RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 580/2010
af 29. juni 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 452/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Ukraine
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 452/2007 (2) (herefter benævnt »den oprindelige forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Ukraine. Foranstaltningerne består i en værditold på 9,9 %.
1.2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2)
I august 2008 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3 (herefter benævnt »interimsundersøgelsen«). Anmodningen blev færdiggjort i december 2008. Den undersøgelse, der anmodedes om, var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet og blev indgivet af Eurogold Industries Ltd., en eksporterende producent fra Ukraine (herefter benævnt »ansøgeren« eller »EGI«). Ansøgeren havde samarbejdet i forbindelse med den undersøgelse, som førte til resultaterne og konklusionerne i den oprindelige forordning (herefter benævnt »den oprindelige undersøgelse«). Antidumpingtolden for ansøgeren, der er den eneste kendte eksporterende producent af den pågældende vare i Ukraine, udgør 9,9 %.
(3)
Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke dumpingen.
1.3. Indledning af undersøgelsen
(4)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en interimsundersøgelse, og besluttede derfor at indlede en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, alene af dumpingaspektet, for så vidt angår EGI. Kommissionen offentliggjorde den 9. april 2009 en indledningsmeddelelse (herefter benævnt »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (3) og påbegyndte undersøgelsen.
1.4. Den pågældende vare og samme vare
(5)
Den vare, som er berørt af den delvise interimsundersøgelse, er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. strygebrætter, også fritstående, også med suge- og/eller varme- og/eller blæsefunktion, herunder ærmebrætter, og væsentlige dele heraf, f.eks. ben, bræt og strygejernsholder, med oprindelse i Ukraine, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 og ex 8516 90 00.
(6)
Den vare, der fremstilles og sælges i Ukraine, og den vare, der eksporteres til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, og de betragtes derfor som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
1.5. Interesserede parter
(7)
Kommissionen underrettede officielt EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og myndighederne i eksportlandet om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(8)
Kommissionen sendte ansøgeren et spørgeskema og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der fandt dumping sted, og der blev aflagt kontrolbesøg hos ansøgeren:
-
Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukraine
-
og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug i Schweiz (»EGS«).
1.6. Undersøgelsesperiode
(9)
Undersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2008 til 31. december 2008 (herefter benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«).
2. UNDERSØGELSESRESULTATER
2.1. Normal værdi
(10)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først fastslået, om EGI's samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at EGI's samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(11)
For hver varetype, som EGI solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(12)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP, der var fortjenstgivende.
(13)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på den type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningen, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(14)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(15)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af EGI ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte den normale værdi beregnes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(16)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare for EGI, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, indledningen.
(17)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne hævdede EGI, at de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger i procent, som blev anvendt til at beregne den normale værdi, ikke svarede til de omkostninger i procent, som blev anvendt i forbindelse med hjemmemarkedssalget i normal handel, og at visse beregnede normale værdier derfor i den forstand var for høje.
(18)
Påstanden blev undersøgt, men fandtes grundløs, da de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger i procent, der blev anvendt, er de samme som omkostningerne i procent for hjemmemarkedssalg, uanset om salget sker i normal handel eller ej, eftersom de er udtrykt i procent af omsætningen. Påstanden afvises derfor.
2.2. Eksportpris
(19)
EGI foretog eksportsalg til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem sin forretningsmæssigt forbundne virksomhed EGS i Schweiz.
(20)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(21)
Når eksportsalg til Unionen skete gennem den forretningsmæssigt forbundne virksomhed EGS, der varetog alle importfunktioner i forbindelse med varernes overgang til fri omsætning i Unionen som forretningsmæssigt forbunden importør, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, til hvilke de importerede varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I disse tilfælde blev der foretaget justeringer for at tage højde for alle de omkostninger, som var påløbet mellem import og videresalg, og for forventet fortjeneste, så der kunne fastsættes en realistisk eksportpris. Da der ikke forelå nye oplysninger fra uafhængige importører om forventet fortjeneste, blev der i den forbindelse gjort brug af samme procentvise fortjeneste som den i den oprindelige undersøgelse.
(22)
EGI hævdede, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 10, at hvis eksportprisen fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, skal den betalte antidumpingtold ikke fratrækkes som en omkostning, eftersom den ifølge EGI er afspejlet i videresalgspriserne.
