KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 404/2011
af 8. april 2011
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1224/2009 af 20.november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (1), særlig artikel 6, stk. 5, artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 1, artikel 9, stk. 5, artikel 14, stk. 10, artikel 15, stk. 9, artikel 16, stk. 2, artikel 21, stk. 7, artikel 22, stk. 7, artikel 23, stk. 5, artikel 24, stk. 8, artikel 25, stk. 2, artikel 32, artikel 37, stk. 4, artikel 40, stk. 6, artikel 55, stk. 5, artikel 58, stk. 9, artikel 60, stk. 7, artikel 61, artikel 64, stk. 2, artikel 72, stk. 5, artikel 73, stk. 9, artikel 74, stk. 6, artikel 75, stk. 2, artikel 76, stk. 4, artikel 78, stk. 2, artikel 79, stk. 7, artikel 92, stk. 5, artikel 103, stk. 8, artikel 105, stk. 6, artikel 106, stk. 4, artikel 107, stk. 4, artikel 111, stk. 3, artikel 116, stk. 6, artikel 117, stk. 4 og artikel 118, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge forordning (EF) nr. 1224/2009 (i det følgende benævnt »kontrolforordningen«) skal der vedtages gennemførelsesbestemmelser til forordningen og foranstaltninger til gennemførelse af nogle af dens bestemmelser.
(2)
For at sikre, at sådanne gennemførelsesbestemmelser anvendes ensartet, må der fastlægges visse definitioner.
(3)
Ifølge kontrolforordningens artikel 6, stk. 1, må et EU-fiskerfartøj kun anvendes til kommerciel udnyttelse af levende akvatiske ressourcer, hvis det har en gyldig fiskerilicens. Ifølge kontrolforordningens artikel 7, stk. 1, må et EU-fiskerfartøj kun udøve specifikke fiskeriaktiviteter, hvis disse er anført i en gyldig fiskeritilladelse. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for udstedelse og forvaltning af sådanne fiskerilicenser og fiskeritilladelser for at sikre en fælles standard for de oplysninger, som sådanne bør indeholde.
(4)
Ifølge kontrolforordningens artikel 8, stk. 1, skal føreren af et fiskerfartøj opfylde betingelserne og overholde restriktionerne for mærkning og identifikation af fiskerfartøjer og deres redskaber. Da sådanne betingelser og begrænsninger gælder for EU-farvande, bør de fastsættes på EU-plan.
(5)
Ifølge kontrolforordningens artikel 9, stk. 1, skal medlemsstaterne have og anvende et satellitbaseret fartøjsovervågningssystem med henblik på effektiv overvågning af fiskeri, der udøves af fiskerfartøjer, som fører deres flag, uanset hvor disse fartøjer måtte befinde sig, og af fiskeri i medlemsstaternes farvande. Der bør fastsættes fælles specifikationer på EU-plan for sådanne systemer. I specifikationerne bør der fastsættes bl.a. egenskaber for satellitsporingsanordninger, nærmere bestemmelser for overførsel af positionsdata og regler, som anvendes i tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i satellitsporingsanordningerne.
(6)
Ifølge kontrolforordningens artikel 14, stk. 1, skal førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 meter føre en fiskerilogbog over deres aktiviteter. Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der skal registreres i fiskerilogbøgerne, og hvilket format fiskerilogbøgerne skal have.
(7)
Ifølge kontrolforordningens artikel 14, stk. 7, skal førere af EU-fiskerfartøjer ved omregning af vægten af opbevaret eller forarbejdet fisk til levende vægt anvende omregningsfaktorer fastsat på EU-plan. Der bør derfor fastsættes sådanne omregningsfaktorer.
(8)
Ifølge kontrolforordningens artikel 15, stk. 1, skal førere af fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 12 meter registrere deres fiskerilogbogsdata elektronisk. Der bør fastsættes krav til elektronisk registrering og overførsel af disse oplysninger, ligesom formatet bør fastsættes.
(9)
Ifølge kontrolforordningens artikel 21, stk. 1, og artikel 23, stk. 1, skal førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 meter udfylde og indsende omladnings- og landingsopgørelser. Det bør fastsættes, hvilke oplysninger sådanne meddelelser skal indeholde, ligesom der bør fastsættes nærmere bestemmelser for indsendelse heraf.
(10)
Ifølge kontrolforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 24 stk. 1, skal landings- og omladningsopgørelser registreres og overføres elektronisk. Der bør fastsættes krav til elektronisk registrering og overførsel af disse data, ligesom formatet bør fastsættes.
(11)
Ifølge kontrolforordningens artikel 16, stk. 1, og artikel 25, stk. 1, skal medlemsstaterne ved stikprøvekontrol overvåge de aktiviteter, som fiskerfartøjer, der er fritaget for fiskerilogbogskravet og landingsopgørelser, udøver. For at sikre fælles standarder for sådan stikprøvekontrol bør der fastsættes nærmere bestemmelser på EU-plan.
(12)
Ifølge kontrolforordningens artikel 37 skal Kommissionen træffe korrigerende foranstaltninger, når Kommissionen har forbudt fiskeri, fordi den skønner, at de fiskerimuligheder, som en medlemsstat eller en gruppe af medlemsstater eller EU har, er udtømte, og det viser sig, at en medlemsstat faktisk ikke har opbrugt sine fiskerimuligheder. Der bør vedtages passende bestemmelser for omfordeling af sådanne fiskerimuligheder, hvor der tages hensyn til, om EU har en samlet tilladt fangstmængde (TAC) eller ej, eller om omstændighederne ikke tillader en sådan omfordeling på grund af den årlige fastsættelse af fiskerimuligheder.
(13)
Kontrolforordningens artikel 39-41 indeholder bestemmelser, der skal sikre, at fiskerfartøjernes maksimalt tilladte maskineffekt ikke overskrides. Der bør fastsættes tekniske bestemmelser for de relevante certificeringer og kontroller, som skal foretages på dette område.
(14)
Ifølge kontrolforordningens artikel 55 skal medlemsstaterne sikre, at rekreativt fiskeri foregår på en måde, der er forenelig med den fælles fiskeripolitiks mål. For bestande, der er omfattet af en genopretningsplan, bør medlemsstaterne indsamle data om rekreativt fiskeri. Hvis sådant fiskeri har betydelig indvirkning på ressourcerne, kan Rådet vedtage specifikke forvaltningsforanstaltninger. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for opstilling af prøvetagningsplaner, så medlemsstaterne kan overvåge, hvor store fangster af bestande, der er omfattet af genopretningsplaner, der tages af fartøjer, som udøver rekreativt fiskeri, i farvande under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion.
(15)
For at en sådan kontrolordning kan være dækkende, bør den omfatte hele produktions- og afsætningskæden. Ifølge kontrolforordningens artikel 58 skal der indføres et sammenhængende sporbarhedssystem, som skal sikre, at alle partier af fiskevarer og akvakulturprodukter er sporbare i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled lige fra fangst eller høst til detailsalg. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for procedurer for identifikation af de pågældende varer og produkter.
(16)
Ifølge kontrolforordningens artikel 60 skal fiskevarer vejes på systemer, der er godkendt af de ansvarlige myndigheder, medmindre medlemsstaten har indført en prøvetagningsplan, som er godkendt af Kommissionen. Der bør fastsættes fælles bestemmelser i alle medlemsstater for vejning af ferske og frosne fiskevarer, for vejning af fiskevarer, der omlades, og for vejning af fiskevarer efter transport fra landingsstedet.
(17)
Ifølge kontrolforordningens artikel 61 kan en medlemsstat give tilladelse til, at fiskevarer vejes efter transport, forudsat at medlemsstaten har indført en kontrolplan, eller, hvis fiskevarerne transporteres til en anden medlemsstat, at de pågældende medlemsstater har indført et fælles kontrolprogram, som er godkendt af Kommissionen og baseret på en risikobaseret metode fastlagt af Kommissionen. En sådan risikobaseret metode bør defineres.
(18)
Fiskeriet efter sild, makrel og hestemakrel har visse særlige karakteristika. Der bør derfor fastsættes særlige regler for vejning og relaterede procedurer for at tage højde for sådanne særlige karakteristika.
(19)
Ifølge kontrolforordningens artikel 64 skal der vedtages detaljerede regler for salgsnotaers indhold. Der bør derfor i denne forordning fastsættes sådanne regler.
(20)
Ifølge kontrolforordningens artikel 71 og 72 skal medlemsstaterne overvåge EU-farvande og træffe de fornødne foranstaltninger, hvis en observation ikke svarer til de oplysninger, de ligger inde med. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for overvågningsrapporters indhold og fremsendelsesmåde.
(21)
I kontrolforordningens artikel 73 åbnes der mulighed for, at Rådet kan oprette kontrolobservatørordninger, ligesom det i generelle linjer fastsættes, hvilken profil og hvilke opgaver kontrolobservatører om bord på fiskerfartøjer skal have. Der bør derfor fastsættes nærmere regler for anvendelse af kontrolobservatører og for deres opgaver.
(22)
Ifølge kontrolforordningens afsnit VII, kapitel I, bør der fastsættes regler for, hvordan inspektion skal foretages, for at fremme en standardiseret gennemførelse af medlemsstaternes kontrolaktiviteter. Der bør fastsættes regler for de inspektionsansvarlige embedsmænds adfærd, ligesom det bør fastsættes, hvilke forpligtelser medlemsstaterne har med hensyn til adfærden hos de embedsmænd, der bemyndiges til at foretage sådan inspektion. Samtidig bør operatørernes opgaver i forbindelse med inspektion klarlægges. Der bør også vedtages fælles principper for inspektionsprocedurer på havet, i havne, under transport og på afsætningssteder samt for inspektionsrapporter og deres fremsendelse.
(23)
Ifølge kontrolforordningens artikel 79 kan EU-kontrollører foretage inspektion i EU-farvande og på EU-fiskerfartøjer uden for EU-farvande. Der bør udarbejdes bestemmelser for udnævnelsen af EU-kontrollører, for kontrollørernes opgaver og forpligtelser og for opfølgning af rapporter.
(24)
Ifølge kontrolforordningens artikel 92 skal der indføres et pointsystem for alvorlige overtrædelser med henblik på at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes, og at der er ens konkurrencevilkår i alle EU-farvande. For at opnå dette er det nødvendigt at fastsætte fælles EU-regler for anvendelsen af et sådant pointsystem, herunder en liste over, hvor mange point der skal tildeles for hver alvorlig overtrædelse.
(25)
Ifølge kontrolforordningens artikel 5, stk. 6, og artikel 103 er det en forudsætning for ydelse af finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (2) og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 af 22. maj 2006 om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten (3), at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser med hensyn til bevarelse af fiskeressourcer og fiskerikontrol, idet Kommissionen under visse omstændigheder har mulighed for at suspendere og lade sådan finansiel støtte bortfalde. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for sådanne foranstaltninger.
(26)
Ifølge kontrolforordningens artikel 107 kan Kommissionen nedsætte kvoter i tilfælde af, at en medlemsstat ikke overholder reglerne for bestande, der er omfattet af flerårige planer, når en sådan misligholdelse af reglerne medfører en alvorlig trussel mod bevarelsen af sådanne bestande. Der bør derfor fastsættes regler for omfanget af en sådan nedsættelse under hensyn til, hvilken form for misligholdelse der er tale om, hvilken indvirkning den får, og hvor alvorlig den pågældende ressource er truet.
(27)
I afsnit XII, kapitel I, i kontrolforordningens fastsættes der regler for håndtering af data, der registreres i medfør af den pågældende forordning, herunder en forpligtelse for medlemsstaterne til at oprette en elektronisk database og et valideringssystem, foruden bestemmelser for adgang til og udveksling af sådanne data. Der bør fastsættes fælles regler for fastlæggelse af procedurer for behandling af sådanne data, og Kommissionen bør sikres adgang til dataene, ligesom der bør fastsættes nærmere betingelser for dataudveksling.
(28)
Kontrolforordningens artikel 110 omhandler fjernadgang for Kommissionen eller det organ, den har udpeget, til alle computerfiler, der indeholder de data, som medlemsstaternes fiskeriovervågningscentre har registreret. Med henblik på at sikre sådan adgang bør der fastsættes klare regler for, hvilke betingelser og procedurer der bør gælde.
(29)
Ifølge kontrolforordningens artikel 114-116 skal medlemsstaterne oprette officielle websteder. For at sikre lige adgang til sådanne websteder i alle medlemsstater bør der på EU-plan fastsættes regler for sådanne websteder.
(30)
Ifølge kontrolforordningens artikel 117 skal der oprettes en gensidig støtteordning for at sikre administrativt samarbejde mellem medlemsstater og Kommissionen. Sådant administrativt samarbejde er afgørende for at sikre, at der skabes ens vilkår i EU, og at illegale aktiviteter efterforskes og sanktioneres på behørig vis. Der bør derfor opstilles regler for systematisk udveksling af oplysninger, enten efter anmodning eller spontant, og for, hvornår en anden medlemsstat kan anmodes om at træffe håndhævelsesforanstaltninger eller indsende administrative meddelelser.
(31)
Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med medlemsstaternes behandling af personoplysninger er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4). Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med Kommissionens behandling af personoplysninger er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5), bl.a. for så vidt angår krav til fortrolighed og behandlingssikkerhed, videregivelse af personoplysninger fra Kommissionen til medlemsstaterne, lovligheden af behandlingen samt de registreredes rettigheder, hvad angår oplysning om, indsigt i og berigtigelse af deres personoplysninger.
(32)
For at lette gennemførelsen af fiskerikontrolordningen bør gennemførelsesbestemmelserne samles i én forordning. Følgende Kommissionsforordninger bør derfor ophæves:
-
forordning (EØF) nr. 2807/83 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster (6)
-
forordning (EØF) nr. 3561/85 om oplysninger vedrørende de nationale kontrolmyndigheders inspektioner af fiskeriaktiviteterne (7)
-
forordning (EØF) nr. 493/87 om fastsættelse af nærmere regler til afhjælpning af skade påført ved indstilling af visse former for fiskeri (8)
-
forordning (EØF) nr. 1381/87 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer (9)
-
forordning (EØF) nr. 1382/87 om fastsættelse af bestemmelser for inspektion af fiskerfartøjer (10)
-
forordning (EF) nr. 2943/95 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser (11)
-
forordning (EF) nr. 1449/98 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 for så vidt angår indsatsrapporter (12)
-
forordning (EF) nr. 356/2005 om nærmere bestemmelser for mærkning og identifikation af passive fiskeredskaber og bomtrawl (13)
-
forordning (EF) nr. 2244/2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer (14)
-
forordning (EF) nr. 1281/2005 om forvaltning af fiskerilicenser og om, hvilke oplysninger fiskerilicenserne mindst skal indeholde (15)
-
forordning (EF) nr. 1042/2006 om gennemførelsesbestemmelser til artikel 28, stk. 3 og 4, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (16)
-
forordning (EF) nr. 1542/2007 om landings- og vejningsprocedurer for sild, makrel og hestemakrel (17)
-
forordning (EF) nr. 1077/2008 om fastlæggelse af gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1966/2006 om elektronisk registrering og indberetning af fiskerioplysninger og om teledetektionsmetoder og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1566/2007 (18) og
-
forordning (EF) nr. 409/2009 om fastsættelse af EF-omregningskoefficienter og præsentationskoder til omregning af fisks forarbejdede vægt til levende vægt og om ændring af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 (19).
(33)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENERELLE BESTEMMELSER
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til EU's kontrolordning som oprettet ved kontrolforordningen.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»EU-fiskerfartøj«: et fartøj som defineret i artikel 3, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (20)
2)
»EU-farvande«: farvande som defineret i artikel 3, litra a), i forordning (EF) nr. 2371/2002
3)
»indehaver af fiskerilicens«: en fysisk eller en juridisk person, der har fået udstedt en fiskerilicens, jf. kontrolforordningens artikel 6
4)
»EU-kontrollører«: kontrollører som defineret i kontrolforordningens artikel 4, stk. 7
5)
»indretning, der tiltrækker fisk«: en flydende eller forankret anordning, der skal tiltrække fisk
6)
»passivt redskab«: ethvert fiskeredskab, hvis anvendelse ikke kræver, at det aktivt bevæges gennem vandet, herunder:
a)
hildingsgarn, indfiltringsgarn, toggegarn og bundgarn
b)
drivgarn og drivende toggegarn, der kan være forsynet med forankring, flåd og navigationsudstyr
c)
langliner, liner, tejner og fælder
7)
»bomtrawl«: ethvert trukket trawl, hvor trawlmundingen, når trawlet trækkes over havbunden, holdes udspilet ved hjælp af en bom eller lignende, der kan være forsynet med en støtteanordning
8)
»fartøjsovervågningssystem«: (FOS) som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i kontrolforordningen: et satellitbaseret overvågningssystem for fiskerfartøjer, der regelmæssigt sender data til fiskerimyndighederne om fartøjers position, kurs og fart
9)
»satellitsporingsudstyr«: som omhandlet i artikel 4, nr. 12, i kontrolforordningen: anordning om bord på fiskerfartøjer, som automatisk sender position og tilknyttede data til fiskerikontrolcentre i henhold til lovkravene, og som gør det muligt altid at spore og identificere fiskerfartøjer
10)
»fangstrejse«: enhver rejse, som et fiskerfartøj foretager, hvor der fiskes, idet fangstrejsen betragtes som indledt, når fiskerfartøjet forlader havn, og betragtes som afsluttet, når det igen anløber havn
11)
»fiskedræt«: alle aktiviteter i forbindelse med sporing af fisk, udsætning, træk og indhaling af aktive fiskeredskaber og udsætning, indhaling eller genudsætning af passive redskaber og tømning af redskaber og opbevaringsnet for eventuel fangst samt overførsel af eventuel fangst fra transportbure til opfednings- og opdrætsbure
12)
»elektronisk fiskerilogbog«: fiskerfartøjsføreres elektroniske registrering af fiskerioplysninger, der sendes til medlemsstatens myndigheder
13)
»præsentationsform«: beskrivelse af den forarbejdningstilstand, som hele eller en del af fiskevaren er i, jf. koder og beskrivelser i bilag I
14)
»EU-fiskerikontrolagenturet«: agenturet defineret i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (21)
15)
»observation«: enhver visuel observation af et fiskerfartøj, som en medlemsstats ansvarlige myndigheder foretager
16)
»kommercielt følsomme oplysninger«: oplysninger, som, hvis de frigives, må forventes at skade en operatørs kommercielle interesser
17)
»elektronisk valideringssystem«: et system til kontrol af, at alle data, som er registreret i medlemsstaternes databaser, er korrekte, fyldestgørende og indsendt til tiden
18)
»webtjeneste«: et softwaresystem, der er udformet med henblik på at støtte indbyrdes kompatibel interaktion mellem maskiner over et netværk.
AFSNIT II
GENERELLE BETINGELSER FOR ADGANG TIL FARVANDE OG RESSOURCER
KAPITEL I
Fiskerilicenser
Artikel 3
Udstedelse og forvaltning af fiskerilicenser
1. En fiskeritilladelse som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 gælder kun for ét EU-fiskerfartøj.
2. Medlemsstaterne udsteder fiskerilicenser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 til deres fiskerfartøjer og forvalter og inddrager dem efter bestemmelserne i denne forordning.
3. Fiskerilicenser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag II.
4. Fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1281/2005 betragtes som fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med nærværende forordning, hvis de som et minimum indeholder de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikels stk. 3.
5. En fiskerilicens er kun gyldig, hvis de betingelser, der ligger til grund for udstedelsen, stadig er opfyldt.
6. Hvis en fiskerilicens midlertidigt suspenderes eller inddrages permanent, underretter flagstatens myndigheder øjeblikkeligt indehaveren af fiskerilicensen herom.
7. Den samlede fiskerikapacitet, udtrykt i GT eller kW, som fastsat i de fiskerilicenser, som en medlemsstat har udstedt, må på intet tidspunkt overstige de maksimale kapacitetsniveauer for den pågældende medlemsstat som fastlagt efter artikel 12 og 13 i forordning (EF) nr. 2371/2002, Kommissionens forordning (EF) nr. 1438/2003 (22), Rådets forordning (EF) nr. 639/2004 (23) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2104/2004 (24).
KAPITEL II
Fiskeritilladelser
Artikel 4
Fiskeritilladelser
1. En fiskeritilladelse som omhandlet i kontrolforordningens artikel 7 gælder kun for ét EU-fiskerfartøj.
2. Fiskeritilladelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 7 skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag III. Flagmedlemsstaten sikrer, at oplysningerne i fiskeritilladelsen er korrekte og i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler.
3. Fiskeritilladelser udstedt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 (25) betragtes som fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med nærværende forordning, hvis de som et minimum indeholder de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikels stk. 2.
4. En fiskeritilladelse som omhandlet i stk. 2 og en fiskerilicens som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i denne forordning kan være indeholdt i samme dokument.
5. EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 10 m, der udelukkende fisker i deres flagmedlemsstaters territorialfarvande, er fritaget for forpligtelsen til at have en fiskeritilladelse, jf. dog eventuelle særregler.
6. Artikel 3, stk. 2 og 5, i denne forordning finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 5
Fortegnelse over fiskeritilladelser
1. Når de websteder, der er omhandlet i artikel 114 i kontrolforordningen, er blevet oprettet og senest den 1. januar 2012 giver medlemsstaterne på en sikret del af deres officielle websted adgang til fortegnelsen over fiskerfartøjer, som har fået udstedt fiskeritilladelse som omhandlet i artikel 7 i kontrolforordningen, inden de pågældende fiskeritilladelser bliver gyldige, jf. dog eventuelle særregler. Hvis fortegnelsen ændres, ajourfører de fortegnelsen, inden ændringerne træder i kraft.
2. Hvis medlemsstaterne anmodes om det, stiller de for perioden 1. januar 2011-31. december 2011 en fortegnelse over de af deres fartøjer, der har fået udstedt fiskeritilladelse for 2011, til rådighed for Kommissionen. Hvis fortegnelsen ændres, underretter de Kommissionen om enhver ændring af fortegnelsen, inden ændringerne træder i kraft.
KAPITEL III
Mærkning og identifikation af fiskerfartøjer og redskaber
Afdeling 1
Mærkning og identifikation af fiskerfartøjer
Artikel 6
Fiskerfartøjers mærkning
EU-fiskerfartøjer skal være mærket således:
a)
bogstav(er) for den havn eller det distrikt, hvor fiskerfartøjet er registreret, og nummer, som fartøjet er registreret under, skal være påmalet eller på anden måde påført begge sider af forstævnen så højt over vandet som muligt, så mærkningen er klart synlig fra havet og fra luften, i en farve, der danner kontrast til den bund, hvorpå den er malet
b)
for EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på over 10 m, men under 17 m, skal bogstaver og tal være mindst 25 cm høje med en stregtykkelse på mindst 4 cm, og for EU-fiskerfartøjer med en længde på mindst 17 m skal bogstaver og tal være mindst 45 cm høje med en stregtykkelse på mindst 6 cm
c)
flagmedlemsstaten kan foreskrive, at det internationale radiokaldesignal (IRCS) eller havnekendingsnummeret skal være malet oven på styrehuset, således at det er klart synligt fra luften, i en farve, der danner kontrast til den bund, hvorpå det er malet.
d)
kontrastfarverne skal være hvid og sort
e)
havnekendingsnummeret, som er påmalet eller på anden måde påført EU-fiskerfartøjets skrog, må ikke kunne fjernes, ligesom det heller ikke må udviskes eller ændres eller være ulæseligt, tildækket eller skjult.
Artikel 7
Dokumenter, som EU-fiskerfartøjer skal medføre
1. Føreren af et EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 m skal medføre dokumenter, der er udstedt af en ansvarlige myndigheder i fartøjets registreringsmedlemsstat, og som mindst indeholder følgende oplysninger om fartøjet:
a)
fartøjets eventuelle navn
b)
bogstav(er) for den havn eller det distrikt, hvor fartøjet er registreret, og nummer, som fartøjet er registreret under
c)
fartøjets eventuelle internationale radiokaldesignal
d)
ejerens/ejernes og i givet fald befragterens/befragternes navn og adresse
e)
længde overalt, fremdrivningsmaskineffekt og bruttotonnage og for fiskerfartøjer, der blev taget i brug den 1. januar 1987 eller senere, ibrugtagningsdato.
