorer
5.1.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(115)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.2. Salgsmængder og markedsandel
(116)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende salgsmængder og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 86 og 87 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.3. Beskæftigelse og produktivitet
(117)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende beskæftigelse og produktivitet, bekræftes konklusionerne i betragtning 88 og 89 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.4. Dumpingmargenens størrelse
(118)
Betragtning 88-93 indeholder de nærmere detaljer vedrørende dumpingmargenerne. Det bekræftes, at alle de fastslåede margener ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan det derfor bekræftes, at virkningerne af den faktiske dumpingmargen ikke kan betragtes som værende ubetydelige.
5.2. Mikroøkonomiske indikatorer
5.2.1. Lagerbeholdninger
(119)
En af parterne nærede tvivl med hensyn til korrektheden af dataene i betragtning 93-95 i forordningen om midlertidig told. Den pågældende part hævdede, at værdien af lagerbeholdninger i procent af produktionen i hele den betragtede periode var betydeligt lavere end angivet i tabel 10 i samme forordning. Disse beregninger blev gennemgået på ny, og det viste sig, at kun procenterne for 2009 og UP var fejlberegnet, og at lagerprocenterne i disse perioder rent faktisk var en anelse højere end først angivet. Der er en korrekt version af denne beregning i denne forordnings tabel 1.
(120)
Samme part hævdede, at hvis EU-erhvervsgrenen blev tvunget til at øge sin lagerbeholdning indtil seks måneders produktion som nævnt i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told, ville dette repræsentere en lagerprocent på 50 % i forhold til den samlede produktion og ikke 59 % som angivet i tabel 10 i forordningen om midlertidig told.
(121)
I den forbindelse skal det understreges, at analyserne i betragtning 93 og 94 i forordningen om midlertidig told var komplementære, men ikke identiske. Den første analyse viste lagerprocenten for stikprøvevirksomhederne målt i kvadratmeter sammenlignet med stikprøvevirksomhedernes produktion, ligeledes mål i kvadratmeter (61 % i UP). Den anden analyse, ligeledes for stikprøvevirksomhederne, viste, hvor mange måneders produktion der var på lager i forhold til årets tolv måneder (50 % i UP).
(122)
Andre analyser gjorde det muligt at finjustere vurderingen af udviklingen i antallet af måneders produktion, der var på lager. I 2007 havde producenterne i stikprøven omkring fem måneders produktion på lager (43 %), men presset fra dumpingimporten tvang dem til at øge deres lagre til over syv måneders produktion (svarende til 61 % af den samlede årlige produktion) i UP. Tabel 1 viser også lagermængderne opgjort i antal måneder i forhold til den årlige produktion.
(123)
Tabel 1
Lagerbeholdninger
2007
2008
2009
UP
Lagre (1 000 m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeks (2007 = 100)
100
105
82
86
Lagre i % af produktionen
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Antal måneder på lager sammenlignet med årsproduktionen
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Procentdel af måneder på lager (tolvmånedersbasis)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Konklusionen, der siger, at lagerudviklingen vidner om en skadelig situation, bekræftes derfor.
5.2.2. Salgspriser
(125)
Som allerede nævnt i betragtning 20 betvivlede en af de interesserede parter konklusionerne i betragtning 96-99 i forordningen om midlertidig told vedrørende EU-erhvervsgrenens salgspriser, idet det blev hævdet, at Kommissionen i forbindelse med beregningen af EU-enhedsprisen ikke havde medtaget producenter i Polen og Tjekkiet, hvorfor konklusionerne ikke var i overensstemmelse med de foreliggende offentlige data.
(126)
Som svar på denne påstand blev der foretaget en simulation, hvori indgik salgspriserne i Polen, der tegner sig for ca. 10 % af den samlede produktion i Unionen. Der foreligger endnu ingen simulation for Tjekkiet, hvis produktion udgør mindre end 3 % af den samlede produktion i Unionen. Simulationen viste, at selv hvis de polske priser tages med i betragtning, ændrer slutresultatet sig ikke nævneværdigt. For at sikre sammenlignelighed med de kinesiske salgspriser beregnede Kommissionen i overensstemmelse med sin sædvanlige metode EU-erhvervsgrenens salgspriser efter at have foretaget de relevante justeringer for at nå frem til priserne for den første uafhængige kunde.
(127)
En af de interesserede parter mente, at ræsonnementet i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told, hvori det forklares, at EU-erhvervsgrenen var tvunget til at sælge mindre mængder og tilbyde et større varesortiment, var forkert, fordi EU-erhvervsgrenen i så fald skulle have mistet langt mere end 2 % af sin markedsandel.
(128)
Det skal bemærkes, at der ikke nødvendigvis sker tab af en stor markedsandel, når der fokuseres på salg af mindre partier. For det første har EU-erhvervsgrenen ikke været fuldstændig fortrængt fra markedet for store, ensartede varepartier, uanset den kendsgerning, at presset fra lavprisimport fra Kina er særlig stort i denne sektor. For det andet var EU-erhvervsgrenen i stand til at opretholde sin tilstedeværelse på hele markedet ved at presse sine salgspriser og producere et dyrere varesortiment, hvilket førte til faldende fortjeneste som nævnt i betragtning 100 i forordningen om midlertidig told. At EU-erhvervsgrenen ikke mistede en større andel af markedet, kan forklares ved, at den havde valgt at blive på markedet trods pristrykket fra Kina.
5.2.3. Rentabilitet, likviditet, investeringsafkast og lønninger
(129)
En af parterne mente, at der er store forskelle i rentabiliteten mellem store og små virksomheder. Derfor blev det hævdet, at den gennemsnitlige fortjeneste skulle betragtes som værende ikke repræsentativ, da stikprøven kun indeholdt data fra en enkelt stor virksomhed.
(130)
En anden part hævdede, at de store EU-producenter er finansielt sunde. Samme part hævdede, at der ikke kunne påvises nogen generel skade, eftersom der ikke var noget tab, selv når de små virksomheder blev tilføjet i den gennemsnitlige fortjenstmargen for EU-erhvervsgrenen, sådan som det fremgår af betragtning 101 og tabel 12 i forordningen om midlertidig told.
(131)
Det skal bemærkes, at for at sikre sammenhæng mellem resultaterne og repræsentativiteten af stikprøveudtagningen er alle skadesindikatorerne (inkl. fortjeneste) blevet vægtet i forhold til hver enkelt segments andel af den samlede produktion i Unionen. På den anden side er det bekræftet, at den store virksomhed er repræsentativ for situationen i det øvre segment. Derfor er de samlede indikatorer, sådan som de fremgår af analysen af virksomhederne i stikprøven, repræsentative for situationen i hele EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand må derfor afvises.
(132)
Hvad angår påstanden om, at de store virksomheder ikke har lidt skade, skal det bemærkes, at analysen ifølge artikel 4, stk. 1, i grundforordningen bør gennemføres for EU-erhvervsgrenen som helhed og ikke blot for visse grupper eller typer af virksomheder. Som allerede nævnt i betragtning 130 betyder den kendsgerning, at der ikke er lidt noget tab i UP, ikke i sig selv, at der ikke er sket skade.
5.2.4. Produktionsomkostninger
(133)
En af de interesserede parter gjorde indsigelse mod konklusionen om, at EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger var steget med 14 % som følge af en stigning i lagerbeholdningerne og en ændring i varesortimentet. Ifølge denne part holder denne konklusion ikke, da lagerbeholdningsniveauer og varesortiment ikke udgør en del af produktionsomkostningerne.
(134)
Denne påstand må afvises, eftersom høje lagerbeholdningsniveauer udgør en betragtelig finansiel omkostning, som indgår i analysen af produktionsomkostningerne. I øvrigt giver den gentagne ændring i varesortimentet ekstra produktionsomkostninger, da producenten ofte må ændre produktionsprocessen. Det kan være bekosteligt, eftersom det giver anledning til tomgang og en ikke optimal anvendelse af maskinerne.
6. Konklusion vedrørende skade
(135)
En af de interesserede parter anfægtede konklusionen i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told, om at faldet i forbruget havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Ifølge denne part kunne der ikke være tale om skade som følge af faldet i forbruget, da den samlede markedsandel var uændret.
(136)
Med hensyn til bemærkningen vedrørende stabiliteten for EU-producenternes markedsandel til trods for det faldende forbrug skal det bemærkes, at markedsandelen ikke er den eneste relevante skadesindikator. Det lykkedes for EU-producenterne at opretholde deres andel på EU-markedet, men det var på bekostning af rentabiliteten, som faldt i den betragtede periode. Det kan derfor ikke konkluderes, at stabiliteten for EU-producenternes markedsandel udelukker, at der er sket skade.
(137)
På baggrund af ovenstående bekræftes konklusionerne om skade i betragtning 107-111 i forordningen om midlertidig told hermed.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(138)
Kommissionen modtog bemærkninger vedrørende de foreløbige konklusioner med hensyn til årsagssammenhæng. Disse bemærkninger var en gentagelse af bemærkninger, der allerede var fremsat i forordningen om midlertidig told i betragtning 128-132 om selvforskyldt skade. Der er ikke indkommet nye beviser, som vil kunne ændre de foreløbige konklusioner. Konklusionerne i betragtning 135 og 136 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
1. Virkninger af importen fra Kina
(139)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det i den midlertidige fase undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina havde forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(140)
Nogle parter hævdede, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens produktion og salg skyldtes faldende forbrug. Det blev også hævdet, at virkningerne af importen fra Kina må have været begrænset, eftersom den kinesiske markedsandel kun steg med 1,6 %, og herudaf kan højst 1 % have berørt EU-erhvervsgrenens markedsandel.
(141)
I den forbindelse erindres der om, at undersøgelsen viste et sammenfald i tid mellem den stigende markedsandel for importen fra Kina og faldet i EU-erhvervsgrenens fortjeneste og en stigning i lagerbeholdningerne. I øvrigt er det ikke kun en øget markedsandel, som har lagt pres på EU-erhvervsgrenen, men i højere grad prisadfærden og de høje underbudsniveauer hos de kinesiske eksporterende producenter.
(142)
Som nævnt i betragtning 113 afslørede undersøgelsen betydelige prisunderbudsniveauer. Den viste også, at EU-erhvervsgrenen og EU-importørerne i vidt omfang solgte til de samme kunder, hvilket betød, at EU-erhvervsgrenen var i direkte konkurrence med dumpingimporten i forbindelse med ordrer.
(143)
Alt i alt viser dette, at det var pristrykket og ikke kun importmængden, som var årsag til faldet i EU-erhvervsgrenens rentabilitetstal og forværringen af de fleste skadesindikatorer.
2. Mangel på konkurrence mellem fliser produceret i Unionen og dumpingimporterede fliser fra Kina
(144)
Mange af de interesserede parter hævdede, at importen af keramiske fliser fra Kina ikke har kunnet forvolde EU-erhvervsgrenen skade, da de ikke er sammenlignelige. I den forbindelse blev det fremført, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier. Det blev også fremført, at den kinesiske erhvervsgren og EU-erhvervsgrenen ikke er i konkurrence med hinanden, da den kinesiske erhvervsgren er rettet mod lav- til mellemprissegmentet, hvorimod EU-erhvervsgrenen er rettet mod mellem- til højprissegmentet. EU-erhvervsgrenens begrænsede tab af markedsandel blev fremført som bevis herfor.
(145)
Der blev ikke forelagt noget væsentligt bevis til støtte for ovenstående påstande, men det blev dog nøje undersøgt, om importen fra Kina rent faktisk konkurrerede med fliser produceret i Unionen.
(146)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen har foretaget meget detaljerede sammenligninger, hvor der er skelnet mellem hundredvis af forskellige flisetyper. I den foreliggende sag viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen og eksportørerne havde en stor mængde sammenlignelige typer. Det viser klart, at EU-erhvervsgrenen og importen fra Kina er i konkurrence med hinanden hvad angår varetyper. Der erindres også om, at det i undersøgelsen er blevet fastslået, at EU-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter er i direkte konkurrence med hinanden, da de har det samme kundegrundlag.
(147)
Med hensyn til påstanden om, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier, så erindres der om - se betragtning 95 i forordningen om midlertidig told - at det var presset fra importen fra Kina, som tvang EU-erhvervsgrenen til at gå over til mindre varepartier og tilbyde et større varesortiment med hensyn til farver og størrelse. EU-erhvervsgrenen optræder stadig i alle markedssegmenter, og i modsætning til hvad der er påstået ovenfor, så må det, at EU-erhvervsgrenen har været nødt til at fokusere på specifikke varetyper, tages som et tegn på, at der har været direkte konkurrence.
(148)
På baggrund af ovenstående kan argumentet om, at importen fra Kina ikke har forvoldt EU-erhvervsgren skade, da de var i konkurrence med hinanden, ikke tages til følge.
3. Virkningerne af andre faktorer
3.1. Virkningerne af importen fra andre tredjelande
(149)
Nogle af parterne fastholdt argumentet om, at indvirkningen af den tyrkiske import skulle betragtes som signifikant. Med hensyn til priser anfægtede en af parterne konklusionen om, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser var væsentlig.
(150)
Dette argument er blevet drøftet i betragtning 118 i forordningen om midlertidig told, og der er ikke fundet noget nyt bevis, som vil kunne afkræfte konklusionen fra den foreløbige fase. I den forbindelse bekræftes det, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser må betragtes som væsentlig. Der erindres endvidere om som anført i betragtning 41, at der ikke var beviser på dumpingimport fra dette land, som havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, og derfor kan dette argument ikke tages til følge.
3.2. Virkningen af faldet i forbruget
(151)
En af de interesserede parter hævdede, at faldet i forbruget hovedsageligt havde ramt Spanien og Italien, hvor skaden angiveligt var mest iøjnefaldende. Omvendt var hoveddestinationen for den kinesiske eksport de nordlige medlemsstater, hvor der ikke var et fald i forbruget, og hvor EU-producenterne angiveligt havde lidt mindst skade. Den samme part fastholdt også, at den spanske branche, der fremstillede keramiske fliser, var kommet sig i 2010, hvilket viser, at der ikke er nogen forbindelse mellem kinesisk eksport og produktions- og salgstallene for EU-erhvervsgrenen.
(152)
En af parterne hævdede, at den stigning i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen og ikke til dumpingimporten fra Kina.
(153)
Påstandene om, at de nordeuropæiske medlemsstater ikke var ramt af et fald i forbruget, og at importen fra Kina kun skulle være gået til det nordlige Europa, var der ikke noget væsentligt belæg for. Tværtimod viser data fra de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, at salget er ligeligt fordelt i hele Unionen. Endvidere tegner Spanien og Italien sig samlet set for 28 % af dette salg, hvilket kun er lidt under salget til Tyskland (32 %). På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(154)
Med hensyn til påstanden om, at stigningen i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen, henviser Kommissionen til begrundelsen i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told, ifølge hvilken presset fra importen fra Kina var meget stort, især hvad angår salget af store partier, og at dette havde en klar indvirkning på EU-producenternes lagerbeholdninger. Væksten i lagerbeholdningerne i den betragtede periode kan ikke kun forklares med, at det var vanskeligt at sælge varerne, men også med, at det var nødvendigt at have et meget stort varesortiment tilgængeligt i lagerbeholdningerne. Konklusionen om skadesvirkningen af importen fra Kina for lagerbeholdningerne bekræftes derfor.
3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(155)
Mange interesserede parter fastholdt, at den økonomiske krise var den egentlige årsag til de vanskeligheder, som EU-erhvervsgrenen stod over for. Det blev understøttet af den kendsgerning, at den største forværring fandt sted mellem 2008 og 2009, dvs. det år, hvor krisen slog til, hvorimod tendensen var mindre voldsom i den følgende periode. Det blev også påpeget, at der i den betragtede periode var både højdepunkter og lavpunkter i en cyklus, hvor højdepunktet var karakteriseret ved et boom i byggesektoren og lavpunktet ved den finansielle krise og faldet i eksporten som følge af oprettelsen af nye produktionssteder i lande i den tredje verden.
(156)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fastholdt en af de interesserede parter, at forværringen af en række skadesindikatorer snarere skyldtes den økonomiske krise end dumpingimporten. Ifølge denne part bevirkede recessionen, at efterspørgslen efter store mængder af lavprisvarer steg. Følgelig måtte EU-erhvervsgrenen fokusere mere på produktion af store ordrer, hvilket var et segment, hvor den kinesiske erhvervsgren allerede var virksom. Og dette gav anledning til en stigning i lagerbeholdningerne. Endvidere forårsagede recessionen angiveligt højere inflation i Unionen end i Kina, hvilket førte til en stigning i produktionsomkostningerne for EU-producenterne og angiveligt til, at EU-erhvervsgrenen måtte sælge til priser, der lå under produktionsomkostningerne.
(157)
En anden part hævdede, at EU-erhvervsgrenens fortjeneste var gået betydeligt op i sidste kvartal i UP, og at dette viste, at EU-erhvervsgrenen var kommet sig efter den økonomiske krise. Denne part anmodede om, at fortjenesten i UP skulle opgøres pr. kvartal, hvilket sandsynligvis ville vise, at rentabiliteten var betydeligt højere hen mod slutningen af UP.