(23)
I den forbindelse blev dokumentationen til støtte for påstanden bestående i en række salgsprisberegninger gennemgået. De foretagne beregninger vedrørte imidlertid kun visse af de modeller, der var blevet solgt i UP, og viste, at salgsprisen ikke fuldt ud afspejlede antidumpingtolden i alle tilfælde. Derfor blev den tilvejebragte dokumentation ikke anset for afgørende med hensyn til at fastslå, om antidumpingtolden var afspejlet i videresalgspriserne. Påstanden blev derfor afvist, og da eksportprisen for salg til Unionen gennem EGS blev fastsat, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev antidumpingtolden fratrukket som omkostning.
(24)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne gentog EGI sin påstand. Der blev imidlertid ikke indgivet nye beviser eller argumenter til støtte for påstanden. Påstanden afvises derfor.
2.3. Sammenligning
(25)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i omkostninger til transport, pakning, kredit og provisioner i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(26)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne dukkede en regnefejl op, som involverede en ukorrekt valutaomregning for visse justeringer for pakkeomkostninger. Dette blev rettet, og beregningen af dumpingmargenen blev gennemgået i overensstemmelse hermed.
(27)
EGI hævdede også efter fremlæggelsen af konklusionerne, at der bør ses bort fra de foretagne justeringer for det hjemmemarkedssalg, som ikke foregår i normal handel, og at der i mangel af andre former for salg af den pågældende varetype bør gøres brug af de gennemsnitlige justeringer for salg af andre varetyper i almindelig handel, fordi kun sidstnævnte ville afspejle de omkostninger, som indgik i de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der blev brugt til at beregne den normale værdi.
(28)
Denne påstand blev undersøgt, men ikke accepteret, da justeringer kun bruges til sammenligningsformål og normalt afspejler de faktiske omkostninger i forbindelse med hver enkelt transaktion og derfor udgør et objektivt element og er uafhængige af, om det endelige salg foregår i almindelig handel.
(29)
Det blev endvidere i forbindelse med undersøgelsen af denne påstand konstateret, at der var blevet anvendt ukorrekte justeringer til beregningen af de normale værdier for de varetyper, som der ikke foregik noget hjemmemarkedssalg af. Dette blev rettet, man anvendte de samlede gennemsnitlige justeringer for alt hjemmemarkedssalg, og beregningen blev ændret i overensstemmelse hermed. EGI hævdede, at der burde indrømmes justeringer for kreditomkostninger for disse varetyper, eftersom kreditomkostninger indgik i de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der blev brugt til at beregne den normale værdi. Denne påstand blev afvist, fordi de pågældende varetyper faktisk aldrig blev solgt på hjemmemarkedet, og der derfor ikke var noget bevis for, at betalingerne var udskudt. I den forbindelse bemærkes det, at en justering for kreditomkostninger ikke bygger på faktiske betalingsbetingelser og - omkostninger, men på en alternativomkostning med udgangspunkt i de betalingsbetingelser, der blev aftalt på tidspunktet for salget.
2.4. Dumpingmargen
(30)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted.
(31)
EGI's dumpingmargen udtrykt i procent af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, er på 7,0 %.
(32)
Det blev også undersøgt, om konklusionerne med rimelighed kunne betragtes som værende af varig karakter, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3.
(33)
Ansøgerens og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheds omlægning af deres salgskanaler er nu veletableret for størstedelen af deres salg og kan betragtes som værende af varig karakter. Det er derfor usandsynligt, at de omstændigheder, som førte til indledningen af denne interimsundersøgelse, ændrer sig i nærmeste fremtid på en måde, som ville påvirke konklusionerne af interimsundersøgelsen. Endvidere dukkede der ingen elementer op i løbet af undersøgelsen, som tyder på, at de nye omstændigheder ikke er af varig karakter. Det konkluderes derfor, at de ændrede omstændigheder er af varig karakter.
3. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(34)
I den oprindelige undersøgelse konkluderedes det, at EGI var den eneste ukrainske eksporterende producent af strygebrætter. Den metode, der blev anvendt til at fastsætte dumpingmargenen for EGI, blev derfor også anvendt til at fastsætte dumpingmargenen for alle andre ukrainske eksporterende producenter af den pågældende vare.
(35)
Det anses derfor i lyset af resultaterne af den fornyede undersøgelse for hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare med oprindelse i Ukraine til 7,0 %.
(36)
De interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre Rådets forordning (EF) nr. 452/2007 om indførelse af en antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i bl.a. Ukraine, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Hvor det var relevant, blev der taget hensyn til deres bemærkninger, og de er afspejlet i denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysningerne om alle virksomheder i Ukraine i tabellen i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 452/2007 affattes således:
»Ukraine
Alle virksomheder
7,0
-«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 2010.