2. På EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 17 m og med lastrum til fisk medfører fartøjsføreren nøjagtige tegninger med beskrivelse af fartøjets lastrum, herunder angivelse af alle adgangssteder og lastrumskapacitet i kubikmeter.
3. Føreren af et EU-fartøj med tanke med nedkølet havvand skal medføre et ajourført dokument med angivelse af tankenes kalibrering i kubikmeter med intervaller på 10 cm.
4. De dokumenter, der er omhandlet i stk. 2 og 3, skal certificeres af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder. Enhver ændring af karakteristikaene anført i de dokumenter, der er omhandlet i stk. 1-3, skal certificeres af en ansvarlig myndighed i flagmedlemsstaten.
5. De dokumenter, der er omhandlet i denne artikel, fremlægges på anmodning af embedsmændene til kontrol og inspektion.
Afdeling 2
Mærkning og identifikation af fiskeredskaber
Artikel 8
Mærkning af hjælpefartøjer og indretninger, der tiltrækker fisk
Eventuelle hjælpefartøjer, der medbringes om bord på fiskerfartøjer, og indretninger, der tiltrækker fisk, skal være mærket med havnekendingsnummeret på det EU-fiskerfartøj, som de tilhører.
Artikel 9
Generelle bestemmelser for passive redskaber og bomtrawl
1. Bestemmelserne i denne forordnings artikel 9-12 finder anvendelse på EU-fiskerfartøjer, der fisker i EU-farvande og bestemmelserne i denne forordnings artikel 13-17 finder anvendelse på EU-farvande uden for 12 sømil målt fra kystmedlemsstaternes basislinjer.
2. I EU-farvande som omhandlet i stk. 1 er det forbudt at fiske med passive redskaber, bøjer og bomtrawl, der ikke er mærket og identificerbare efter bestemmelserne i denne forordnings artikel 10-17.
3. I EU-farvande som omhandlet i stk. 1 er det forbudt at medføre følgende:
a)
bomtrawlsbomme, der ikke er mærket med fartøjets havnekendingsnummer, jf. denne forordnings artikel 10
b)
passive redskaber, der ikke er mærket efter denne forordnings artikel 11, stk. 2
c)
bøjer, der ikke er mærket efter denne forordnings artikel 13, stk. 2.
Artikel 10
Regler for bomtrawl
Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at hver samlet bomtrawl, der medføres eller anvendes til fiskeri, på bommen er tydeligt mærket med det pågældende fiskerfartøjs havnekendingsnummer.
Artikel 11
Regler for passive redskaber
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at hvert passivt redskab, der medføres eller anvendes til fiskeri, er tydeligt mærket og identificerbart efter bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvert passivt redskab, der anvendes til fiskeri, skal være permanent mærket med havnekendingsnummeret på det fiskerfartøj, som det tilhører:
a)
for net, på et mærke fastgjort til den øverste maskerække
b)
for liner og langliner, på et mærke fastgjort dér, hvor linen er fastgjort til ankerbøjen
c)
for tejner og fælder, på et mærke fastgjort til linen
d)
for passive redskaber, der er over én sømil lange, på mærker, der er fastgjort i overensstemmelse med litra a), b) og c) med regelmæssige mellemrum på højst én sømil, så ingen del af et passivt redskab, der er over én sømil langt, er uafmærket.
Artikel 12
Regler for mærkning
1. Mærkerne skal:
a)
være lavet af et holdbart materiale
b)
være solidt fastgjort til redskabet
c)
være mindst 65 mm brede
d)
være mindst 75 mm lange.
2. Mærker må ikke kunne fjernes, ligesom de heller ikke må udviskes eller ændres eller være ulæselige, tildækket eller skjult.
Artikel 13
Regler for bøjer
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at der til hvert passivt redskab, der anvendes til fiskeri, fastgøres to endemarkeringsbøjer og mellemmarkeringsbøjer, som er tilrigget i overensstemmelse med bilag IV, og at de anvendes efter bestemmelserne i denne afdeling.
2. Hver ende- og mellemmarkeringsbøje skal være forsynet med havnekendingsnummeret på det fiskerfartøj, som de tilhører, og som har anbragt disse bøjer, således:
a)
havnekendingsnummeret skal være anført så højt over vandoverfladen som muligt, så det tydeligt kan ses
b)
havnekendingsnummeret skal have en farve, der danner kontrast til den bund, det er anført på.
3. Havnekendingsnummeret anført på markeringsbøjen må ikke udviskes eller ændres eller være ulæseligt.
Artikel 14
Regler for reb
1. Rebene mellem bøjerne og de passive redskaber skal være fremstillet af et synkende materiale eller være nedtynget.
2. Rebene mellem endemarkeringsbøjerne og hvert redskab skal være fastgjort til det pågældende redskabs ender.
Artikel 15
Regler for endemarkeringsbøjer
1. Endemarkeringsbøjer anbringes på en sådan måde, at det hele tiden er muligt at se, hvor redskabet ender.
2. Stagen på hver bøje skal rage mindst én meter op over havoverfladen målt fra flåddets top til det nederste flags underkant.
3. Endemarkeringsbøjer skal være farvede, men må hverken være røde eller grønne.
4. Hver endemarkeringsbøje skal være udstyret med:
a)
ét eller to rektangulære flag, idet der, hvis der kræves to flag på samme bøje, skal være mindst 20 cm mellem dem, og idet flag for enderne af ét og samme redskab skal have samme størrelse og farve og ikke må være hvide
b)
ét eller to lys, der skal være gule, blinke med et interval på 5 sekunder (F1 Y 5s) og kunne ses mindst to sømil væk.
5. Hver endemarkeringsbøje kan være forsynet med et topmærke med én eller to mindst 6 cm brede lysrefleksstrimler, der hverken må være røde eller grønne.
Artikel 16
Regler for fastgørelse af endemarkeringsbøjer
1. Endemarkeringsbøjer fastgøres til passive redskaber således:
a)
i den vestlige sektor (dvs. halvcirklen fra syd gennem vest til nord) fastgøres en bøje tilrigget med to flag, to lysrefleksstrimler, to lys, og et mærke i overensstemmelse med denne forordnings artikel 12
b)
i den østlige sektor (dvs. halvcirklen fra nord gennem øst til syd) fastgøres en bøje tilrigget med ét flag, én lysrefleksstrimmel, ét lys, og et mærke i overensstemmelse med denne forordnings artikel 12.
2. Mærket skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 13, stk. 2.
Artikel 17
Mellemmarkeringsbøjer
1. Passive redskaber, der er over fem sømil lange, udstyres med mellemmarkeringsbøjer, således:
a)
der må højst være fem sømil mellem mellemmarkeringsbøjer, så ingen del af redskabet ud over fem sømil er uafmærket
b)
mellemmarkeringsbøjer skal være forsynet med et blinkende lys, der skal være gult, blinke med et interval på 5 sekunder (F1 Y 5s) og kunne ses mindst to sømil væk. Mellemmarkeringbøjer skal have samme specifikationer som endemarkeringsbøjen i den østlige sektor, bortset fra at flaget skal være hvidt.
2. Uanset stk. 1 skal passive redskaber, der er over én sømil lange, i Østersøen udstyres med mellemmarkeringsbøjer. Der må højst være én sømil mellem mellemmarkeringsbøjerne, så ingen del af redskabet ud over én sømil er uafmærket.
Mellemmarkeringsbøjer skal have samme specifikationer som endemarkeringsbøjen i den østlige sektor, bortset fra følgende:
a)
Flagene skal være hvide.
b)
Hver femte mellemmarkeringsbøje skal være udstyret med en radarreflektor, der giver et ekko på mindst to sømil.
KAPITEL IV
Fartøjsovervågningssystem
Artikel 18
Krav til EU-fiskerfartøjers satellitsporingsanordninger
1. EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af fartøjsovervågningssystemet, må ikke forlade havn, medmindre de er udstyret med en fuldt funktionsdygtig satellitsporingsanordning, jf. dog artikel 25, stk. 3, i denne forordning.
2. Når et EU-fiskerfartøj er i havn, må satellitsporingsanordningen kun slås fra, hvis:
a)
der er givet forhåndsmeddelelse herom til flagmedlemsstatens og kystmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter (FOC)
b)
den efterfølgende rapport viser, at EU-fiskerfartøjet ikke har skiftet position i forhold til den foregående rapport.
Flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder kan give tilladelse til, at forhåndsmeddelelsen omhandlet i litra a) erstattes af en FOS-meddelelse eller -alarm, som systemet automatisk genererer, og som viser, at EU-fiskerfartøjet befinder sig i et forud fastsat geografisk område i en havn.
3. Dette kapitel gælder ikke for EU-fiskerfartøjer, der udelukkende anvendes i forbindelse med akvakultur.
Artikel 19
Specifikationer for satellitsporingsanordninger
1. Satellitsporingsanordninger installeret om bord på EU-fiskerfartøjer, skal sikre, at der til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter regelmæssigt automatisk overføres følgende data:
a)
fiskerfartøjets identifikation
b)
fiskerfartøjets seneste geografiske position med en fejlmargin på under 500 m og et konfidensinterval på 99 %
c)
dato og klokkeslæt (UTC) for bestemmelsen af fiskerfartøjets position
d)
fiskerfartøjets øjeblikkelige fart og kurs.
2. Medlemsstaterne sikrer, at satellitsporingsanordningerne er beskyttet mod input eller output af urigtige positioner og ikke kan manipuleres.
Artikel 20
Fartøjsføreres ansvar i forbindelse med satellitsporingsanordninger
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj sikrer, at satellitsporingsanordningerne altid er fuldt funktionsdygtige, og at de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 19, stk. 1, overføres.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordnings artikel 26, stk. 1, sørger føreren af et EU-fiskerfartøj bl.a. for:
a)
at dataene ikke ændres på nogen måde
b)
at satellitsporingsanordningernes antenne eller antenner på ingen måde obstrueres, frakobles eller blokeres
c)
at strømforsyningen til satellitsporingsanordningerne ikke afbrydes på nogen måde
d)
at satellitsporingsanordningen ikke demonteres.
3. Det er forbudt at ødelægge og beskadige satellitsporingsanordninger, at gøre dem ufunktionsdygtige eller på anden måde at foretage indgreb i dem, medmindre flagmedlemsstaten har givet tilladelse til reparation eller udskiftning af dem.
Artikel 21
Kontrolforanstaltninger, som flagmedlemsstater skal træffe
Hver flagmedlemsstat sikrer løbende og systematisk overvågning og kontrol af rigtigheden af de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 19, og reagerer straks, hvis det fastslås, at data er ukorrekte eller ufuldstændige.
Artikel 22
Dataoverførselshyppighed
1. Hver medlemsstat sørger for, at dets fiskeriovervågningscenter mindst hver anden time via FOS modtager de i denne forordnings artikel 19 omhandlede oplysninger om den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer. Fiskeriovervågningscenteret kan kræve at få oplysninger med større hyppighed.
2. Fiskeriovervågningscenteret skal have kapacitet til at foretage polling af den faktiske position for hvert af medlemsstatens fiskerfartøjer.
Artikel 23
Overvågning af indsejling i og udsejling af specifikke områder
Hver medlemsstat sikrer, at dens fiskeriovervågningscenter via FOS overvåger dato og klokkeslæt for dens fiskerfartøjers indsejling i og udsejling af:
a)
ethvert havområde, hvor der gælder særlige regler for adgang til farvande og ressourcer
b)
områder med fiskeribegrænsning, jf. kontrolforordningens artikel 50
c)
områder, der reguleres af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU eller visse medlemsstater er medlem af
d)
farvande under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
Artikel 24
Overførsel af data til kystmedlemsstaten
1. Det fartøjsovervågningssystem, som hver medlemsstat opretter, skal sikre, at der til en kystmedlemsstats fiskeriovervågningscenter automatisk overføres de data, som efter denne forordnings artikel 19 kræves om medlemsstatens fiskerfartøjer, når fartøjerne befinder sig i kystmedlemsstatens farvande. Dataoverførslen skal ske samtidigt med, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager sådanne data, og formatet skal være som vist i bilag V.
2. Kystmedlemsstater, som i fællesskab overvåger et område, kan angive en fælles modtager af de data, der kræves efter denne forordnings artikel 19. De underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
3. Hver medlemsstat sender i et format, der er kompatibelt med World Geodetic System 1984 (WGS 84), de øvrige medlemsstater og Kommissionen en fuldstændig fortegnelse over bredde- og længdekoordinater, som afgrænser medlemsstatens eksklusive økonomiske zone eller eksklusive fiskerizone. Den underretter også de øvrige medlemsstater og Kommissionen om eventuelle ændringer af sådanne koordinater. Alternativt kan medlemsstaterne offentliggøre denne fortegnelse på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
4. Medlemsstaterne sikrer en effektiv samordning mellem deres ansvarlige myndigheder, hvad angår overførsel af FOS-data, jf. kontrolforordningens artikel 9, stk. 3, bl.a. ved at der til dette formål indføres klare og dokumenterede procedurer.
Artikel 25
Tekniske fejl eller funktionssvigt i satellitsporingsanordninger
1. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i en satellitsporingsanordning installeret om bord på et EU-fiskerfartøj skal fartøjsføreren eller den person, som har ansvaret for fiskerfartøjet, eller deres repræsentant, at regne fra det tidspunkt, hvor defekten konstateres, eller fra det tidspunkt, hvor den pågældende blev informeret i henhold til stk. 4 eller denne forordnings artikel 26, stk. 1, hver fjerde time sende flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter en ajourført geografisk fartøjsposition via et passende telekommunikationsmiddel. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
2. Fiskeriovervågningscenteret i flagmedlemsstaten sikrer, at de geografiske positioner, der er omhandlet i stk. 1, straks efter modtagelsen indlæses i FOS-databasen. Manuelle FOS-data i databasen skal tydeligt kunne skelnes fra automatiske meddelelser. Sådanne manuelle FOS-data overføres i givet fald straks til kystmedlemsstaterne.
3. Efter tekniske fejl eller funktionssvigt i en satellitsporingsanordning må et EU-fiskerfartøj først forlade havn, når satellitsporingsanordningen installeret om bord fungerer til flagstatens ansvarlige myndigheders fulde tilfredshed. Uanset denne regel, kan flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter give flagmedlemsstats fiskerfartøjer tilladelse til at forlade havn med en defekt satellitsporingsanordning med henblik på reparation eller udskiftning af anordningen.
4. Flagstatens eller i givet fald kystmedlemsstatens ansvarlige myndigheder bestræber sig på at underrette fartøjets fører eller den person, som er ansvarlig for fiskerfartøjet, eller deres repræsentant, hvis der er tegn på, at satellitsporingsanordningen om bord på et EU-fiskerfartøj er defekt eller ikke er fuldt funktionsdygtigt.
5. Demontering af satellitsporingsanordningen med henblik på reparation eller udskiftning skal godkendes af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
Artikel 26
Manglende modtagelse af data
1. Hvis en flagmedlemsstats fiskeriovervågningscenter i tolv på hinanden følgende timer ikke har modtaget dataoverførsler, jf. artikel 22 eller artikel 25, stk. 1, i denne forordning, underretter det hurtigst muligt EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant(er) herom. Hvis denne situation opstår mere end tre gange i løbet af et kalenderår for et specifikt EU-fiskerfartøj, sørger flagmedlemsstaten for, at fiskerfartøjets satellitsporingsanordning efterses grundigt. Flagmedlemsstaten undersøger sagen for at vurdere, om der har været foretaget indgreb i udstyret. Uanset denne forordnings artikel 20, stk. 2, litra d), kan en sådan efterforskning indebære, at udstyret demonteres med henblik på undersøgelse.
2. Hvis et fiskeriovervågningscenter i en flagmedlemsstat i tolv timer ikke har modtaget dataoverførsler i henhold til artikel 22 eller artikel 25, stk. 1, i denne forordning, og den sidst meddelte position var i en anden medlemsstats farvande, giver det hurtigst muligt denne kystmedlemsstats fiskeriovervågningscenter meddelelse herom.
3. Når de ansvarlige myndigheder i en kystmedlemsstat observerer et EU-fiskerfartøj i den pågældende kystmedlemsstats farvande og ikke har modtaget data i henhold til artikel 24, stk. 1, eller artikel 25, stk. 2, underretter de fiskerfartøjets fører og flagmedlemsstatens overvågningscenter herom.
Artikel 27
Overvågning og registrering af fiskeri
1. Medlemsstaterne anvender de data, de modtager i henhold til artikel 22, artikel 24, stk. 1, og artikel 25, i denne forordning til effektiv overvågning af fiskerfartøjernes aktiviteter.
2. Flagmedlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
Artikel 28
Kommissionens adgang til data
Kommissionen kan efter kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, litra a), anmode medlemsstater om at sikre automatisk overførsel til Kommissionen eller det organ, den har udpeget, af data, jf. denne forordnings artikel 19, om en specifik gruppe af fiskerfartøjer og i en specifikt periode. Overførslen af data skal ske samtidigt med, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager sådanne data, og formatet er som vist i bilag V.
AFSNIT III
FISKERIKONTROL
KAPITEL I
Fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
Afdeling 1
Udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, landingsopgørelser og omladningsopgørelser i papirudgave
Artikel 29
EU-fiskerfartøjer, for hvilke fiskerilogbøger og omladnings/landingsopgørelser skal udfyldes og indsendes i papirudgave
1. Medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i flerårige planer, skal føreren af et EU-fiskerfartøj med en længde overalt på mindst 10 m, som ikke er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser, udfylde og indsende fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser, jf. kontrolforordningens artikel 14, 21 og 23, i papirudgave. Sådanne omladnings- og landingsopgørelser kan også udfyldes og indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
2. Kravet om udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave gælder også for EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 10 m, hvis de af deres flagmedlemsstat er pålagt at føre fiskerilogbog og indsende omladningsopgørelser og/eller landingsopgørelser efter kontrolforordningens artikel 16, stk. 3, og artikel 25, stk. 3.
Artikel 30
Format for fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. For alle fiskeriområder med undtagelse af NAFO 1 og ICES V a og XIV skal fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser udfyldes og indsendes i papirudgave efter formatet vist i bilag VI. Formatet vist i bilag VII kan dog anvendes, når der er tale om fiskeri udelukkende i Middelhavet, og når det drejer sig om førere af EU-fiskerfartøjer, som ikke er omfattet af kravet om elektronisk overførsel af fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata, og som tager på dagsfangstrejser i et enkelt fiskeriområde.
2. For NAFO 1 og ICES V a og XIV skal fiskerilogbogen i papirudgave have det format, der er vist i bilag VIII, mens papirudgaven af omladningsopgørelser og landingsopgørelser skal have det format, der er vist i bilag IX.
3. Papirudgaven af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen som vist i bilag VI og VII føres også i overensstemmelse med stk. 1 og denne forordnings artikel 31, når sådanne EU-fiskerfartøjer fisker i tredjelandsfarvande, i farvande, som reguleres af en regional fiskeriforvaltningsorganisation, eller i andre farvande end EU-farvande, som ikke reguleres af en regional fiskeriforvaltningsorganisation, medmindre der fra det pågældende tredjelands side eller i den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations regler udtrykkeligt er krav om, at der skal udfyldes og indsendes en anden form for fiskerilogbog, omladningsopgørelse eller landingsopgørelse. Hvis tredjelandet ikke foreskriver en særlig fiskerilogbog, men stiller krav om andre data end dem, som EU kræver, skal sådanne data registreres.
4. Medlemsstaterne kan fortsat anvende fiskerilogbøger i papirudgave i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2807/83 for EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbogsdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, indtil lagrene af fiskerilogbøger i papirudgave er opbrugt.
Artikel 31
Vejledning i udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. Papirudgaven af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen skal udfyldes og indsendes efter vejledningen i bilag X.
2. Hvis det i vejledningen i bilag X er anført, at anvendelsen af en regel er fakultativ, kan flagmedlemsstaten gøre den obligatorisk.
3. Alle angivelser i fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen eller landingsopgørelsen skal være let læselige og må ikke kunne fjernes. Angivelser må ikke slettes eller ændres. Eventuelle fejl rettes ved at overstrege den ukorrekte angivelse med en enkelt streg, og den nye, korrekte angivelse skrives og paraferes af fartøjsføreren. Fartøjsføreren paraferer hver linje.
4. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller, når det drejer sig om omladningsopgørelser og landingsopgørelser, dennes repræsentant bekræfter med sin parafering eller underskrift, at angivelserne i fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen er korrekte.
Artikel 32
Frister for indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. Hvis et EU-fiskerfartøj har foretaget landing i en havn eller omladning i en havn eller et sted nær flagmedlemsstatens kyst, indsender dets fører eller dennes repræsentant den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse snarest muligt og senest 48 timer efter, at omladning eller landing er afsluttet, til den pågældende medlemsstats ansvarlige myndigheder. Den originale omladningsopgørelse og landingsopgørelse kan også indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
2. Hvis der ikke landes fangster efter en fangstrejse, sender fartøjsføreren den originale fiskerilogbog og omladningsopgørelse hurtigst muligt og senest 48 timer efter ankomst i havn. Den originale omladningsopgørelse kan også indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
3. Hvis et EU-fiskerfartøj har foretaget omladning i en havn eller et sted nær kysten eller landing i en havn i en anden medlemsstat end fartøjets flagmedlemsstat, indsendes den eller de første kopier af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvor omladning eller landing finder sted. Den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse sendes hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
4. Hvis et EU-fiskerfartøj har omladet fangst i en tredjelandshavn eller i tredjelandsfarvande eller på åbent hav eller har landet fangst i en tredjelandshavn, sendes den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
5. Hvis der fra et tredjelands side eller i en regional fiskeriforvaltningsorganisations regler er krav om en anden type fiskerilogbog, omladningsopgørelse eller landingsopgørelse end den, der findes i bilag VI, indsender føreren af EU-fiskerfartøjet en kopi af dette dokument til sine ansvarlige myndigheder hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing.
Afdeling 2
Særlige regler for fiskerilogbog i papirudgave
Artikel 33
Udfyldelse af fiskerilogbog i papirudgave
1. Fiskerilogbogen i papirudgave udfyldes med alle obligatoriske oplysninger, også selv om der ingen fangst har været:
a)
hver dag senest kl. 24.00 og før ankomst i havn
b)
ved inspektion på havet
c)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagmedlemsstaten.
2. Der udfyldes en ny linje i fiskerilogbogen i papirudgave:
a)
for hver dag på havet
b)
når der fiskes i et nyt ICES-område eller andet fiskeriområde samme dag
c)
når der registreres data om fiskeriindsats.
3. Der udfyldes en ny side i fiskerilogbogen i papirudgave:
a)
når der skiftes til andre redskaber eller anvendes et net med en maskestørrelse fra et andet maskestørrelsesinterval
b)
hver gang fiskeriet genoptages efter omladning eller dellanding
c)
hvis antallet af kolonner ikke er tilstrækkeligt
d)
ved afsejling fra en havn, hvor fartøjet ikke har landet fangst.
4. Ved afsejling fra en havn eller efter afsluttet omladning, og hvis der stadig er fangst om bord, skal mængderne af hver art angives på en ny fiskerilogbogsside.
5. Koderne i bilag XI anvendes til at angive de anvendte fiskeredskaber under de relevante overskrifter i fiskerilogbogen i papirudgave.
Afdeling 3
Særlige regler for omladningsopgørelse og landingsopgørelse i papirudgave
Artikel 34
Overdragelse af omladningsopgørelse i papirudgave
1. Ved omladning mellem to EU-fiskerfartøjer overdrager donorfiskerfartøjs fører eller dennes repræsentant efter endt omladning en kopi af donorfartøjets omladningsopgørelse i papirudgave til modtagerfartøjets fører eller dennes repræsentant. Efter endt omladning overdrager modtagerfartøjets fører eller dennes repræsentant også en kopi af modtagerfartøjets omladningsopgørelse til donorfartøjets fører eller dennes repræsentant.
2. De kopier, der er omhandlet i stk. 1, fremlægges på anmodning af en embedsmand til kontrol og inspektion.
Artikel 35
Underskrivelse af landingsopgørelsen
Hver side af landingsopgørelsen underskrives af fartøjsføreren eller dennes repræsentant inden indsendelse.