(158)
Den kendsgerning, at den økonomiske afmatning havde en virkning på EU-erhvervsgrenens resultater, blev allerede nævnt i betragtning 120 i forordningen om midlertidige foranstaltninger. I den forbindelse bør det erindres, at for at der kan fastslås en årsagssammenhæng, skal dumpingimporten ifølge den relevante retsnorm have forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen. Dumpingimporten er dog ikke nødvendigvis den eneste skadesårsag.
(159)
Endvidere viste undersøgelsen, at den kinesiske eksport fortsatte med at stige til trods for den økonomiske krise. Kina var således den eneste aktør på markedet, som var i stand til at opretholde sin markedsandel i den vanskelige økonomiske situation.
(160)
Med hensyn til den strukturelle ændring i efterspørgslen i Unionen som nævnt i betragtning 156 blev der ikke fremsat noget bevis, som kunne understøtte denne påstand. Tværtimod erindres der om, at undersøgelsen, som forklaret i betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, viste, at EU-erhvervsgrenen havde været nødt til at ændre sit varesortiment for at kunne tilbyde et større udbud af varer med hensyn til type, farve og størrelse og til at øge sine lagerbeholdninger for at reagere hurtigt på meget specifikke ordrer. Denne påstand blev derfor afvist.
(161)
Hvad angår inflationens indvirkning på produktionsomkostningerne, kan det konstateres, at inflationsraten i Unionen i gennemsnit ikke har været højere end i Kina i den betragtede periode, og at den derfor ikke kan forklare EU-producenternes vanskeligheder med at sælge til bæredygtige priser. I betragtning af underbudsniveauet kan det heller ikke konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lagt et pres i nedadgående retning på importpriserne fra Kina. På det grundlag måtte denne parts påstand afvises.
(162)
For EU-erhvervsgrenens situation erindres der derimod om, at forordningen om midlertidig told (betragtning 126) viste, at den aggressive prisadfærd hos de kinesiske eksportører havde påvirket EU-erhvervsgrenens rentabilitet i den betragtede periode allerede inden afmatningen i verdensøkonomien. Det viser, at selv uden krisen var presset fra lavprisimporten fra Kina i sig selv tilstrækkelig til at kunne forvolde EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(163)
Hvis dette ses i sammenhæng med dumpingpriserne, understøtter det konklusionen om, at årsagssammenhængen mellem den kinesiske eksport og den forvoldte skade for EU-erhvervsgrenen ikke bliver brudt med den økonomiske afmatning.
(164)
Hvad angår anmodningen om, at fortjenesten i UP bliver opgjort pr. kvartal, blev det ikke anset for at være relevant i den nuværende undersøgelse, for selv om der måske har været en mere udtalt forbedring af fortjenesten, så vil den skulle ses i forhold til målet for fortjenesten på 3,9 %.
3.4. Virkningen af en manglende omstrukturering i EU-erhvervsgrenen
(165)
En af de interesserede parter hævdede, at den skade, der var forvoldt EU-producenterne, kunne føres tilbage til deres mangel på omstrukturering, eftersom tilbagegangen for markedet på 29 % kun var blevet ledsaget af en nedskæring på 7 % i kapaciteten og på 16 % i beskæftigelsen.
(166)
I denne sektor er det vanskeligt at lukke for produktionskapaciteten, da en genoptagelse heraf i tilfælde af et eventuelt genopsving på markedet er yderst bekosteligt for producenterne. Nedskæringen i beskæftigelsen i den pågældende periode var af samme størrelsesorden som nedgangen på markedet. Beskæftigelsesudviklingen behøver ikke at være en fuldstændig afspejling af produktionsudviklingen, da ikke alle jobs har direkte tilknytning til den aktuelle produktion. Altså kan den kendsgerning, at nedskæringen i kapaciteten og i arbejdsstyrken i erhvervsgrenen ikke fuldstændigt afspejlede tilbagegangen på markedet, ikke siges at være forårsaget af manglende omstrukturering. I modsætning til påstandene og i betragtning af strukturen i erhvervsgrenen må en nedskæring på 7 % i kapaciteten og en nedskæring på 16 % i beskæftigelsen derfor betragtes som betydelig.
3.5. Virkningen af EU-erhvervsgrenens resultater på eksportmarkederne
(167)
En af de interesserede parter hævdede, at det var de høje priser og ikke virkningen af den kinesiske eksport, som havde forårsaget en nedgang i EU-erhvervsgrenens eksportsalg.
(168)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at der er blevet rettet op på EU-erhvervsgrenens eksportresultater efter den økonomiske krise. Påstanden om, at eksportresultaterne skulle have haft en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, er derfor ikke holdbar.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(169)
Ingen af argumenterne fra de interesserede parter viser, at virkningerne af andre faktorer end dumpingimporten fra Kina kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den konstaterede skade. Konklusionerne om årsagssammenhæng i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
På baggrund af parternes bemærkninger foretog Kommissionen en yderligere analyse af samtlige argumenter, der vedrører Unionens interesser. Alle spørgsmål er blevet gennemgået, og konklusionerne i forordningen om midlertidig told er blevet bekræftet.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(171)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 137-141 i forordningen om midlertidig told herved.
2. Importørernes interesser
(172)
En af parterne hævdede, at indførelsen af foranstaltninger ville true importørernes økonomiske eksistens, da de kun delvis ville kunne lægge de ekstra omkostninger fra tolden over på deres kunder.
(173)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger var der to parter, som ikke var enige i konklusionen om, at importørerne nemt kan gå fra kinesiske leverancer til andre leveringskilder, især fordi kvalitet og pris ikke var sammenlignelige.
(174)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at en stor del af importen ikke bliver påvirket af told, da den ikke er af kinesisk oprindelse. Egenskaberne ved varen, som fremstilles overalt i verden i sammenlignelige kvaliteter, gør, at der kan skiftes fra en vare til en anden, og at der altså er en række alternative muligheder, i modsætning til hvad der hævdes. Selv for importører, som holder sig til import fra Kina, som undersøgelsen viste var dumpingimport og blev solgt til priser, der lå betydeligt under priserne for varer med oprindelse i Unionen, blev det konstateret i undersøgelsen, at importørerne kan pålægge deres salgspriser en avance på over 30 %. Det lader formode - sammen med den kendsgerning, at importørerne har haft en fortjeneste på omkring 5 %, og at de har kunnet lægge i det mindste en del af de potentielle omkostningsstigninger over på deres kunder - at de vil kunne klare virkningerne af foranstaltningerne.
(175)
Endvidere vil indførelsen af foranstaltninger, som det også er konkluderet i betragtning 144 i forordningen om midlertidig told, ikke hindre EU-importørerne i at øge deres importandele med varer uden dumping fra de andre kilder både i Unionen og i andre tredjelande.
(176)
En af importørerne hævdede, at for en bestemt varetype ville de kinesiske priser for øjeblikket være højere end EU-erhvervsgrenens priser, og at foranstaltningerne derfor ville betyde, at eksporten af denne specifikke type ikke ville være mulig fremover.
(177)
Intet understøttede denne påstand. Endvidere havde denne varetype ifølge tilgængelige oplysninger kun en lille del af markedet og ville ikke påvirke leveringen til EU-markedet i væsentlig grad. Påstanden blev derfor afvist.
3. Brugernes interesser
(178)
Nogle af de interesserede parter hævdede, at indvirkningen på brugerne ville være betydelig. Det blev især fremført, at stigningen i mindsteprisen på 32,3 % ville afholde kunderne fra at købe kvalitetsvarer. Det blev også fremført, at selv om det nok var rigtigt, at indvirkningen på de store »Gør det selv«-forretninger kunne være begrænset, så ville de små specialforretninger blive hårdt ramt.
(179)
Hvad angår indvirkningen på de endelige brugere, bekræfter Kommissionen, hvad der foreløbigt blev konkluderet i forordningen om midlertidig told i betragtning 152 og 153, nemlig at priseffekten vil være begrænset.
(180)
Byggesektoren, som er en af de store kunder for producenter af keramiske fliser, havde besluttet ikke at samarbejde i undersøgelsen. Efter at der var blevet indført midlertidige foranstaltninger blev FIEC (den europæiske entreprenørsammenslutning) igen bedt om at give statistiske oplysninger, som kunne vise, i hvor høj grad, om overhovedet, sektoren ville blive påvirket af indførelsen af foranstaltninger. FIEC bekræftede, at selv om der ikke var direkte tilgængelige oplysninger, er omkostningseffekten af foranstaltningerne på deres virksomhed generelt meget lille. De forklarede også, at den manglende interesse hos deres medlemmer skulle opfattes som en støtte til Kommissionens forslag.
(181)
For de små specialforretningers vedkommende kunne Kommissionen ikke få entydige tal, som kunne bekræfte, hvor stor og omfangsrig indvirkningen af antidumpingforanstaltningen var. I lighed med hvad der sker for importørerne, må det ikke glemmes, at keramiske fliser bliver fremstillet i Unionen og i mange tredjelande uden dumping. Derfor kan det udelukkes, at der er alvorlig risiko for mangel på leverancer til detailforretninger.
4. De endelige forbrugeres interesser
(182)
Der blev gjort forsøg på at få en mere detaljeret vurdering af indvirkningen fra forbrugerne. Undersøgelsen viste, at indvirkningen sandsynligvis vil være begrænset.
(183)
Først og fremmest bliver den absolutte værdi af foranstaltningerne beregnet ud fra importprisen, altså på et grundlag, som er meget lavere end den endelige detailpris for den pågældende vare. Denne værdi kan opdeles på forskellige trin (importører, grossister og detailhandlere), inden varen når ud til den endelige kunde. Og selv om importørerne og forhandlerne skulle lægge hele toldbyrden over på kunderne, må det ikke glemmes, at der er et stort udbud af varer på markedet, som ikke er omfattet af foranstaltninger, og som fremstilles af såvel EU-producenter som producenter i tredjelande.
(184)
Kommissionen har beregnet, hvilken indvirkning antidumpingtolden vil få for priserne til forbrugerne, ved at se på, hvor meget told der ville skulle betales for den nuværende import fra Kina, og lægge dette beløb direkte over på forbrugerne, ud fra den antagelse at importører, grossister og detailhandlere vil lægge samtlige ekstra omkostninger over på de endelige forbrugere. Den således beregnede indvirkning på omkostningerne ligger betydeligt under 0,5 EUR pr. m2. Der erindres om, at det i forordningen om midlertidig told blev konkluderet, at det gennemsnitlige årsforbrug pr. person i Unionen er på ca. 2,2 m2. I betragtning af den lille indvirkning, som tolden vil få pr. m2, vil omkostningsstigningen derfor sandsynligvis være begrænset, selv om forbrugeren skulle købe en stor mængde af den pågældende vare til nybyggeri eller renovering.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(185)
Virkningerne af indførelsen af foranstaltninger kan forventes at bistå EU-erhvervsgrenen med deraf følgende gavnlige virkninger for konkurrenceforholdene på EU-markedet og en mindskelse af truslen om lukninger og betydelige tab af arbejdspladser.
(186)
Endvidere kan indførelsen af foranstaltningerne forventes af få en begrænset indvirkning for brugerne/importørerne, som vil kunne erhverve varerne fra en bred vifte af leverandører fra Unionen og andre tredjelande.
(187)
Ud fra ovenstående kan det ikke konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger vil være i strid med Unionens interesser.
G. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
1.1. Fremlæggelse af oplysninger
(188)
To af de interesserede parter fremførte, at Kommissionen burde have offentliggjort målprisunderbudsmargenen i forordningen om midlertidig told, og en af dem hævdede, at den manglende offentliggørelse heraf betød, at de interesserede parter ikke kunne vurdere, om reglen om den lavest mulige told var blevet korrekt anvendt.
(189)
Som svar på ovenstående følger her de midlertidige margener:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
66,0 %
Alle andre
95,8 %
1.2. Skadesmargen
(190)
En af parterne hævdede, at Kommissionen ikke havde været konsekvent i sin fremgangsmåde til at fastslå skade, og at konklusionerne burde have været baseret på vejede gennemsnitlige data for hele erhvervsgrenen.
(191)
For så vidt angår denne påstand, skal det bemærkes, at resultaterne vedrørende skadestærskelen er baseret på verificerede virksomhedsspecifikke data, som anses for at være det mest pålidelige grundlag til sammenligning af alle relevante fakta. Denne påstand måtte derfor afvises.
(192)
I betragtning af konklusionerne om dumping, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres foranstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten fra Kina forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(193)
Ved fastsættelsen af toldsatsen er der taget hensyn til de fastslåede dumpingmargener og den told, der er nødvendig for at bringe de skadelige virkninger, som EU-erhvervsgrenen har været udsat for, til ophør.
(194)
Det blev derfor fundet passende af beregne målprisunderbudsmargenen ud fra de priser, som fremgik af data, der var indsendt af EU-producenter og kinesiske eksportører.
(195)
Ved fastsættelsen af den antidumpingtold, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, blev der taget hensyn til, at tolden skulle beregnes på en sådan måde, at EU-erhvervsgrenen kunne få dækket sine produktionsomkostninger og opnå en rimelig fortjeneste. En rimelig fortjeneste, inden skat, blev anset for at være en fortjeneste, som en erhvervsgren af denne type ville kunne opnå under normale konkurrenceforhold, dvs. uden dumpingimport, ved salg af samme vare i Unionen. Denne fortjeneste er blevet fastsat ud fra den rentabilitet på 3,9 %, som EU-erhvervsgrenen havde opnået i 2007 (se nærmere i tabel 12 i forordningen om midlertidig told).
(196)
De fastlagte skadesmargener er som følger:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
65,0 %
Alle andre
82,3 %
(197)
Det skal bemærkes, at skadesmargenen for »alle andre samarbejdsvillige producenter« er blevet fastsat uden data fra Kito Group, eftersom Kito Group ikke indgik i stikprøven, og for at være konsekvent i den måde, hvorpå dumpingmargenen beregnes for »alle andre samarbejdsvillige producenter«. (Se artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen). I forbindelse med anvendelsen af artikel 18 i grundforordningen som nævnt i betragtning 54 finder restskadesmargenen anvendelse på Kito Group.
(198)
Det skal også bemærkes, at målprisunderbudsmargenerne er højere end dumpingmargenerne i betragtning 88-93 ovenfor og derfor skal dumpingmargenen lægges til grund for fastlæggelsen af toldens niveau i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(199)
For at sikre lige behandling af nye eksporterende producenter og de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og som er nævnt i bilag I til denne forordning, bør der fastsættes bestemmelser om, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte virksomheder, også skal gælde for nye producenter, som ellers ikke ville være berettiget til en genoptagelse af undersøgelsen i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, da artikel 11, stk. 4 ikke finder anvendelse, når der er benyttet stikprøver ved undersøgelsen.
2. Toldangivelse
(200)
De statistiske oplysninger om den pågældende vare er ofte udtrykt i kvadratmeter. Der er dog ikke anført nogen supplerende enhed for den pågældende vare i den kombinerede nomenklatur gengivet i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (6). Det er derfor nødvendigt at fastslå, at ikke kun vægten i kg eller tons, men også antallet af kvadratmeter af den pågældende vare til import anføres i erklæringen om overgang til fri omsætning.
3. Endelig opkrævning af midlertidig told
(201)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt.
(202)
Såfremt den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, der er stillet som sikkerhed svarende til den midlertidige told, endeligt, mens de beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, bør frigives.
4. Foranstaltningens form
(203)
En af de interesserede parter foreslog, at foranstaltningerne skulle have form af minimumsimportpris (MIP) i stedet for værditoldsatser. MIP er imidlertid ikke egnet til den pågældende vare, da der findes mange forskellige varetyper, og priserne varierer betydeligt, hvilket medfører en væsentlig risiko for krydskompensation. Desuden forventes det, at varetyperne fortsat vil udvikle sig med hensyn til design og efterbehandling, og at MIP således ikke længere vil være et passende grundlag for toldsatsen. Derfor afvises anmodningen om at indføre foranstaltninger i form af MIP.
(204)
En anden part anmodede om, at foranstaltningerne skulle have form af importkontingenter. Men importkontingenter er hverken på linje med grundforordningen eller med internationalt vedtagne regler. Anmodningen måtte derfor afvises -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af glaserede eller uglaserede keramiske sten og fliser til brolægning, gulvbelægning eller beklædning af vægge, kaminer o.l.; samt glaserede og uglaserede keramiske terninger og lignende varer til mosaikarbejder, også på underlag, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Told
Taric-tillægskode
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co Ltd
36,5 %
B010
Virksomheder anført i bilag I
30,6 %
Alle andre virksomheder
69,7 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 omhandlede virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 258/2011 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser for øjeblikket henhørende under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Hvis en producent fra Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at virksomheden ikke eksporterede de pågældende varer, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, med oprindelse i Folkerepublikken Kina i undersøgelsesperioden (1. april 2009 til 31. marts 2010), at den ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksportør eller producent, der er omfattet af de foranstaltninger, der er indført ved denne forordning, og at den enten faktisk har eksporteret de pågældende varer eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen efter undersøgelsesperiodens ophør, kan Rådet ved simpelt flertal efter forslag fremsat af Kommissionen og efter høring af det rådgivende udvalg ændre artikel 1, stk. 2, og lade den pågældende producent være omfattet af den told, der finder anvendelse for samarbejdsvillige producenter, der ikke indgik i stikprøven, dvs. 30,6 %.