A TANÁCS 580/2010/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2010. június 29.)
a többek között Ukrajnából származó vasalódeszkák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 452/2007/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációját követően benyújtott javaslatra,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács a 452/2007/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: eredeti rendelet) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Ukrajnából származó vasalódeszkák behozatalára. Az intézkedések 9,9 %-os értékvám kivetésére irányulnak.
1.2. Felülvizsgálati kérelem
(2)
2008 augusztusában az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésén alapuló, részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem érkezett a Bizottsághoz (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat). 2008 decemberében megtörtént a kérelem kiegészítése. A kérelmet, amelynek hatálya a dömping kivizsgálására korlátozódott, egy ukrán exportáló gyártó, az Eurogold Industries Ltd. (a továbbiakban: kérelmező vagy EGI) nyújtotta be. A kérelmező együttműködött abban a vizsgálatban, amely az eredeti rendeletben szereplő megállapításokhoz és következtetésekhez vezetett (a továbbiakban: eredeti vizsgálat). Az kérelmezőre - aki az érintett termék egyetlen ismert ukrán gyártója - 9,9 %-os dömpingellenes vám alkalmazandó.
(3)
Kérelmében a kérelmező azt állította, hogy az intézkedéshez vezető körülmények megváltoztak, és ezek a változások tartósnak bizonyulnak. A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a dömping ellensúlyozásához a továbbiakban nincs szükség a jelenlegi mértékű intézkedés fenntartására.
1.3. A felülvizsgálat megindítása
(4)
Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság úgy döntött, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít, amelynek hatályát az EGI-t érintő dömping kivizsgálására korlátozza. A Bizottság 2009. április 9-én értesítést tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában a felülvizsgálat megindításáról (3) (a továbbiakban: vizsgálat megindításáról szóló értesítés), és megkezdte a vizsgálatot.
1.4. Érintett termék és hasonló termék
(5)
Az időközi felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos az eredeti vizsgálat tárgyát képező termékkel, azaz a jelenleg az ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 és ex 8516 90 00 KN-kód alá tartozó, Ukrajnából származó, állványra rögzített vagy állvány nélküli vasalódeszka, gőzelszívással és/vagy fűtéssel és/vagy fújófunkcióval ellátott felülettel vagy anélkül, beleértve az ujjafát és az alaptartozékokat, vagyis a lábakat, a huzatot és a vasalórácsot is.
(6)
Az Ukrajnában gyártott és belföldi piacon értékesített, illetve a Közösségbe exportált érintett termék ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki tulajdonságokkal rendelkezik és felhasználása ugyanúgy történik, ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek minősül.
1.5. Az érintett felek
(7)
A Bizottság hivatalosan értesítette az uniós gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország hatóságait az időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre.
(8)
A Bizottság a kérelmezőnek kérdőívet küldött, és az erre a célra meghatározott határidőn belül megkapta a választ. A Bizottság összegyűjtött és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping megállapításához szükségesnek tartott, valamint ellenőrző látogatást tett a kérelmező telephelyén:
-
Eurogold Industries Ltd, Zhitomir, Ukrajna, és
-
annak Eurogold Service Zumbühl & Co. kapcsolt vállalata (a továbbiakban: EGS), Zug, Svájc.
1.6. Vizsgálati időszak
(9)
A vizsgálat a 2008. január 1. és 2008. december 31. közötti időszakban zajlott (a továbbiakban: vizsgálati időszak).
2. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
2.1. Rendes érték
(10)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először azt vizsgálta, hogy az EGI által független fogyasztók részére belföldön értékesített hasonló termék teljes volumene reprezentatív-e az Unióba irányuló teljes exporteladásával összevetve. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítést akkor tekintik reprezentatívnak, ha az érintett termék belföldi összértékesítésének volumene eléri az Unióba irányuló teljes exportértékesítés 5 %-át. Az EGI által a hasonló termékből belföldön értékesített teljes volumen reprezentatívnak bizonyult.
(11)
Az EGI által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyeket az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi eladások megfelelően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése abban az esetben minősült megfelelően reprezentatívnak, ha az említett terméktípus vizsgálati időszak alatti, független fogyasztóknak történő teljes belföldi értékesítési volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki.