KAPITEL II
Elektronisk fiskerilogbog, landingsopgørelse og omladningsopgørelse
Afdeling 1
Udfyldelse og overførsel af elektronisk fiskerilogbog, landingsopgørelse og omladningsopgørelse
Artikel 36
Krav om elektronisk registrerings- og indberetningssystem for EU-fiskerfartøjer
1. EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse, jf. kontrolforordningens artikel 15, 21 og 24, må ikke forlade havn, uden at der er installeret et fuldt funktionsdygtigt elektronisk registrerings- og indberetningssystem om bord, jf. dog nærværende forordnings artikel 39, stk. 4.
2. Dette kapitel gælder ikke for EU-fiskerfartøjer, der udelukkende anvendes i forbindelse med akvakultur.
Artikel 37
Format for EU-fiskerfartøjers overførsel af data til deres flagstats ansvarlige myndighed
Medlemsstaterne fastlægger det format, som EU-fiskerfartøjer, der fører deres flag, og deres ansvarlige myndigheder skal anvende i forbindelse med udfyldelse og overførsel af fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, 21 og 24.
Artikel 38
Returmeddelelser
1. Der skal afgives returmeddelelser til EU-fiskerfartøjer for hver fremsendelse af fiskerilogbogs-, omladnings-, forhåndsmeddelelses- og landingsdata. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
2. Føreren af et EU-fiskerfartøj skal opbevare returmeddelelsen, indtil fangstrejsen er afsluttet.
Artikel 39
Bestemmelser i tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i elektroniske registrerings- og indberetningssystemer
1. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i et elektronisk registrerings- og indberetningssystem installeret om bord på et EU-fiskerfartøj skal fartøjsføreren eller dennes repræsentant, at regne fra det tidspunkt, hvor defekten konstateres, eller fra det tidspunkt, hvor den pågældende blev informeret i henhold til denne forordnings artikel 40, stk. 1, dagligt senest kl. 24.00 sende fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder via et passende telekommunikationsmiddel, også selv om der ikke har været nogen fangst. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
2. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i det elektroniske registrerings- og indberetningssystem sendes fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata også:
a)
på anmodning af flagstatens ansvarlige myndigheder
b)
umiddelbart efter afslutningen af det sidste fiskedræt eller efter afsluttet omladning
c)
inden ankomst i havn
d)
ved inspektion på havet
e)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagstaten.
Forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata sendes også i de tilfælde, der er omhandlet i litra a) og e).
3. De ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten indlæser de data, der er omhandlet i stk. 1, i den elektroniske database straks efter modtagelsen.
4. Et EU-fiskerfartøj må, hvis der er konstateret tekniske fejl eller funktionssvigt i det elektroniske registrerings- og indberetningssystem, ikke forlade havn, før systemet igen er fuldt funktionsdygtigt, som de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten kræver, eller før disse myndigheder måtte give fartøjet tilladelse til at forlade havn selv om systemet er defekt. Flagmedlemsstaten underretter straks kystmedlemsstaten, hvis den har givet et af sine fiskerfartøjer tilladelse til at forlade havn i kystmedlemsstaten med et defekt elektronisk registrerings- og indberetningssystem.
5. Demontering af det elektroniske registrerings- og indberetningssystem med henblik på reparation eller udskiftning skal godkendes af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
Artikel 40
Manglende modtagelse af data
1. Hvis de ansvarlige myndigheder i en flagmedlemsstat ikke har modtaget dataoverførsler, jf. kontrolforordningens artikel 15, 22 og 24, underretter de hurtigst muligt EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant(er) herom. Hvis denne situation opstår mere end tre gange i løbet af et kalenderår for et specifikt EU-fiskerfartøj, sørger flagmedlemsstaten for, at fiskerfartøjets elektroniske registrerings- og indberetningssystem efterses grundigt. Flagmedlemsstaten undersøger sagen for at finde ud af, hvorfor der ikke er modtaget data, og træffer relevante foranstaltninger.
2. Hvis de ansvarlige myndigheder i en flagstat ikke har modtaget dataoverførsler, jf. kontrolforordningens artikel 15, 22 og 24, og den sidste position, der blev modtaget via fartøjsovervågningssystemet, var i en kystmedlemsstats farvande, underretter de de ansvarlige myndigheder i den pågældende kystmedlemsstat herom så hurtigt som muligt.
3. EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant sender alle data, som endnu ikke er overført, og som der er modtaget meddelelse om, jf. stk. 1, til de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten straks efter modtagelse af meddelelsen.
Artikel 41
Manglende adgang til oplysninger
1. Hvis de ansvarlige myndigheder i en kystmedlemsstat observerer et EU-fiskerfartøjer fra en anden medlemsstat i deres farvande, og disse myndigheder ikke kan få adgang til fiskerilogbogs- eller omladningsdata, jf. denne forordnings artikel 44, anmoder de de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten om at skaffe adgang til sådanne data.
2. Hvis der ikke er skaffet adgang senest fire timer efter anmodningen, underretter kystmedlemsstaten flagmedlemsstaten. Når flagmedlemsstaten modtager underretningen, sender den straks dataene til kystmedlemsstaten elektronisk.
3. Hvis kystmedlemsstaten ikke modtager de data, der er omhandlet i stk. 2, sender EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant på anmodning dataene og en kopi af returmeddelelsen, jf. denne forordnings artikel 38, til de ansvarlige myndigheder i kystmedlemsstaten om muligt elektronisk. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
4. Hvis EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant ikke kan fremlægge en kopi af returmeddelelsen, jf. denne forordnings artikel 38, for de ansvarlige myndigheder i kystmedlemsstaten, får det pågældende fiskerfartøj forbud mod at fiske i kystmedlemsstatens farvande, indtil fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant kan fremlægge en kopi af returmeddelelsen eller de data, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 14, stk. 1, for nævnte myndigheder.
Artikel 42
Data om det elektroniske registrerings- og indberetningssystems funktionsmåde
1. Medlemsstater skal føre databaser over det elektroniske registrerings- og indberetningssystems funktionsmåde. Sådanne databaser skal mindst indeholde og automatisk generere følgende:
a)
en liste over de af medlemsstaternes fiskerfartøjer, hvis elektroniske registrerings- og indberetningssystemer har haft tekniske fejl eller funktionssvigt
b)
antal fartøjer, der ikke har foretaget daglige elektroniske fiskerilogbogsoverførsler, og gennemsnitligt antal elektroniske fiskerilogbogsoverførsler modtaget pr. fiskerfartøj, i begge tilfælde opdelt efter flagmedlemsstat
c)
antal modtagne omladningsopgørelser, landingsopgørelser, overtagelseserklæringer og salgsnotaer, opdelt efter flagmedlemsstat.
2. På anmodning skal Kommissionen have et resumé genereret i henhold til stk. 1 tilsendt. Alternativt kan sådanne data også stilles til rådighed på det sikrede websted i et format og med tidsintervaller, som fastsættes af Kommissionen efter samråd med medlemsstaterne.
Artikel 43
Format for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne
1. De data, der er omhandlet i dette afsnit, udveksles mellem medlemsstaterne efter formatet vist i bilag XII, hvorfra det udvidelige opmærkningssprog (XML) afledes. Kommissionen fastsætter efter samråd med medlemsstaterne, hvilken XML-standard der skal benyttes ved al elektronisk dataudveksling mellem medlemsstater indbyrdes og mellem medlemsstater, Kommissionen og det organ, den har udpeget.
2. Ændringer af formatet omhandlet i stk. 1 angives tydeligt, ligesom ajourføringsdatoen anføres. Sådanne ændringer træder tidligst i kraft seks måneder efter, at de er vedtaget.
3. Når en medlemsstat modtager elektroniske oplysninger fra en anden medlemsstat sikrer den, at der udstedes en returmeddelelse til de ansvarlige myndigheder i den pågældende medlemsstat. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
4. Dataene i bilag XII, som fartøjsførere obligatorisk skal registrere i deres fiskerilogbog efter EU-reglerne, er også obligatoriske i udvekslingen mellem medlemsstaterne.
Artikel 44
Dataadgang
1. Flagmedlemsstaterne sørger for elektronisk realtidsudveksling med kystmedlemsstaterne af data som omhandlet i kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, for så vidt angår fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses-, forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata om deres fartøjer, når fartøjerne fisker i farvande, der hører under kystmedlemsstatens højhedsområde eller jurisdiktion, eller anløber havn i kystmedlemsstaten.
2. Flagmedlemsstater kan på anmodning sørge for elektronisk realtidsudveksling af data som omhandlet i kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, for så vidt angår fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata om deres fiskerfartøjer, med en medlemsstat, der i henhold til kontrolforordningens artikel 80 foretager inspektion af en anden medlemsstats fiskerfartøjer i EU-farvande uden for den anmodende medlemsstats farvande, i internationale farvande eller i tredjelandsfarvande, jf. dog stk. 1.
3. Flagmedlemsstaterne stiller data som omhandlet i stk. 1 og 2 for de sidste tolv måneder til rådighed på anmodning.
4. Dataene omhandlet i stk. 1 skal mindst omfatte data for perioden mellem sidste udsejling fra havn og afsluttet landing. Dataene omhandlet i stk. 2 skal mindst omfatte data for perioden mellem sidste udsejling fra havn og anmodningstidspunktet. Data som omhandlet i stk. 1 og 2 om fangstrejser foretaget i de foregående 12 måneder stilles til rådighed på anmodning.
5. Føreren af et EU-fiskerfartøj skal altid have sikker adgang til sine egne elektroniske fiskerilogbogs-, omladnings- og landingsopgørelsesdata, som er lagret i flagmedlemsstatens database.
6. Kystmedlemsstater giver andre medlemsstaters fiskerikontrolfartøjer online-adgang til deres database over fiskerilogbogs-, omladnings-, forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata via de pågældende medlemsstaters fiskeriovervågningscenter som led i en fælles ressourceanvendelsesplan eller andre aftalte fælles inspektionsaktiviteter.
Artikel 45
Udveksling af data mellem medlemsstaterne
1. Der sikres permanent adgang til de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 44, via en sikker internetforbindelse.
2. Medlemsstater udveksler relevante tekniske oplysninger for at sikre gensidig adgang til og udveksling af elektroniske fiskerilogbogs-, omladnings- og landingsopgørelsesdata.
3. Medlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
Artikel 46
Central myndighed
1. Den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, i hver medlemsstat er ansvarlig for indsendelse, modtagelse, forvaltning og behandling af alle data omfattet af dette kapitel.
2. Medlemsstaterne udveksler kontaktoplysningerne for de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og oplyser Kommissionen og det organ, den har udpeget, herom senest tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
3. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, formidles straks til Kommissionen, det organ, den har udpeget, og de øvrige medlemsstater, inden de træder i kraft.
Afdeling 2
Særlige regler for elektronisk fiskerilogbog
Artikel 47
Overførselshyppighed
1. Når et EU-fiskerfartøj er på havet, skal dets fører overføre de elektroniske fiskerilogbogsdata til de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten mindst én gang om dagen senest kl. 24.00, også selv om der ingen fangst har været. Fartøjsføreren overfører også sådanne data:
a)
på anmodning af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder
b)
umiddelbart efter afslutningen af sidste fiskedræt
c)
inden ankomst i havn
d)
ved inspektion på havet
e)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagstaten.
Hvis det sidste fiskedræt fandt sted over én time før ankomst i havn, kan overførslerne omhandlet i litra b) og c) sendes i én meddelelse.
2. Fartøjsføreren kan overføre ændringer af elektroniske fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata indtil den sidste overførsel som omhandlet i stk. 1, litra c). Rettelser skal være let identificerbare. Alle oprindelige data i den elektroniske fiskerilogbog og rettelserne heraf lagres af de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten.
3. Føreren opbevarer en kopi af de data, der er omhandlet i stk. 1, om bord på fiskerfartøjet, for hver periode, hvor fiskerfartøjet er ude af havn, og indtil landingsopgørelsen er indgivet.
4. Når et EU-fiskerfartøj er i havn, ikke har fiskevarer om bord, og fartøjsføreren har indgivet landingsopgørelse for alt fiskeri på den sidste fangstrejse, kan overførsel i henhold til denne artikels stk. 1 suspenderes, hvis flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter har fået forhåndsmeddelelse herom. Overførsel genoptages, når EU-fiskerfartøjet forlader havn. For EU-fiskerfartøjer, der er udstyret med FOS og overfører data via FOS, er forhåndsmeddelelse ikke nødvendig.
KAPITEL III
Fælles regler for fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave eller elektronisk udgave
Afdeling 1
Fælles regler for fastsættelse af levende vægt
Artikel 48
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
(1)
»præsentation«: den præsentationsform, fisken har efter forarbejdning om bord på fiskerfartøjet og før landing, jf. bilag I
(2)
»samlet præsentation«: præsentationsform, som består af to eller flere dele fra samme fisk.
Artikel 49
Omregningsfaktorer
1. Ved udfyldelsen og indsendelsen af fiskerilogbøger, jf. kontrolforordningens artikel 14 og 15, anvendes de EU-omregningsfaktorer, der er fastsat i bilag XIII, XIV og XV, ved omregning af vægten af opbevaret eller forarbejdet fisk til levende vægt. Disse faktorer anvendes på fiskevarer, der er om bord på eller omladet eller landet af EU-fiskerfartøjer.
2. Hvis regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som Den Europæiske Union er kontraherende part eller ikke-kontraherende samarbejdspart i, har fastsat omregningsfaktorer for deres regulerede område, eller hvis tredjelande, som Den Europæiske Union har indgået en fiskeriaftale med, har fastsat omregningsfaktorer for farvande under disses højhedsområde eller jurisdiktion, anvendes sådanne faktorer uanset stk. 1.
3. Er der ikke fastsat omregningsfaktorer som omhandlet i stk. 1 og 2 for en given art og præsentation, anvendes den omregningsfaktor, som flagmedlemsstaten har vedtaget.
4. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder anvender de EU-omregningsfaktorer, der er omhandlet i stk. 1, når de beregner den levende vægt af omladninger og landinger med henblik på overvågning af kvoteudnyttelsen, jf. dog stk. 2.
Artikel 50
Beregningsmetode
1. Fiskens levende vægt beregnes, ved at fiskens forarbejdede vægt multipliceres med de omregningsfaktorer, der er nævnt i denne forordnings artikel 49, for hver art og præsentation.
2. Ved samlet præsentation, anvendes der kun én omregningsfaktor, dvs. omregningsfaktoren for kun én del af en fisks samlede præsentation.
Afdeling 2
Fælles regler for udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbog
Artikel 51
Almindelige regler for fiskerilogbøger
1. Den tilladte tolerance i forbindelse med skøn over, hvor mange kilogram, udtrykt i levende vægt, af hver art der er om bord, jf. kontrolforordningens artikel 14, stk. 3, udtrykkes som en procentdel af tallene i fiskerilogbogen.
2. For fangster, som skal landes usorteret, kan den tilladte tolerance beregnes på basis af én eller flere prøver, der er repræsentative for de samlede mængder om bord.
3. Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 14 betragtes den ombordværende mængde af arter, der fanges til levende agn, som ombordværende fangst.
4. Føreren af et EU-fiskerfartøj, der sejler igennem et fiskeriindsatsområde, hvor det har tilladelse til at fiske, registrerer og rapporterer i givet fald de data, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 14, stk. 5, også selv om fiskerfartøjet ikke fisker i det pågældende område.
Afdeling 3
Fælles regler for udfyldelse og indsendelse af omladnings/ landingsopgørelser
Artikel 52
Tilladt tolerance i omladningsopgørelser
Den tilladte tolerance i forbindelse med skøn over, hvor mange kilogram, udtrykt i levende vægt, af hver art der er omladet eller modtaget, jf. kontrolforordningens artikel 21, stk. 3, udtrykkes som en procentdel af tallene i omladningsopgørelsen.
Artikel 53
Difference i omladede fangster
Hvis der er en difference mellem den fangstmængde, der omlades fra donorfartøjet, og den mængde, der tages om bord på modtagerfartøjet, anses den største af mængderne for at være den omladede mængde. Medlemsstaterne sikrer, at der træffes opfølgende foranstaltninger til at fastslå den faktiske vægt af fiskevarer, som omlades fra donorfartøj til modtagerfartøj.
Artikel 54
Afslutning af landing
Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 23, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, anses landingen, når fiskevarer i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 61 transporteres fra landingsstedet inden vejning, for afsluttet, når fiskevarerne er blevet vejet.
Artikel 55
Fiskeri, hvori to eller flere EU-fiskerfartøjer deltager
Hvis der er tale om fiskeri, hvori der deltager to eller flere EU-fiskerfartøjer
-
fra forskellige medlemsstater, eller
-
fra samme medlemsstat, men hvor fangsterne landes i en medlemsstat, hvis flag de ikke fører,
tildeles fangsten det EU-fiskerfartøj, der lander fiskevarerne, jf. dog eventuelle særregler.
KAPITEL IV
Prøvetagningsplan og indsamling af data om EU-fartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbøger og landingsopgørelser
Artikel 56
Opstilling af prøvetagningsplaner
Prøvetagningsplanerne omhandlet i kontrolforordningens artikel 16, stk. 2, og artikel 25, stk. 2, med henblik på overvågning af EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbøger og landingsopgørelser, fastsættes af medlemsstaterne i overensstemmelse med dette kapitel med henblik på at fastslå landingerne af de mængder af en bestand eller bestandsgruppe, som sådanne fiskerfartøjer har fanget, og i givet fald sådanne fiskerfartøjers fiskeriindsats. Sådanne data anvendes til registrering af fangster og i givet fald fiskeriindsats, jf. kontrolforordningens artikel 33.
Artikel 57
Prøvetagningsmetode
1. De prøvetagningsplaner, der er omhandlet i denne forordnings artikel 56, opstilles i overensstemmelse med bilag XVI.
2. Størrelsen af den prøve, der skal inspiceres, fastsættes ud fra risiko således:
a)
»meget lav« risiko: 3 % af prøven
b)
»lav« risiko: 5 % af prøven
c)
»middelhøj« risiko: 10 % af prøven
d)
»høj« risiko: 15 % af prøven
e)
»meget høj« risiko: 20 % af prøven.
3. En fartøjskategoris fangst pr. dag af en given bestand anslås ved at multiplicere den pågældende fartøjskategoris samlede antal aktive EU-fiskerfartøjer med den gennemsnitlige daglige fangst pr. given bestand pr. EU-fiskerfartøj baseret på fangsterne fra stikprøven af de inspicerede EU-fiskerfartøjer.
4. Medlemsstater, der mindst hver måned for hvert af deres fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbogs- og landingsopgørelsesdata, systematisk indsamler data
a)
om alle landinger af fangster af alle arter, udtrykt i kilogram, også nulfangster
b)
om de statistiske rektangler, hvor de pågældende mængder blev fanget anses for at have opfyldt kravet om en prøvetagningsplan, jf. denne forordnings artikel 56.
KAPITEL V
Kontrol af fiskeriindsats
Artikel 58
Fiskeriindsatsrapport
1. Den fiskeriindsatsrapport, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 28, indsendes i overensstemmelse med bilag XVII.
2. Hvis føreren af et EU-fiskerfartøj sender en meddelelse til de ansvarlige myndigheder over radioen, jf. kontrolforordningens artikel 28, stk. 1, fastsætter medlemsstaterne, hvilke radiostationer der skal anvendes og anfører dem på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
KAPITEL VI
Korrigerende foranstaltninger
Artikel 59
Generelle principper
For at kunne omfattes af de korrigerende foranstaltninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 37, skal medlemsstaterne hurtigst muligt og senest en måned efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af, at et fiskeri er lukket efter kontrolforordningens artikel 36, meddele Kommissionen omfanget af den skade, de har lidt.
Artikel 60
Tildeling af disponible fiskerimuligheder
1. Hvis skaden ikke har kunnet afhjælpes helt eller delvis ved hjælp af foranstaltninger i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002, træffer Kommissionen hurtigst muligt efter at have modtaget de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 59, fornødne foranstaltninger til afhjælpning af den påførte skade.
2. I forbindelse med foranstaltningerne i stk. 1, angives følgende:
a)
hvilke medlemsstater der har lidt skade (»de skadelidte medlemsstater«), og i hvilket omfang (som reduceret ved eventuelle kvoteudvekslinger)
b)
i givet fald hvilke medlemsstater der har overskredet deres fiskerimuligheder (»de overfiskende medlemsstater«), og hvor meget fiskerimulighederne er overskredet med (som reduceret ved eventuelle kvoteudvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002)
c)
i givet fald hvor meget de overfiskende medlemsstaters kvoter skal nedsættes med i forhold til de overskredne fiskerimuligheder
d)
i givet fald de yderligere fiskerimulighedstildelinger til de skadelidte medlemsstater i forhold til skadens omfang
e)
i givet fald datoen eller datoerne, hvorfra nedsættelser og yderligere tildelinger får virkning
f)
i givet fald eventuelle andre nødvendige foranstaltninger til afhjælpning af skaden.
KAPITEL VII
Maskineffekt
Artikel 61
Certificering af fremdrivningsmaskineffekt
1. Certificeringen af den maksimale kontinuerlige maskineffekt for nye fremdrivningsmaskiner, ombytningsfremdrivningsmaskiner og fremdrivningsmaskiner, der er blevet teknisk modificeret, jf. kontrolforordningens artikel 40, stk. 1 og 2, skal fremlægges i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 (26).
2. En fremdrivningsmaskine anses for at være teknisk modificeret, jf. stk. 1, hvis en af dens hovedkomponenter (dele), herunder, men ikke udelukkende, indsprøjtningsudstyr, ventiler, turbolader, stempler, cylinderforinger, plejlstænger og topstykker er modificeret eller udskiftet med nye dele med andre tekniske specifikationer, der giver ændret maskineffekt, eller hvis motorindstillinger, fx indsprøjtningsindstillinger, turboladerens konfiguration eller ventilindstillingen er blevet modificeret. I den certificering, der er omhandlet i stk. 1, skal der tydeligt redegøres for den metode, der er anvendt ved den tekniske modificering.
3. Fiskerilicensindehaveren underretter de ansvarlige myndigheder, inden der installeres en ny fremdrivningsmaskine, eller inden en eksisterende fremdrivningsmaskine udskiftes eller teknisk modificeres.
4. Denne artikel finder anvendelse på fiskerfartøjer, der er omfattet af en fiskeriindsatsordning, fra den 1. januar 2012. For andre fiskerfartøjer finder den anvendelse fra den 1. januar 2013. Den finder kun anvendelse på fiskerfartøjer, der har fået installeret nye fremdrivningsmaskiner eller hvis eksisterende fremdrivningsmaskiner er blevet udskiftet eller teknisk modificeret efter denne forordnings ikrafttræden.
Artikel 62
Kontrol og prøvetagningsplan
1. I forbindelse med kontrol af motoreffekten efter kontrolforordningens artikel 41 fastsætter medlemsstaterne en prøvetagningsplan med henblik på at udpege de fiskerfartøjer eller grupper af fiskerfartøjer i deres flåde, hvor der er en risiko for, at den anmeldte maskineffekt er for lav. Prøvetagningsplanen skal som et minimum bygge på følgende højrisikokriterier:
a)
fiskerfartøjer, som udøver fiskeri, der er omfattet af en fiskeriindsatsordning, især fiskerfartøjer, der har fået en individuel indsatstildeling i kW-dage
b)
fiskerfartøjer, som ved national lovgivning eller EU-lovgivning er pålagt maskineffektbegrænsninger
c)
fiskerfartøjer, for hvilke forholdet mellem fartøjets maskineffekt (kW) og fartøjets tonnage (GT) er 50 % lavere end det gennemsnitlige forhold for samme fiskerfartøjstype, redskabstype og målart. Med henblik på en sådan analyse kan medlemsstaterne opdele flåden efter ét eller flere af følgende kriterier:
i)
fartøjskategorier eller forvaltningsenheder som defineret i national lovgivning
ii)
længdekategorier
iii)
tonnagekategorier
iv)
anvendte redskaber
v)
målarter.
2. Medlemsstaterne kan supplere med yderligere risikokriterier efter eget skøn.
3. Medlemsstaterne opstiller en liste over de af deres fiskerfartøjer, som opfylder ét eller flere af de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 1, og i givet fald de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 2.