Artikel 4
Hvis en erklæring om overgang til fri omsætning indgives vedrørende de varer, som er omhandlet i artikel 1, skal antallet af kvadratmeter af de importerede varer angives i det relevante felt i erklæringen.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. september 2011.
A TANÁCS 917/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. szeptember 12.)
a Kínai Népköztársaságból származó kerámialapok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Ideiglenes intézkedések
(1)
A Bizottság a 258/2011/EU rendeletben (2) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó kerámialapok behozatalára vonatkozóan.
(2)
2011. május 31-én helyesbítést (3) tettek közzé bizonyos nyomdai hibák kijavítása céljából, különösen egyes kínai exportáló gyártók neveire vonatkozóan, amelyek helytelenül szerepeltek az ideiglenes rendelet I. mellékletében.
(3)
Miután ellenőrizték és indokoltnak találták a helyesbítés közzététele után beérkezett javítási igényeket, megállapították, hogy bizonyos egyéb nevek helyesírása is hibás. Azon vállalatok helyes nevének felsorolása, amelyekre súlyozott átlagos vámot kell alkalmazni, e rendelet I. mellékletében található.
(4)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az eljárást az Európai Kerámiaburkolólap-gyártók Szövetsége (CET) (a továbbiakban: panaszos) kezdeményezte azon gyártók nevében, amelyek termelése a kerámialapok teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 30 %-át teszi ki. Az ideiglenes rendelet (24) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a dömping és a kár vizsgálata a 2009. április 1. és a 2010. március 31. közötti időszakra irányult (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák tekintetében a Bizottság a 2007. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) vonatkozóan elemezte az adatokat.
2. Az eljárás további menete
(5)
Azon alapvető tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetéséről döntöttek (a továbbiakban: az ideiglenes nyilvánosságra hozatal), számos érdekelt fél nyújtotta be írásban az ideiglenes megállapításokra vonatkozó észrevételeit. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére és a két érdekelt fél kérésére a meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásokra is sor került.
(6)
A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket szükségesnek tartott a végleges megállapítások kialakításához.
(7)
Valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó kerámialapok behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetését és az ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedését kívánta javasolni. Egyúttal olyan határidőt biztosítottak a felek számára, amelyen belül e tájékoztatást követően ismertethették álláspontjukat.
(8)
Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
3. Az eljárásban érintett felek
3.1. Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében
(9)
Az exportáló gyártók mintájának kiválasztásakor egy jelentkező „vállalatcsoportot” is felvettek a vizsgálatba, mivel az állítólagos csoportban szereplő két gyártó az uniós piacra irányuló együttes exportvolumene alapján a 3. legnagyobb exportőrnek minősült. Ezek a vállalatok bejelentették, hogy kapcsolatban állnak egymással a Közösségi Vámkódex (4) létrehozásáról szóló 2913/92/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 143. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében, amely úgy rendelkezik, hogy a feleket egymással kapcsolatban álló partnereknek kell tekinteni, amennyiben azok „jogilag elismert üzlettársak”. A későbbi vizsgálat azonban megállapította, hogy a vállalatok ilyen értelemben nem állnak kapcsolatban egymással, és az ideiglenes rendelet (35) preambulumbekezdésében említettek szerint ezt a két gyártót különálló jogi személynek tekintették.
(10)
Számos exportáló gyártó észrevételt nyújtott be arra vonatkozóan, hogy ezeket a vállalatokat ki kell zárni a mintavételből, mivel téves vagy félrevezető információkat szolgáltatnak. Ezek a gyártók továbbá azt indítványozták, hogy a fentiek értelmében a súlyozott átlagos dömpingkülönbözet kiszámításánál ne vegyék figyelembe a mintavételbe bevont, szóban forgó két vállalatot.
(11)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az e felek által a minta kiválasztása előtt benyújtott információk elégségesnek bizonyultak ahhoz, hogy őket egymással kapcsolatban álló vállalatoknak tekintsék, és az uniós piacra irányuló együttes exportértékesítési volumenük alapján vették fel őket a mintába. Az e két vállalat telephelyein tett ellenőrző látogatásokat követően részletesen megvizsgálták a közöttük fennálló kapcsolatot. A Bizottság ellenőrizte a vállalatok által azon állításuk alátámasztására szolgáltatott adatokat, hogy a vállalatok egymással kapcsolatban állnak, és - a vállalatok által ez ügyben közölt véleményével ellentétben - nem találta azt kielégítőnek a kapcsolat igazolására nézve. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy e vállalatok nem tekinthetők egymással kapcsolatban álló üzlettársaknak a 2454/93/EGK rendelet 143. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében. Mivel a vállalatok együttműködtek a vizsgálatban, azt is beleértve, hogy adatokat szolgáltattak állítólagos kapcsolatukra vonatkozóan, a Bizottság megállapította, hogy nincs oka annak, hogy kizárják őket a mintavételből. A fenti körülmények miatt ezt az állítást elutasították.
(12)
Ezenkívül - még azon feltételezés mellett is, hogy ha más vállalatokat választanak ki a mintába a vizsgálat során, lényegesen nagyobb, az uniós piacra irányuló exportvolumen elemzésére nyílt volna lehetőség a vizsgálati időszak alatt - a rendelkezésre álló időn belül nehézségekbe ütközött volna az újonnan kiválasztott vállalatok vizsgálata. Ezért, annak ellenére, hogy e vállalatokról kiderült, hogy nem állnak kapcsolatban egymással, a mintavételt az alaprendeletben előírt feltételeknek megfelelően folytatják. Végezetül a Bizottság hangsúlyozta, hogy nincs bizonyíték arra, hogy a vállalatok szándékosan állították, hogy kapcsolatban állnak egymással, abból a célból, hogy felvegyék őket a mintába.
(13)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (5) és (6) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.2. Mintavétel az uniós gyártók körében
(14)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően az egyik fél kijelentette, hogy a panaszt támogató uniós gyártók egyike sem adott választ a mintavételi kérdőív kérdéseire, ezért nem tekinthetők az eljárásbanegyüttműködő feleknek. Ezt az érvelést a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is fenntartotta.
(15)
Válaszul arra a megállapításra, hogy a mintavételi kérdőívekre adott válaszok hiánya azt mutatja, hogy a panaszt támogató uniós gyártók nem működnek együtt, a Bizottság emlékeztet arra, hogy az Európai Kerámiaburkolólap-gyártók Szövetsége az összes panaszos vállalat jogi képviseletében jár el. Szükség esetén az Európai Kerámiaburkolólap-gyártók Szövetsége a panaszosok nevében kiegészítő információkat is szolgáltatott a vizsgálati időszak adataira vonatkozóan. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben leírtak értelmében csak azon vállalatok esetében volt szükség a minta kiválasztásával kapcsolatos adatokra, amelyek még nem nyújtották be az összes szükséges információt. Ebből az következik, hogy a panaszos gyártók teljes mértékben együttműködtek, mivel a panasz benyújtásának idején megadták az összes szükséges információt, és a vizsgálati időszak adataival kapcsolatban szükséges frissítéseket pedig a nevükben eljáró jogi képviselőjük biztosította a vizsgálat során.
(16)
Az egyik érdekelt fél szerint az uniós gazdasági ágazat különböző szegmensekre történő felosztása, valamint a minta különböző földrajzi területekre való kiterjedése következtében a minta nem szolgáltat statisztikailag érvényes adatokat. Ebben a tekintetben a Bizottság emlékeztet arra, hogy az uniós kerámialap-ágazat - több mint 500 gyártójával - rendkívül széttagolt. Megállapították azt is, hogy az ágazat mindhárom szegmense képviseltetve van a mintában, vagyis a nagyvállalatok, illetve a közép- és a kisvállalkozások is. Annak biztosítása érdekében, hogy a kárelemzésnél a nagyvállalatok eredményei ne legyenek túlsúlyban és hogy az elemzés az uniós termelés legnagyobb hányadát együttesen kitevő kisvállalatok helyzetét is megfelelően tükrözze, úgy ítélték meg, hogy a mintában valamennyi szegmensnek, azaz a kis- és középvállalkozásoknak, illetve a nagyvállalatoknak is szerepelnie kell. Az egyes szegmenseken belül a legnagyobb vállalatokat választott ák ki a földrajzi szempontból reprezentatív jelleg biztosítása érdekében.
(17)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság elmulasztotta igazolni, hogy a minta a lengyel gyártó visszalépése után továbbra is reprezentatív maradt, valamint azt, hogy a minta semmiképpen sem volt kellően reprezentatív az uniós piacra irányuló értékesítési volumen tekintetében.
(18)
Az a megállapítás helyes, hogy az egyik lengyel gyártó úgy döntött, megszakítja az együttműködést, ezért azt ki kellett zárni a mintából. Azonban nem szükséges, hogy a minta tükrözze a pontos földrajzi megoszlást és a gyártó tagállamok súlyarányát annak érdekében, hogy reprezentatívnak minősüljön. Tekintve, hogy a földrajzi megoszlás csak az egyik figyelembe veendő tényező a reprezentatív jelleg biztosítása érdekében, az ilyen megközelítés igazgatási eszközökkel nem lenne megvalósítható. Ehelyett a minta akkor tekinthető megfelelőnek, ha nagy vonalakban tükrözi az érintett legnagyobb gyártó országok arányait. E feltétel értékelését követően megállapították, hogy a lengyel vállalat visszalépése nem befolyásolja a minta általános reprezentatív jellegét. A fentiek alapján megerősítették, hogy az uniós gyártók mintája kellően reprezentatívnak tekinthető az alaprendelet 17. cikke értelmében.
(19)
A minta általános reprezentatív jellegével kapcsolatos megállapítás tekintetében a Bizottság emlékeztet arra, hogy figyelembe véve azt a tényt, hogy az uniós gazdasági ágazat igen széttagolt, elkerülhetetlen, hogy a mintába felvett vállalatok a teljes uniós termelésnek csak egy viszonylag kis részét fedjék le. Mindenesetre az alaprendelet 17. cikke megállapítja, hogy a vizsgálatok olyan mintákra korlátozódhatnak, amelyek statisztikailag érvényes adatokat szolgáltatnak, vagy amelyek a legnagyobb, ésszerűen megvizsgálható reprezentatív termelési, értékesítési vagy exportmennyiséget tartalmazzák, azonban a reprezentatív mennyiség szintjére vonatkozóan semmiféle meghatározott mennyiségi küszöböt nem jelölnek meg. A fentiek alapján megerősítették, hogy a kiválasztott minta reprezentatívnak tekinthető az alaprendelet 17. cikke értelmében.
(20)
Az egyik érdekelt fél rámutatott arra, hogy a Bizottság elmulasztotta felvenni a mintába azokat az uniós gyártókat, amelyek alacsony árakat kínálnak, valamint azokat, amelyek más országokban, például Lengyelországban és Csehországban tevékenykednek, ezért az így kapott minta nem tekinthető reprezentatívnak az uniós gyártók átlagos eladási árai tekintetében.
(21)
A fenti érvelésre válaszul a Bizottság megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazati minta átlagos eladási árai és a nyilvánosan elérhető statisztikákban szereplő átlagos eladási árak színvonala megegyezik. Mindenesetre, ahogyan azt az alábbi (125) preambulumbekezdés is kifejti, a vizsgálat kimutatta, hogy még ha az adott országokra vonatkozóan figyelembe is vennék a nyilvánosan elérhető árakat, a végleges megállapítások nem változnának jelentős mértékben.
(22)
Számos érdekelt fél megjegyzést tett az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó minta kiválasztására szolgáló módszerrel kapcsolatban, összehasonlítva azt a kínai exportőrök mintájának kiválasztásával, amely kizárólag az exportvolumenen alapult.
(23)
Az uniós gyártók, valamint a kínai exportáló gyártók mintájának kiválasztására szolgáló eltérő módszerek használatával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a mintavétel célkitűzéseinek megfelelő módszereket alkalmazták. A Bizottságnak az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan értékelnie kell a teljes iparág helyzetét, ezért azokat a feltételeket választotta ki, amelyek a legreprezentatívabb képet mutatják az ágazat egészéről. A kínai exportőrök tekintetében úgy ítélték megfelelőnek, hogy az érintett termék legnagyobb kiviteli mennyisége alapján választják ki a mintát, így a legnagyobb exportőröket vonták be a mintavételbe. Meg kell jegyezni azt is, hogy az alaprendelet 17. cikke nem tartalmaz olyan követelményt, hogy mindkét mintát azonos feltételek alapján kell kiválasztani. Továbbá ebben az esetben, a kínai exportáló gyártók mintájának véglegesítése előtt a Kínában tevékenykedő együttműködő felek, valamint a kínai hatóságok számára lehetőséget biztosítottak arra, hogy észrevételt tegyenek a javasolt mintával kapcsolatban. A Bizottsághoz érkezett észrevételek a minta összetételére, nem pedig annak reprezentatív jellegére vonatkoztak.
(24)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy importőrszövetség megállapította, az alaprendelet 17. cikke azt sugallja, hogy az uniós gyártók és az exportáló gyártók mintáit ugyanazon feltételek alapján kell kialakítani. Számos kínai gyártó a végleges nyilvánosságra hozatalt követően továbbra is azt kifogásolta, hogy a vonatkozó minták kiválasztásakor eltérő módon kezelték a kínai exportáló gyártókat és az uniós gyártókat.
(25)
Válaszul a végleges nyilvánosságra hozatal után tett azon észrevételre, mely szerint ugyanazokat a feltételeket kell alkalmazni az uniós gyártók és az exportáló gyártók mintáinak kiválasztása során, a (23) preambulumbekezdésben vázolt okok miatt, megállapítást nyert, hogy ezek a minták különböző feltételek alapján is kiválaszthatók. A fenti körülmények miatt ezt az igényt elutasították.
(26)
Tekintettel arra a tényre, hogy a (23) preambulumbekezdésben említettek szerint nem érkeztek észrevételek a minta reprezentativitására vonatkozóan, e felek kifogást emeltek azzal kapcsolatban, hogy a minták kiválasztása idején a kínai feleket nem tájékoztatták arról, hogy eltérő kiválasztási feltételeket alkalmaznak a minták kiválasztására, így azok nem tudtak észrevételt tenni e ténnyel kapcsolatban.
(27)
Azt a tényt illetően, hogy a kínai feleket nem tájékoztatták arról, hogy eltérő feltételeket alkalmaznak a minták kiválasztásakor, az alaprendelet 17. cikke (2) bekezdésével összhangban bevett gyakorlatnak minősül, hogy a feleket csak a saját kategóriájukon belül javasolt minták összetételével kapcsolatban tájékoztatják, vagyis az exportáló gyártók például csak az exportáló gyártók javasolt mintájáról kapnak információt. A fenti körülmények következtében az észrevételt tevő felek azzal kapcsolatos állítása, hogy a minták kiválasztása idején nem lehetett észrevételt tenni a különböző mintákra alkalmazott eltérő kiválasztási feltételek vonatkozásában, figyelmen kívül hagyható.
(28)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság azáltal, hogy a minta kiválasztásához különböző szegmenseket vett figyelembe, megsértette az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdését, amely meghatározza, hogy az elemzést az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkozóan kell elvégezni, nem csak bizonyos vállalatcsoportok vagy -típusok tekintetében.
(29)
Az az érvelés, amely szerint a minta három szegmensre történő felosztása sérti az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdését, nem fogadható el. A (23) preambulumbekezdésben leírtakból következően a kiválasztott minta a teljes uniós gazdasági ágazatot képviseli, nem csak egy bizonyos vállalatcsoportot, ahogyan azt az érintett fél állítja. Továbbá az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdése kifejezetten lehetővé teszi a minta kiválasztását a kár megállapítása érdekében. A kérelmet ezért megalapozatlannak találták és elutasították.
(30)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél kétségbe vonta azt a tényt, hogy a földrajzi megoszlást figyelembe vették a minta kiválasztásakor, azzal érvelve, hogy az Unió egy egységes piac, és az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdése csak a mintának a legnagyobb reprezentatív mennyiség alapján történő kiválasztását teszi lehetővé.
(31)
A földrajzi megoszlásra vonatkozó feltétel alkalmazásával kapcsolatos észrevétel tekintetében megállapítható, hogy ez egy széttagolt gazdasági ágazat, és a kiválasztott vállalatok reprezentatív jellegének értékeléséhez a gyártók tagállamok közötti földrajzi eloszlását veszik figyelembe annak érdekében, hogy a minta tükrözze az Unió területén előforduló különböző helyzeteket. A minta azokat a tagállamokat foglalja magában, amelyek az uniós termelés megközelítőleg 90 %-át képviselik; a lengyel vállalat visszalépése után ez a szint továbbra is magas maradt, kb. 80 %. Ennek következtében a Bizottság által alkalmazott módszer biztosította, hogy a minta az uniós termelés egészét képviselte, és megfeleljen az alaprendelet 17. cikke (1) bekezdésének. Ezért a kérelmet elutasították.
(32)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél észrevételt tett azzal kapcsolatban, hogy csak olyan közép- és kisvállalatokat választottak be az uniós gyártók mintájába, amelyek költségei és árai állítólag magasabbak voltak, mint a kínai nagyvállalatoké.