(12)
Azt is megvizsgálták, hogy az egyes típusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint rendes kereskedelmi forgalom keretében megvalósított értékesítéseknek tekinthetők-e. Ezt oly módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piacon, független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(13)
Azon terméktípusoknál, amelyek belföldi piacon értékesített volumenének több mint 80 %-át egységköltség fölött értékesítették, és amelyek esetében az eladási ár súlyozott átlaga legalább az előállítási egységköltség szintjén volt, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus belföldi piacon értékesített teljes volumenére alkalmazott valós árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(14)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(15)
Amikor az EGI által értékesített érintett termék belföldi árait nem lehetett felhasználni a rendes érték megállapítására, az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően kellett a rendes értéket kiszámítani.
(16)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az értékesítési, általános és igazgatási költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető fordulata szerint az EGI hasonló termékének termelésére és a rendes kereskedelmi forgalom során történő értékesítésre vonatkozó tényleges adatokon alapult.
(17)
A megállapítások nyilvánosságra hozatala után az EGI azt állította, hogy az értékesítési, általános és igazgatási költségeknek a rendes érték kiszámításánál használt százalékos aránya nem felel meg annak, amely a belföldi értékesítésnél a rendes kereskedelmi forgalomban tapasztalható, és ezért egyes kiszámított rendes értékeket túlbecsültek.
(18)
Az érvet a Bizottság megvizsgálta, de alaptalannak találta, mivel az értékesítési, általános és igazgatási költségeknek a rendes érték kiszámításánál használt százalékos aránya megfelel a belföldi értékesítésnél jelentett aránynak, attól függetlenül, hogy az értékesítéseket a rendes kereskedelmi forgalomban valósították-e meg, ugyanis azt a forgalom százalékában fejezték ki. A kérelmet ezért elutasították.
2.2. Exportár
(19)
Az EGI az Unióba irányuló exportértékesítést közvetlenül, illetve a vele kapcsolatban álló vállalaton, a svájci székhelyű EGS-en keresztül, független fogyasztók részére végezte.
(20)
Azokban az esetekben, amikor az Unióba irányuló exportértékesítés közvetlenül történt független fogyasztók részére, az exportárakat az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő árak alapján állapították meg, az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően.
(21)
Azokban az esetekben, amikor az exportértékesítés az Unión belüli szabad forgalomba bocsátott termékek tekintetében minden importot érintő feladatot végző (azaz a vállalattal kapcsolatban álló importőr feladatait ellátó) EGS-en keresztül történt, az exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően azon árak alapján állapították meg, amelyeken az importált termékek elsőként viszonteladásra kerültek egy független vásárló részére. Ennek érdekében kiigazításokra került sor a keletkezett nyereségek, valamint az összes olyan költség figyelembevétele céljából, amely az import és a viszonteladás között merült fel, hogy megbízható exportárat lehessen megállapítani. E célból - a keletkezett nyereségekre vonatkozó, független importőröktől származó új információk hiányában - az eredeti vizsgálat során használt nyereségszázalékkal megegyező nyereségszázalékot alkalmaztak.
(22)
Az EGI - az alaprendelet 11. cikkének (10) bekezdése értelmében - azt állította, hogy amennyiben az exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően állapítják meg, a fizetett dömpingellenes vámot nem kellene költségként levonni, mivel - a kérelmező szerint - az megfelelő módon megjelenik az viszonteladói árakban.
(23)
A fenti állítást alátámasztó, számos eladásiár-kalkulációt tartalmazó bizonyítékot vizsgálatnak vetették alá. A számítások azonban a vizsgálati időszak alatt értékesített modelleknek csak egy részére vonatkoztak, és az eladási árakban nem minden esetben jelent meg teljes mértékben a dömpingellenes vám. Ennek következtében a benyújtott bizonyíték nem tekinthető döntőnek azzal kapcsolatban, hogy a dömpingellenes vám megjelent-e a viszonteladói árakban. A kérelmet ezért visszautasították, és az EGS-en keresztül az Unióba történő értékesítések exportárainak megállapításakor - az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően - a dömpingellenes vámot költségként levonták.
(24)
A megállapítások nyilvánosságra hozatala után az EGI megismételte állítását. Új bizonyítékokat vagy az állítás alátámasztására felhozott új érveket azonban nem sorakoztatott fel. A kérelmet ezért elutasították.
2.3. Összehasonlítás
(25)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása a gyártelepi ár alapján történt. A rendes érték és az exportár méltányos összehasonlításának biztosítása céljából - az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően - szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a szállítási, csomagolási és hitelköltségeket, valamint a jutalékokat.
(26)
A megállapítások nyilvánosságra hozatala után kiderült, hogy a csomagolási költségekkel kapcsolatos egyes kiigazítások pénznemének téves átváltása következtében számítási hiba történt. Ezt kijavították, és a dömpingkülönbözet kiszámítását is ennek megfelelően módosították.