4. Medlemsstaterne skal udtage en stikprøve af fiskerfartøjer fra hver gruppe af fiskerfartøjer svarende til ét af de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Stikprøvens størrelse skal være lig med kvadratroden afrundet til det nærmeste hele antal fiskerfartøjer i den pågældende gruppe.
5. For hvert fiskerfartøj i stikprøven skal medlemsstaterne verificere alle tekniske dokumenter, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 1, som de ligger inde med. Blandt »andre dokumenter«, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 1, litra g), skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på fabrikantens katalogmotorspecifikationer, hvis sådanne foreligger.
6. Denne artikel anvendes fra den 1. januar 2012. Ved fysisk kontrol, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 2, koncentreres kontrollen først og fremmest om trawlere, der udøver fiskeri, som er omfattet af en fiskeriindsatsordning.
Artikel 63
Fysisk kontrol
1. Hvis fremdrivningseffekten måles om bord på et fiskerfartøj i forbindelse med en fysisk kontrol af fremdrivningsmaskineffekten, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 2, er det tilladt at måle fremdrivningsmaskineffekten på det mest tilgængelige punkt mellem skruen og maskinen.
2. Måles fremdrivningsmaskineffekten efter reduktionsgearet, skal der anvendes en passende korrektion af målingen for at beregne fremdrivningsmaskineffekten ved maskinens outputflange, jf. definitionen i artikel 5, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2930/86. Med denne korrektion skal der tages højde for effekttabet i gearkassen på grundlag af de officielle tekniske specifikationer, som stilles til rådighed af gearkassefabrikanten.
KAPITEL VIII
Kontrol med rekreativt fiskeri
Artikel 64
Opstilling af prøvetagningsplaner
1. Uden at det berører anvendelsen af data som omhandlet i stk. 5, skal det i de prøvetagningsplaner, som medlemsstaterne skal opstille efter kontrolforordningens artikel 55, stk. 3, med henblik på at overvåge fangster, der tages af fartøjer, som udøver rekreativt fiskeri efter bestande, der er omfattet af genopretningsplaner, være fastsat, at der skal indsamles data for hvert andet år.
2. Det skal være klart beskrevet, hvilke metoder der benyttes i forbindelse med prøvetagningsplanerne, og metoderne skal så vidt muligt være:
a)
stabile på lang sigt
b)
standardiserede inden for hver region
c)
i overensstemmelse med kvalitetsstandarder, som er fastlagt af de relevante internationale videnskabelige organer og i givet fald af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU er kontraherende part eller observatør i.
3. Prøvetagningsplanen skal omfatte en stikprøvemodel med henblik på at opstille et overslag over fangsten af bestande omfattet af genopretningsplaner, de anvendte redskaber og det relevante geografiske område for den pågældende genopretningsplan, hvor sådanne fangster blev taget.
4. Medlemsstaterne vurderer systematisk de indsamlede datas rigtighed og nøjagtighed.
5. Med henblik på de prøvetagningsplaner, der er omhandlet i stk. 1, kan medlemsstaterne anvende de data, som indsamles i henhold til det flerårige fællesskabsprogram, jf. Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 (27), i det omfang, sådanne data foreligger.
6. Denne bestemmelse gælder ikke, når en medlemsstat har forbudt rekreativt fiskeri efter bestande, der er omfattet af en genopretningsplan.
Artikel 65
Meddelelse og evaluering af prøvetagningsplaner
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres prøvetagningsplaner tolv måneder efter, at en genopretningsplan er trådt i kraft. Hvad angår genopretningsplaner, som allerede er i kraft på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, meddeles prøvetagningsplanen senest tolv måneder efter denne forordnings ikrafttræden. Ændringer af prøvetagningsplanen skal meddeles, inden de træder i kraft.
2. Foruden den evaluering, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 55, stk. 4, skal Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri ligeledes evaluere:
a)
efter meddelelsen som omhandlet i stk. 1 og hvert femte år derefter, i hvilket omfang de meddelte prøvetagningsplaner opfylder de kriterier og krav, der er omhandlet i denne forordnings artikel 64, stk. 2 og 3
b)
i hvilket omfang eventuelle ændringer af den prøvetagningsplan, der er omhandlet i stk. 1, opfylder de kriterier og krav, der er omhandlet i denne forordnings artikel 64, stk. 2 og 3.
3. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri fremsætter i givet fald henstillinger med henblik på at forbedre prøvetagningsplanen.
AFSNIT IV
AFSÆTNINGSKONTROL
KAPITEL I
Sporbarhed
Artikel 66
Definition
I dette kapitel forstås ved:
»fiskevare og akvakulturprodukt«: ethvert produkt, som henhører under kapitel 3 og toldposition nr. 1604 og 1605 i den kombinerede nomenklatur, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (28).
Artikel 67
Oplysninger om partier
1. Operatørerne giver de oplysningerne om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, på det tidspunkt, hvor fiskevarerne og akvakulturprodukterne opdeles i partier og senest ved første salg.
2. Foruden det i stk. 1 anførte ajourfører operatørerne de relevante oplysninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, og som fremkommer ved, at partierne af fiskevarer og akvakulturprodukter sammenlægges eller opdeles efter første salg, så snart de pågældende oplysninger foreligger.
3. Hvis fiskevarer og akvakulturprodukter fra flere fiskerfartøjer eller akvakulturproduktionsenheder blandes som følge af sammenlægning eller opdeling af partier efter første salg, skal operatørerne kunne identificere hvert enkelt oprindeligt parti mindst ved hjælp af partiernes identifikationsnummer, jf. kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a), og gøre det muligt at spore partierne tilbage til fangst- eller høsttrinnet, jf. kontrolforordningens artikel 58, stk. 3.
4. De systemer og procedurer, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 4, skal gøre det muligt for operatørerne at identificere de direkte leverandører, medmindre de er de endelige forbrugere af fiskevarerne eller akvakulturprodukterne.
5. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, om fiskevarer og akvakulturprodukter skal være anført i partiets mærkning eller på dets emballage eller i et handelsdokument, der ledsager partiet. Oplysningerne kan være påført partiet ved hjælp af et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller lignende anordninger eller mærkningssystemer. Oplysningerne om partiet skal forblive tilgængelige i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled på en sådan måde, at medlemsstaternes ansvarlige myndigheder altid har adgang til dem.
6. Operatørerne påfører partiet de oplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, ved hjælp af et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller lignende anordninger eller mærkningssystemer:
a)
fra den 1. januar 2013 for fiskerier omfattet af en flerårig plan
b)
fra den 1. januar 2015 for andre fiskevarer og akvakulturprodukter.
7. Hvis de oplysninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, gives ved hjælp af et handelsdokument, der ledsager partiet, skal mindst identifikationsnummeret være påført det pågældende parti.
8. Medlemsstaterne samarbejder indbyrdes for at sikre, at de oplysninger, som er påført partiet og/eller fysisk ledsager partiet, er tilgængelige for de ansvarlige myndigheder i en anden medlemsstat end den, hvor fiskevarerne eller akvakulturprodukterne er blevet sammenlagt til et parti, navnlig når oplysningerne er påført partiet med et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller en lignende anordning. Operatører, der anvender sådanne værktøjer, sikrer, at disse er udviklet på basis af internationalt anerkendte standarder og specifikationer.
9. De oplysninger om fangstdato, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra d), kan bestå af flere kalenderdage eller én periode, der dækker flere fangstdatoer.
10. De oplysninger om leverandører, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra f), skal vedrøre den eller de direkte leverandører, jf. denne artikels stk. 4. Sådanne oplysninger kan i givet fald gives ved hjælp af det identifikationsmærke, der er omhandlet i afdeling I i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (29).
11. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a)-f), vedrører ikke:
a)
importerede fiskevarer og akvakulturprodukter, der er fritaget for fangstattester, jf. artikel 12, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (30)
b)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der er fanget eller opdrættet i ferskvand
c)
akvariefisk, -krebsdyr og -bløddyr.
12. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a)-h), vedrører ikke fiskevarer og akvakulturprodukter henhørende under toldposition 1604 og 1605 i den kombinerede nomenklatur.
13. Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 58 forstås ved oplysninger om det relevante geografiske område følgende:
a)
det relevante geografiske område som defineret i kontrolforordningens artikel 4, nr. 30, for fangster af bestande eller grupper af bestande, for hvilke der i EU-bestemmelserne er fastsat en kvote og/eller mindstemål, eller
b)
fangstområdet for andre bestande eller grupper af bestande, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2065/2001 (31).
14. Ved værdien af små mængder af fiskevarer og akvakulturprodukter som omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 8, forstås værdien af det direkte salg fra fiskerfartøjer pr. kalenderdag og pr. endelig forbruger.
Artikel 68
Forbrugeroplysning
1. Medlemsstaterne sørger for, at de oplysninger om handelsbetegnelse, artens videnskabelige navn, fangstområde som omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2065/2001 og produktionsmetode, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 6, er anført i mærkningen af fiskevarer og akvakulturprodukter, der udbydes til detailsalg, også importerede fiskevarer og akvakulturprodukter.
2. Uanset stk. 1 kan forbrugerne i detailledet oplyses om en arts videnskabelige navn gennem kommercielle oplysninger for eksempel på skilte eller plakater.
3. Hvis fiskevarer eller akvakulturprodukter har været nedfrosset, skal der i mærkningen, jf. stk. 1, også være anført »optøet«. Hvis »optøet« ikke er anført i mærkningen i detailledet, er det ensbetydende med, at fiskevarerne og akvakulturprodukterne ikke har været nedfrosset og derefter er blevet optøet.
4. Uanset stk. 3 skal »optøet« ikke være anført på:
a)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der har været nedfrosset af sundhedssikkerhedsmæssige årsager, jf. afsnit VIII i bilag III til forordning (EF) nr. 853/2004
b)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der er blevet optøet før røgning, saltning, kogning, anbringelse i saltlage eller tørring eller før, de har undergået en kombination af disse behandlinger.
5. Denne artikel gælder ikke for handel med fiskevarer og akvakulturprodukter henhørende under toldposition 1604 til 1605 i den kombinerede nomenklatur.
6. Fiskevarer og akvakulturprodukter og pakningen heraf, der er mærket før datoen for denne artikels ikrafttræden, og for hvilke bestemmelserne i artikel 58, stk. 5, litra g), om videnskabeligt navn, og litra h), i kontrolforordningen og i stk. 1, 2 og 3, i denne artikel ikke er opfyldt, kan afsættes, indtil sådanne lagre er brugt op.
KAPITEL II
Vejning af fiskevarer
Afdeling 1
Generelle bestemmelser for vejning
Artikel 69
Anvendelsesområde
Bestemmelserne i dette kapitel gælder for EU-fiskerfartøjers landinger i en medlemsstat og for omladninger med deltagelse af EU-fiskerfartøjer i havne eller tæt på kysten i en medlemsstat samt for vejning af fiskevarer om bord på EU-fiskerfartøjer i EU-farvande, jf. dog denne forordnings artikel 78-89.
Artikel 70
Vejningsregistre
1. Registrerede indkøbere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for første afsætning eller oplagring inden første afsætning af fiskevarer, eller i relevante tilfælde EU-fiskerfartøjets fører, registrerer den vejning, der udføres efter kontrolforordningens artikel 60 og 61, med angivelse af følgende oplysninger:
a)
FAO-alfa-3-kode for de vejede arter
b)
vejningsresultat for hver mængde af hver art udtrykt i kilogram produktvægt
c)
havnekendingsnummer og navn på det fiskerfartøj, hvorfra den vejede mængde kommer
d)
de vejede fiskevarers præsentation
e)
vejningsdato (ÅÅÅÅ-MM-DD).
2. Registrerede indkøbere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for den første afsætning eller oplagringen inden første afsætning af fiskevarer, eller i relevante tilfælde et EU-fiskerfartøjs fører, skal opbevare de registre, der er nævnt i stk. 1, i tre år.
Artikel 71
Vejningstidspunkt
1. Hvis fiskevarer omlades mellem EU-fiskerfartøjer, og den første landing af de omladede fiskervarer vil blive foretaget i en havn uden for EU, vejes fiskevarerne, inden de transporteres væk fra omladningshavnen eller -stedet.
2. Hvis fiskevarerne vejes om bord på et EU-fiskerfartøj, jf. kontrolforordningens artikel 60, stk. 3, og de vejes igen på land efter landing, anvendes det vægtresultat, der fremkommer ved vejning på land, når kontrolforordningens artikel 60, stk. 5, anvendes.
3. Uden at det berører de særlige bestemmelser for EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af elektronisk udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbogsdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, kan medlemsstaten kræve, at føreren giver de ansvarlige myndigheder i landingsmedlemsstaten en kopi af den relevante logbogsside inden vejningen.
Artikel 72
Vejningssystemer
1. Medlemsstatens ansvarlige myndigheder kalibrerer og forsegler alle vejningssystemer i overensstemmelse med nationale systemer.
2. Den fysiske eller juridiske person, som bærer ansvaret for vejningssystemet, fører en kalibreringsjournal.
3. Foregår vejningen på et transportbånd, skal der være monteret en synlig tæller, der registrerer den samlede kumulerede vægt. Tællerstanden ved vejningens begyndelse og den samlede kumulerede vægt registreres. Al anvendelse af systemet skal registreres i vejelogbogen af den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig for vejningen.
Artikel 73
Vejning af frosne fiskevarer
1. Ved vejning af landede mængder af frosne fiskevarer kan vægten af frosne fiskevarer, som landes i kasser eller blokke, fastslås for hver art og i givet fald hver præsentation ved at gange det samlede antal kasser eller blokke med en gennemsnitlig nettovægt pr. kasse eller blok beregnet efter metoden i bilag XVIII, jf. dog særlige bestemmelser, navnlig denne forordnings artikel 70 og 74.
2. De fysiske eller juridiske personer, som vejer fiskevarerne, fører et register for hver landing, hvori følgende oplyses:
a)
navn og havnekendingsnummer på det fartøj, som har landet fiskevarerne
b)
landede arter og i givet fald de landede fisks præsentation
c)
parti og pallestikprøves størrelse pr. art og i givet fald pr. præsentation, jf. bestemmelserne i punkt 1 i bilag XVIII
d)
vægten af hver palle i stikprøven og pallernes gennemsnitsvægt
e)
antal kasser på hver palle i stikprøven
f)
taravægt pr. kasse, hvis forskellig fra taravægt anført i punkt 4 i bilag XVIII
g)
tomme pallers gennemsnitsvægt, jf. bestemmelserne i punkt 3, litra b), i bilag XVIII
h)
gennemsnitsvægt pr. kasse eller blok fiskevarer og i givet fald pr. præsentation.
Artikel 74
Is og vand
1. Inden vejning sikrer den registrerede køber, den registrerede auktion eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for den første afsætning af fiskevarer, at isen fjernes fra fiskevarerne, uden at de beskadiges og kvaliteten forringes.
2. Uden at det berører særlige bestemmelser for pelagiske arter, jf. denne forordnings artikel 78-89, der landes i løs afladning med henblik på overførsel til det sted, hvor den første markedsføring, oplagring eller forarbejdning finder sted, må der ved vejningen højst fratrækkes 2 % af den samlede vægt som vand- og isindhold. I alle tilfælde skal det på vejesedlen sammen med vægtangivelsen registreres, hvor mange procent der er fratrukket for vand- og isindhold. For ikke-pelagiske arter fratrækkes der ikke noget for vand eller is.
Artikel 75
De ansvarlige myndigheders adgang
De ansvarlige myndigheder skal til enhver tid have fuld adgang til vejningssystemer, vejningsregistre og skriftlige erklæringer samt til alle steder, hvor fiskevarer opbevares eller forarbejdes.
Artikel 76
Prøvetagningsplaner
1. Den prøvetagningsplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 1, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XIX.
2. Den prøvetagningsplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 3, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XX. Vejes fangsten om bord, finder den tilladte tolerance som nævnt i kontrolforordningens artikel 14, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, ikke anvendelse, hvis vejningen efter landing giver et højere vægt end vægten fastslået ved vejning om bord.
3. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage prøvetagningsplaner som omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 1 og 3, forelægger om muligt en fælles prøvetagningsplan for alle vejningsprocedurer for en periode på tre år senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden. En sådan prøvetagningsplan kan bestå af forskellige dele for forskellige fiskerier.
4. Eventuelle nye prøvetagningsplaner, som vedtages efter den dato, der er omhandlet i stk. 3, eller eventuelle ændringer af sådanne planer, forelægges til godkendelse tre måneder før det pågældende års udgang.
Artikel 77
Kontrolplaner og -programmer for vejning af fiskevarer efter transport fra landingsstedet
1. Den kontrolplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXI.
2. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage kontrolplaner som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, forelægger en fælles kontrolplan pr. medlemsstat for al transport af fiskevarer, som skal vejes efter transport. En sådan kontrolplan forelægges senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden. En sådan fælles kontrolplan kan bestå af forskellige dele for forskellige fiskerier.
3. Det fælles kontrolprogram, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXII.
4. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage fælles kontrolprogrammer som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, forelægger disse senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
5. Eventuelle nye kontrolplaner, jf. stk. 2, eller fælles kontrolprogrammer, jf. stk. 4, som skal vedtages efter den dato, der er nævnt i stk. 2 og 4, eller eventuelle ændringer af sådanne planer og programmer forelægges tre måneder før udgangen af året forud for datoen for planens eller programmets ikrafttræden.
Afdeling 2
Særlige regler for vejning af visse pelagiske arter
Artikel 78
Anvendelsesområde for vejningsprocedurer for fangster af sild, makrel og hestemakrel
Reglerne i denne afdeling gælder for vejning af fangster af sild (Clupea harengus), makrel (Scomber scombrus) og hestemakrel (Trachurus spp.) eller en kombination deraf, der landes i EU eller af EU-fiskerfartøjer i tredjelande, og som er taget
a)
for sild: i ICES I, II, III a, IV, V b, VI og VII
b)
for makrel: i ICES II a, III a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, XII og XIV og i EU-farvande i CECAF
c)
for hestemakrel: i ICES II a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII og XIV og i EU-farvande i CECAF,
når mængderne pr. landing overstiger 10 tons.
Artikel 79
Vejningshavne for fangster af sild, makrel og hestemakrel
1. Fangster af de arter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 78, vejes straks efter landing. Fangster af sådanne arter kan vejes efter transport, hvis
-
en medlemsstat for et bestemmelsessted i den pågældende medlemsstat har vedtaget en kontrolplan som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXI
-
en medlemsstat for et bestemmelsessted i en anden medlemsstat har vedtaget et fælles kontrolprogram som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXII,
og en sådan kontrolplan eller et sådant fælles kontrolprogram er blevet godkendt af Kommissionen.
2. Hver berørt medlemsstat skal fastsætte, i hvilke af dens havne vejningen af de arter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 78, skal finde sted, og skal sikre, at alle landinger af sådanne arter finder sted i disse havne. Sådanne havne skal have:
a)
faste landings- og omladningstider
b)
faste landings- og omladningssteder
c)
faste inspektions- og overvågningsprocedurer.
3. De berørte medlemsstater sender Kommissionen en liste over sådanne havne og inspektions- og overvågningsprocedurerne i disse havne, herunder betingelser og vilkår for registrering og indberetning af mængderne af enhver sådan art i hver landing.
4. Eventuelle ændringer af listerne over havne og inspektions- og overvågningsprocedurer, jf. stk. 3, forelægges Kommissionen mindst 15 dage før deres ikrafttræden.
5. Medlemsstaterne sørger for, at alle landinger af arter omhandlet i denne forordnings artikel 78, som deres fartøjer foretager uden for EU, finder sted i havne, der udtrykkeligt er udvalgt af tredjelande, som har indgået aftaler med EU om sådanne arter, med henblik på vejning.
6. Kommissionen sender de oplysninger, der er nævnt i stk. 3 og 4, og listen over havne udvalgt af tredjelande til alle berørte medlemsstater.
7. Kommissionen og de berørte medlemsstater offentliggør listen over havne og ændringer deraf på deres officielle websteder.
Artikel 80
Anløb af en medlemsstats havn
1. Med henblik på vejning oplyser føreren af et fiskerfartøj eller dennes repræsentant mindst fire timer før anløb af landingshavn de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvor landing skal finde sted, om følgende:
a)
planlagt anløbshavn og fartøjets navn og havnekendingsnummer
b)
forventet tidspunkt for ankomst i den pågældende havn
c)
mængden af sild, makrel og hestemakrel om bord i kilogram levende vægt
d)
relevant(e) geografisk(e) område(r), hvor fangsten blev taget, med angivelse af underområde, afsnit eller underafsnit omfattet af fangstbegrænsninger efter EU-bestemmelserne.
2. Føreren af et EU-fiskerfartøj, der er omfattet af kravet om elektronisk registrering af fiskerilogbogsdata, sender de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, elektronisk til flagmedlemsstaten. Medlemsstaterne sender straks sådanne oplysninger til den medlemsstat, hvor landing skal finde sted. De elektroniske fiskerilogbogsdata, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 15, og de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, kan sendes i samme elektroniske overførsel.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere meddelelsesfrist end fristen i stk. 1. I så fald oplyser de pågældende medlemsstater Kommissionen herom 15 dage før en kortere frists ikrafttræden. Kommissionen og de pågældende medlemsstater offentliggør disse oplysninger på deres websteder.
Artikel 81
Losning
Den berørte medlemsstats ansvarlige myndigheder skal stille krav om, at losning af fangster omhandlet i denne forordnings artikel 78 ikke påbegyndes, før der er givet udtrykkelig tilladelse dertil. Afbrydes losningen, skal der indhentes ny tilladelse, før den kan genoptages.
Artikel 82
Fiskerilogbog
1. Umiddelbart efter ankomst i havn, og før losning påbegyndes, forelægger føreren af et fiskerfartøj, der ikke er omfattet af kravet om elektronisk registrering af fiskerilogbogsdata, den eller de relevante udfyldte fiskerilogbogssider med henblik på medlemsstatens ansvarlige myndigheds inspektion i landingshavnen.
2. De ombordværende mængder sild, makrel og hestemakrel, som der er givet meddelelse om før landingen, jf. denne forordnings artikel 80, stk. 1, litra c), skal svare til de mængder, der er registreret i den udfyldte fiskerilogbog.
Artikel 83
Offentlige vejningssystemer til vejning af fersk sild, makrel og hestemakrel
Hvis der anvendes offentlige vejningssystemer, udsteder den fysiske eller juridiske person, der vejer fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78, en vejeseddel til køberen med angivelse af dato og klokkeslæt for vejningen og tankbilens identifikationsnummer, jf. dog bestemmelserne i denne forordnings artikel 72. Der fastgøres en kopi af vejesedlen til salgsnotaen eller overtagelseserklæringen.
Artikel 84
Private vejningssystemer til vejning af fersk fisk
1. Foruden bestemmelserne i denne forordnings artikel 72 er der i denne artikel fastsat yderligere betingelser for anvendelsen af private vejningssystemer.
2. Fysiske eller juridiske personer, der vejer fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78, fører for hvert vejningssystem et indbundet register med nummererede sider. Det føres, så snart vejningen af hver landing er afsluttet og allersenest kl. 23.59 lokal tid den dag, hvor vejningen er afsluttet. I registret angives følgende:
a)
navn og havnekendingsnummer på det fartøj, der har landet en fangst som omhandlet i denne forordnings artikel 78
b)
tankbilens entydige id-nummer og dens last i de tilfælde, hvor fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78 er blevet transporteret væk fra landingshavnen inden vejning i overensstemmelse med denne artikels artikel 79. Hver tankbilsladning vejes og registreres særskilt. Den samlede vægt af alle tankbilsladninger fra samme fartøj kan registreres under ét, hvis sådanne tankbilsladninger vejes i umiddelbar forlængelse af hinanden og uden afbrydelse
c)
fiskeart(er)
d)
hver landings vægt
e)
dato og klokkeslæt for vejningens påbegyndelse og afslutning.
3. Hvis vejningen foregår på et transportbånd, registreres al brug af vejningssystemet i et indbundet vejningsregister med nummererede sider, jf. dog denne forordnings artikel 72, stk. 3.