(33)
Ezt az érvelést nem támasztotta alá semmilyen bizonyítékkal. Meg kell jegyezni, hogy az összes szegmensből felvettek vállalatokat a mintába. Továbbá a vállalat méretén kívül egyéb tényezők is befolyásolhatják a költségeket, például a nyersanyagárak, az értékcsökkenés vagy a kapacitáskihasználás.
4. A felek jogai
4.1. A panaszosok és a panaszt támogató vállalatok nevének titokban tartása
(34)
Az egyik érdekelt fél azt kifogásolta, hogy a panaszos azonosságára vonatkozó információk hiánya nem teszi lehetővé, hogy az érdekelt felek maradéktalanul gyakorolhassák a védelemhez való jogukat. Azzal is érveltek, hogy mivel bizonyos gyártók nem kérték nevük titokban tartását, a névtelenségre vonatkozó kérelem nem indokolt.
(35)
Az egyik fél megismételte azon állítását, amely szerint semmi nem indokolta a legtöbb panaszos gyártó, valamint a panasz támogatói nevének titokban tartását. Különösen azt kifogásolta, hogy az érdekelt felek általi ellenőrzésre közzétett fájlban nem szerepeltek bizonyítékok a titoktartásra vonatkozó kérelmek alátámasztására. Továbbá megállapította, hogy a mintába felvett vállalatok kilétének titokban tartása azt eredményezte, hogy más érdekelt felek nem tudtak észrevételt tenni a mikromutatók értékelésének helyességével kapcsolatban.
(36)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszul ugyanez a fél kétségbe vonta, hogy a mintába felvett gyártókkal kapcsolatban álló összes vállalat beküldött kitöltött kérdőívet.
(37)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az alaprendelet 19. cikke előírja a bizalmas információk védelmét olyan esetekben, amikor az adatok nyilvánosságra hozatala jelentős versenyelőnyt biztosítana egy versenytárs számára, vagy lényeges mértékben rontaná az információkat szolgáltató személy helyzetét, illetve bármely olyan személy helyzetét, akitől az adott személy beszerezte az információkat. A panaszosok többsége azt szeretné, hogy azonossága titokban maradjon, és elegendő bizonyítékokat szolgáltattak annak igazolására, hogy valóban fennáll a megtorlás lehetősége többek között a tekintetben, hogy lényegesen csökkenhet e gyártók forgalma, amennyiben nyilvánosságra hozzák a nevüket. Következésképpen a Bizottság szolgálatai elfogadták e vállalatok kérelmét.
(38)
Arra a megállapításra vonatkozóan, amely szerint bizonyos gyártók nem kérték nevük bizalmas kezelését, meg kell jegyezni, hogy ez a tény nem befolyásolhatja más vállalatok jogát arra, hogy adataik bizalmas kezelését kérjék, amennyiben erre elegendő indokot szolgáltatnak. Az ilyen kérelmek értékelése eseti alapon történt, ezért a kérelmet elutasították.
(39)
Arra vonatkozóan, hogy a mintába felvett uniós gyártókkal kapcsolatban álló összes vállalat benyújtott-e kitöltött kérdőívet, megjegyzendő, hogy elviekben egy, az uniós gyártókkal kapcsolatban álló vállalat válaszának hiánya önmagában még nem akadályozza meg a Bizottságot abban, hogy megbízható következtetéseket vonjon le a kárra vonatkozóan, amennyiben a benyújtott kitöltött kérdőívek leellenőrizhetők. Ez különösen igaz, amikor a gyártókkal kapcsolatban álló vállalatok saját elszámolással rendelkező önálló jogi személyek.
5. A vizsgálat köre. A Törökországból származó behozatalra történő kiterjesztés
(40)
Az exportáló gyártók érdekeit képviselő egyik fél felvetette, hogy az érintett termék Törökországból származó behozatalát is be kellene vonni a jelen vizsgálat körébe.
(41)
A tekintetben, hogy a panasz nem tartalmazta a Törökországból származó behozatalt, meg kell jegyezni, hogy az eljárás megindításakor nem állt rendelkezésre az ilyen behozatalra vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításához szükséges elegendő bizonyíték az ebből az országból származó dömping, károkozás és okozati összefüggés tekintetében. Ezért az arra vonatkozó kérelmet, hogy az érintett termék Törökországból származó behozatalát is be kell vonni a vizsgálat körébe, elutasították.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
(42)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően az egyik érdekelt fél jelezte, hogy az ideiglenes intézkedéseket meghatározó rendeletben más KN-kódok szerepelnek az érintett termékre vonatkozóan, mint az eljárás megindításáról szóló értesítésben, és érdeklődött az eltérés okáról, valamint arról, hogy ez a termékkörrel kapcsolatban is változást jelent-e.
(43)
Ebben az összefüggésben a Bizottság hangsúlyozza, hogy az ideiglenes intézkedéseket meghatározó rendeletben és az eljárás megindításáról szóló értesítésben szereplő KN-kódok közötti eltérések nem jelentenek változást a termékmeghatározásra vagy a vizsgálat körére vonatkozóan. A módosítások nem befolyásolják az érintett kerámialapok típusát, hanem pusztán a Bizottság 861/2010/EK rendeletében meghatározott és 2011. január 1-jén érvénybe lépett Kombinált Nómenklatúra általános változásai figyelembevételének szükségességére vonatkoznak (5).
(44)
Az egyik érdekelt fél azt kérte, hogy egyes kerámiamozaikokat zárjanak ki a termékkörből. Ez a fél azt állította, hogy intézkedések elrendelése esetén az érintett termék e kategóriája elvesztené versenyképességét azokkal az egyéb termékekkel szemben, melyekkel helyettesíthető, és hogy ebben az adott szegmensben amúgy sem kerül sor dömpingre.
(45)
Ezt az állítást illetően a vizsgálat feltárta, hogy mivel a kerámiamozaikok és egyéb kerámialap-típusok azonos alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, nincs szükség a termékkör felülvizsgálatára. Nem támasztották alá bizonyítékokkal, hogy ebben a szegmensben nem kerül sor dömpingre; a dömping és a kár elemzésének az érintett termék egészére vonatkozó helyzetet kell tükröznie. Ezekre való tekintettel az állítást elutasították.
(46)
A fentiekre való tekintettel és az érintett termékre vagy hasonló termékre vonatkozó további megjegyzések hiányában az ideiglenes intézkedéseket meghatározó rendelet (25)-(32) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
C. DÖMPING
1. Piacgazdasági elbánás
(47)
További észrevételek, illetve a piacgazdasági elbánással kapcsolatos megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (33)-(40) preambulumbekezdésében rögzített következtetések megerősítést nyernek.
2. Egyéni elbánás
(48)
Nem érkezett észrevétel a bizonyos vállalatok által igényelt egyéni elbánás engedélyezésével vagy elutasításával kapcsolatos döntésre vonatkozóan.
(49)
Azonban két importőr megkérdőjelezte a Bizottság által az egyéni elbánás vizsgálatára alkalmazott eljárás egészének érvényességét, arra hivatkozva, hogy az Unió évente szétoszt támogatásokat a strukturális alapok keretében.
(50)
Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése meghatározza azokat a feltételeket, amelyeket teljesíteni kell ahhoz, hogy valamely vállalat egyéni elbánásban részesülhessen. A termék Unió területén belüli támogatásának állítólagos megléte nem bír jelentőséggel az egyéni elbánásra vonatkozó vizsgálat célja tekintetében. Ezért ezt a kérelmet elutasították, és továbbra is fenntartják az ideiglenes rendelet (41)-(44) preambulumbekezdésében rögzített következtetéseket.
3. Egyéni vizsgálat
(51)
Nyolc együttműködő exportáló gyártó egyéni vizsgálatra vonatkozó igényt nyújtott be az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdésének értelmében. A Bizottság egyéni vizsgálatot rendelt el egy exportáló gyártó, a Kito-csoport esetében, mivel nem volt indokolatlanul megterhelő a vizsgálat lefolytatása. Az egyéni vizsgálatot igénylő nyolc gyártó közül ez a csoport képviseli messze a legnagyobb exportvolument.
(52)
A csoport egyéni elbánást kért. A kérelem vizsgálatát követően először az a javaslat született, hogy meg kell adni az egyéni elbánást a Kito-csoportnak, mivel semmi nem indokolta, hogy e csoport miért nem részesülhetne egyéni elbánásban.
(53)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azzal érvelt, hogy az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdéséből úgy tűnik, hogy az nem tette lehetővé néhány kérelem egyéni vizsgálatát olyan esetekben, amikor nagyszámú kérelem érkezett be. A panaszos az állította, hogy ezt az álláspontot alátámasztotta számos korábbi dömpingellenes vizsgálat. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdésében foglalt referenciaértéket, amely arra irányul, hogy a kérelmeket egyéni vizsgálat keretében kell-e ellenőrizni vagy sem, attól függően kell alkalmazni, hogy ezek az ellenőrzések indokolatlanul megterhelőek lennének-e, és megakadályoznák-e a vizsgálat időben való befejezését. Az adott vizsgálat során, a (51) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően, nem jelentett indokolatlanul nagy megterhelést a nyolc kérelem egyikének egyéni vizsgálat keretében történő ellenőrzése. Azon korábbi vizsgálatok tekintetében, amelyekre észrevételek érkeztek az egyéni vizsgálattal kapcsolatban, meg kell jegyezni, hogy az ilyen kérelmek megterhelő jellegének mértékét és a vizsgálat időben történő befejezésének szükségességét eseti alapon kell megállapítani. A fentiek alapján a panaszos állításait elutasították.
(54)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően olyan információk és bizonyítékok érkeztek, melyek szerint a Kito-csoport valószínűleg nem hozta nyilvánosságra a csoporthoz tartozó összes kapcsolódó vállalat nevét, ennek eredményeként pedig a csoportra vonatkozó megállapítások hiányosak lehetnek. A csoportnak lehetősége volt rá, hogy észrevételeket fűzzön ezekhez az információkhoz, és tájékoztatást kapott arról, hogy az alaprendelet 18. cikkének alkalmazására kerülhet sor. Erre reagálva a csoport megerősítette, hogy a dömpingellenes kérdőívre adott válaszukban nem tüntettek fel két kapcsolódó vállalatot, de csupán tévedésből, aminek nem lehetnek következményei, mert az említett két vállalat nem vett részt az érintett termék gyártásában és/vagy forgalmazásában, tehát említésük hiánya nem befolyásolhatja a megállapításokat. Mindazonáltal amiatt, hogy elmulasztották közölni e két vállalat létezését, nem lehetett megfelelően elvégezni a vizsgálatot és a csoportnak az érintett termékkel kapcsolatos tevékenységeinek ellenőrzését. Emiatt megállapítható, hogy a csoport nem adta meg a szükséges információkat az előírt határidőn belül, következésképpen a vállalatra vonatkozó megállapításokat az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tényekre alapozták.
4. Rendes érték
4.1. Az analóg ország kiválasztása
(55)
Két importőr észrevételt nyújtott be az Amerikai Egyesült Államok (a továbbiakban: Egyesült Államok) analóg országként való kiválasztásával kapcsolatban, azzal érvelve, hogy mivel az Egyesült Államok jelentéktelen volumenű saját termeléssel rendelkezik és nem versenyképes a világpiacon, ezért nem alkalmas analóg országként való használatra. Megállapították továbbá, hogy az Egyesült Államokat ésszerűtlen módon választott ák ki, mivel az alternatív analóg országok hiányát az okozta, hogy az uniós gyártók szövetsége indokolatlan nyomást gyakorolt a lehetséges analóg országokból származó gyártókra annak érdekében, hogy megakadályozza esetleges együttműködésüket. Két importőr azzal érvelt, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a lehetséges együttműködő országokból származó információkat, továbbá figyelmen kívül hagyta a harmadik országokban működő gyártók nemzeti vagy transznacionális szövetségeitől származó, nyilvánosan elérhető adatokat is.
(56)
Az utolsó érvelésre válaszolva a Bizottság emlékeztet arra, hogy vállalatspecifikus adatokra van szükség a dömping szintjére vonatkozó vizsgálat lefolytatásához. Ezért ezt az érvelést elutasították.
(57)
Az uniós gyártók szövetsége által az együttműködés megakadályozása érdekében gyakorolt indokolatlan nyomással kapcsolatos állításokra vonatkozóan megjegyzendő, hogy az észrevételt tevő importőrök nem szolgáltattak bizonyítékot. Ezért ezeket a megjegyzéseket figyelmen kívül kellett hagyni.
(58)
Ezek az importőrök továbbá észrevételt tettek arra vonatkozóan, hogy az Egyesült Államokban a kerámialapok éves termelésének mennyisége megközelítőleg 60 millió m2, nem pedig 600 millió m2, amint az az ideiglenes rendelet (51) preambulumbekezdésében szerepel. Ezt az állítást ellenőrizték, és helyesnek találták.
(59)
Az Amerikai Egyesült Államok analóg országként való megfelelőségére vonatkozóan, az igen alacsony termelési szint tekintetében, hangsúlyozni kell, hogy az Amerikai Egyesült Államok piaca rendkívül versenyképes - több helyi termelővállalat is működik, és a behozatali mennyiségek is számottevőek. Továbbá - az ideiglenes rendelet (52) preambulumbekezdésében említettek értelmében - nincs bizonyíték arra, hogy nem vámjellegű akadályok állnának fenn, amelyek jelentős mértékben nehezítenék a piacon kialakuló versenyt. A fenti körülmények miatt, az alacsony termelési szint ellenére továbbra is érvényben marad az az általános következtetés, amely szerint az Amerikai Egyesült Államok megfelelő analóg ország.
(60)
Két importőr felvetette, hogy az Amerikai Egyesült Államok által gyártott kerámialapoknak az Amerikai Egyesült Államok belföldi piacán érvényes eladási egységárai jóval magasabbak, mint az uniós piacon érvényes egységárak, és a kiviteli árakkal összehasonlítva okot szolgáltatnak a dömpinggyakorlat létrejöttére. Ezt az érvelést az eljárás célját tekintve irrelevánsnak minősítették, mert az ilyen jellegű állításokat, feltéve, hogy prima facie bizonyítékokat szolgáltatnak azokra vonatkozóan, kizárólag az Egyesült Államokra vonatkozó, külön dömpingellenes eljárás keretében lehetne alaposan megvizsgálni. Ezért ezt az állítást figyelmen kívül hagyták.
(61)
Ezek az importőrök továbbá azt állították, hogy az USA-beli együttműködő gyártó uniós gyártók tulajdonában van, vagy uniós gyártókkal áll üzleti kapcsolatban, ezért a vizsgálat hibás, mivel a beszerzett adatok nem független gyártótól származnak.
(62)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az USA-beli együttműködő gyártó által szolgáltatott adatokat a helyszínen ellenőrizték. Ezért ezt az állítást irrelevánsnak minősítették és figyelmen kívül hagyták.
(63)
A fenti importőrök arra vonatkozóan is észrevételt tettek, hogy az Amerikai Egyesült Államok kiviteli mennyiségei korlátozva vannak. Ezt az érvelést az analóg ország kiválasztása szempontjából irrelevánsnak minősítették, mivel az analóg ország adatait a rendes érték, nem pedig az exportárak meghatározására használják fel. Ebből következően ezt az állítást elutasították.
(64)
Végül ugyanezek az importőrök azt állították, hogy nem indokolt az együttműködő analóg gyártó termelésével kapcsolatos azonosító, mennyiségi, termelési értékre vonatkozó és minőségi adatok bizalmas kezelése. Emlékeztetni kell arra, hogy az együttműködő analóg gyártó a kereskedelmi megtorlástól való félelme miatt kérte az adatok bizalmas kezelését, és ezt a kérelmet a Bizottság indokoltnak találta. Ezenkívül nem zárható ki annak a lehetősége, hogy az importőrök által kért - akár különböző minőségi kategóriákra vonatkozó - adatok alapján azonosítani lehet az analóg ország gyártóját. Ezért az importőrök állítását figyelmen kívül hagyták.
(65)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a fenti két importőr megismételte számos fent említett állítását, ezeket azonban nem támasztották alá egyértelmű bizonyítékokkal. E körülményekre való tekintettel a kérelmeiket továbbra is elutasították.
(66)
Továbbá e két importőr észrevételt tett azzal kapcsolatban is, hogy az együttműködő egyesült államokbeli gyártó állítólag egy uniós gyártó irányítása alatt áll, ezért ezt az egyesült államokbeli gyártót téves megfelelő analóg ország gyártójaként kiválasztani. Különösen azt emelték ki, hogy az USA-beli vállalat nem gazdaságilag független vállalat, ezért nem szolgálhat a dömpingre vonatkozó referenciaértékként. Az importőrök ezen állításuk indoklására idézték az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdésének harmadik és negyedik albekezdését. Erre az állításra válaszul mindenekelőtt ki kell jelenteni, hogy az ideiglenes rendelet (23) preambulumbekezdése és az alábbi (69) preambulumbekezdés szerint az együttműködő USA-beli gyártó névtelenséget kért, és ezt a kérelmet jóvá is hagyták. A fentiekből következően nem lehet megerősíteni vagy elutasítani azt a megállapítást, hogy kapcsolat áll fenn az USA-beli vállalat és egy uniós gyártó között. Azonban meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet fent említett rendelkezései meghatározzák, hogyan kell kezelni egy vizsgálatban részt vevő vállalat eladási árait, ha az egy kapcsolódó fél számára értékesít termékeket. Ezek a rendelkezések nem érintik egy analóg ország gyártója és egy uniós gyártó között fennálló esetleges kapcsolat kérdését. A fenti körülmények miatt ezt a kérelmet elutasították.