(27)
A megállapítások nyilvánosságra hozatala után az EGI azt is állította, hogy a rendes érték kiszámításakor a rendes kereskedelmi forgalmon kívül lezajló belföldi értékesítésekre vonatkozó kiigazításokat figyelmen kívül kellene hagyni, és az adott terméktípus egyéb értékesítése hiányában a rendes kereskedelmi forgalomban értékesített egyéb terméktípusokra alkalmazott átlagos kiigazításokat kellene felhasználni, mivel kizárólag ezek a kiigazítások tükröznék a rendes érték kiszámításához használt értékesítési, általános és igazgatási költségek részét képező költségeket.
(28)
Ezt az érvet a Bizottság megvizsgálta, de nem fogadta el, mert a kiigazítások kizárólag összehasonlítási célra használatosak, és általában az egyes tranzakciók tényleges, konkrét költségeit tükrözik, objektív elemek és ezért függetlenek attól, hogy az értékesítést végül a rendes kereskedelmi forgalomban hajtották végre vagy sem.
(29)
Ennek az érvnek a kivizsgálása során kiderült továbbá, hogy helytelen kiigazításokat használtak a rendes értékek megállapítására azon terméktípusok esetében, amelyeknél belföldi értékesítés nem történt. Ezt úgy javították ki, hogy a belföldi értékesítésekre vonatkozó összes kiigazítás átlagát használták fel, és a számításokat ennek megfelelően megváltoztatták. Az EGI azt állította, hogy hitelköltségre vonatkozó kiigazításokat kellene alkalmazni ezekre a terméktípusokra, mivel a hitelköltségeket a rendes érték kiszámításához használt értékesítési, általános és igazgatási költségek magukban foglalják. Ezt az állítást a Bizottság visszautasította, mivel a szóban forgó terméktípusokat ténylegesen soha nem értékesítették belföldi piacon, és ezért semmi nem bizonyította kifizetésük késedelmességét. Ennek fényében a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a hitelköltségre vonatkozó kiigazítás nem tényleges fizetési feltételeken és költségeken alapul, hanem egy olyan alternatív költségen, amely az értékesítés időpontjában - megállapodás alapján - meghatározott fizetési feltételeken nyugszik.
2.4. Dömpingkülönbözet
(30)
Az alaprendelet 2. cikke (11) bekezdésének megfelelően árutípusonként összehasonlították a súlyozott átlaggal számított rendes értéket az érintett termék megfelelő típusa exportárának súlyozott átlagával. Ez az összehasonlítás alátámasztotta a dömping fennállását.
(31)
Az EGI esetében a dömpingkülönbözet a nettó, európai uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezve, vámfizetés nélkül 7,0 %.
(32)
Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének megfelelően megvizsgálták azt is, hogy a megállapítások indokoltan tartósnak tekinthetők-e.
(33)
A kérelmező és kapcsolódó vállalata értékesítési csatornáinak szervezeti átalakítása eladásainak nagyobb része esetében már megszilárdult és ezért tartósnak tekinthető. Az időközi felülvizsgálat megindításához vezető körülmények tehát a közeli jövőben feltehetően nem fognak megváltozni olyan mértékben, hogy az a felülvizsgálat megállapításait befolyásolná. A vizsgálat folyamán továbbá nem merült fel olyan tényező, amely arra utalna, hogy az új körülmények nem tartós jellegűek. Ennek megfelelően megállapítható, hogy a megváltozott körülmények tartósnak tekinthetők.
3. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(34)
Az eredeti vizsgálatban az EGI bizonyult az egyetlen vasalódeszkát exportáló ukrán gyártónak. Ezért az EGI dömpingkülönbözetének meghatározásához használt módszer szolgált az érintett termék bármely más ukrán exportáló gyártója dömpingkülönbözetének kiszámítására.
(35)
A felülvizsgálat eredményei alapján tehát helyénvalónak tűnik az Ukrajnából származó érintett termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes vám 7,0 %-ra való módosítása.
(36)
A Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a többek között Ukrajnából származó érintett termék behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 452/2007/EK tanácsi rendelet módosítását javasolja; emellett lehetőséget adott az érdekelt feleknek észrevételeik megtételére. Ezeket az észrevételeket e rendelet megfogalmazása során indokolt esetben figyelembe vették,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 452/2007/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében található táblázatban az összes ukrajnai vállalatra vonatkozó bejegyzés helyébe a következő bejegyzés lép:
„Ukrajna
Minden vállalat
7,0
-”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2010. június 29-én.