Artikel 85
Vejning af frosset fisk
Når landinger af frosne sild, makrel og hestemakrel vejes, bestemmes vægten af frosne fisk, der landes i kasser, for hver art, jf. denne forordnings artikel 73.
Artikel 86
Opbevaring af vejningsregistre
Alle vejningsregistre, jf. denne forordnings artikel 84, stk. 3, og artikel 85, og kopier af eventuelle transportdokumenter som led i en kontrolplan eller et fælles kontrolprogram, jf. denne forordnings artikel 79, stk. 1, opbevares i seks år.
Artikel 87
Salgsnotaer og overtagelseserklæringer
De fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for indsendelsen af salgsnotaer og overtagelseserklæringer, indsender sådanne notaer og erklæringer for arter omhandlet i denne forordnings artikel 78 til den berørte medlemsstats ansvarlige myndigheder på anmodning.
Artikel 88
Krydskontrol
Indtil der er oprettet en elektronisk database efter kontrolforordningens artikel 109, foretager de ansvarlige myndigheder ved alle landinger administrativ krydskontrol af:
a)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er angivet i forhåndsmeddelelsen om landing, jf. denne forordnings artikel 80, stk. 1, litra c), og de mængder, der er registreret i fiskerilogbogen
b)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i fiskerilogbogen, og de mængder, der er registreret i landingsopgørelsen
c)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i landingsopgørelsen, og de mængder, der er registreret i overtagelseserklæringen eller på salgsnotaen
d)
det fangstområde, der er registreret i fartøjets fiskerilogbog, og FOS-dataene for det pågældende fartøj.
Artikel 89
Overvågning af vejning
1. Vejningen af et fartøjs fangster af sild, makrel og hestemakrel overvåges for hver art. Ved fartøjer, der pumper deres fangst i land, overvåges vejningen af hele den mængde, der landes. Ved landing af frosset sild, makrel og hestemakrel, tælles alle kasser, og metoden til beregning af kassernes gennemsnitlige nettovægt, jf. bilag XVIII, overvåges.
2. Følgende data ud over dem, der er omhandlet i denne forordnings artikel 88, krydskontrolleres:
a)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i offentlige eller private vejningssystemers vejningsregistre, og de mængder, opdelt efter art, der er registreret i overtagelseserklæringen eller på salgsnotaen
b)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i eventuelle transportdokumenter som led i en kontrolplan eller et fælles kontrolprogram, jf. denne forordnings artikel 79, stk. 1
c)
tankbilers entydige id-nummer som anført i registret, jf. denne forordnings artikel 84, stk. 2, litra b).
3. Det kontrolleres, at fartøjet er tømt for al fisk efter losningen.
4. Alle overvågningsaktiviteter efter denne artikel og denne forordnings artikel 107 dokumenteres. Sådan dokumentation opbevares i seks år.
KAPITEL III
Salgsnotaer
Artikel 90
Generelle bestemmelser
1. Antallet af fisk, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra f), anføres på salgsnotaen, hvis den relevante kvote forvaltes på basis af antal fisk.
2. Behandlingsgraden, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra g), omfatter også præsentationstilstanden som fastsat i bilag I.
3. Prisen, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra l), angives i valutaen i den medlemsstat, hvor salget finder sted.
Artikel 91
Salgsnotaers format
1. Medlemsstaterne fastlægger formatet for elektronisk udfyldelse og overførsel af salgsnotaer, jf. kontrolforordningens artikel 63.
2. De data, der er omhandlet i dette kapitel, udveksles mellem medlemsstaterne efter formatet vist i bilag XII, hvorfra det udvidelige opmærkningssprog (XML) afledes. Kommissionen fastsætter efter samråd med medlemsstaterne, hvilken XML-standard der skal benyttes ved al elektronisk dataudveksling mellem medlemsstater indbyrdes og mellem medlemsstater, Kommissionen og det organ, den har udpeget.
3. Ændringer af formatet omhandlet i stk. 1 angives tydeligt, ligesom ajourføringsdatoen anføres. Sådanne ændringer træder tidligst i kraft seks måneder efter, at de er vedtaget.
4. Når en medlemsstat modtager elektroniske oplysninger fra en anden medlemsstat sikrer den, at der udstedes en returmeddelelse til de ansvarlige myndigheder i den pågældende medlemsstat. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
5. Dataene i bilag XII, som det er obligatorisk for registrerede købere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som medlemsstaterne har godkendt, at registrere i deres salgsnotaer efter EU-reglerne, er også obligatoriske i udvekslingen mellem medlemsstaterne.
6. Medlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
7. Den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, i hver medlemsstat er ansvarlig for indsendelse, modtagelse, forvaltning og behandling af alle data omfattet af dette kapitel.
8. Medlemsstaterne udveksler kontaktoplysningerne for de myndigheder, der er omhandlet i stk. 7, og oplyser Kommissionen og det organ, den har udpeget, herom senest tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
9. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 7 og 8, formidles straks til Kommissionen, det organ, den har udpeget, og de øvrige medlemsstater, inden de træder i kraft.
10. Medlemsstaterne træffer afgørelse om formatet af de salgsnotaer, som ikke skal udfyldes eller fremsendes elektronisk. Sådanne salgsnotaer skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 64, stk. 1.
AFSNIT V
OVERVÅGNING
KAPITEL I
Overvågningsrapporter
Artikel 92
Oplysninger, der skal registreres i overvågningsrapporten
1. Overvågningsrapport, jf. kontrolforordningens artikel 71, stk. 3 og 4, udarbejdes i overensstemmelse med bilag XXIII til nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne oploader dataene i deres overvågningsrapporter til den elektroniske database, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 78, og tilvejebringer de funktionaliteter, der er omhandlet i punkt 2 i bilag XXIV til nærværende forordning. I denne database skal der som et minimum registreres de oplysninger, der er omhandlet i bilag XXIII. Desuden kan overvågningsrapporter i papirudgave også scannes ind i databasen.
3. Rapportdata lagres i databasen i mindst tre år.
4. Når flagmedlemsstaten har modtaget en overvågningsrapport som omhandlet i stk. 1, indleder den hurtigst muligt en undersøgelse af de aktiviteter, som de af dens fiskerfartøjer, som overvågningsrapporten vedrører, udøver.
5. Stk. 1 anvendes, jf. dog bestemmelser vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU er kontraherende part i.
KAPITEL II
Kontrolobservatører
Artikel 93
Generelle bestemmelser for kontrolobservatører
1. EU-fiskerfartøjer, der er udpeget til at anvende en observatørordning, skal have mindst én kontrolobservatør om bord i den periode, der er fastsat i ordningen, jf. dog særlige regler fastsat af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller aftalt med et tredjeland.
2. Medlemsstaterne udpeger kontrolobservatører og sørger for, at de kan komme til at udføre deres opgaver. Medlemsstaterne sørger især for, at kontrolobservatører kan komme om bord på de pågældende fiskerfartøjer og fra borde igen.
3. Kontrolobservatører må ikke udføre andre opgaver, end hvad der er fastsat i kontrolforordningens artikel 73 og i nærværende forordnings artikel 95, medmindre andre opgaver skal udføres i medfør af EU-kontrolobservatørordningen eller som led i et observatørprogram inden for rammerne af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller er fastlagt ved en bilateral aftale med et tredjeland.
4. De ansvarlige myndigheder sørger for, at kontrolobservatører med henblik på deres observation udstyres med kommunikationsmidler, der fungerer uafhængigt af fiskerfartøjets kommunikationssystem.
5. Sådanne regler berører ikke fiskerfartøjsførerens position som eneansvarlig for fartøjets aktiviteter.
Artikel 94
Kontrolobservatørers uafhængighed
For at sikre, at kontrolobservatører er uafhængige af ejeren, operatøren, EU-fiskerfartøjets fører og besætningsmedlemmerne, jf. kontrolforordningens artikel 73, stk. 2, må de ikke:
-
for så vidt angår det EU-fiskerfartøj, som den pågældende kontrolobservatør er anvist til, være i familie med eller ansat hos EU-fiskerfartøjets fører, et andet besætningsmedlem, repræsentanten for føreren, ejeren eller operatøren
-
for så vidt angår det fiskerfartøj, som den pågældende fiskeriobservatør er anvist til, være ansat i en virksomhed, der kontrolleres af føreren, et besætningsmedlem, førerens repræsentant, ejeren eller operatøren.
Artikel 95
Kontrolobservatørers opgaver
1. Kontrolobservatører kontrollerer de relevante dokumenter og registrerer de fiskeriaktiviteter, som de fiskerfartøjer, de er om bord på, udøver, jf. bilag XXV.
2. Kontrolobservatører om bord på et EU-fiskerfartøj briefer i givet fald de embedsmænd, som skal i gang med at inspicere det pågældende fiskerfartøj, efter ankomst om bord. Hvis faciliteterne om bord på EU-fiskerfartøjet gør det muligt, finder briefingen i givet fald sted på et lukket møde.
3. Kontrolobservatørerne udarbejder den rapport, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 73, stk. 5, efter formatet som fastlagt i bilag XXVI. De sender rapporten hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 30 dage efter, at observationen er afsluttet, til deres ansvarlige myndigheder og flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder. Kontrolobservatørernes ansvarlige myndigheder stiller efter anmodning rapporten til rådighed for kystmedlemsstaten og Kommissionen eller det organ, den har udpeget. I de kopier af rapporter, der stilles til rådighed for andre medlemsstater, må det ikke være angivet, hvor fangsterne er taget, for så vidt angår hvert fiskedræts begyndelses- og slutposition, mens den samlede daglige fangst i kilogram levende vægt for de enkelte arter og ICES-områder eller i givet fald andre områder gerne må være angivet.
Artikel 96
Pilotprojekter
EU kan yde finansiel bistand til gennemførelse af pilotprojekter, hvori der indgår udsendelse af kontrolobservatører i overensstemmelse med artikel 8, litra a), nr. iii), i forordning (EF) nr. 861/2006.
AFSNIT VI
INSPEKTION
KAPITEL I
Gennemførelse af inspektion
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 97
Embedsmænd, der er bemyndiget til at foretage inspektion på havet eller på land
1. Embedsmænd, der er ansvarlige for inspektion, jf. kontrolforordningens artikel 74, skal være bemyndiget af medlemsstatens ansvarlige myndigheder. Med henblik herpå giver medlemsstaterne deres embedsmænd et tjenestekort med angivelse af navn og funktion. Enhver embedsmand i tjenstligt ærinde skal bære et sådant tjenestekort og ved inspektion forevise det hurtigst muligt.
2. Medlemsstaterne giver deres embedsmænd de beføjelser, der er nødvendige for at gennemføre kontrol, inspektion og håndhævelse i henhold til denne forordning og for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser overholdes.
Artikel 98
Generelle principper
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder indfører en risikobaseret metode til udvælgelse af fartøjer til inspektion, idet alle tilgængelige oplysninger udnyttes, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. I tråd med en sådan metode foretager embedsmændene inspektion efter bestemmelserne i dette kapitel.
2. Medlemsstaterne koordinerer deres kontrol-, inspektions- og håndhævelsesaktiviteter, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. Med henblik herpå vedtager og gennemfører de nationale kontrolhandlingsprogrammer, jf. kontrolforordningens artikel 46, og fælles kontrolprogrammer, jf. kontrolforordningens artikel 94, der alt efter tilfældet omfatter aktiviteter både på havet og på land for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes.
3. På basis af en risikobaseret kontrol- og håndhævelsesstrategi gennemfører hver medlemsstat de nødvendige inspektionsaktiviteter på en objektiv måde for at forebygge, at fiskevarer fra fiskeri, der ikke er foreneligt med den fælles fiskeripolitiks regler, ikke opbevares om bord, omlades, landes, overføres til bure og akvakulturanlæg, forarbejdes, transporteres, oplagres eller markedsføres.
4. Inspektion foretages på en sådan måde, at risikoen for negative indvirkninger på de inspicerede fiskevarers hygiejne og kvalitet begrænses mest muligt.
5. Medlemsstaterne sikrer, at nationale fiskerirelaterede informationssystemer giver mulighed for direkte elektronisk udveksling af oplysninger om havnestatsinspektioner indbyrdes og, alt efter tilfældet, med andre medlemsstater og med Kommissionen og det organ, den har udpeget, jf. kontrolforordningens artikel 111.
Artikel 99
Embedsmænds opgaver fasen forud for inspektion
I fasen forud for inspektion indsamler embedsmændene alle tilgængelige oplysninger, herunder:
a)
fiskerilicenser og fiskeritilladelser
b)
FOS-oplysninger for den aktuelle fangstrejse
c)
overvågning fra luften og andre observationer
d)
tidligere inspektionsoptegnelser og oplysninger om det pågældende EU-fiskerfartøj på den sikrede del af flagmedlemsstatens websted.
Artikel 100
Opgaver for embedsmænd bemyndiget til at foretage inspektion
1. Embedsmænd med bemyndigelse til at foretage inspektion skal kontrollere og notere de relevante punkter, der er defineret i det tilhørende inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilag XXVII. De kan til dette formål tage fotografier samt video- og lydoptagelser i henhold til national lovgivning og i givet fald prøver.
2. Embedsmændene må ikke gribe forstyrrende ind i en operatørs ret til at kommunikere med de kompetente flagstatsmyndigheder under en inspektion.
3. Embedsmændene tager hensyn til eventuelle oplysninger, som en kontrolobservatør om bord på det fiskerfartøj, der skal inspiceres, tilvejebringer i medfør af denne forordnings artikel 95, stk. 2.
4. Når en inspektion er afsluttet, debriefer embedsmændene om fornødent operatørerne om de fiskeriretsforskrifter, der gælder for de foreliggende forhold.
5. Embedsmændene forlader hurtigst muligt fiskerfartøjet eller inspektionsstedet, når inspektionen er afsluttet, hvis der ikke foreligger bevis for en åbenbar overtrædelse.
Artikel 101
Medlemsstaternes, Kommissionens og EU-fiskerikontrolagenturets forpligtelser
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder og i givet fald Kommissionen og EU-fiskerikontrolagenturet sikrer, at deres embedsmænd foretager inspektion på en høflig og taktfuld, men professionel måde efter en høj standard.
2. Hver medlemsstats ansvarlige myndigheder fastsætter procedurer, der sikrer, at eventuelle klager fra operatører over den måde, som de pågældende embedsmænd foretager inspektion på, undersøges grundigt i henhold til national lovgivning.
3. Under forudsætning af, at der er oprettet passende ordninger med et fiskerfartøjs flagmedlemsstat, kan kystmedlemsstater opfordre embedsmænd fra den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder til at deltage i inspektion af den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer, når sådanne fartøjer fisker i kystmedlemsstatens farvande eller lander fangster i dens havne.
Afdeling 2
Inspektion på havet
Artikel 102
Generelle bestemmelser for inspektion på havet
1. Alle fartøjer, der anvendes til kontrolformål, herunder overvågning, skal være tydeligt forsynet med en vimpel eller et symbol som vist i bilag XXVIII.
2. En bordingsbåd, der benyttes for at gøre det lettere for de embedsmænd, der foretager inspektion, at komme om bord, skal føre et tilsvarende flag eller vimpel for at angive, at den anvendes til fiskeriinspektionsopgaver.
3. Personer med ansvar for inspektionsfartøjer skal tage behørigt hensyn til reglerne for godt sømandskab og manøvrering i sikker afstand af fiskerfartøjet i overensstemmelse med de internationale bestemmelser om forebyggelse af kollisioner på havet.
Artikel 103
Bording af fiskerfartøjer på havet
1. Embedsmænd med ansvar for at gennemføre inspektionen sikrer, at der ikke træffes foranstaltninger, som bringer fiskerfartøjets eller besætningens sikkerhed i fare.
2. Embedsmænd kan, når de går om bord eller fra borde, ikke kræve, at føreren af det pågældende fartøjet skal standse eller manøvrere fartøjet, når det er i gang med at fiske, eller skal indstille udsætningen eller indhalingen af fiskeredskaber. Embedsmænd kan dog kræve, at udsætningen af redskaberne afbrydes eller udskydes, indtil de er kommet sikkert om bord og fra borde. Ved bording må en sådan udskydelse højst være på 30 minutter fra det tidspunkt, hvor embedsmændene er kommet om bord på fiskerfartøjet, medmindre der er konstateret en overtrædelse. Denne bestemmelse berører ikke embedsmænds mulighed for at kræve redskabet halet ind med henblik på inspektion.
Artikel 104
Aktiviteter om bord
1. Embedsmændene kontrollerer og noterer under udførelsen af deres inspektion alle relevante punkter, som er fastsat i det relevante inspektionsrapportmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII.
2. Embedsmænd kan kræve, at føreren haler et fiskeredskab ind med henblik på inspektion.
3. Inspektionshold består normalt af to embedsmænd. Inspektionshold kan om nødvendigt suppleres med yderligere embedsmænd.
4. En inspektion må højst vare i fire timer, eller indtil redskab og fangst er halet ind, og redskab og fangst er inspiceret, hvis dette tager længere tid. Dette gælder ikke, hvis der er konstateret en åbenbar overtrædelse, eller hvis embedsmændene har brug for yderligere oplysninger.
5. Hvis der konstateres en åbenbar overtrædelse, kan identifikationsmærker og plomberinger fastgøres forsvarligt til enhver del af fiskeredskabet eller fiskerfartøjet, herunder beholdere med fiskevarer og det eller de rum, hvor fiskevarer måtte være opbevaret, og embedsmanden eller embedsmændene kan blive om bord så længe, det er nødvendigt for at gennemføre relevante tiltag til at sikre, at beviserne for den åbenbare overtrædelse ikke går tabt eller forringes.
Afdeling 3
Inspektion i havn
Artikel 105
Forberedelse af inspektion
1. Uden at det berører de benchmarks, der er fastsat i særlige kontrol- og inspektionsprogrammer og i artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008, inspiceres et fiskerfartøj i en havn eller ved landing i følgende tilfælde:
a)
rutinemæssigt efter en stikprøvemetode baseret på riskobaseret forvaltning, eller
b)
når der er mistanke om misligholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler.
2. I tilfælde som omhandlet i stk. 1, litra b), sørger medlemsstats ansvarlige myndigheder for, at embedsmænd tager imod det fiskerfartøj, der skal inspiceres i havn, når det ankommer i havn, jf. dog denne forordnings artikel 106, stk. 2, sidste punktum.
3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan foretage stikprøveinspektion.
Artikel 106
Inspektion i havn
1. Embedsmændene kontrollerer og noterer ved inspektion alle punkter, som er fastsat i det relevante inspektionsrapportmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII. Embedsmænd tager behørigt hensyn til eventuelle særlige krav, som gælder for det inspicerede fiskerfartøj, bl.a. relevante bestemmelser i flerårige planer.
2. Embedsmændene overvåger ved inspektion af en landing hele landingsprocessen fra start til slut. Der foretages krydskontrol af de mængder, opdelt efter art, der er registreret i den forhåndsmeddelelsen om anløb med henblik på landing, de mængder, opdelt efter art, der er registreret i fiskerilogbogen, og de mængder, opdelt efter art, der alt efter tilfældet landes eller omlades. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at der kan foretages inspektion efter påbegyndt landing.
3. Medlemsstaterne sørger for effektiv inspektion og kontrol af rum og lokaler, der benyttes i forbindelse med fiskeriaktiviteter og efterfølgende forarbejdning af fiskevarer.
Artikel 107
Inspektion af landinger af visse pelagiske arter
For landinger af sild, makrel, og hestemakrel som omhandlet i denne forordnings afsnit IV, kapitel II, afdeling 2, sørger medlemsstatens ansvarlige myndigheder for, at mindst 15 % af de landede mængder af disse fisk og mindst 10 % af landingerne af disse fisk inspiceres.
Afdeling 4
Inspektion af transport
Artikel 108
Generelle principper
1. Inspektion af transport kan finde sted hvor som helst og når som helst fra landingsstedet til fiskevarernes ankomst til salgs- eller forarbejdningsstedet, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. Ved inspektion træffes der fornødne foranstaltninger til at sikre, at kølekæden for de inspicerede fiskevarer ikke brydes.
2. Inspektion af transport består så vidt muligt af en fysisk undersøgelse af de transporterede varer, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer og nationale kontrolprogrammer eller særlige kontrol- og inspektionsprogrammer.
3. Den fysiske undersøgelse af de transporterede fiskevarer omfatter udtagning af en repræsentativ stikprøve af forskellige dele af det eller de transporterede partier.
4. Ved inspektion af transport kontrollerer og noterer embedsmændene alle punkter, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 68, stk. 5, og i rapportmodulet i nærværende forordnings bilag XXVII. En sådan inspektion omfatter også kontrol af, at de transporterede mængder fiskevarer svarer til oplysningerne registreret i transportdokumentet.
Artikel 109
Plomberede transportkøretøjer
1. Hvis et køretøj eller en container er plomberet for at undgå manipulation af ladningen, sørger medlemsstaternes ansvarlige myndigheder for, at plomberingers serienumre er noteret i transportdokumentet. Embedsmænd kontrollerer, at plomberingerne er ubrudte, og at serienumrene svarer til oplysningerne i transportdokumentet.
2. Hvis plomberingen brydes for at lette inspektion af en ladning, inden ladningen ankommer til det endelige bestemmelsessted, erstatter embedsmænd den oprindelige plombering med en ny plombering og registrerer plomberingsoplysningerne i transportdokumentet, ligesom de giver en begrundelse for, hvorfor den oprindelige plombering blev brudt.
Afdeling 5
Inspektion af afsætningssteder
Artikel 110
Generelle principper
Embedsmænd kontrollerer og noterer alle relevante punkter anført i det relevante inspektionsmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII, når de aflægger besøg i kølerum, på engros- og detailmarkeder, i restauranter eller i andre rum og lokaler, hvor fisk opbevares og/eller afsættes efter landing.
Artikel 111
Supplerende metoder og teknikker
Foruden de i bilag XXVII anførte punkter kan medlemsstaterne benytte diverse metoder og teknikker til at identificere og validere fiskevarer, deres oprindelse samt leverandører, fangstfartøjer og produktionsenheder.
Artikel 112
Kontrol af fiskevarer, der er tages tilbage fra markedet
Embedsmænd skal kontrollere, at fiskevarer, der er taget tilbage fra markedet, jf. artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (32), bortskaffes efter bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 2493/2001 (33).
KAPITEL II
Operatørers pligter
Artikel 113
Operatørers generelle forpligtelser
1. Alle operatører, der er omfattet af en medlemsstats lovgivning, kan blive inspiceret med hensyn til de forpligtelser, som er pålagt dem i medfør af den fælles fiskeripolitiks regler.
2. Alle operatører, der inspiceres, skal:
a)
samarbejde med embedsmænd og efter anmodning tilvejebringe de fornødne oplysninger og dokumenter, herunder om muligt kopier af sådanne eller adgang til relevante databaser, om fiskeriaktivitetsdata, som registreres og opbevares elektronisk eller i papirudgave, jf. den fælles fiskeripolitiks regler
b)
lette adgangen til alle dele af fartøjer, lokaler og transportmidler, herunder luftfartøjer og luftpudefartøjer, der anvendes i forbindelse med eller i tilknytning til fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter
c)
hele tiden garantere embedsmændenes sikkerhed og aktivt bistå og samarbejde med embedsmændene om udførelsen af deres inspektionsopgaver
d)
sørge for ikke at hindre embedsmænd i at udføre inspektion eller true eller forstyrre dem under arbejdet og sørge for, at andre personer heller ikke gør det
e)
om muligt stille et lukket rum til rådighed, hvor en kontrolobservatør kan mødes med embedsmændene og briefe dem, jf. denne forordnings artikel 95, stk. 2.
Artikel 114
Førerens forpligtelser i forbindelse med inspektion
1. Føreren af et fiskerfartøj, som inspiceres, eller dennes repræsentant skal:
a)
medvirke til, at embedsmænd kommer sikkert og effektivt ombord i tråd med godt sømandskab, når det relevante signal ifølge den internationale signalkode afgives, eller når det via radiokommunikation fra et fartøj eller en helikopter, der medbringer en embedsmand, tilkendegives, at embedsmanden agter at komme om bord på fartøjet
b)
stille en lejder til rådighed, som opfylder kravene i bilag XXIX, for at lette sikker og nem adgang til ethvert fartøj, hvor det er nødvendigt at klatre mindst 1,5 m op ad skibssiden
c)
medvirke til at lette embedsmændenes inspektion og yde passende bistand inden for rimelighedens grænser
d)
give embedsmanden eller embedsmændene mulighed for at kommunikere med myndighederne i flagstaten, kyststaten og den inspicerende stat
e)
advare embedsmænd om særlige sikkerhedsrisici på fiskerfartøjer
f)
give embedsmænd adgang til alle dele af fartøjet, alle forarbejdede og uforarbejdede fangster, alle fiskerredskaber og alle relevante oplysninger og dokumenter
g)
medvirke til, at embedsmænd kommer sikkert fra borde efter endt inspektion.