(67)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy importőrszövetség számos észrevételt tett. Először is azt állították, hogy az egyesült államokbeli gyártóktól a belföldi piacukra irányuló, állítólagosan alacsony értékesítési volumen és az uniós piacot célzó kínai export egymáshoz viszonyított aránya miatt az Amerikai Egyesült Államok nem tekinthető megfelelő analóg ország piacának. Ebben a tekintetben, a lehetséges analóg országok ellenőrzése során, az adott országokban érvényesülő verseny szintje volt többek között az egyik vizsgált jellemző. Annak, hogy egy adott ország megfelelő analóg országnak tekinthető-e, nem előfeltétele, hogy a hazai ipar belföldi értékesítése és a vizsgált országból származó import azonos szinten legyen. A fenti állításokra vonatkozóan, e vizsgálat során és az (59) preambulumbekezdés szerint az Amerikai Egyesült Államok piacát kellően versenyképesnek találták ahhoz, hogy megfelelő analóg országként lehessen kiválasztani. A fenti körülmények miatt ezt a kérelmet elutasították.
(68)
Az importőrszövetség azt is felvetette, hogy álláspontja szerint az a tény, hogy az Amerikai Egyesült Államok piacára irányuló import jelentős mértékű, nem lényeges az Amerikai Egyesült Államok analóg országként való kiválasztása szempontjából. Ezzel az állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az import szintje valóban az egyik fontos vizsgált tényező a megfelelő analóg ország kiválasztásakor. A hazai gyártás és a nagy volumenű behozatal együttesen jelentik a versenyképes piacot, az (59) preambulumbekezdésben említettek szerint. A fenti körülmények miatt ezt a kérelmet elutasították.
(69)
Az importőrszövetség azt is megkérdezte, hogy milyen bizonyítékokat nyújtott be az együttműködő analóg ország gyártója a (64) preambulumbekezdésben említett kereskedelmi megtorlás veszélyének igazolására. Ezzel kapcsolatban az egyesült államokbeli vállalat rámutatott arra, hogy az Amerikai Egyesült Államok piacán számos olyan, kerámialapokat előállító, kínai exportáló gyártó tevékenykedik, akikkel az egyesült államokbeli vállalat versenyben áll ugyanazon ügyfélkör tekintetében. A fenti körülmények miatt az egyesült államokbeli vállalat kijelentette, hogy kereskedelmi megtorlástól tart, amennyiben az azonosságát nyilvánosságra hozzák. A megtorlás veszélyének igazolására benyújtott bizonyítékokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az esetleges veszélyt, amely abból a tényből származhat, hogy az egyesült államokbeli vállalat, valamint az Amerikai Egyesült Államok piacán tevékenykedő kínai exportáló gyártók ugyanazért az ügyfélkörért versenyeznek, valószínűnek találták. Ebből következően a vállalat névtelenség iránti kérelmét elfogadták.
(70)
A szövetség azt is szóvá tette, hogy mivel az Egyesült Államokban a hazai gyártású kerámialapok átlagos belföldi eladási ára állítólag jóval magasabb, mint a Kínából származó uniós behozatali ár, az Egyesült Államokban gyártott termék nem tekinthető „hasonló terméknek” a Kínából importált termék viszonylatában. Ebben a tekintetben az a tény, hogy ez a két ár eltérő, nem indokolja azt, hogy az Egyesült Államokban gyártott terméket ne lehessen az érintett termékhez hasonlónak tartani. Az ideiglenes rendelet (32) preambulumbekezdésében foglaltak szerint megállapítást nyert, hogy az érintett termék és többek között az Amerikai Egyesült Államok hazai piacán gyártott és értékesített termék azonos alapvető fizikai és technikai jellemzőkkel, valamint azonos alapvető felhasználási területekkel rendelkezik. Ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdésével összhangban hasonló terméknek minősülnek. Ennek következtében a szövetség kérelmét elutasították.
(71)
Végül a szövetség azt is megkérdezte, hogy az Egyesült Államokon kívüli harmadik országok együttműködésének hiányában az Uniót miért nem tekintették megfelelő analóg országnak. Mivel az Egyesült Államokat megfelelő analóg országnak találták a (59) preambulumbekezdésben foglaltak szerint, nem merült fel más lehetséges megfelelő piacok vizsgálatának igénye. Ezért a szövetség kérelmét elutasították.
(72)
További megjegyzések hiányában a Bizottság megerősíti, hogy az Amerikai Egyesült Államok analóg országként való kiválasztása megfelelő és ésszerű az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében, és az ideiglenes rendelet (45)-(54) preambulumbekezdése megerősítést nyert.
4.2. A rendes érték meghatározása
(73)
Két importőr azzal érvelt, hogy az Egyesült Államokbeli gyártó termelésére vonatkozó mennyiségi adatok nélkül az érdekelt felek nem tudják ellenőrizni, hogy a méretgazdaságosság folytán jelentős eltérés alakulna-e ki az Egyesült Államokbeli gyártó és a mintavételbe bevont kínai gyártók előállítási költségei között, akik évente több mint 10 millió m2 kerámialapot gyártanak. Ezek az importőrök megjegyezték továbbá, hogy az analóg gyártó és a kínai gyártók termelési mennyiségei nem hasonlíthatók össze az analóg gyártó vagy az analóg ország alacsonyabb termelési volumene miatt. A Bizottság emlékeztet arra, hogy az együttműködő analóg gyártó termelési volumene bizalmas adat, ezért nem hozható nyilvánosságra. Meg kell jegyezni továbbá azt is, hogy a kínai ipar igen széttagolt, és többnyire kis- és középvállalkozásokból áll. Ezért ezeket a megállapításokat nem találták megalapozottnak.
(74)
Az importőrök rámutattak arra, hogy mivel az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdésének 2. albekezdésében előírtak szerint a rendes értéknek „más értékesítők vagy gyártók” árain kell alapulnia, hibás gyakorlatnak tekinthető, ha a rendes értéket egyetlen vállalat adatai alapján állapítják meg.
(75)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy ez az eljárás olyan nem piacgazdasággal rendelkező országból származó bevitelre vonatkozik, amely esetében a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontjának megfelelően kell meghatározni. Ezért ezt az állítást elutasították.
(76)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy importőrszövetség annak a véleményének adott hangot, hogy egy analóg országra érvényes rendes érték nem alapulhat egyetlen vállalat adatain. Azonban a (75) preambulumbekezdésben írt okok miatt ezt a kérelmet elutasították.
(77)
Végül a fenti importőrök észrevételt tettek arra vonatkozóan, hogy az analóg gyártó terméke nem tekinthető reprezentatívnak, mivel úgy vélik, hogy az kizárólag a magasabb árú szegmenst szolgálja ki. Mivel a Bizottság jóváhagyta az analóg gyártó bizalmas adatkezelésre vonatkozó kérelmét, ezt az állítást nem erősítették meg, illetve nem utasították el. Mindenesetre, még ha ez az állítás helyesnek is bizonyulna, az ideiglenes rendelet (61) preambulumbekezdésében leírtak szerint indokolt esetben kiigazításokat végeztek a számtanilag képzett rendes értékre vonatkozóan az összes burkolólap-típus figyelembevétele érdekében, a márkával kapcsolatos viszonteladásokat is beleértve. Ezért ezt az állítást nem tekintették indokoltnak, és elutasították.
4.3. Exportár
(78)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó azt kifogásolta, hogy a Bizottság szolgálatai tévesen sorolták be bizonyos típusú kerámialapok uniós piacra irányuló értékesítését a vizsgálati időszakban, ezért a vállalat dömpingkülönbözetét megfelelő módon helyesbíteni kell. Ezzel kapcsolatban a vállalat telephelyére tett ellenőrző látogatás során megállapították, hogy a vállalat helytelenül sorolt be bizonyos kerámialapokat, és erről tájékoztatták a vállalatot. Ezeket a termékeket később átsorolták a megfelelő kategóriákba a pontos dömpingszámítás elvégzése érdekében. A fenti körülmények miatt a vállalat kérelmét elutasították.
(79)
Ugyanez az exportáló gyártó a végleges nyilvánosságra hozatal után azt állította, hogy az uniós piacra irányuló, bizonyos exportértékesítési tranzakciókat a vizsgálati időszakban nem vettek figyelembe a vállalat dömpingkülönbözetének kiszámításakor. Ezzel kapcsolatban megállapítást nyert, hogy ezeket a tranzakciókat azért hagyták figyelmen kívül, mert a számlák kiállítási dátuma a vizsgálati időszak vége utáni időszakra esett. A fenti körülmények miatt a vállalat kérelmét elutasították.
(80)
Az exportárakra vonatkozó megjegyzések hiányában az ideiglenes rendelet (59) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.4. Összehasonlítás
(81)
Észrevételeket tettek a rendes érték és az exportár összehasonlításával kapcsolatban.
(82)
Az egyik exportáló gyártó megállapította, hogy a CIF-érték kiszámításánál figyelembe kell venni azt a tényt, hogy az exportértékesítések független kereskedőkön keresztül történtek. Ezt a megállapítást indokoltnak találták, és ennek következtében az erre az exportőrre vonatkozó CIF-értékeket újraszámították. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy az exportárak újraszámítását nem kellett volna elvégezni, mert a független kereskedők által benyújtott információk nem voltak megbízhatóak, mivel állítólag csak néhány olyan kereskedő szolgáltatott be adatokat, akiken keresztül az exportáló gyártó értékesítette az érintett terméket. Ezzel kapcsolatban megállapították, hogy minden olyan független kereskedő benyújtott árra vonatkozó adatokat, akiken keresztül az exportáló gyártó értékesítette a terméket. A fenti körülmények miatt ezt a kérelmet elutasították.
(83)
Egy másik exportáló gyártó arra vonatkozóan tett megjegyzést, hogy a CIF-értéke kiszámításánál nem vették megfelelően figyelembe a biztosítás költségét. Ezt a megállapítást indokoltnak találták, és ennek megfelelően kijavították az erre az exportőrre vonatkozó CIF-értékeket.
(84)
Exportáló vállalatok egy csoportja azt állította, hogy a CIF-értékeikbe beleszámított biztosítási költséget nem számították ki helyesen. Ezt a megállapítást indokoltnak találták, és ennek következtében a CIF-értékeket újraszámították. Ezenkívül megállapították, hogy a csoporthoz tartozó egyik vállalat kezelési költségét nem vették megfelelően figyelembe a gyártelepi ár meghatározásakor. Ezt a hibát szintén kijavították.
(85)
Két importőr észrevételt tett azzal kapcsolatban, hogy az exportárak kiszámításánál figyelembe kellett volna venni az USD árfolyamának a vizsgálati időszak alatt bekövetkező változásait. A Bizottság azonban emlékeztet arra, hogy a Bizottság bevett gyakorlata szerint a havi árfolyamokat használták a vizsgálati időszak alatti valutaátváltásokhoz, így a vizsgálati időszak alatt bekövetkező árfolyam-változásokat ténylegesen figyelembe vették.
(86)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó megállapította, hogy mivel a rendes érték az analóg ország egyetlen gyártójától származó adatokon alapult, és ebből következően a pontos adatokat nem lehetett nyilvánosságra hozni az adatok titkossága miatt, elengedhetetlenül szükséges, hogy a dömpingszámításoknál adott esetben kiigazításokat hajtsanak végre a termék összehasonlíthatóságának biztosítása céljából. Ezzel kapcsolatban, az ideiglenes rendelet (61) preambulumbekezdésében említettek szerint megállapítható, hogy szükség esetén kiigazításokat végeztek a rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében.
(87)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően két importőr azt állította, hogy az együttműködő egyesült államokbeli gyártó kizárólag a magas árszínvonalú kerámialapok részpiacát szolgálja ki, míg a kínai exportáló gyártók az olcsó árat fizető részpiacot célozzák termékeikkel. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának biztosításával kapcsolatban a fenti importőrök azt kifogásolták, hogy nem tájékoztatták őket az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint szükséges kiigazításokról. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet (61) preambulumbekezdése részletesen leírja a tisztességes összehasonlítás érdekében tett kiigazításokat.
4.5. A mintába felvett, együttműködő exportőrökre vonatkozó dömpingkülönbözetek
(88)
A mintába felvett, együttműködő gyártók esetében megállapított végleges dömpingkülönbözetek - az összes fenti észrevétel figyelembevételével és a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve - a következőképpen alakulnak:
Vállalat/csoport neve
Végleges dömpingkülönbözet
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Xinruncheng-csoport
29,3 %
Wonderful-csoport
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6. Minden más együttműködő exportáló gyártó esetében megállapított dömpingkülönbözetek
(89)
A (88) preambulumbekezdésben említett dömpingkülönbözetek számítása során tett kiigazítások eredményeként a minta súlyozott átlagos dömpingkülönbözete, amely a négy, mintába felvett együttműködő exportáló gyártó dömpingkülönbözetein alapul, 30,6 %. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a Heyuan Becarry Co. Ltd esetében, amely nem részesült sem piacgazdasági, sem egyéni elbánásban, a dömpingkülönbözetet az ideiglenes rendelet (88) preambulumbekezdésében leírt módon számították ki. Az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdésének első mondata értelmében ezt a dömpingkülönbözetet használták a mintában szereplő felek súlyozott átlaggal számított dömpingkülönbözetének meghatározására, amely a mintába fel nem vett együttműködő exportőrökre érvényes. Továbbá, mivel a Heyuan Becarry Co. Ltd nem részesült piacgazdasági elbánásban, és megállapították, hogy exportértékesítésekkel kapcsolatos döntéseit az állam erősen befolyásolta, a Heyuan Becarry Co. Ltd-től származó behozatalokra alkalmazandó vám ugyanaz, minat a mintába fel nem vett együttműködő exportőröktől származó behozatalokra alkalmazandó vám.
(90)
A Heyuan Becarry Co. Ltd vállalatra - amely a fentiek alapján a mintába felvett olyan együttműködő exportáló gyártó, amely az ideiglenes rendelet (65) preambulumbekezdése szerint nem részesült egyéni elbánásban - vonatkozó dömpingkülönbözet kiszámítási módja tekintetében ebben a preambulumbekezdésben az ideiglenes rendelet (64) preambulumbekezdése helyett a (62) preambulumbekezdésre kell hivatkozni.
4.7. Egyéni vizsgálatot kérelmező vállalatra vonatkozó dömpingkülönbözet
(91)
A (51)-(54) preambulumbekezdésben említett, egyéni vizsgálat alá eső vállalatra - az alaprendelet 18. cikkét alkalmazva - az egész országra kiterjedő dömpingkülönbözet vonatkozik.
4.8. Minden más, nem együttműködő exportáló gyártóra vonatkozó dömpingkülönbözetek
(92)
Az egyéb exportáló gyártókra vonatkozó dömpingkülönbözet kiszámításával kapcsolatos észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (66)-(67) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
(93)
A (81)-(85) preambulumbekezdésben kifejezett észrevételek figyelembevételével az országos dömpingkülönbözet megállapított mértéke 69,7 %.
4.9. Az együttműködő exportálók listájára vonatkozó észrevételek
(94)
Számos megállapítás érkezett amely azt javasolja, hogy a súlyozott átlagos ideiglenes vám előnyeit élvező vállalatokra vonatkozó ideiglenes rendelet mellékletében szereplő 13 exportáló gyártó csupán kereskedő, nem pedig gyártó, ezért e vállalatoknak nem szabad szerepelniük a mellékletben.
(95)
A további vizsgálatot követően 5 vállalat esetében bebizonyosodott, hogy ezek az állítások helyesek. A vállalatokat tájékoztatták arról a szándékról, hogy törlik őket a vonatkozó mellékletből, és lehetőséget kaptak arra, hogy észrevételt tegyenek. Közülük hárman nem tettek további észrevételt, míg két vállalat további megjegyzést fűzött az ügyhöz. Ezek a további állítások nem tartalmaztak elegendő bizonyítékot annak igazolására, hogy e vállalatok az érintett termék tényleges exportáló gyártói, ezért elutasították azokat. Ezen öt vállalatot a fentiek értelmében törölték a súlyozott átlagos végleges vám előnyeit élvező vállalatok listájáról.
4.10. A vizsgálati időszak utáni események
(96)
Az ideiglenes megállapítások nyilvánosságra hozatala óta két egy csoportba tartozó, együttműködő exportáló gyártó kapcsolata állítólag megszakadt a részvénytársasági struktúrában bekövetkezett változások miatt. Ennek következtében a vállalatok egyike a másik vállalattól független, egyedi vámtétel kiszabását kérte.
(97)
A megadott információk alapján úgy tűnik, hogy a vizsgálati időszakot követően megszakadt a két vállalat közötti kapcsolat. A csoportban bekövetkezett állítólagos szétválás hatását, valamint az egyik vállalat által támasztott azon igényt, hogy részére egyedi vámtételt állapítsanak meg, részletesen meg kell vizsgálni. E tekintetben, amennyiben az egyik vagy mindkét vállalat kéri az állítólagos szétválás után kialakult helyzetének felülvizsgálatát, ez az alaprendelettel összhangban, megfelelő időpontban tett kérelemnek tekinthető. A fenti körülmények miatt a vállalat azon igényét, hogy a vizsgálat során részére egyedi vámtételt állapítsanak meg, elutasították.