2. Det kan ikke forlanges, at fartøjsførere skal afsløre kommercielt følsomme oplysninger over åbne radiokanaler.
KAPITEL III
Inspektionsrapport
Artikel 115
Fælles regler for inspektionsrapporter
1. Inspektionsrapporter som omhandlet i kontrolforordningens artikel 76 skal indeholde de oplysninger, der er nævnt i det relevante modul fastlagt i bilag XXVII, jf. dog særlige bestemmelser vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. Rapporterne udarbejdes af embedsmænd under inspektionen, eller så snart dette er muligt efter endt inspektion.
2. Hvis der ved en inspektion konstateres en åbenbar overtrædelse, redegøres der i inspektionsrapporten for de retlige og materielle aspekter, ligesom rapporten også skal indeholde eventuelle andre relevante oplysninger i forbindelse med overtrædelsen. Afsløres der flere overtrædelser under en inspektion, noteres relevante aspekter af hver overtrædelse i inspektionsrapporten.
3. Embedsmænd meddeler resultaterne af deres inspektion til den fysiske person, der er ansvarlig for fiskerfartøjet, luftfartøjet, luftpudefartøjet eller de inspicerede lokaler (operatøren) efter endt inspektion. Operatøren har mulighed for at fremsætte sine bemærkninger til inspektionen og inspektionsresultaterne. Operatørens bemærkninger noteres i inspektionsrapporten. Hvis embedsmanden ikke taler samme sprog som den inspicerede operatør, træffer de egnede foranstaltninger til at gøre resultaterne forståelige.
4. Operatøren har om fornødent ret til at kontakte sin repræsentant eller sin flagstats ansvarlige myndigheder, hvis operatøren har store vanskeligheder med at forstå inspektionsresultatet og inspektionsrapporten.
5. Formatet for den elektroniske overførsel, jf. kontrolforordningens artikel 76, stk. 1, fastlægges efter samråd mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
Artikel 116
Færdiggørelse af inspektionsrapporter
1. Hvis en inspektionsrapport udarbejdes i papirudgave, skal den være læselig og tydelig, og angivelserne i den må ikke kunne slettes. Angivelser i rapporten må ikke viskes ud eller ændres. Eventuelle fejl i en rapport i papirudgave rettes ved, at den ukorrekte angivelse omhyggeligt overstreges og paraferes af den pågældende embedsmand.
2. Embedsmanden med ansvar for inspektionen underskriver rapporten. Operatøren opfordres til at underskrive rapporten. Operatørens underskrift er blot en kvittering for modtagelse af rapporten og betragtes ikke som en godkendelse af rapportens indhold, jf. dog den nationale lovgivning.
3. Embedsmænd kan udarbejde de inspektionsrapporter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 115, elektronisk.
Artikel 117
Kopi af inspektionsrapport
Senest 15 arbejdsdage efter endt inspektion og i tråd med den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis højhedsområde eller under hvis jurisdiktion inspektionen finder sted, sendes der en kopi af inspektionsrapporten omhandlet i denne forordnings artikel 116 til operatøren. Hvis der konstateres en overtrædelse, frigives rapporten, jf. love om offentliggørelse af oplysninger i den pågældende medlemsstat.
KAPITEL IV
Elektronisk database
Artikel 118
Elektronisk database
1. Medlemsstaternes nationale kontrolprogrammer skal indeholde procedurer for deres embedsmænds registrering af inspektionsrapporter i papirudgave eller elektronisk udgave. Disse rapporter skal indlæses i den elektroniske database, jf. kontrolforordningens artikel 78, og tilvejebringe de funktionaliteter, der er nævnt i nærværende forordnings bilag XXIV, nr. 2. Den elektroniske database skal som et minimum indeholde de oplysninger, der noteres i henhold til nærværende forordnings artikel 115, stk. 1, og er angivet som obligatoriske i bilag XXVII. Inspektionsrapporter i papirudgave skal også scannes ind i databasen.
2. Kommissionen og det organ, den har udpeget, skal have adgang til databasen efter de procedurer, der er beskrevet i kontrolforordningens artikel 114, 115 og 116. Andre medlemsstater skal også have adgang til de relevante data i databasen i forbindelse med en fælles ressourceanvendelsesplan.
3. Data fra inspektionsrapporterne skal lagres i databasen i mindst tre år.
KAPITEL V
EU-kontrollører
Artikel 119
Meddelelser fra EU-kontrollører
1. Medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet meddeler elektronisk Kommissionen navnene på de af deres embedsmænd, som skal optages i fortegnelsen over EU-kontrollører, jf. kontrolforordningens artikel 79, senest tre måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden.
2. Embedsmænd, der skal optages i fortegnelsen:
a)
skal have stor erfaring inden for fiskerikontrol og -inspektion
b)
skal have et indgående kendskab til EU's fiskerilovgivning
c)
skal have et grundigt kendskab til et af EU's officielle sprog og et tilfredsstillende kendskab til et af de andre officielle sprog
d)
skal være fysisk i stand til at udføre deres arbejde
e)
skal eventuelt have modtaget fornøden uddannelse i sikkerhed til søs.
Artikel 120
Fortegnelse over EU-kontrollører
1. På grundlag af meddelelserne fra medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet godkender Kommissionen en fortegnelse over EU-kontrollører seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
2. Efter at den første fortegnelse er opstillet, giver medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet senest i oktober hvert år Kommissionen meddelelse om eventuelle ændringer, som de ønsker foretaget i fortegnelsen for det følgende kalenderår. Kommissionen ændrer fortegnelsen i overensstemmelse hermed senest den 31. december hvert år.
3. Fortegnelsen og ændringer heraf offentliggøres på EU-fiskerikontrolagenturs officielle websted.
Artikel 121
Underretning af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer om EU-kontrollører
Det organ, Kommissionen har udpeget, sender en regional fiskeriforvaltningsorganisations sekretariat fortegnelsen over EU-kontrollører, som skal udføre inspektioner inden for denne organisations rammer.
Artikel 122
EU-kontrollørers beføjelser og opgaver
1. EU-kontrollører skal under udførelsen af deres opgaver overholde EU-lovgivningen, og hvis det er relevant, den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor inspektionen finder sted, eller, hvis inspektionen udføres uden for EU-farvande, i det inspicerede fiskerfartøjs flagmedlemsstat samt relevante internationale bestemmelser.
2. EU-kontrollørerne skal kunne forevise et tjenestekort med angivelse af navn og funktion. Med henblik herpå skal de udstyres med et identitetsdokument, der udstedes af Kommissionen eller EU-fiskerikontrolagenturet, og som angiver deres navn og funktion.
3. Medlemsstaterne skal lette EU-kontrollørernes arbejde og yde dem den bistand, de har behov for at kunne løse deres opgaver.
4. Medlemsstaternes myndigheder kan tillade, at EU-kontrollørerne bistår de nationale kontrollører med at udføre deres opgaver.
5. Artikel 113 og 114 i denne forordning anvendes på tilsvarende måde.
Artikel 123
Rapporter
1. EU-kontrollørerne skal forelægge en daglig oversigt over deres inspektionsaktiviteter, herunder navn og identifikationsnummer på alle fiskerfartøjer og andre fartøjer, som er inspiceret, og arten af den udførte inspektion, for myndighederne i den medlemsstat, i hvis farvande inspektionen har fundet sted, eller, hvis inspektionen har fundet sted uden for EU-farvande, for det inspicerede EU-fiskerfartøjs flagmedlemsstat og EU-fiskerikontrolagenturet.
2. Hvis EU-kontrollørerne under en inspektion konstaterer en overtrædelse, skal de straks forelægge en kort inspektionsrapport for kystmedlemsstatens myndigheder, eller, hvis inspektionen har fundet sted uden for EU-farvande, for myndighederne i det inspicerede fiskerfartøjs flagstat og EU-fiskerikontrolagenturet. I den korte inspektionsrapport angives som et minimum inspektionsdato og -sted, inspektionsfartøjets identifikation, det inspicerede fartøjs identifikation og overtrædelsens art.
3. Senest syv dage efter inspektionen skal EU-kontrollørerne forelægge et eksemplar af den fuldstændige inspektionsrapport med de relevante punkter, der er defineret i det tilhørende inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilag XXVII, for myndighederne i det inspicerede fiskerfartøjs eller et eventuelt andet inspiceret fartøjs flagstat og for den medlemsstat, i hvis farvande inspektionen har fundet sted. Har EU-kontrollørerne konstateret en overtrædelse, skal der også sendes et eksemplar af den fuldstændige inspektionsrapport til EU-fiskerikontrolagenturet.
4. De daglige rapporter og inspektionsrapporter, der er omhandlet i denne artikel, sendes på begæring til Kommissionen.
Artikel 124
Opfølgning på rapporter
1. Medlemsstaterne følger op på de rapporter, som EU-kontrollørerne forelægger, jf. denne forordnings artikel 123, på samme måde som de følger op på rapporter fra deres egne embedsmænd.
2. Følger en medlemsstat op på en rapport fra en EU-kontrollør, samarbejder den medlemsstat, der har udpeget EU-kontrolløren, eller eventuelt Kommissionen eller EU-fiskerikontrolagenturet med førstnævnte medlemsstat for at lette retssager eller administrative procedurer.
3. EU-kontrollører skal på begæring give fremmøde og afgive forklaring i forbindelse med overtrædelsesprocedurer, som en medlemsstat har indledt.
AFSNIT VII
HÅNDHÆVELSE
POINTSYSTEM FOR ALVORLIGE OVERTRÆDELSER
Artikel 125
Oprettelse og anvendelse af et pointsystem for alvorlige overtrædelser
Hver medlemsstat udpeger de nationale myndigheder, der er ansvarlige for:
a)
at oprette det pointsystem for alvorlige overtrædelser, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 92, stk. 1
b)
at tildele det relevante antal point til indehaveren af fiskerilicensen
c)
at overdrage tildelte point til en eventuel kommende indehaver af fiskerilicensen for det pågældende fiskerfartøj, hvis sidstnævnte sælges, overdrages eller på anden måde skifter ejer, og
d)
at føre relevante registre over de point, der er tildelt eller overdraget til indehaveren af hver fiskerilicens.
Artikel 126
Tildeling af point
1. Flagmedlemsstatens ansvarlige myndighed tildeler indehaveren af fiskerilicensen for det fiskerfartøj, som fiskerilicensen gælder for, point for alvorlige overtrædelser i overensstemmelse med bilag XXX.
2. Opdages det ved en inspektion, at samme fysiske eller juridiske person, der er indehaver af licensen, har begået to eller flere alvorlige overtrædelser, tildeles indehaveren af den fiskerilicens, der er nævnt i stk. 1, point for hver berørt alvorlig overtrædelse op til højst 12 point.
3. Indehaveren af fiskerilicensen skal informeres om, at han har fået tildelt point.
4. Pointene tildeles licensindehaveren på den dato, der er fastsat i afgørelsen om tildeling af dem. Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af nationale regler om appelprocedurers opsættende virkning ikke gør pointsystemet ineffektivt.
5. Hvis den alvorlige overtrædelse opdages i en anden medlemsstat end flagmedlemsstaten, tildeles pointene af flagmedlemsstatens myndigheder, jf. nærværende forordning artikel 125, efter en meddelelse i medfør af kontrolforordningens artikel 89, stk. 4.
Artikel 127
Meddelelse af afgørelser
Er den myndighed, der udpeges i henhold til nærværende forordnings artikel 125, ikke den samme som den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, informeres sidstnævnte om afgørelser, der træffes i henhold til dette afsnit.
Artikel 128
Overdragelse af ejendomsret
Udbydes fiskerfartøjet til salg, eller tilbydes ejendomsretten til det overdraget på anden måde, skal indehaveren af fiskerilicensen informere en eventuel fremtidig licensindehaver om det antal point, han har fået tildelt, ved hjælp af en bekræftet kopi fra myndighederne.
Artikel 129
Suspension og permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Akkumulerer indehaveren af en fiskerilicens 18, 36, 54 eller 72 point, udløser dette automatisk henholdsvis første, anden, tredje og fjerde suspension af fiskerilicensen for de perioder, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 92, stk. 3.
2. Har indehaveren af en fiskerilicens akkumuleret 90 point, udløser dette automatisk permanent inddragelse af fiskerilicensen.
Artikel 130
Opfølgning på suspension og permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Suspenderes en fiskerilicens, eller inddrages den permanent i henhold til denne forordnings artikel 129, oplyser flagmedlemsstatens myndighed straks indehaveren af fiskerilicensen om, at fiskerilicensen er suspenderet eller inddraget permanent.
2. Efter at have modtaget de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, skal indehaveren af fiskerilicensen sørge for, at det det pågældende fartøj øjeblikkeligt indstiller alt fiskeri. Han skal sørge for, at det straks vender tilbage til sin hjemhavn eller en havn, der anvises af flagmedlemsstatens myndigheder. Under rejsen skal fiskeredskaberne være fastgjort og stuvet i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 47. Indehaveren af fiskerilicensen skal sørge for, at en eventuel fangst om bord på fiskerfartøjet håndteres i henhold til instrukserne fra flagmedlemsstatens myndigheder.
Artikel 131
Sletning af fiskerilicenser i relevante fortegnelser
1. Suspenderes fiskerilicensen, eller inddrages den permanent i henhold til nærværende forordnings artikel 129, stk. 1 eller 2, skal det fiskerfartøj, som den suspenderede eller permanent inddragne fiskerilicens gælder for, i det nationale register, der er nævnt i artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002, identificeres som fartøj uden fiskerilicens. Fiskerfartøjet skal identificeres på samme måde i EU-fiskerflåderegistret, jf. artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
2. At en fiskerilicens inddrages permanent i henhold til nærværende forordnings artikel 129, stk. 2, påvirker ikke den licensudstedende medlemsstats referenceniveauer, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
3. Medlemsstaternes myndigheder ajourfører straks den fortegnelse, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra d), med angivelse af alle tildelte point og deraf følgende suspensioner og permanente inddragelser af fiskerilicenser, herunder datoen, hvor de fik virkning, og deres varighed.
Artikel 132
Ulovligt fiskeri i suspensionsperioden eller efter permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Hvis et fiskerfartøj, hvis fiskerilicens er suspenderet eller permanent inddraget i henhold til nærværende forordnings artikel 129, fisker i suspensionsperioden eller efter den permanente inddragelse af fiskerilicensen, træffer myndighederne øjeblikkeligt de fornødne håndhævelsesforanstaltninger i henhold til kontrolforordningens artikel 91.
2. Et fiskerfartøj som omhandlet i stk. 1 kan eventuelt optages på EU-listen over IUU-fartøjer i medfør af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1005/2008.
Artikel 133
Sletning af point
1. Er en fiskerilicens blevet suspenderet i henhold til denne forordnings artikel 129, slettes de point, som har dannet grundlag for, at fiskerilicensen er blevet suspenderet, ikke. Eventuelle nye point, som tildeles indehaveren af fiskerilicensen, føjes til de eksisterende point med henblik på anvendelsen af denne forordnings artikel 129.
2. Er der slettet point i henhold til kontrolforordningens artikel 92, stk. 4, betragtes indehaveren af fiskerilicensen ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 92, stk. 3, som om fiskerilicensen ikke har været suspenderet i henhold til nærværende forordnings artikel 129.
3. Der slettes to point, forudsat at det samlede antal point, der er tildelt indehaveren af fiskerilicensen for det fartøj, som licensen gælder for, overstiger to, hvis:
a)
fiskerfartøjet, der er benyttet til at begå den overtrædelse, som medførte tildeling af point, derefter anvender FOS eller elektronisk registrerer og sender fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata uden at være retligt forpligtet til at benytte denne teknologi, eller
b)
indehaveren af fiskerilicensen efter tildelingen af point frivilligt deltager i fiskeri i videnskabeligt øjemed for at forbedre fiskeredskabers selektivitet, eller
c)
indehaveren af fiskerilicensen er medlem af en producentorganisation og accepterer en fangstplan, som producentorganisationen har vedtaget, året efter tildelingen af point med en nedsættelse på 10 % af fiskerimulighederne for indehaveren af fiskerilicensen, eller
d)
indehaveren af fiskerilicensen deltager i fiskeri, der er omfattet af en miljømærkeordning, som går ud på at certificere og fremme mærker for fiskevarer, der stammer fra velforvaltet havfiskeri, og sætte fokus på spørgsmål om bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne.
For hver treårsperiode, der er gået siden den sidste alvorlige overtrædelse, kan indehaveren af en fiskerilicens kun en gang benytte en af de muligheder, der er omhandlet i litra a), b), c) og d), til at reducere det tildelte antal point, forudsat at reduktionen ikke medfører, at alle fiskerilicensens point slettes.
4. Slettes der point i henhold til stk. 3, skal indehaveren af fiskerilicensen underrettes herom. Indehaveren af fiskerilicensen skal også underrettes om, hvor mange point der stadig er tilbage.
Artikel 134
Pointsystem for førere af fiskerfartøjer
Medlemsstaterne underretter senest seks måneder efter datoen for anvendelsen af dette afsnit Kommissionen om deres nationale pointsystem for fartøjsførere, jf. kontrolforordningens artikel 92, stk. 6.
AFSNIT VIII
FORANSTALTNINGER TIL SIKRING AF, AT MEDLEMSSTATERNE RESPEKTERER DEN FÆLLES FISKERIPOLITIKS MÅL
KAPITEL I
Suspension og bortfald af finansiel støtte fra EU
Artikel 135
Definition
I dette kapitel forstås ved:
1)
»betaling«: ethvert finansielt bidrag, som skal udbetales af Kommissionen, efter at en medlemsstat har fremsat en betalingsanmodning under eller efter gennemførelsen af et operationelt program i henhold til forordning (EF) nr. 1198/2006 eller et projekt omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006
2)
»afbrydelse«: afbrydelse af betalingsfristen
3)
»suspension«: suspension af betalinger i forbindelse med bestemte betalingsanmodninger, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 1 forordning 1198/2006
4)
»bortfald«: hel eller delvis annullering af det suspenderede EU-bidrag til et operationelt program i henhold til forordning (EF) nr. 1198/2006 eller et særligt projekt omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006.
Artikel 136
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Udbetalingsfristen kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (34), i højst seks måneder, hvis:
a)
der er belæg for, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser ikke overholdes, eller
b)
den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede må udføre yderligere undersøgelser af oplysninger, som peger på mangler ved en medlemsstats kontrolordning og/eller tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser for fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter.
2. Den berørte medlemsstat skal skriftligt oplyses om begrundelsen for, at betalingsfristen afbrydes, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 3. Medlemsstaten anmodes om inden en måned efter at have modtaget dette brev at meddele Kommissionen, hvilke afhjælpende foranstaltninger den har truffet, og/eller oplysninger om den finansielle støtte, der er ydet til de fiskerirelaterede aktiviteter, som er genstand for den manglende overensstemmelse, jf. nærværende forordnings bilag XXXI.
3. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning inden udløbet af den frist, der er fastsat i stk. 2, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen sende en rykkerskrivelse, der giver medlemsstaten en yderligere frist på højst 15 dage.
4. Afbrydelsen ophæves, hvis medlemsstaten i sit svar godtgør, at den har truffet afhjælpende foranstaltninger for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser overholdes, eller at de oplysninger, som pegede på mangler ved dens kontrolordning og/eller tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser for fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter var ubegrundede.
Artikel 137
Suspension af betalinger
1. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning inden udløbet af den frist, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 136, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der foreligger på dette tidspunkt, træffe afgørelse om helt eller delvis at suspendere udbetalingen af finansiel EU-støtte til denne medlemsstat (i det følgende benævnt »suspensionsafgørelse«), jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 1.
2. I suspensionsafgørelsen skal alle relevante faktiske og retlige spørgsmål sammenfattes, ligesom suspensionsafgørelsen skal indeholde Kommissionens vurdering med hensyn til de betingelser, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 103, stk. 1 og 6, foruden at det deri skal fastsættes, hvor stor en del af betalingerne der suspenderes. I suspensionsafgørelsen anmodes den berørte medlemsstat om at træffe afhjælpende foranstaltninger inden for en fastsat periode, som ikke må overstige seks måneder.
3. Det skal afgøres, hvor stort et beløb der skal suspenderes, ved at der anvendes en sats, som fastlægges under hensyntagen til kriterierne i kontrolforordningens artikel 103, stk. 5.
Artikel 138
Bortfald af finansiel støtte
1. Hvis medlemsstaten i suspensionsperioden stadig ikke godtgør, at den har afhjulpet den situation, der førte til suspensionsafgørelsen, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 2, kan Kommissionen oplyse den om, at den har til hensigt at træffe en afgørelse om at lade støtten bortfalde. Artikel 136, stk. 2 og 3, i nærværende forordning anvendes på tilsvarende måde.
2. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning som omhandlet i stk. 1, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der foreligger på dette tidspunkt, træffe afgørelse om at lade alle eller en del af de suspenderede betalinger til denne medlemsstat bortfalde.
3. Afgørelsen om bortfald, jf. stk. 2, kan i givet fald omfatte hel eller delvis inddrivelse af et eventuelt forskud på den allerede udbetalte finansielle støtte til de projekter, som er omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006, og for hvilke betalingerne er suspenderet.
4. Det afgøres, hvor stor en del af de suspenderede betalinger der skal bortfalde, ved at der anvendes en sats, som fastlægges under hensyntagen til kriterierne i kontrolforordningens artikel 103, stk. 5.
5. Forskuddet på den finansielle støtte, der skal inddrives for projekter, som betalingerne blev suspenderet for, skal tilbagebetales til Kommissionen efter en inddrivelsesprocedure, jf. artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 861/2006 og artikel 72 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
KAPITEL II
Nedsættelse af fiskerimuligheder
Artikel 139
Almindelige bestemmelser for nedsættelse af fiskerimuligheder som følge af overudnyttelse
1. Omfanget af overudnyttelsen af fiskerimuligheder med hensyn til disponible kvoter og fiskeriindsats for et givet år, jf. kontrolforordningens artikel 105, stk. 1, og artikel 106, stk. 1, fastsættes på grundlag af de tal, der foreligger den 15. i den anden måned efter den regulerede periodes udløb.
2. Omfanget af overudnyttelsen af fiskerimuligheder fastsættes under hensyntagen til den berørte medlemsstats disponible fiskerimuligheder ved udgangen af hver given periode og under hensyn til udveksling af fiskerimuligheder i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002, overførsler af kvoter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 (35), omfordeling af disponible fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 37 og nedsættelse af fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 105, 106 og 107.
3. Det er ikke tilladt at udveksle fiskerimuligheder i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 for en given periode efter den sidste dag i den første måned efter denne periodes udløb.
Artikel 140
Høring om nedsættelse af fiskerimuligheder
I forbindelse med nedsættelser af fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 105, stk. 4 og 5, og artikel 106, stk. 3, hører Kommissionen den berørte medlemsstat om de foreslåede foranstaltninger. Den berørte medlemsstat skal svare på Kommissionens henvendelse inden 10 arbejdsdage.
KAPITEL III
Nedsættelse af kvoter som følge af tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser
Artikel 141
Bestemmelser om nedsættelse af kvoter som følge af tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks mål
1. Medlemsstatens frist til at godtgøre, at fiskeriet kan udnyttes sikkert, jf. kontrolforordningens artikel 107, stk. 2, gælder fra datoen for Kommissionens brev til medlemsstaten.
2. Medlemsstaterne skal i deres svar i henhold til kontrolforordningens artikel 107, stk. 2, vedlægge dokumentation, der over for Kommissionen godtgør, at fiskeriet kan udnyttes sikkert.