(98)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy a (97) preambulumbekezdésben említett egyik kapcsolódó exportáló gyártó számára külön vámot kellene kiszámítani, mivel bizonyítékok vannak arra, hogy nagyobb mértékben végzett dömpingtevékenységet, mint a többi exportáló gyártó. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy ha az egymással kapcsolatban álló exportáló gyártók számára egy vizsgálati időszak alatt nem egyetlen súlyozott átlagos dömpingkülönbözetet és vámot számítanának ki, akkor a magasabb vámkötelezettség alá eső exportáló gyártónak lehetősége lenne arra, hogy megkerülje a vámfizetést. Mivel a vizsgálatban érintett két exportáló gyártóról a vizsgálati időszak alatt megállapítást nyert, hogy kapcsolatban állnak egymással, nincs indok arra, hogy külön vámot határozzanak meg számukra. A (97) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az egyik vagy mindkét vállalat kérheti az állítólagos szétválás után kialakult helyzetének felülvizsgálatát, és ez az alaprendelettel összhangban álló intézkedésnek tekinthető. A fenti körülmények miatt a panaszos kérelmét elutasították.
D. KÁROKOZÁS
1. Az uniós gyártás és az uniós gazdasági ágazat
(99)
Az uniós gyártással és az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos észrevételek vagy új megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (68)-(70) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
1.1. Az uniós felhasználás
(100)
Az uniós felhasználással kapcsolatos észrevételek vagy új megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (71)-(72) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
2. A Kínából származó behozatal
(101)
Az egyik érdekelt fél megkérdőjelezte a behozatalra vonatkozó elemzés érvényességét, azt állítva, hogy a panaszból és az ideiglenes rendeletből is hiányoznak a behozatali mennyiségre vonatkozó adatok, mert úgy véli, hogy a m2-ben megadott mértékegység a terület mérésére, nem pedig a mennyiség mérésére szolgál.
(102)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az árváltozások és a Kínából származó behozatal mennyisége a kereskedelem normál változásaira utalnak, és ezért nem tekinthető a kínai exportőrök általi dömpingtevékenységre utaló jelnek.
(103)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél megkérdőjelezte az Eurostat statisztikáinak megbízhatóságát azt állítva, hogy az aktuális kínai behozatali árak magasabbak, ezért közel állnak a más harmadik országokra érvényes behozatali árakhoz. Továbbá azt állította, hogy ez hatással lenne a megállapított dömpingkülönbözetekre.
(104)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az Eurostat statisztikái alapján a piaci részesedés és az importár vonatkozásában végzett saját elemzése kissé eltér az ideiglenes rendeletben megállapított értékektől, és ezeket a megállapításokat ennek megfelelően módosítani kellene.
(105)
Egy másik érdekelt fél megállapította, hogy a Bizottság szolgálatai elmulasztották figyelembe venni a kínai behozatali áraknak a vizsgálati időszak után, 2010-ben bekövetkezett emelkedését.
(106)
A behozatali mennyiségek meghatározására használt mértékegységre vonatkozó állítás tekintetében az alaprendelet 3.2. cikkében rögzített „volumen” kifejezés a „mennyiségre”, nem pedig a „térfogatra” vonatkozik. Minden termékhez a legreprezentatívabb mértékegységet kell használni. Az érintett termék vonatkozásában a világpiac gazdasági szereplői egységesen a négyzetmétert (m2) használják. Ezért a vizsgálat céljából ez a mértékegység tekinthető a legmegfelelőbbnek. Ennek következtében ezt az állítást elutasították.
(107)
Az árváltozásra és a Kínából származó behozatali mennyiségre vonatkozó állítást illetően, abszolút értékben véve igaz, hogy a változások korlátozottak. A kínai import 3 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Azonban a kínai import volumenével kapcsolatos következtetést az uniós piacon mért felhasználás általános csökkenésével összefüggésben kell vizsgálni. Az a tény, hogy a kínai import csak 3 %-kal csökkent ebben az időszakban, míg az általános felhasználás 29 %-kal esett vissza, egyértelműen mutatja jelenlétük arányát az uniós piacon. A behozatal ilyen módon való stabilizálása lehetővé tette a kínai importőrök számára, hogy jelentős piaci részesedésre tegyenek szert egy olyan időszakban, amikor a többi résztvevő forgalma lényegesen csökkent.
(108)
A kínai árak változását illetően az ideiglenes rendelet (73) preambulumbekezdésében feltüntetett átlagos importárak az Eurostat statisztikáin alapulnak. Kérdések érkeztek bizonyos tagállamok átlagos importárainak pontosságával kapcsolatban, de a hivatalos statisztikáktól eltérő árakat nem erősítettek meg. Mindenesetre a Bizottság emlékeztet arra, hogy az Eurostat adatai kizárólag az általános trend megállapítására szolgálnak, és még ha a kínai importárak felfelé mozdultak volna is el, egészében akkor sem változna a károkozásról alkotott kép, amely magas alákínálási és áron aluli értékesítési különbözeteket mutat. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a károkozás és a dömpingkülönbözetek kiszámításához nem az Eurostat adatait használták. Kizárólag a felkeresett vállalatoktól származó, ellenőrzött adatokat használták fel a különbözetszintek meghatározására. Ezért még ha a statisztikákhoz képest eltéréseket lehetne is megállapítani, az nem befolyásolná a meghatározott különbözetszinteket.
(109)
A Bizottság szolgálataira vonatkozó állítást illetően, amely szerint nem vették figyelembe az Eurostat 2010-re vonatkozó adatait, ez az érvelés nem fogadható el, mivel a vizsgálati időszak magában foglalta a 2010 első negyedévére vonatkozó adatokat. 2010 második - negyedik negyedévére vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy ezek az adatok a vizsgálati időszak utáni időszakra érvényesek, amelyeket a vizsgálat szempontjából nem kell figyelembe venni. Továbbá, ha ezeket az adatokat figyelembe vették volna is, az importra vonatkozó statisztikák azt mutatják, hogy a harmadik országok importárai is emelkedtek, ami azt jelzi, hogy ez egy általános trend, és nem kifejezetten csak a kínai behozatalra jellemző.
3. Áralákínálás
(110)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésében leírt ideiglenes szakaszban az áralákínálást az uniós gyártók uniós piacon független fogyasztók részére kínált, gyártelepi szintre kiigazított súlyozott átlagos eladási áraiként határozták meg, és terméktípusonként összehasonlították a Kínából származó behozatal első független uniós vásárló részére történő értékesítésének CIF alapon megállapított és a meglévő vámokkal, az importálás utáni költségekkel és a kereskedelmi szintnek megfelelően kiigazított súlyozott átlagáraival.
(111)
Az egyik fél megállapítása szerint az exportár számításával kapcsolatban a felek tudomására hozott számítások nem felelnek meg az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésében leírt magyarázatnak. Ellenőrzés után megerősítést nyert, hogy szövegezési hiba található a preambulumbekezdésben. Az ideiglenes szakaszban a kereskedelmi szintnek megfelelő kiigazítást valójában az uniós gyártók által az uniós piacon független fogyasztók részére történő értékesítés gyártelepi árai alapján végezték, és az átlagos exportár kiszámításakor nem hajtottak végre kiigazítást az importálás utáni költségekkel. A végleges szakaszban az érintett országban működő exportáló gyártók uniós határparitáson kiszámított árait a meglévő vámokkal és az importálás utáni költségekkel (ezek az uniós kikötőnél felmerülő behozatali, szállítási és raktározási költségek, amelyek az importőrök általi viszonteladás előtt merülnek fel) igazították ki az együttműködő független importőröktől kapott adatok alapján.
(112)
Egy másik fél úgy vélekedett, hogy a forgalmazási és marketingköltségek figyelembevételét célzó lefelé történő kiigazítás esetén az árak hasonlóak lennének a kínai kiviteli árakhoz. Az ideiglenes számítás során azonban már figyelembe vették ezeket a kiigazításokat, ezért ezt az állítást megalapozatlannak találták és elutasították.
(113)
A vizsgálat 43,2 % és 55,7 % közötti alákínálási szintet tárt fel, amely kismértékben eltér az ideiglenesen megállapított szinttől (lásd az ideiglenes rendelet (77) preambulumbekezdését). A változás oka az, hogy új CIF-értéket számítottak ki az (83)-(85) preambulumbekezdésben említett exportáló gyártóra vonatkozóan, valamint egyedi CIF-exportárat határoztak meg a (51) preambulumbekezdésben szereplő Kito-csoport nevű exportáló gyártó számára.
4. A Kínától eltérő harmadik országokból származó behozatal
(114)
A Kínától eltérő harmadik országokból származó behozatallal kapcsolatos észrevételek vagy megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (78)-(80) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
5. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
5.1. Makrogazdasági mutatók
5.1.1. Gyártás, kapacitás és kapacitáskihasználás
(115)
A gyártással, kapacitással és kapacitáskihasználással kapcsolatos észrevételek vagy megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (84)-(85) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
5.1.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(116)
Az értékesítési volumennel és piaci részesedéssel kapcsolatos észrevételek vagy megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (86)-(87) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
5.1.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(117)
A foglalkoztatással és termelékenységgel kapcsolatos észrevételek vagy új megállapítások hiányában az ideiglenes rendelet (88)-(89) preambulumbekezdésében leírt következtetések megerősítést nyernek.
5.1.4. A dömpingkülönbözetek mértéke
(118)
A dömpingkülönbözeteket a (88)-(93) preambulumbekezdésben ismertettük. Megerősítést nyert, hogy valamennyi megállapított dömpingkülönbözet jóval meghaladta a de minimis küszöböt. Tekintettel a dömpingelt behozatal mennyiségére és áraira, a tényleges dömpingkülönbözet hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
5.2. Mikrogazdasági mutatók
5.2.1. Készletek
(119)
Az egyik fél kétségbe vonta az ideiglenes rendelet (93)-(95) preambulumbekezdésében megadott adatok helyességét. A megjegyzést tevő fél azt állította, hogy a figyelembe vett teljes időszakra vonatkozó termelés százalékában kifejezett készletérték lényegesen alacsonyabb volt a fenti rendelet 10. táblázatában jelzett értéknél. E számításokat felülvizsgálták, és megállapították, hogy csak a 2009. évre és a vizsgálati időszakra vonatkozó százalékos adatok számítása hibás, és ezekben az időszakokban a készletek százalékos aránya valóban kissé magasabb volt a korábban jelzett értéknél. A helyes számítást az e rendelet 1. táblázata tartalmazza.
(120)
Ugyanez a fél azt állította, hogy ha az ideiglenes rendelet (94) preambulumbekezdésében foglaltak szerint az uniós gazdasági ágazat arra kényszerült, hogy készleteit hat hónapos termelésének megfelelő szintre emelje, akkor ez 50 %-os készletarányt jelentene a teljes termeléshez viszonyítva, nem pedig 59 %-ot, ahogyan az az ideiglenes rendelet 10. táblázatában szerepel.
(121)
E tekintetben ki kell emelni, hogy az ideiglenes rendelet (93) és (94) preambulumbekezdésében végzett elemzések egymást kiegészítő jellegűek és nem azonosak. Az első elemzés a mintába felvett vállalatok készletarányát mutatja, négyzetméterben kifejezve, a mintába felvett vállalatok termeléséhez képest, szintén négyzetméterben megadva (61 % a vizsgálati időszakra vonatkozóan). A második elemzés, szintén a mintába felvett vállalatok tekintetében, azt mutatja, hogy a készlet értéke hány hónapos termelésnek felel meg az év tizenkét hónapjához viszonyítva (50 % a vizsgálati időszakra vonatkozóan).
(122)
A további elemzés lehetővé tette a készletmennyiségnek megfelelő termelési hónapok számának alakulására vonatkozó értékelés finomhangolását. Ebben a vonatkozásban a mintába felvett gyártók 2007-ben körülbelül öt hónapos termelésnek megfelelő mennyiséget (43 %) tartottak készleten, azonban a dömpingelt behozatal által kiváltott nyomás arra kényszerítette őket, hogy több mint hét hónapos termelésnek megfelelő mennyiségre növeljék a készletet (amely a teljes évi termelés 61 %-ának felel meg) a vizsgálati időszakban. Az 1. táblázat a hónapokra lebontott mennyiség és az éves termelés arányában is kifejezi a készletek mennyiségét.
(123)
1. táblázat
Készletek
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Készletek (ezer m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Készletek a termelés százalékában kifejezve
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
A készletmennyiségnek megfelelő termelési hónapok száma az éves termeléshez viszonyítva
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
A készletmennyiség százalékos aránya (12 hónapra vetítve)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Ezért megerősítést nyert az a következtetés, amely szerint a készletek alakulása kedvezőtlen helyzetet mutat.
5.2.2. Eladási árak
(125)
A (20) preambulumbekezdésben már említett egyik érdekelt fél kétségbe vonta az ideiglenes rendelet (96)-(99) preambulumbekezdésében található, az uniós gazdasági ágazat eladási áraira vonatkozó megállapításokat azzal érvelve, hogy a Bizottság megállapításában nem vette figyelembe a lengyel- és csehországi, uniós egységáron értékesítő gyártókat, és az eladási árak nem egyeznek meg a nyilvánosan elérhető tényleges adatokkal.
(126)
Ezzel az állítással kapcsolatban szimulációt végeztek a Lengyelországban rögzített eladási árak használatával - Lengyelország termelése a teljes uniós termelés megközelítőleg 10 %-át adja. Nem végeztek szimulációt Csehország esetében, mivel ennek az országnak a termelése a teljes uniós termelés kevesebb, mint 3 %-át teszi ki. A szimuláció azt mutatta, hogy a végleges megállapítások a lengyel árak figyelembevételével sem változnak jelentős mértékben. Végül, ezzel a módszerrel összhangban, a Bizottság a kínai eladási árakkal való összehasonlíthatóság biztosítása érdekében kiszámította az uniós gazdasági ágazatra jellemző eladási árakat az első független uniós vásárló által fizetendő árak meghatározásához szükséges, vonatkozó kiigazítások elvégzése után.
(127)
Az egyik érdekelt fél úgy vélte, hogy az ideiglenes rendelet (97) preambulumbekezdésében leírt következtetés, amely szerint az uniós gazdasági ágazat arra kényszerült, hogy kisebb mennyiségben, de szélesebb választékban értékesítse a terméket, helytelen, mivel az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése ilyen esetben állítólag 2 %-nál nagyobb mértékben csökkenne.
(128)
Figyelembe kell venni, hogy a kisebb tételben történő értékesítés előtérbe helyezése nem feltétlenül vonja maga után a nagyobb mértékű piaci részesedés elvesztését. Először is az uniós gazdasági ágazat nem szorult ki teljesen a termék nagyobb, egységes tételekben történő értékesítésének piacáról, annak ellenére, hogy az alacsony árú kínai import által okozott nyomás kifejezetten erős ebben a szektorban. Másodszor, az uniós gazdasági ágazat csak eladási árainak lenyomásával és költségesebb termékválaszték gyártásával tudta megtartani jelenlétét a teljes piacon, ami az ideiglenes rendelet (100) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a nyereségesség csökkenéséhez vezetett. Ezért az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat nem veszített nagyobb piaci részesedést, azzal magyarázható, hogy a Kínából érkező árnyomás ellenére piaci jelenléte megtartását helyezte előtérbe.
5.2.3. Nyereségesség, pénzáramlás, a beruházások megtérülése és bérek
(129)
Az egyik fél úgy vélte, hogy nyereségesség szempontjából nagy különbségek vannak a nagy- és kisvállalatok között. Ezért álláspontja szerint az átlagos nyereség nem tekinthető reprezentatív jellegűnek, mivel a minta csak egy nagyvállalat adatait tartalmazza.
(130)
Egy másik fél azt állította, hogy a nagy uniós gyártók jó pénzügyi helyzetben vannak. Ugyanez a fél azzal érvelt, hogy mivel akkor sem merültek fel veszteségek, miután a kisvállalatok eredményeit hozzáadták az uniós gazdasági ágazat átlagos haszonkulcsához, amint azt az ideiglenes rendelet (101) preambulumbekezdése és 12. táblázata mutatja, nem bizonyítható az általános károkozás.
(131)
Meg kell jegyezni, hogy a megállapítások és a mintavétel reprezentatív jellege összhangjának biztosítása érdekében valamennyi kármutatót (a nyereséget is beleértve) a teljes uniós termelés egyes szegmenseinek részesedésével szemben súlyozták. Másrészt megerősítést nyert a nagyvállalat reprezentatív jellege a nagyobb szegmens helyzetére vonatkozóan. A fentiekből következően, a mintába felvett vállalatok elemzéséből származó általános mutatók reprezentatívnak tekinthetők a teljes uniós gazdasági ágazat helyzetére nézve, ezért az előbbiekben említett állítást elutasították.
(132)
Arra a megállapításra vonatkozóan, amely szerint a nagyvállalatok nem szenvedtek kárt, meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében az elemzést a teljes uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan kellett elvégezni, nem pedig meghatározott vállalatcsoportok vagy -típusok tekintetében. A (130) preambulumbekezdésben említettek szerint az a tény, hogy a vizsgálati időszakban nem merültek fel veszteségek, önmagában még nem jelenti azt, hogy nem érte semmilyen kár az uniós gazdasági ágazatot.