Artikel 142
Fastlæggelse af, hvor store mængder der skal fradrages
1. Enhver kvotenedsættelse i henhold til kontrolforordningens artikel 107 skal stå i forhold til omfanget og arten af tilsidesættelsen af bestemmelserne for bestande, som er omfattet af flerårige planer, og hvor truede disse bestande er. Der skal ved nedsættelsen tages højde for den skade, der er påført bestandene som følge af tilsidesættelsen af bestemmelserne for bestande, som er omfattet af flerårige planer.
2. Hvis der ikke kan foretages nedsættelse i henhold til stk. 1 af den kvote, tildeling eller andel af en bestand eller gruppe af bestande, der berøres af tilsidesættelsen, fordi den pågældende kvote, tildeling eller andel af en bestand eller gruppe af bestande ikke eller ikke i tilstrækkeligt omfang står til rådighed for den pågældende medlemsstat, kan Kommissionen efter høring af den pågældende medlemsstat i det eller de følgende år nedsætte den pågældende medlemsstats kvoter for andre bestande eller grupper af bestande i det samme geografiske område eller med den samme handelsværdi, jf. stk. 1.
AFSNIT IX
DATA OG INFORMATION
KAPITEL I
Analyse og revision af data
Artikel 143
Genstand
Den elektroniske database til validering af data, jf. kontrolforordningens artikel 109, stk. 1, skal bl.a. indeholde:
a)
én eller flere databaser, hvori alle data, som skal valideres af dette system, lagres, jf. nærværende forordnings artikel 144
b)
valideringsprocedurer, herunder kontrol af datakvalitet samt analyse og krydskontrol af alle disse data, jf. denne forordnings artikel 145
c)
procedurer for, at Kommissionen eller det organ, den har udpeget, har adgang til alle disse data, jf. denne forordnings artikel 146.
Artikel 144
Data, der skal valideres
1. I forbindelse med det elektroniske valideringssystem sørger medlemsstaterne for, at alle data omhandlet i kontrolforordningens artikel 109, stk. 2, lagres i én eller flere elektroniske databaser. Det minimum af dataelementer, der skal medtages, er punkterne i bilag XXIII, de obligatoriske punkter i bilag XXVII, punkterne i bilag XII og punkterne i bilag XXXII. I valideringssystemet kan der også tages andre data i betragtning, som anses for nødvendige for valideringsprocedurerne.
2. Dataene i de databaser, der er nævnt i stk. 1, skal løbende og i realtid være tilgængelige for valideringssystemet. Valideringssystemet skal have direkte adgang til alle disse databaser uden menneskers mellemkomst. Med henblik herpå skal der i en medlemsstat skabes indbyrdes forbindelse mellem alle databaser eller systemer, der indeholder de data, som er nævnt i stk. 1.
3. Hvis de data, der er nævnt i stk. 1, ikke automatisk lagres i en database, sørger medlemsstaterne for, at dataene hurtigst muligt indlæses manuelt eller digitalt i databaserne under overholdelse af fristerne i den relevante lovgivning. Datoen for modtagelse og indlæsning af data skal registreres på korrekt vis i databasen.
Artikel 145
Valideringsprocedurer
1. Det elektroniske valideringssystem validerer hvert datasæt som omhandlet i denne forordnings artikel 144, stk. 1, ud fra automatiske edb-baserede algoritmer og procedurer på en løbende, systematisk og grundig måde. Valideringen skal indeholde procedurer for kontrol af kvaliteten af de grundlæggende data, dataformatet og minimumskravene til data, samt mere avanceret verifikation i form af detailanalyse af flere registreringer i et datasæt med anvendelse af statistiske metoder eller krydskontrol af data fra forskellige kilder.
2. For hver valideringsprocedure skal der være en valideringsregel eller en række valideringsregler, som definerer, hvilke valideringer der udføres via proceduren, og hvor resultaterne af valideringerne lagres. Der henvises eventuelt til den lovgivning, hvis anvendelse verificeres. Kommissionen kan efter høring af medlemsstaterne fastsætte en række standardvalideringsregler, som skal benyttes.
3. Alle det elektroniske valideringssystems resultater, både positive og negative, skal lagres i en database. Det skal være muligt umiddelbart at identificere eventuelle uoverensstemmelser og problemer med tilsidesættelse af de gældende bestemmelser, som konstateres af valideringsprocedurerne, samt at følge op på sådanne uoverensstemmelser. Det skal også være muligt at identificere fiskerfartøjer, fartøjsførere eller operatører, for hvilke der er konstateret gentagne uoverensstemmelser og eventuel tilsidesættelse af de gældende bestemmelser i løbet af de seneste tre år.
4. Opfølgningen på de uoverensstemmelser, som valideringssystemet finder, skal knyttes sammen med valideringsresultaterne med angivelse af validerings- og opfølgningsdatoen.
Hvis det påvises, at den konstaterede uoverensstemmelse er et resultat af forkert dataindlæsning, skal denne dataindlæsning korrigeres i databasen med en tydelig markering af, at de pågældende data er blevet korrigeret, samtidig med at den oprindelige værdi eller det oprindelige element angives sammen med en begrundelse for datakorrektionen.
Hvis der følges op på den konstaterede uoverensstemmelse, skal valideringsresultatet indeholde en henvisning til inspektionsrapporten og opfølgningen på denne.
Artikel 146
Kommissionens adgang til data
1. Medlemsstaterne sikrer, at Kommissionen eller det organ, den har udpeget, løbende og i realtid har adgang til:
a)
alle data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 144, stk. 1
b)
alle valideringsregler, der er fastsat for valideringssystemet, og som indeholder definitionen, den relevante lovgivning og angivelse af, hvor valideringsresultaterne lagres
c)
alle valideringsresultater og opfølgende foranstaltninger med en markering, hvis dataelementet er korrigeret, og i givet fald med en henvisning til overtrædelsesprocedurerne.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til de data, der er nævnt i stk. 1, litra a), b) og c), gennem automatisk dataudveksling via sikrede webtjenester som defineret i denne forordnings artikel 147.
3. Dataene skal kunne downloades i det dataudvekslingsformat med alle de dataelementer, som er fastlagt i bilag XII, og i XML-format. Andre dataelementer, som der skal være adgang til, og som ikke er defineret i bilag XII, stilles til rådighed i det format, der er fastlagt i bilag XXXII.
4. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, skal have mulighed for at downloade de data, der er nævnt i stk. 1, for enhver periode og ethvert geografisk område for et individuelt fiskerfartøj eller en fortegnelse over fiskerfartøjer.
5. Efter begrundet anmodning fra Kommissionen korrigerer den berørte medlemsstat hurtigst muligt data, som Kommissionen har påpeget er forbundet med uoverensstemmelser. Den berørte medlemsstat oplyser hurtigst muligt andre relevante medlemsstater om korrektionen.
KAPITEL II
Medlemsstaternes websteder
Artikel 147
Drift af websteder og webtjenester
1. Med henblik på de officielle websteder, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115 og 116, opretter medlemsstaterne webtjenester. Disse webtjenester skal generere et tidstro og dynamisk indhold til de officielle websteder og sørge for automatisk adgang til sådanne data. Medlemsstaterne tilpasser om fornødent deres eksisterende databaser eller opretter nye databaser for at levere det indhold, som webtjenesternes kræver.
2. Webtjenesten skal sætte Kommissionen og det organ, den har udpeget, i stand til på ethvert tidspunkt at udlæse alle tilgængelige data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 148 og 149. Den automatiserede udlæsningsmekanisme skal bygge på de elektroniske protokoller og formater for udveksling af oplysninger, der er omhandlet i bilag XII. Webtjenesterne skal oprettes i henhold til internationale standarder.
3. Hver underside på det officielle websted, jf. stk. 1, skal i venstre side indeholde en menu med links til alle andre undersider. Nederst på hver underside defineres også den tilhørende webtjeneste.
4. Webtjenester og websteder indføres centralt, og der må kun være ét adgangspunkt pr. medlemsstat.
5. Kommissionen kan fastsætte fælles standarder, tekniske specifikationer og procedurer for webstedets grænseflader og teknisk kompatible edb-systemer og webtjenester mellem medlemsstaterne, Kommissionen og det organ, den har udpeget. Kommissionen koordinerer processen og fastsætter specifikationerne og procedurerne efter høring af medlemsstaterne.
Artikel 148
Offentligt tilgængeligt websted og tilhørende webtjenester
1. Den offentligt tilgængelige del af webstedet skal indeholde en oversigtsside og forskellige undersider. Den offentlige oversigtsside skal indeholde links, der henviser til undersiderne med oplysningerne i kontrolforordningens artikel 115, litra a) - g).
2. Hver underside skal indeholde mindst et af de oplysningselementer, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 115, litra a) - g). Undersiderne og de tilhørende webtjenester skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag XXXIII.
Artikel 149
Sikret websted og sikrede webtjenester
1. Den sikrede del af webstedet skal indeholde en oversigtsside og forskellige undersider. Den sikrede oversigtsside skal indeholde links til undersiderne med oplysningerne i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra a) til h).
2. Hver sikret underside skal indeholde mindst et af de oplysningselementer, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra a)-h). Undersiderne og de tilhørende webtjenester skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag XXIV.
3. Både det sikrede websted og de sikrede webtjenester skal gøre brug af de elektroniske certifikater, som er omhandlet i kontrolforordningens artikel 116, stk. 3.
AFSNIT X
GENNEMFØRELSE
KAPITEL I
Gensidig bistand
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 150
Anvendelsesområde
1. I dette kapitel fastsættes vilkårene for medlemsstaternes administrative samarbejde med hinanden, med tredjelande, med Kommissionen og med det organ, som Kommissionen har udpeget, for at sikre korrekt anvendelse af kontrolforordningen og nærværende forordning. Det forhindrer ikke medlemsstaterne i at indlede andre former for administrativt samarbejde.
2. Bestemmelserne i dette kapitel forpligter ikke medlemsstaterne til at yde hinanden bistand, hvis der er sandsynlighed for, at bistanden er skadelig for deres nationale retssystem, den offentlige orden, sikkerheden eller andre grundlæggende interesser. Inden den medlemsstat, der er blevet anmodet om bistand, afviser en anmodning om bistand, skal den medlemsstat, der anmoder om bistand, høres, for at fastslå, om der kan ydes delvis bistand på særlige betingelser. Hvis en anmodning om bistand ikke kan efterkommes, skal den anmodende medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, straks underrettes herom, ligesom der skal gives en begrundelse.
3. Dette kapitel berører ikke medlemsstaternes anvendelse af reglerne for strafferetspleje og gensidig retshjælp i straffesager, herunder reglerne om tavshedspligt i forbindelse med forundersøgelse.
Artikel 151
Omkostninger
Medlemsstaterne bærer selv omkostningerne i forbindelse med anmodninger om bistand og giver afkald på alle krav om godtgørelse af udgifter i forbindelse med dette afsnits anvendelse.
Artikel 152
Central myndighed
Den centrale myndighed, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, handler som et centralt forbindelseskontor med ansvar for anvendelsen af dette kapitel.
Artikel 153
Opfølgende foranstaltninger
1. Når nationale myndigheder som reaktion på en anmodning om bistand i medfør af dette kapitel eller efter en spontan informationsudveksling beslutter at træffe foranstaltninger, som kun kan gennemføres med bemyndigelse eller efter opfordring fra en retsinstans, meddeler de den berørte medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, alle oplysninger om disse foranstaltninger, som vedrører tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser.
2. Enhver sådan meddelelse kræver forudgående bemyndigelse fra retsinstansen, hvis der er krav herom i den nationale lovgivning.
Afdeling 2
Oplysninger uden forudgående anmodning
Artikel 154
Oplysninger uden forudgående anmodning
1. Hvis en medlemsstat bliver opmærksom på en potentiel tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, eller den har begrundet mistanke om, at en sådan overtrædelse vil kunne finde sted, skal den hurtigst muligt meddele dette til de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen eller det organ, den har udpeget. Meddelelsen skal indeholde alle nødvendige oplysninger og sendes via den centrale myndighed, jf. nærværende forordnings artikel 152.
2. Hvis en medlemsstat træffer håndhævelsesforanstaltninger i forbindelse med en tilsidesættelse eller en overtrædelse som omhandlet i stk. 1, giver den de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, meddelelse herom via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152.
3. Alle meddelelser i henhold til denne artikel skal være skriftlige.
Afdeling 3
Anmodninger om bistand
Artikel 155
Definition
I denne afdeling forstås ved »anmodning om bistand« en anmodning fra én medlemsstat til en anden, eller fra Kommissionen eller det organ, den har udpeget, til en medlemsstat om:
a)
oplysninger, herunder oplysninger i henhold til kontrolforordningens artikel 93, stk. 2 og 3
b)
håndhævelsesforanstaltninger eller
c)
administrativ meddelelse.
Artikel 156
Generelle krav
1. Alle anmodninger om bistand fra en medlemsstat skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at sætte den medlemsstat, der anmodes om bistand, i stand til at efterkomme anmodningen, herunder eventuelt nødvendigt bevismateriale, der kan tilvejebringes på den anmodende medlemsstats område.
2. Anmodninger om bistand skal begrænses til behørigt begrundede tilfælde, hvor der er rimelig grund til at antage, at den fælles fiskerpolitiks bestemmelser er blevet tilsidesat, især at der er begået alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, og hvor den anmodende medlemsstat ikke selv er i stand til at fremskaffe de nødvendige oplysninger eller træffe de nødvendige foranstaltninger.
Artikel 157
Fremsendelse af anmodninger og svar
1. Det er kun den centrale myndighed i den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, der kan sende anmodninger til den centrale myndighed i den medlemsstat, som anmodes om bistand. Alle svar på anmodninger skal meddeles på samme måde.
2. Anmodninger om gensidig bistand og de respektive svar skal være skriftlige.
3. Inden der fremsættes anmodninger, skal de berørte centrale myndigheder aftale, hvilke sprog der skal anvendes ved anmodninger og svar. Hvis der ikke kan opnås enighed herom, formidles anmodningerne på de(t) officielle sprog i den anmodende medlemsstat og svarene på de(t) officielle sprog i den medlemsstat, som anmodes om bistand.
Artikel 158
Anmodninger om oplysninger
1. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, udleverer en medlemsstat eventuelle relevante oplysninger, som er nødvendige for at fastslå, om den fælles fiskerpolitiks bestemmelser er blevet tilsidesat, især om der er begået alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, eller om der er begrundet mistanke om, at bestemmelserne vil blive tilsidesat eller overtrådt. Disse oplysninger udleveres via den centrale myndighed, jf. nærværende forordnings artikel 152.
2. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, foretager den medlemsstat, som anmodes om bistand, de fornødne administrative undersøgelser af aktiviteter, der ifølge den anmodende medlemsstat anses for eller formodes at udgøre en tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, underretter den anmodende medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, om resultaterne af de administrative undersøgelser.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, kan den medlemsstat, som anmodes om bistand, give tilladelse til, at en embedsmand fra den anmodende medlemsstat ledsager embedsmænd fra den medlemsstat, som anmodes om bistand, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, under administrative undersøgelser som omhandlet i stk. 2. Hvis visse handlinger ifølge de nationale strafferetsplejeregler kun må udføres af embedsmænd, der specifikt er udpeget hertil i henhold til national ret, deltager den anmodende medlemsstats embedsmænd ikke i sådanne handlinger. De deltager under ingen omstændigheder i ransagninger eller den formelle afhøring af personer inden for strafferettens rammer. Den anmodende medlemsstats embedsmænd, der er til stede i den medlemsstat, som anmodes om bistand, skal til enhver tid kunne fremvise en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres identitet og officielle funktion.
4. Efter anmodning fra en medlemsstat udleverer den medlemsstat, som anmodes om bistand, alle dokumenter eller bekræftede kopier, den ligger inde med, om tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1.
5. Standardskemaet for udveksling af oplysninger efter anmodning findes i bilag XXXIV.
Artikel 159
Anmodninger om håndhævelsesforanstaltninger
1. En medlemsstat træffer efter anmodning om bistand fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, på grundlag af det bevismateriale, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 156, alle nødvendige håndhævelsesforanstaltninger for at sikre, at enhver form for tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, straks ophører på dens område eller i de farvande, der henhører under dens højhedsområde eller jurisdiktion.
2. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, kan høre den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, når den træffer håndhævelsesforanstaltninger som omhandlet i stk. 1.
3. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, meddeler via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152, den anmodende medlemsstat, de øvrige berørte medlemsstater, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, hvilke foranstaltninger den har truffet, og hvilken virkning de har.
Artikel 160
Svarfrist i forbindelse med anmodninger om oplysninger og håndhævelsesforanstaltninger
1. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, udleverer de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 158, stk. 1, og artikel 159, stk. 3, hurtigst muligt og senest fire uger efter datoen for modtagelsen af anmodningen. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, kan aftale en anden frist med den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget.
2. Hvis den medlemsstat, som anmodes om bistand, ikke er i stand til at reagere på anmodningen inden fristens udløb, meddeler den skriftligt den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, hvorfor den ikke er i stand til det, og oplyser, hvornår den regner med at kunne svare.
Artikel 161
Anmodninger om administrativ meddelelse
1. En medlemsstat, som anmodes om bistand, meddeler efter anmodning fra en medlemsstat modtageren alle akter og afgørelser, der i henhold til den fælles fiskeripolitik er vedtaget af den anmodende medlemsstats administrative myndigheder (især om spørgsmål, der reguleres af kontrolforordningen eller nærværende forordning), og som skal forkyndes i den medlemsstat, som anmodes om bistand, i overensstemmelse med sine nationale regler for meddelelse af tilsvarende akter og afgørelser.
2. Anmodninger om meddelelse fremsættes ved hjælp af standardskemaet som vist i bilag XXXV til denne forordning.
3. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, sender sit svar til den anmodende medlemsstat straks efter meddelelsen via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152. Ved besvarelsen anvendes standardskemaet i bilag XXXVI.
Afdeling 4
Forbindelser med Kommissionen eller det organ, den har udpeget
Artikel 162
Kommunikation mellem medlemsstaterne og Kommissionen eller det organ, den har udpeget
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen eller det organ, den har udpeget, de oplysninger, den finder relevante angående metoder, praksis eller observerede tendenser, som har eller mistænkes for at have relation til tilfælde af tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, så snart disse oplysninger foreligger.
2. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, meddeler medlemsstaterne oplysninger, som vil kunne hjælpe dem ved håndhævelsen af kontrolforordningen eller nærværende forordning, så snart disse oplysninger foreligger.
Artikel 163
Koordinering, der udføres af Kommissionen eller det organ, den har udpeget
1. Hvis en medlemsstat bliver opmærksom på aktiviteter, der anses for eller formodes at udgøre en tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, og som er særlig relevante på EU-plan, giver den hurtigst muligt Kommissionen eller det organ, den har udpeget, alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at fastslå de faktiske omstændigheder. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, videresender disse oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 anses aktiviteter, der betragtes som tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, for at være særlig relevante på EU-plan, især hvis:
a)
de har eller kan have forbindelse med én eller flere medlemsstater, eller
b)
hvis medlemsstaten anser det for sandsynligt, at lignende aktiviteter også har fundet sted i andre medlemsstater.
3. Hvis Kommissionen eller det organ, den har udpeget, er af den opfattelse, at aktiviteter, der betragtes som tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, har fundet sted i én eller flere medlemsstater, oplyser den de berørte medlemsstater herom, hvorefter disse hurtigst muligt iværksætter en undersøgelse. Medlemsstaterne underretter hurtigst muligt Kommissionen eller det organ, den har udpeget, om resultaterne af undersøgelsen.
Afdeling 5
Forbindelser med tredjelande
Artikel 164
Udveksling af oplysninger med tredjelande
1. Hvis en medlemsstat fra et tredjeland eller en regional fiskeriforvaltningsorganisation modtager oplysninger, der er relevante for en effektiv anvendelse af kontrolforordningen og nærværende forordning, meddeler den via den centrale myndighed disse oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, for så vidt dette er tilladt ifølge de bilaterale aftaler med det pågældende tredjeland eller den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations bestemmelser.
2. En medlemsstat kan via sin centrale myndighed meddele oplysninger, der modtages i henhold til dette kapitel, til et tredjeland eller en regional fiskeriforvaltningsorganisation i medfør af en bilateral aftale med det pågældende tredjeland eller i overensstemmelse med den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations bestemmelser. Meddelelsen finder sted efter høring af den medlemsstat, der oprindeligt gav oplysningerne, og i overensstemmelse med EU-lovgivningen og den national lovgivning om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger.
3. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, kan som led i fiskeriaftaler indgået mellem EU og tredjelande eller i regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller lignende organer, som EU er kontraherende part eller ikke-kontraherende samarbejdspart i, videregive relevante oplysninger om tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, til andre parter i disse aftaler, organisationer eller organer, hvis den medlemsstat, der udleverede oplysningerne, er indforstået hermed.
KAPITEL II
Rapporteringsforpligtelser
Artikel 165
Rapporter - format og frister
1. Med henblik på den rapport, som skal udarbejdes hvert femte år, jf. kontrolforordningens artikel 118, stk. 1, anvender medlemsstaterne de data, der er omhandlet i bilag XXXVII.
2. Seks måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse fremsendes rapporten om, hvilke regler der er fulgt ved udarbejdelsen af rapporterne om grundlæggende data, jf. kontrolforordningens artikel 118, stk. 4. Medlemsstaterne sender en ny rapport, hvis disse regler ændres.
AFSNIT XI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 166
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 2807/83, (EØF) nr. 3561/85, (EØF) nr. 493/87, (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 1382/87, (EF) nr. 2943/95, (EF) nr. 1449/98, (EF) nr. 2244/2003, (EF) nr. 1281/2005, (EF) nr. 1042/2006, (EF) nr. 1542/2007, (EF) nr. 1077/2008 og (EF) nr. 409/2009 ophæves.
2. Forordning (EF) nr. 356/2005 ophæves med virkning fra den 1. januar 2012.
3. Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til denne forordning.
Artikel 167
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende, undtagen afsnit VII, der træder i kraft den 1. juli 2011.
Afsnit II, kapitel III og afsnit IV, kapitel I, anvendes dog fra den 1. januar 2012. I overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 124, litra c), og foregående stykke anvendes afsnit VII fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. april 2011.
A BIZOTTSÁG 404/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. április 8.)
a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló 1224/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK, és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 6. cikke (5) bekezdésére, 7. cikke (5) bekezdésére, 8. cikke (1) bekezdésére, 9. cikke (5) bekezdésére, 14. cikke (10) bekezdésére, 15. cikke (9) bekezdésére, 16. cikke (2) bekezdésére, 21. cikke (7) bekezdésére, 22. cikke (7) bekezdésére, 23. cikke (5) bekezdésére, 24. cikke (8) bekezdésére, 25. cikke (2) bekezdésére, 32. cikkére, 37. cikke (4) bekezdésére, 40. cikke (6) bekezdésére, 55. cikke (5) bekezdésére 58. cikke (9) bekezdésére, 60. cikke (7) bekezdésére, 61. cikkére, 64. cikke (2) bekezdésére, 72. cikke (5) bekezdésére, 73. cikke (9) bekezdésére, 74. cikke (6) bekezdésére, 75. cikke (2) bekezdésére, 76. cikke (4) bekezdésére, 78. cikke (2) bekezdésére, 79. cikke (7) bekezdésére, 92. cikke (5) bekezdésére, 103. cikke (8) bekezdésére, 105. cikke (6) bekezdésére, 106. cikke (4) bekezdésére, 107. cikke (4) bekezdésére, 111. cikke (3) bekezdésére, 116. cikke (6) bekezdésére, 117. cikke (4) bekezdésére és 118. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1224/2009/EK rendelet (a továbbiakban: ellenőrzési rendelet) előírja, hogy az általa megállapított egyes rendelkezések végrehajtásához részletes szabályokat és intézkedéseket kell elfogadni.
(2)
E részletes szabályok egységes alkalmazásának biztosítása céljából szükség van bizonyos fogalommeghatározások megállapítására.
(3)
Az ellenőrzési rendelet 6. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy uniós halászhajót az élő vízi erőforrások kereskedelmi célú kiaknázására csak akkor lehet felhasználni, ha érvényes halászati jogosítvánnyal rendelkezik. Az ellenőrzési rendelet 7. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy uniós halászhajók különleges halászati tevékenységeket csak abban az esetben folytathatnak, ha azok fel vannak tüntetve az érvényes halászati engedélyen. Helyénvaló közös szabályokat megállapítani e halászati jogosítványok és halászati engedélyek kiállítására és kezelésére az azokban foglalt információ szabványosítása érdekében.