5.2.4. Gyártási költségek
(133)
Az egyik érdekelt fél kétségbe vonta azt a következtetést, amely szerint az uniós gazdasági ágazat gyártási költségei 14 %-kal emelkedtek a készletnövekedés és a termékválaszték módosítása következtében. E fél álláspontja szerint ez a következtetés nem igaz, mivel a készletszintek és a termékválaszték nem része a gyártási költségeknek.
(134)
Ezt az állítást elutasították, mivel a magas készletszintek jelentős pénzügyi költséget jelentenek, amelyet figyelembe vettek a gyártási költségek elemzése során. Másrészt a termékválaszték ismételt módosítása további gyártási költségekkel jár, mivel a gyártónak gyakrabban felül kell vizsgálnia a gyártási folyamatot: ez a művelet költséges lehet, mert állásidőket okoz, és a gépek nem optimális kihasználásához vezet.
6. A károkozásra vonatkozó következtetések
(135)
Az egyik érdekelt fél megkérdőjelezte az ideiglenes rendelet (107) preambulumbekezdésében leírt következtetést, amely szerint a felhasználás csökkenése negatív hatással volt az uniós gazdasági ágazatra. Ugyanezen fél szerint a felhasználás csökkenése nem okozhatott kárt, mivel a teljes piaci részesedés ugyanaz maradt.
(136)
Az uniós gyártók piaci részesedésének a felhasználás csökkenése ellenére is stabil helyzetével kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy nem a piaci részesedés jelenti a károkozás egyetlen mutatóját. Az uniós gyártók csak a nyereségesség rovására tudták megtartani uniós piaci részesedésüket, amely a figyelembe vett időszak alatt visszaesett. Ezért nem vonható le az a következtetés, hogy az uniós gyártók piaci részesedésének stabilitása kizárja a károkozás meglétét.
(137)
A fentiek figyelembevételével megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (107)-(111) preambulumbekezdésében foglaltak a kárra vonatkozó következtetések terén.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(138)
A Bizottsághoz észrevételek érkeztek az okozati összefüggésre vonatkozó ideiglenes megállapításokkal kapcsolatban. Ezek az észrevételek az ideiglenes rendelet (128)-(132) preambulumbekezdésében már tárgyalt, az önmagának okozott kárra vonatkozó állítások megismétlése. Nem nyújtottak be olyan bizonyítékot, amely megváltoztatta volna az ideiglenes következtetéseket. Ezért az ideiglenes rendelet (135)-(136) preambulumbekezdésében foglalt következtetések megerősítést nyernek.
1. A Kínából származó behozatal hatása
(139)
Az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése és 3. cikkének (7) bekezdése értelmében az ideiglenes szakaszban megvizsgálták, hogy az érintett termék Kínából származó dömpingelt behozatala jelentős kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak.
(140)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat termelésében és értékesítésében tapasztalt visszaesés a csökkenő felhasználás következménye. Azzal is érveltek, hogy a kínai behozatal hatását csak korlátozott mértékben kell figyelembe venni, mivel a kínai piaci részesedés csak 1,6 %-kal emelkedett, amelyből legfeljebb 1 % hozható összefüggésbe az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésével.
(141)
Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy a vizsgálat időbeli egybeesést tárt fel a kínai behozatal piaci részesedésének növekedése és az uniós gazdasági ágazat nyereségének csökkenése, illetve a készletszintek emelkedése között. Továbbá nemcsak a megnövekedett piaci részesedés gyakorolt nyomást az uniós gazdasági ágazatra, hanem sokkal inkább a kínai exportáló gyártók árképzési módszere és magas alákínálási szintje.
(142)
A (113) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a vizsgálat jelentős áralákínálási szintet állapított meg. A vizsgálat azt is kimutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat és az importőrök nagyobbrészt ugyanazon fogyasztók számára értékesítik a terméket, ami azt jelenti, hogy a megrendelések tekintetében az uniós gazdasági ágazat közvetlenül versenyben áll a dömpingelt behozatallal.
(143)
Összességében ez azt jelenti, hogy az uniós gazdasági ágazat nyereségességi mutatóinak csökkenését és a kármutatók többségének romlását az árnyomás és az import volumene együttesen idézte elő.
2. A verseny hiánya az Unióban gyártott burkolólapok és a Kínából dömpingáron behozott burkolólapok között
(144)
Számos érdekelt fél észrevételt tett azzal kapcsolatban, hogy a Kínából származó kerámialapok behozatala nem okozhatott kárt az uniós gazdasági ágazat számára, mivel ezek a termékek nem hasonlíthatók össze. Ezzel összefüggésben megállapították, hogy a Kínából származó kerámialapok a homogén termékek piacát látják el, míg az uniós gazdasági ágazat a kisebb tételekre vonatkozó megrendelések kielégítésére helyezi a hangsúlyt. Azzal érveltek továbbá, hogy a kínai és az uniós gazdasági ágazat nem áll egymással versenyben, mivel a kínai gyártók az alacsony és a közepes minőségű szegmensben működnek, míg az uniós gazdasági ágazat a közepes és a csúcsminőségű szegmenst célozza meg termékével. Ezen állításuk igazolásául az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének korlátozott mértékű csökkenésére hivatkoztak.
(145)
Habár semmilyen lényegi bizonyítékot nem szolgáltattak a fenti állítások alátámasztására, a Bizottság alaposan megvizsgálta, hogy a kínai behozatal valóban versenyben áll-e az Unióban gyártott burkolólapokkal.
(146)
Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság rendkívül részletes összehasonlítást végzett, amely több száz, különböző típusú burkolólap elemzését tette lehetővé. Ebben az esetben a vizsgálat jelentős számú egyező terméktípust mutatott ki az uniós gazdasági ágazat és az exportőrök között. A vizsgálat eredménye egyértelműen igazolja, hogy az uniós gazdasági ágazat és a kínai behozatal versenyben áll egymással a terméktípusok tekintetében. A Bizottság továbbá emlékeztet arra, hogy a vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat és az exportáló gyártók közvetlenül versenyben állnak egymással, mivel ugyanazt az ügyfélkört célozzák meg termékeikkel.
(147)
Azzal az állítással kapcsolatban, amely szerint a Kínából származó kerámialapok a homogén termékek piacát látják el, míg az uniós gazdasági ágazat a kisebb tételekre vonatkozó megrendelések kielégítésére helyezi a hangsúlyt, meg kell jegyezni - az ideiglenes rendelet (95) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően -, hogy pontosan a kínai behozatal által gyakorolt nyomás kényszerítette arra az uniós gazdasági ágazatot, hogy elmozduljon a termékek kisebb tételben, szélesebb szín- és méretválasztékban történő értékesítése irányába. Az uniós gazdasági ágazat továbbra is jelen van a piac valamennyi szegmensében, és a fenti állításokkal ellentétben a kereskedelem szerkezete, amely azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazatnak bizonyos terméktípusokra kellett összpontosítania, egyértelmű jele annak, hogy közvetlen versenyről van szó.
(148)
A fentiek tekintetében az érvelés, amely szerint a kínai behozatal nem okozott kárt az uniós gazdasági ágazatnak, mivel ezek a területek nem állnak versenyben egymással, nem fogadható el.
3. Az egyéb tényezők hatásai
3.1. Az egyéb harmadik országokból származó import hatása
(149)
Néhány érdekelt fél fenntartotta azon állítását, amely szerint a török behozatal hatását jelentősnek kell tekinteni. Az árakkal kapcsolatban az egyik fél kétségbe vonta azt a következtetést, hogy a török árak 19 %-os emelkedése jelentős mértékű.
(150)
Ezt az érvet az ideiglenes rendelet (118) preambulumbekezdése tartalmazta, és nem találtak olyan bizonyítékot, amely érvénytelenítené az ideiglenes szakaszban levont következtetést. Ezzel összefüggésben megerősítést nyert, hogy a török árak 19 %-os emelkedését lényegesnek kell tekinteni. A Bizottság emlékeztet továbbá arra, hogy a (41) preambulumbekezdésben foglaltak szerint nincs bizonyíték arra, hogy az ebből az országból származó dömpingelt behozatal kárt okozott volna az uniós gazdasági ágazat számára, ezért ez az érvelés nem fogadható el.
3.2. A felhasználás csökkenésének hatása
(151)
Az egyik érdekelt fél megállapította, hogy a felhasználás csökkenése főleg Spanyolországot és Olaszországot érintette, és szerinte leginkább ezek az országok szenvedtek kárt. Ezzel szemben a kínai export fő célállomását az északi tagállamok jelentették, amelyek felhasználásában nem következett be csökkenés, és ahol az uniós gyártók kevésbé szenvedtek kárt. Ugyanez a fél azt is megállapította, hogy a spanyol kerámialap-ágazat 2010-ben fellendült, ami azt mutatja, hogy nincs összefüggés a kínai export és az uniós gazdasági ágazat termelési és értékesítési adatai között.
(152)
Az egyik fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által regisztrált készletnövekedést az uniós felhasználásban bekövetkezett csökkenésnek kell tulajdonítani, nem pedig a dömpingelt kínai behozatal hatásának.
(153)
Az arra vonatkozó állításokat, hogy az északi-európai tagállamokat nem érintette a felhasználás csökkenése, és a Kínából származó import kizárólag Észak-Európába irányult, nem támasztották alá egyértelmű bizonyítékokkal. Ezzel szemben a mintába felvett kínai exportáló gyártók adatai azt mutatják, hogy ezek az eladások az Unió területén egyenletesen oszlanak meg. Ezenkívül a Spanyolországot és Olaszországot érintő export együttesen az eladások 28 %-át teszi ki, csak kevéssel elmaradva a Németországba irányuló eladások (32 %) mögött. Ennek alapján ezeket az állításokat el kellett utasítani.
(154)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy az uniós gazdasági ágazat által regisztrált készletnövekedést az uniós felhasználás csökkenésének kell tulajdonítani, a Bizottság emlékeztet az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében foglalt indoklásra, amely szerint a kínai behozatal által gyakorolt nyomás különösen a nagy tételben értékesítő szektort érintette igen erősen, és ez egyértelműen hatással volt az uniós gyártók készleteire. A készletarány növekedése a figyelembe vett időszak során nem magyarázható kizárólag azzal a ténnyel, hogy nehézségekbe ütközött a termékek értékesítése, hanem ez abból a szükségszerűségből is következett, hogy rendkívül sokféle terméket kellett készleten tartani. A kínai import által a készletekre gyakorolt káros hatásra vonatkozó következtetés így megerősítést nyert.
3.3. A gazdasági válság hatásai
(155)
Számos érdekelt fél fenntartotta azt az álláspontot, amely szerint az uniós gazdasági ágazatot sújtó nehézségek valódi oka a gazdasági válság. Ezt azzal a ténnyel támasztották alá, hogy a legsúlyosabb hanyatlás 2008 és 2009 között következett be, vagyis abban az évben, amikor kitört a válság, míg a tendencia kevésbé volt éles az azt követő időszakban. Rámutattak arra is, hogy a figyelembe vett időszak magában foglalja az adott ciklus csúcspontjait és mélypontjait, amelyben a csúcspontot az építőipari ágazat fellendülése, a mélypontot pedig a pénzügyi válság, valamint a harmadik világ országaiban létesített új termelőüzemek miatti exportcsökkenés jelenti.
(156)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél hangot adott azon álláspontjának, amely szerint számos kármutató romlása inkább a gazdasági válságnak tudható be, mint a dömpingelt importnak. E fél meglátása szerint a gazdasági recesszió miatt megnőtt a nagy tételben értékesített, alacsony árú termékek iránti kereslet. Ennek eredményeként az uniós gazdasági ágazatnak sokkal inkább a nagy tételű megrendelésekhez kapcsolódó gyártásra kellett összpontosítania, egy olyan részpiacra, amelyen már a kínai exportáló gyártók tevékenykedtek, és ez okozta a készletszint-növekedést. Továbbá azt állította, hogy a gazdasági recesszió inflációt okozott az Unión belül, amely a kínai inflációnál magasabb mértékű volt, és ez okozta az uniós gyártók termelési költségeinek növekedését, ami az állítások szerint ahhoz vezetett, hogy az uniós gazdasági ágazatnak termelési költség alatti áron kellett értékesítenie termékeit.
(157)
Egy másik fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat nyeresége jelentősen emelkedett a vizsgálati időszak utolsó negyedévében, és ez azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat helyreállt a gazdasági válság után. Ez a fél azt kérelmezte, hogy a vizsgálati időszakra vonatkozó nyereséget mutassák ki negyedévek szerint, amelyből valószínűleg látszana, hogy a vizsgálati időszak vége felé jóval magasabb volt a nyereségesség.
(158)
Azt a tényt, hogy a gazdasági visszaesés hatással volt az uniós gazdasági ágazat teljesítményére, már elismerték az ideiglenes intézkedéseket meghatározó rendelet (120) preambulumbekezdésében. Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy az okozati összefüggés megállapítása érdekében a vonatkozó jogszabály kimondja, hogy a dömpingelt behozatalnak jelentős kárt kell okoznia az uniós gazdasági ágazat számára. Azonban nem feltétlenül szükséges, hogy a dömpingelt behozatal legyen a kár kizárólagos okozója.
(159)
A vizsgálat továbbá kimutatta, hogy a kínai export növekvő tendenciája a gazdasági válság ellenére is tovább folytatódna. Valójában Kína volt az egyetlen olyan gazdasági szereplő, amely a nehéz gazdasági helyzetben is meg tudta tartani piaci részesedését.
(160)
A (156) preambulumbekezdésben említettek szerint az uniós keresletben bekövetkezett strukturális változás tekintetében nem szolgáltattak bizonyítékokat ezen állítás alátámasztására. A Bizottság ezzel szemben emlékeztet arra, hogy az ideiglenes rendelet (106) preambulumbekezdésében írtak szerint a vizsgálat feltárta, hogy az uniós gazdasági ágazatnak meg kellett változtatnia termékkínálatát, és a típusok, színek és méretek tekintetében szélesebb választékot kellett biztosítania, illetve növelnie kellett készleteit annak érdekében, hogy a különleges megrendelésekre rövid időn belül reagálni tudjon. Ezért ezt a kérelmet elutasították.
(161)
Az infláció termelési költségekre gyakorolt hatása tekintetében megállapítást nyert, hogy a figyelembe vett időszak alatt az Unió inflációs rátája átlagos értékét tekintve nem volt magasabb, mint Kínában, ezért ez nem ad magyarázatot arra, hogy az uniós gyártók miért nem tudták termékeiket megfelelő áron értékesíteni. Az alákínálási szintet figyelembe véve nem vonható le az a következtetés sem, hogy az uniós gazdasági ágazat leszorító nyomást gyakorolt volna a kínai importárakra. A fentiek alapján az érintett fél által előterjesztett kérelmet elutasították.
(162)
Másfelől, az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozóan emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (126) preambulumbekezdése alátámasztotta, hogy a kínai exportőrök agresszív árképzési módszerei már a világgazdasági visszaesés előtt kifejtették hatásukat az uniós gazdasági ágazatnak a figyelembe vett időszakra vonatkozó nyereségességére. Ez azt igazolja, hogy a Kínából származó, alacsony árú behozatal a válság nélkül is elégséges lett volna ahhoz, hogy jelentős kárt okozzon az uniós gazdasági ágazat számára.
(163)
Ez a tény a dömpingelt árak figyelembevételével alátámasztja azt a következtetést, hogy a kínai export és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti okozati összefüggés nem szakadt meg a gazdasági visszaesés hatására.
(164)
Az a kérelem, amely arra irányul, hogy a vizsgálati időszakra vonatkozó nyereséget mutassák ki negyedévekre bontva, a jelenlegi vizsgálat szempontjából nem tekinthető relevánsnak, mivel még ha ennyire jelentős mértékű nyereségnövekedés következett volna is be, azt össze kellene hasonlítani a 3,9 %-os célhaszonkulccsal.
3.4. Az uniós gazdasági ágazat szerkezetátalakítása sikertelenségének hatása
(165)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gyártóknak okozott kár a szerkezetátalakítás terén vallott kudarcuknak tulajdonítható, mivel a 29 %-os keresletcsökkenésre mindössze 7 %-os kapacitáscsökkentéssel és a foglalkoztatottak számának 16 %-os visszaszorításával reagáltak.
(166)
Ebben a szektorban a gyártási kapacitás csökkentése bonyolult folyamat, mivel a piac esetleges talpra állása esetén a kapacitás visszaszerzése rendkívüli költségekkel jár a gyártók számára. Az érintett időszakban a foglalkoztatottak számának előrejelzett csökkentése megegyezett a piac csökkenésének mértékével. A foglalkoztatás tendenciája nem feltétlenül tükrözi tökéletesen a termelés tendenciáját, mivel nem minden munkahely kapcsolódik közvetlenül a tényleges termeléshez. Következésképpen az a tény, hogy a kapacitás csökkentése és a munkaerő elbocsátása az iparágban nem egyezett meg pontosan a piac csökkenésének mértékével, nem utal a szerkezetátalakítás sikertelenségére. Az állításokkal ellentétben és figyelembe véve az iparág szerkezetét, a 7 %-os kapacitáscsökkentés és a foglalkoztatottak számának 16 %-os csökkentése ezért jelentősnek tekinthető.
3.5. Az uniós gazdasági ágazat teljesítményének hatása az exportpiacokra
(167)
Az egyik érdekelt fél állítása szerint a magas árak, nem pedig a kínai export hatása okozta az uniós gazdasági ágazat exportértékesítésének visszaesését.
(168)
Ezzel az állítással kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye a gazdasági válságot követően helyreállt. Ezért nem fogadható el az a megállapítás, hogy az exportteljesítmény jelentős mértékű károsító hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat eredményeire.
4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(169)
Az érdekelt felek által előterjesztett egyik érv sem igazolta azt, hogy a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt importon kívüli más tényezők hatása megszüntetné a dömpingelt behozatal és a megállapított kár közötti okozati összefüggést. Ezért megerősítették az ideiglenes rendeletnek az okozati összefüggésre vonatkozó következtetéseit.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(170)
Figyelembe véve a felek észrevételeit, a Bizottság további elemzést folytatott le az uniós érdekkel kapcsolatos valamennyi érvelés tekintetében. Minden kérdést megvizsgáltak, és megerősítették az ideiglenes rendeletben foglalt következtetéseket.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(171)
Az uniós gazdasági ágazat érdekével kapcsolatos észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (137)-(141) preambulumbekezdésében leírt következtetések ezúton megerősítést nyernek.
2. Az importőrök érdeke
(172)
Az egyik fél észrevételt tett arra vonatkozóan, hogy az intézkedések bevezetése veszélyezteti az importőrök gazdasági fennmaradását, mivel az extra vámköltségeket csak részben tudnák áthárítani a fogyasztókra.
(173)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően két fél kifogásolta azt a következtetést, amely szerint az importőrök egyszerűen át tudnak váltani a kínai beszállítókról más beszerzési forrásokra, különösen amiatt, mert a minőség és az árak nem összehasonlíthatók.
(174)
A megállapítással kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy behozatal nagy részét nem érintik vámok, mivel az nem kínai eredetű. Az egész világon összehasonlítható minőségben gyártott termék jellemzői azt mutatják, hogy e termékek felcserélhetők, ezért az állításokkal ellentétben számos alternatív beszerzési forrás áll rendelkezésre. Még az olyan kínai behozatalra támaszkodó importőrök esetében is, amelyről a vizsgálat megállapítja, hogy dömpingáron behozott és az Unióból származó termékeknél jóval alacsonyabb áron értékesített termékekről van szó, a vizsgálat megállapította, hogy az importőrök értékesítési áraikban 30 %-on felüli árrést tudnak alkalmazni. Ez, valamint az a tény, hogy a vizsgálat eredménye szerint az importőrök 5 % körüli nyereséget tudnak realizálni, és az esetleges költségnövekedés legalább egy részét át tudják hárítani a fogyasztókra, arra enged következtetni, hogy az importőrök képesek megbirkózni az intézkedések hatásával.
(175)
Továbbá az ideiglenes rendelet (144) preambulumbekezdésében foglalt következtetéseknek megfelelően, az intézkedések bevezetése nem akadályozza az uniós importőröket abban, hogy növeljék részesedésüket az Unió területén és egyéb harmadik országokban elérhető egyéb, nem dömpingelt forrásokból származó termékek behozatalában.
(176)
Az egyik importőr azt állította, hogy bizonyos terméktípus esetében a kínai árak jelenleg magasabbak, mint az uniós gazdasági ágazat árai, ezért az intézkedések a későbbiekben nem tennék lehetővé e terméktípus kivitelét.
(177)
Ezt az állítást nem támasztották alá bizonyítékokkal. Továbbá a rendelkezésre álló információk alapján e terméktípus csak csekély arányban van jelen a piacon, és nem érintené jelentős mértékben az uniós piac ellátási helyzetét. Ezért ezt a kérelmet elutasították.
3. A felhasználók érdeke
(178)
Néhány érdekelt fél megállapítása szerint jelentős a felhasználókra gyakorolt hatás. Különösen azt emelték ki, hogy még a 32,3 %-os minimális áremelkedés is megakadályozza a fogyasztókat abban, hogy minőségi termékeket vásároljanak. Azt is megállapították, hogy miközben a diverzifikált termékösszetételt kínáló nagy barkácsáruházakra kifejtett hatás korlátozott lehet, a kis szaküzleteket azonban jelentős mértékben érintené.
(179)
A végfelhasználókra gyakorolt hatás tekintetében a Bizottság megerősíti, hogy az ideiglenes vámok kivetéséről szóló bizottsági rendelet (152) és (153) preambulumbekezdésében foglalt ideiglenes következtetéseknek megfelelően az árat érintő hatás korlátozott lesz.
(180)
Az építőipari szektor, egyike a kerámialap-gyártók nagyobb vevőinek, úgy döntött, hogy nem vesz részt a vizsgálatban. Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően ismét felkérték az Európai Építőipari Szövetséget, szolgáltasson adatokat arra vonatkozóan, hogy adott esetben milyen mértékben érintené az intézkedések bevezetése. Az Európai Építőipari Szövetség megerősítette, hogy habár nem állnak információk közvetlenül a rendelkezésére, az intézkedések költséghatása a teljes üzleti tevékenységre nézve igen alacsony. Azt is kifejtette, hogy a tagjai által mutatott csekély érdeklődés a Bizottság javaslatának támogatásaként értelmezendő.
(181)
Végül, a kisebb szaküzletekkel kapcsolatban a Bizottság nem tudott olyan döntő adatokat beszerezni, amelyek megerősítenék a dömpingellenes intézkedések hatásának nagyságát és kiterjedését. Az importőröket érintő változások mellett emlékeztetni kell arra, hogy kerámialapokat az Unió területén és számos, nem dömpingtevékenységet folytató harmadik országban is előállítanak, ezért a kiskereskedelmi üzleteknél kizárható a súlyos áruhiány veszélye.
4. A végső fogyasztók érdekei
(182)
Erőfeszítéseket tettek abba az irányba, hogy részletesebb hatásvizsgálatot szerezzenek be a fogyasztóktól. A vizsgálat kimutatta, hogy a hatás nagy valószínűséggel korlátozott.
(183)
Mindenekelőtt az intézkedések abszolút értékét kell kiszámítani az importár alapján, ezért a számításnak olyan értéken kell alapulnia, amely jóval alacsonyabb, mint az érintett termék végleges kiskereskedelmi ára. Ez az érték csökkenhet a különböző szakaszok folyamán (importőrök, nagykereskedők és kiskereskedők), mielőtt eléri a végső fogyasztót. A Bizottság emlékeztet arra, hogy még ha az importőrök és a viszonteladók a vám teljes költségét át is hárítanák a fogyasztókra, a piacon hatalmas kínálat van olyan, uniós gyártók és harmadik országbeli gyártók által előállított termékekből, amelyeket nem érintenek az intézkedések.
(184)
A Bizottság úgy számította ki a dömpingellenes vámok fogyasztói árakra gyakorolt hatását, hogy meghatározta a fizetendő vámok összegét a Kínából származó tényleges behozatal alapján, és ezt az összeget közvetlenül felosztotta a fogyasztók között, feltételezve, hogy az importőrök, nagykereskedők és kiskereskedők az összes további költséget áthárítanák a végső fogyasztókra. Az így kiszámított költséghatás jóval alacsonyabb, mint 0,5 EUR/m2. Emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendeletben megfogalmazott következtetés szerint az átlagos éves felhasználás személyenként 2,2 m2 körüli mennyiségre tehető az Unióban. Az egy négyzetméterre eső vám által gyakorolt alacsony hatást figyelembe véve a költség növekedése valószínűleg korlátozott lesz még abban az esetben is, ha a fogyasztó jelentős mennyiségű érintett terméket vásárol építési vagy felújítási munkákhoz.
5. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(185)
Az intézkedések bevezetésének hatásai várhatóan segítik az uniós gazdasági ágazat működését, és ebből következően kedvező hatást fejtenek ki az uniós piac versenyfeltételeire, valamint csökkentik a gyárbezárások és a foglalkoztatás visszaesésének veszélyét.
(186)
Ezenkívül az intézkedések bevezetése várhatóan korlátozottan érinti a felhasználókat/importőröket, akiknek lehetőségük van arra, hogy az uniós piacon és egyéb harmadik országokban rendelkezésre álló legkülönbözőbb szállítóktól szerezzék be a termékeket.
(187)
A fentiekre való tekintettel nem lehet arra következtetni, hogy az intézkedések bevezetése nem szolgálná az uniós érdeket.
G. VÉGLEGES INTÉZKEDÉSEK
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
1.1. Tájékoztatás
(188)
Két érdekelt fél azt az álláspontot képviselte, hogy a Bizottságnak az ideiglenes rendeletben közzé kellett volna tennie az alákínálási különbözetet, és egyikük megállapította, hogy ezen adat közzétételének elmulasztása azt eredményezte, hogy az érdekelt felek nem tudták felmérni, hogy helyesen alkalmazzák-e a kisebb vámtétel szabályát.
(189)
A fentiekre válaszul az ideiglenes különbözetek a következőképpen alakultak:
Vállalat
Kárkülönbözet
Wonderful-csoport
52,6 %
Xinruncheng-csoport
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Minden más együttműködő gyártó
66,0 %
Fennmaradó különbözet
95,8 %
1.2. Kárkülönbözet
(190)
Az egyik fél azt állította, hogy a Bizottság nem egységes megközelítést alkalmazott a károkozás mértékének megállapítására, és következtetései a teljes gazdasági ágazatra vonatkozó súlyozott átlagos adatokon alapulnak.
(191)
Ezzel az észrevétellel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a károkozás megszüntetéséhez szükséges szinttel kapcsolatos megállapítások olyan ellenőrzött vállalati adatokon alapulnak, amelyeket az összehasonlítás céljainak valamennyi vonatkozásában a legmegbízhatóbbnak találtak. Ezért ezt a kérelmet elutasították.
(192)
A dömpinggel, az ebből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve, intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a Kínából származó dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
(193)
A vonatkozó vámszintek meghatározása céljából figyelembe vették a megállapított dömpingkülönbözeteket, valamint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár megszüntetéséhez szükséges vámot.
(194)
Ebből a célból megfelelőnek tartották azt, hogy az alákínálási különbözetet az uniós gyártók és a kínai exportőrök által szolgáltatott adatokból meghatározott árak alapján számítsák ki.
(195)
A káros dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges dömpingellenes vám összegének kiszámításakor abból indultak ki, hogy a vámot úgy kell kiszámítani, hogy lehetővé tegye az uniós gazdasági ágazat számára gyártási költségei fedezését és ésszerű nyereség realizálását. Arra a következtetésre jutottak, hogy az adók levonása előtti ésszerű nyereség mértékének meg kell egyeznie azzal, amelyet egy ilyen típusú ágazat rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélküli helyzetben realizálni tudna hasonló termék értékesítésekor az Unió területén. A nyereség mértékét az uniós gazdasági ágazat 2007-ben elért 3,9 %-os nyeresége alapján határozták meg az ideiglenes rendelet 12. táblázatában foglaltak szerint.
(196)
A megállapított kárkülönbözetek a következők:
Vállalat
Kárkülönbözet
Wonderful-csoport
58,5 %
Xinruncheng-csoport
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Minden más együttműködő gyártó
65,0 %
Fennmaradó különbözet
82,3 %
(197)
Meg kell jegyezni, hogy a „Minden más együttműködő gyártó” kategória esetében a kárkülönbözetet a Kito-csoport adatainak felhasználása nélkül határozták meg, mivel a Kito-csoport nem vett részt a mintában, annak érdekében, hogy a „Minden más együttműködő gyártó” kategóriára vonatkozó dömpingkülönbözettel egységes számítási módot alkalmazzanak. (Lásd az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdésének első mondatát.) A Kito-csoportra - az alaprendelet 18. cikkét alkalmazva - a (54) preambulumbekezdésben említettek szerint a maradvány kárkülönbözet vonatkozik.
(198)
Figyelembe kell venni továbbá azt is, hogy az alákínálási különbözetek magasabbak a (88)-(93) preambulumbekezdésben megállapított dömpingkülönbözeteknél, ezért a kisebb vámtétel szabályával összhangban a dömpingkülönbözetet kell kiindulási alapul használni a vámszint meghatározásához.
(199)
Az új exportáló gyártók és az e rendelet 1. mellékletében felsorolt, a mintába nem felvett együttműködő vállalatok közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében intézkedést kell hozni arra, hogy ez utóbbi vállalatokra kivetett súlyozott átlagos vámot az új gyártókra is alkalmazzák, amelyek egyébként nem lennének felülvizsgálatra jogosultak az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése értelmében, mivel a 11. cikk (4) bekezdése nem vonatkozik a mintavételbe bevont vállalatokra.
2. Vámáru-nyilatkozat
(200)
Az érintett termékkel kapcsolatos statisztikai adatokat gyakran négyzetméterben fejezik ki. Az érintett termék esetében azonban nem tartalmaz ilyen kiegészítő egységet a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében meghatározott kombinált nómenklatúra (6). Ezért rendelkezni kell arról, hogy nemcsak az importálni kívánt érintett termék kg-ban vagy tonnában kifejezett tömegét, hanem a négyzetméterben megadott mennyiségét is fel kell tüntetni a szabad forgalomba bocsátási nyilatkozatban.
3. Az ideiglenes vám végleges beszedése
(201)
Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözetek nagyságára, és figyelembe véve az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár mértékét, szükségesnek tekinthető, hogy az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vámok formájában biztosított összegeket véglegesen beszedjék.
(202)
Azokban az esetekben, amikor a végleges vámok magasabbak, mint az ideiglenes vámok, csak az ideiglenes vámok formájában biztosított összegeket kell véglegesen beszedni, míg az ideiglenesen biztosított összegeknek a végleges dömpingellenes vámokon kívüli részét el kell engedni.
4. Intézkedési formák
(203)
Az egyik érdekelt fél javasolta, hogy az intézkedések bevezetésére minimum importár (MIP), ne pedig megállapított érték szerinti vám formájában kerüljön sor. Azonban a MIP nem alkalmazható az érintett termék vonatkozásában, mivel számos terméktípus létezik, amelynek árai nagymértékben eltérnek egymástól, ami lényegesen növeli a keresztkompenzáció veszélyét. Ezenkívül a terméktípusok köre - a kialakítást és a gyártást tekintve - várhatóan tovább bővül, ezért a MIP a későbbiekben sem biztosítana megfelelő alapot a vámszint megállapításához. Ezért az intézkedések MIP formájában történő bevezetésére irányuló kérelmet elutasították.
(204)
Egy másik fél azt kérelmezte, hogy az intézkedéseket vezessék be behozatali kontingensek formájában. Azonban a behozatali kontingensek nem állnak összhangban sem az alaprendelet előírásaival, sem pedig a nemzetközi szinten elfogadott szabályokkal. A kérelmet ezért elutasították,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó mázas és mázatlan kerámia út- és padlóburkoló lap, kályha- vagy falburkoló csempe, illetve mázas vagy mázatlan kerámiamozaik, kockakő és hasonló termékekre, alátéten is, amelyek jelenleg a 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 és 6908 90 99 KN-kód alá tartoznak.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Vám
TARIC kiegészítő kód
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Az I. mellékletben felsorolt vállalatok
30,6 %
Minden más vállalat
69,7 %
B999
(3) A (2) bekezdésben említett vállalatok számára megállapított egyéni vámtételek alkalmazásának feltétele a II. mellékletben meghatározott követelményeknek megfelelő, érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságainak. Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, úgy a minden más vállalatra érvényes vámot kell alkalmazni.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
A kerámialapok behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló 258/2011/EU rendelet értelmében a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg a 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 és 6908 90 99 KN-kód alá tartozó kerámialapok behozatalára az ideiglenes dömpingellenes vám formájában biztosított összegeket véglegesen beszedik. A biztosított összegeknek a végleges dömpingellenes vámtételeken felüli részét elengedik.
3. cikk
Amennyiben a Kínai Népköztársaságban működő bármely gyártó elegendő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy a vizsgálati időszakban (2009. április 1-jétől2010. március 31-ig) nem exportálta a Kínai Népköztársaságból származó és az 1. cikk (1) bekezdésében leírt árukat, nem áll kapcsolatban olyan exportőrrel vagy gyártóval, amelyet érintenek az ebben a rendeletben hozott intézkedések, valamint ténylegesen exportálta az érintett árukat, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt jelentős mennyiségű árunak az Unió területére történő exportjára a vizsgálati időszak lejárata után, a Tanács, a Bizottság által előterjesztett javaslat egyszerű többséggel való elfogadását, valamint a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően módosíthatja az 1. cikk (2) bekezdését annak érdekében, hogy az adott gyártóra a mintába nem felvett együttműködő gyártókra érvényes, 30,6 %-os vámot alkalmazzák.
4. cikk
Ha az 1. cikkben említett termékek tekintetében szabad forgalomba bocsátási nyilatkozatot állítanak ki, akkor az importált termékek négyzetméterben megadott mennyiségét fel kell tüntetni a nyilatkozat megfelelő rovatában.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 12-én.