(4)
Az ellenőrzési rendelet 8. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a halászhajó parancsnokának be kell tartania a halászhajók és halászeszközeik jelölésére és azonosítására vonatkozó feltételeket és korlátozásokat. Mivel ezeket a feltételeket és korlátozásokat az uniós vizekre kell alkalmazni, azokat az Európai Unió szintjén kell megállapítani.
(5)
Az ellenőrzési rendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamok a halászhajóik tartózkodási helyétől független halászati tevékenységének és a tagállamok vizein folytatott halászati tevékenységek hatékony nyomon követése érdekében műholdas hajómegfigyelési rendszert működtetnek. Helyénvaló az Európai Unió szintjén közös előírásokat megállapítani e rendszer tekintetében. Ezeknek az előírásoknak különösen rendelkezniük kell a műholdas nyomkövető eszközök jellemzőiről, a hajó helyzetére vonatkozó adatok továbbításának részleteiről, továbbá a műholdas nyomkövető rendszer műszaki meghibásodása vagy üzemképtelensége esetére szóló szabályokról.
(6)
Az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a legalább 10 méter teljes hosszúságú uniós halászhajók parancsnokának a műveletekről halászati naplót kell vezetnie. Szükséges meghatározni a halászati naplóban rögzítendő információk körét és azok formátumát.
(7)
Az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (7) bekezdése előírja, hogy az uniós halászhajók parancsnokai a tárolt vagy feldolgozott hal tömegének élőtömegre történő átváltásánál az uniós szinten megállapított átváltási tényezőket alkalmazzák. Ezért szükség van ezen átváltási tényezők megállapítására.
(8)
Az ellenőrzési rendelet 15. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a legalább 12 méter teljes hosszúságú uniós halászhajók parancsnokainak a halászati naplóba felveendő információkat elektronikus eszközökkel kell rögzíteniük. Helyénvaló megállapítani ezen információk elektronikus rögzítésének és továbbításának követelményeit, valamint meghatározni e rögzítés és továbbítás formátumát.
(9)
Az ellenőrzési rendelet 21. cikkének (1) bekezdése és 23. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a legalább 10 méter teljes hosszúságú uniós halászhajók parancsnokainak átrakási és kirakodási nyilatkozatot kell kitölteniük és benyújtaniuk. Helyénvaló megállapítani az e nyilatkozatokban szerepeltetendő információkat, és meghatározni a nyilatkozatok benyújtásának részletes szabályait.
(10)
Az ellenőrzési rendelet 22. cikkének (1) bekezdése és 24. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az átrakási és kirakodási nyilatkozatokat elektronikusan kell rögzíteni, illetve elektronikus eszközökkel kell továbbítani. Helyénvaló megállapítani ezen adatok elektronikus rögzítésének és továbbításának követelményeit, valamint meghatározni e rögzítés és továbbítás formátumát.
(11)
Az ellenőrzési rendelet 16. cikkének (1) bekezdése és 25. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy mintavételezés útján valamennyi tagállamnak nyomon kell követnie a halászati naplóval és kirakodási nyilatkozattal összefüggő előírások hatálya alá nem tartozó halászhajók tevékenységeit. E mintavételezések közös előírásainak biztosítása érdekében részletes szabályokat kell megállapítani az Európai Unió szintjén.
(12)
Az ellenőrzési rendelet 37. cikke előírja, hogy a Bizottságnak korrekciós intézkedéseket kell alkalmaznia, ha a Bizottság valamely tagállam vagy a tagállamok egy csoportja vagy az Európai Unió számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek állítólagos kimerítése miatt megtiltotta a halászatot, de kiderül, hogy a tagállam valójában nem merítette ki halászati lehetőségeit. Szükség van arra, hogy olyan megfelelő szabályokat fogadjanak el az ilyen halászati lehetőségek újrakiosztására, amelyek figyelembe vesznek olyan helyzeteket, amikor teljes kifogható mennyiség (TAC) áll az EU rendelkezésére, illetve nem áll ilyen a rendelkezésére, vagy amikor a halászati lehetőségek éves megállapításának köszönhetően a körülmények nem teszik lehetővé ezt az újrakiosztást.
(13)
Az ellenőrzési rendelet 39-41. cikke szabályokat állapít meg annak biztosítására, hogy a halászhajók motorteljesítményét ne lépjék túl. Szükség van ezen a területen a megfelelő hitelesítések és ellenőrzések műszaki szabályainak megállapítására.
(14)
Az ellenőrzési rendelet 55. cikke előírja, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a szabadidős horgászati tevékenységeket olyan módon folytassák, amely összhangban van a közös halászati politika célkitűzéseivel. A helyreállítási tervek hatálya alá tartozó állományok tekintetében a tagállamoknak adatokat kell gyűjteniük a szabadidős horgászat keretében ejtett fogásokra vonatkozóan. Ahol ez a horgászat jelentős hatást gyakorol az erőforrásokra, a Tanács különleges gazdálkodási intézkedéseket hozhat. Helyénvaló részletes szabályokat megállapítani olyan mintavételi tervek kidolgozására, amelyek alapján a tagállamok nyomon követhetik a helyreállítási tervek hatálya alá tartozó állományokból a hajóik által a felségterületükhöz vagy a joghatóságuk alá tartozó vizeken szabadidős horgászat keretében ejtett fogásokat.
(15)
Az átfogó ellenőrző rendszer létrehozása érdekében a rendszernek a teljes termelési és forgalmazási láncra ki kell terjednie. Az ellenőrzési rendelet 58. cikke koherens nyomon követési rendszert ír elő annak biztosítására, hogy a halászati és akvakultúra-termékek összes tétele az előállítás, a feldolgozás és a forgalmazás valamennyi szakaszában nyomon követhető legyen, a fogástól vagy a lehalászástól kezdve egészen a kiskereskedelmi szakaszig. Szükség van az érintett termékekkel kapcsolatos azonosítási eljárások közös szabályainak megállapítására.
(16)
Az ellenőrzési rendelet 60. cikke előírja, hogy valamennyi halászati terméket az illetékes hatóságok által jóváhagyott eszközökkel kell mérlegelni, kivéve, ha elfogadtak egy, a Bizottság által jóváhagyott mintavételi tervet. Szükség van közös szabályok megállapítására valamennyi tagállamban a friss és fagyasztott halászati termékek mérlegelésének, valamint az átrakott halászati termékek mérlegelésének és a halászati termékek kirakodási helyről történő elszállítását követő mérlegelésének vonatkozásában.
(17)
Az ellenőrzési rendelet 61. cikke rendelkezik arról a lehetőségről, hogy a halászati termékek mérlegelésére a kirakodási helyről történő elszállítást követően kerülhessen sor, feltéve hogy a tagállam ellenőrzési tervet fogadott el, illetve - ha a halászati termékeket másik tagállamba szállítják át - hogy az érintett tagállamok a Bizottság által elfogadott kockázatalapú módszertanon alapuló és a Bizottság által jóváhagyott közös ellenőrzési programot fogadtak el. Ezt a kockázatalapú módszertant meg kell határozni.
(18)
A hering, a makréla és a fattyúmakréla halászata sajátos jellemzőkkel bír. Ezért helyénvaló az említett sajátos jellemzőket figyelembe vevő különleges mérlegelési szabályok és kapcsolódó elemek meghatározása.
(19)
Az ellenőrzési rendelet 64. cikke előírja, hogy részletes szabályokat kell elfogadni az értékesítési bizonylatok tartalma tekintetében. Helyénvaló ezeket a szabályokat ebben a rendeletben szerepeltetni.
(20)
Az ellenőrzési rendelet 71. és 72. cikke előírja, hogy a tagállamoknak az uniós vizeken felügyeletet kell gyakorolniuk, és meg kell hozniuk a szükséges rendelkezéseket, ha az észlelések eredménye nem felel meg a rendelkezésükre álló információknak. Szükség van a felügyeleti jelentés tartalmát, illetve a jelentés továbbításának módját érintő közös szabályok megállapítására.
(21)
Az ellenőrzési rendelet 73. cikke biztosítja a lehetőséget a Tanács számára, hogy megfigyelő ellenőrzési programot hozzon létre, és nagy vonalakban meghatározza a megfigyelő ellenőrök profilját és a halászhajó fedélzetén elvégzendő feladatait. Ennélfogva ki kell dolgozni a megfigyelő ellenőrök kiküldésének és feladatainak részletes szabályait.
(22)
Az ellenőrzési rendelet VII. címének I. fejezete szerint szabályokat kell megállapítani a vizsgálatok lefolytatására, a tagállamok által végzett ellenőrzési tevékenységekre vonatkozó egységes megközelítés javítása érdekében. Szabályokat kell megállapítani a vizsgálatokért felelős tisztviselők eljárására vonatkozóan, és az e vizsgálatok lefolytatására felhatalmazott tisztviselőik magatartásával kapcsolatos tagállami kötelezettségeket érintően. Ugyanakkor tisztázni kell a piaci szereplők vizsgálat alatti kötelezettségeit. Szükség van továbbá a tengeren, a kikötőkben, szállítás közben és a piacokon lefolytatott vizsgálati eljárásokat, valamint a vizsgálati jelentéseket és azok továbbítását érintő közös elvek megállapítására.
(23)
Az ellenőrzési rendelet 79. cikke előírja, hogy az uniós ellenőrök vizsgálatokat végezhetnek az uniós vizeken, valamint az uniós vizeken kívül tartózkodó uniós halászhajókon. Helyénvaló megállapítani az uniós ellenőrök kinevezésének szabályait, feladataikat és kötelezettségeiket, valamint a jelentéstételt követő lépések típusát.
(24)
Az ellenőrzési rendelet 92. cikke előírja, hogy a súlyos jogsértések tekintetében pontrendszert kell létrehozni a közös halászati politika szabályai betartásának biztosítása és az uniós vizek összességében egyenlő versenyfeltételek garantálása céljából. Ennek elérése érdekében szükség van közös szabályok megállapítására az Európai Unió szintjén e pontrendszer alkalmazása, ezen belül az egyes súlyos jogsértésekre kiszabható pontok listája tekintetében.
(25)
Az ellenőrzési rendelet 5. cikkének (6) bekezdésével és 103. cikkével összhangban, az Európai Halászati Alapról szóló, 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendelet (2) és a közös halászati politika végrehajtására és a tengerjogra vonatkozó közösségi pénzügyi intézkedések létrehozásáról szóló, 2006. május 22-i 861/2006/EK tanácsi rendelet (3) keretében nyújtott pénzügyi támogatás feltétele, hogy a tagállam teljesítse a halászati erőforrások védelmével és a halászat ellenőrzésével kapcsolatos kötelezettségeit, emellett a Bizottság bizonyos körülmények között felfüggesztheti vagy megszüntetheti ezt a pénzügyi támogatást. Szükség van ezen intézkedések részletes alkalmazási szabályainak megállapítására.
(26)
Az ellenőrzési rendelet 107. cikke előírja a Bizottság általi kvótacsökkentést arra az esetre, ha valamely tagállam nem tartja be a többéves tervek hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó szabályokat, és ezzel súlyosan veszélyezteti ezen állományok védelmét. Ezért szabályokat kell kidolgozni a kvótacsökkentés mértékére vonatkozóan, figyelembe véve a szabályok be nem tartásának jellegét, a be nem tartás hatásának mértékét, valamint a halászati erőforrással szembeni fenyegetés súlyosságát.
(27)
Az ellenőrzési rendelet XII. címének I. fejezete megállapítja az említett rendelet céljából rögzített adatok kezelését, ideértve a tagállamok azon kötelezettségét, hogy számítógépes adatbázist és ellenőrző rendszert hozzanak létre, és ideértve az ilyen adatokhoz való hozzáférésre és azok cseréjére vonatkozó rendelkezéseket. Szükség van az ilyen adatok feldolgozásával, valamint az adatokhoz való Bizottság általi hozzáféréssel kapcsolatos eljárásokat és az adatcsere követelményeit érintő közös szabályok megállapítására.
(28)
Az ellenőrzési rendelet 110. cikke a Bizottságnak vagy az általa kijelölt szervnek a tagállamok halászati felügyelő központjai által rögzített adatokat tartalmazó számítógépes állományokhoz való távoli hozzáféréséről rendelkezik. A hozzáférés biztosítása érdekében helyénvaló a betartandó feltételek és eljárások egyértelmű szabályainak megállapítása.
(29)
Az ellenőrzési rendelet 114-116. cikke előírja, hogy a tagállamoknak hivatalos honlapot kell létrehozniuk. Az e honlapokhoz való egyenlő hozzáférés valamennyi tagállamban történő biztosítása érdekében helyénvaló az említett honlapokkal kapcsolatos szabályokat uniós szinten megállapítani.
(30)
Az ellenőrzési rendelet 117. cikke szerint a tagállamok és a Bizottság közötti igazgatási együttműködés biztosítására kölcsönös jogsegélyrendszert kell létrehozni. Az ilyen igazgatási együttműködés az EU-ban az egyenlő versenyfeltételek garantálása és a jogellenes tevékenységek megfelelő kivizsgálásnak és szankcionálásának biztosítása szempontjából fontos. Ezért helyénvaló szabályokat kidolgozni akár a megkeresésen alapuló, akár a szabad elhatározás alapján történő rendszeres információcserére vonatkozóan, továbbá annak biztosítására, hogy végrehajtási intézkedéseket, illetve közigazgatási értesítést lehessen kérni egy másik tagállamtól.
(31)
A személyes adatok tagállamok általi feldolgozása tekintetében az egyének védelmét a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) szabályozza. A személyes adatok Bizottság általi feldolgozása tekintetében az egyének védelmét a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) szabályozza, különösen az adatfeldolgozás bizalmassága és biztonsága, a személyes adatok tagállami nemzeti rendszerektől a Bizottság felé irányuló továbbítása, a feldolgozás jogszerűsége és az érintetteknek a személyes adataik vonatkozásában fennálló tájékoztatási, betekintési és helyesbítési jogai tekintetében.
(32)
A halászati ellenőrző rendszer végrehajtásának megkönnyítése érdekében a részletes szabályokat egyetlen rendeletben kell megállapítani. Ennélfogva a következő rendeleteket hatályon kívül kell helyezni:
-
a 2807/83/EGK rendelet a tagállami halfogásokra vonatkozó információk feljegyzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (6),
-
a 3561/85/EGK rendelet a halászati tevékenységek nemzeti ellenőrző hatóságok által végzett vizsgálatára vonatkozó tájékoztatásról (7),
-
a 493/87/EGK rendelet az egyes halászati tevékenységek felfüggesztése által okozott károk megtérítésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (8),
-
az 1381/87/EGK rendelet a halászhajók jelzésére és okmányaira vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (9),
-
az 1382/87/EGK rendelet a halászhajók ellenőrzésére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (10),
-
a 2943/95/EK rendelet a különleges halászati engedélyekre vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1627/94/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról (11),
-
az 1449/98/EK rendelet a tevékenységi jelentésekről rendelkező 2847/93/EGK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (12),
-
a 356/2005/EK rendelet a merevítőrudas zsákhálók és a passzív halászeszköz jelölésére és azonosítására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (13),
-
a 2244/2003/EK rendelet a műholdas hajómegfigyelési rendszerekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról (14),
-
az 1281/2005/EK rendelet a halászati engedélyek kezeléséről és az azokban feltüntetendő szükséges információkról (15),
-
az 1042/2006/EK rendelet a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló 2371/2002/EK rendelet 28. cikkének (3) és (4) bekezdése végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (16),
-
az 1542/2007/EK rendelet a heringre, makrélára és fattyúmakrélára vonatkozó kirakodási és mérlegelési eljárásokról (17),
-
az 1077/2008/EK rendelet a halászati tevékenységekre vonatkozó információ elektronikus rögzítéséről és jelentéséről, valamint a távérzékelés eszközeiről szóló 1966/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról és az 1566/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (18), és
-
a 409/2009/EK rendelet a feldolgozott halak tömegének élőtömeggé történő átszámításánál alkalmazandó közösségi átváltási együtthatók és kiszerelési kódok megállapításáról és a 2807/83/EGK bizottsági rendelet módosításáról (19).
(33)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Halászati és Akvakultúra-ágazati Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
HATÁLY
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az Európai Unió ellenőrzési rendelettel létrehozott ellenőrző rendszerének alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat állapítja meg.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
„uniós halászhajó”: a 2371/2002/EK tanácsi rendelet (20) 3. cikkének d) pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti hajó;
2.
„uniós vizek”: a 2371/2002/EK rendelet 3. cikkének a) pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti vizek;
3.
„a halászati jogosítvány jogosultja”: az a természetes vagy jogi személy, akinek a részére az ellenőrzési rendelet 6. cikke szerinti halászati jogosítványt kiállították;
4.
„uniós ellenőrök”: az ellenőrzési rendelet 4. cikkének 7. pontjában meghatározott ellenőrök;
5.
„halcsoportosulást előidéző eszköz”: a tenger felszínén lebegő vagy lehorgonyzott berendezés, amelynek célja a halak odavonzása;
6.
„passzív halászeszköz”: olyan halászeszköz, amelynél a fogási művelethez nem szükséges az eszköz aktív mozgása; magában foglalja
a)
a kopoltyúhálókat, az állítóhálókat, a tükörhálókat, a csapdahálókat;
b)
a lebegő kopoltyúhálókat és a lebegő tükörhálókat, amelyek közül bármelyik horgonyzó, úszó és navigációs felszerelésekkel látható el;
c)
a horogsorokat, a horgászzsinegeket, a rákcsapdákat és a csapdákat;
7.
„merevítőrudas vonóháló”: bármely olyan vontatott vonóháló, amelyben a vonóháló száját merevítőrúd vagy hasonló eszköz tartja nyitva, függetlenül attól, hogy a tengerfenéken történő vontatás közben úszók függőlegesen nyitva tartják-e vagy sem;
8.
az ellenőrzési rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett „hajómegfigyelési rendszer” (VMS): olyan műholdas halászhajó-megfigyelési rendszer, amely rendszeres időközönként adatokat szolgáltat a halászati hatóságok számára a hajók földrajzi helyzetéről, útvonaláról és sebességéről;
9.
„műholdas nyomkövető eszköz”: az ellenőrzési rendelet 4. cikkének (12) bekezdésében említett olyan, a halászhajó fedélzetére telepített eszköz, amely a jogi követelményeknek megfelelően automatikusan továbbítja a hajó helyzetét és a kapcsolódó adatokat a halászati felügyelő központba, és amely bármikor lehetővé teszi a halászhajó felderítését és azonosítását;
10.
„halászati út”: a halászhajó bármely olyan útja, amelynek során halászati tevékenységet folytatnak, amely út akkor kezdődik, amikor a halászhajó elhagyja a kikötőt, és akkor végződik, amikor oda visszatér;
11.
„halászati művelet”: a halak felkutatásával, az aktív halászeszközök kivetésével, vontatásával és fedélzetre húzásával, a passzív halászeszközök kihelyezésével, lemerítésével, kiemelésével vagy áthelyezésével összefüggésben végzett bármely művelet, valamint az ejtett fogásnak a halászeszközből, a tartóhálókból vagy a szállítóketrecből hizlaló- és tenyésztőketrecekbe történő áthelyezése;
12.
„elektronikus halászati napló”: a halászati műveletek adatainak a halászhajó parancsnoka által számítógépes eszközökkel történő rögzítése, amelyet továbbítanak a tagállami hatóságoknak;
13.
„termékkiszerelés”: a feldolgozott állapotú halászati terméknek vagy e termék egy részének a leírása az I. mellékletben található kódoknak és leírásoknak megfelelően;
14.
„Európai Halászati Ellenőrző Hivatal”: a 768/2005/EK tanácsi rendelet (21) 1. cikkében meghatározott hivatal;
15.
„észlelés”: a halászhajó valamely tagállam bármely illetékes hatósága általi észlelése;
16.
„kereskedelmi szempontból érzékeny információ”: olyan információ, amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg sérti valamely piaci szereplő kereskedelmi érdekeit;
17.
„számítógépes ellenőrző rendszer”: olyan rendszer, amely képes annak ellenőrzésére, hogy a tagállami adatbázisokban rögzített adatok pontosak és teljesek-e, valamint hogy azokat határidőn belül nyújtották-e be;
18.
„webszolgáltatás”: olyan szoftverrendszer, amelynek célja az együttműködő gépek közötti kapcsolat támogatása egy adott hálózaton belül.
II. CÍM
A VIZEKHEZ ÉS AZ ERŐFORRÁSOKHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS ÁLTALÁNOS FELTÉTELEI
I. FEJEZET
Halászati jogosítványok
3. cikk
A halászati jogosítványok kiállítása és kezelése
(1) Az ellenőrzési rendelet 6. cikkében említett halászati jogosítvány csak egy uniós halászhajóra érvényes.
(2) Az ellenőrzési rendelet 6. cikkében említett halászati jogosítványokat a tagállamok halászhajóik tekintetében e rendelettel összhangban állítják ki, kezelik és vonják vissza.
(3) Az ellenőrzési rendelet 6. cikkében említett halászati jogosítványok legalább a II. mellékletben megállapított információkat tartalmazzák.
(4) Az 1281/2005/EK rendelettel összhangban kiállított halászati jogosítványok az e rendelettel összhangban kiállított halászati jogosítványnak tekintendők, ha tartalmazzák az e cikk (3) bekezdésében előírt minimális információkat.
(5) A halászati jogosítvány csak akkor érvényes, ha azok a feltételek, amelyek alapján azt kiállították, továbbra is fennállnak.
(6) Ha egy halászati jogosítványt átmenetileg felfüggesztenek vagy végérvényesen visszavonnak, a lobogó szerinti tagállam hatóságai haladéktalanul tájékoztatják a halászati jogosítvány jogosultját.
(7) A valamely tagállam által kiállított, meghatározott BT- vagy kW-értékekre szóló halászati jogosítványoknak megfelelő teljes kapacitás semmikor sem haladhatja meg az adott tagállamra a 2371/2002/EK rendelet 12. és 13. cikkével, az 1438/2003/EK bizottsági rendelettel (22), a 639/2004/EK tanácsi rendelettel (23) és a 2104/2004/EK bizottsági rendelettel (24) összhangban megállapított maximális kapacitási szintet.
II. FEJEZET
Halászati engedélyek
4. cikk
Halászati engedélyek
(1) Az ellenőrzési rendelet 7. cikkében említett halászati engedély csak egy uniós halászhajóra érvényes.
(2) Az ellenőrzési rendelet 7. cikkében említett halászati engedélyek legalább a III. mellékletben megállapított információkat tartalmazzák. A lobogó szerinti tagállam biztosítja a halászati engedélyben szereplő információk pontosságát és a közös halászati politika szabályaival való összhangjukat.
(3) Az 1627/94/EK tanácsi rendelettel (25) összhangban kiállított különleges halászati engedélyek az e rendelettel összhangban kiállított halászati engedélyeknek tekintendők, ha tartalmazzák az e cikk (2) bekezdésében előírt minimális információkat.
(4) A (2) bekezdésben említett halászati engedély és az e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett halászati jogosítvány szerepelhet ugyanabban a dokumentumban.
(5) A különös szabályok sérelme nélkül, azokra a 10 méter teljes hosszúságnál rövidebb uniós halászhajókra, amelyek kizárólag a lobogójuk szerinti tagállam felségvizein halásznak, nem vonatkozik a halászati engedély birtoklásának kötelezettsége.
(6) E rendelet 3. cikkének (2) és (5) bekezdését megfelelően kell alkalmazni.
5. cikk
A halászati engedélyek listája
(1) A különös szabályok sérelme nélkül, az ellenőrzési rendelet 114. cikkében említett honlapok működőképessé válásakor, de legkésőbb 2012. január 1-jén a tagállamok hivatalos honlapjuk biztonságos részén a halászati engedélyek érvényessé válása előtt hozzáférhetővé teszik azon halászhajóik listáját, amelyek az ellenőrzési rendelet 7. cikkében említett halászati engedélyt kaptak. E lista bármely változása esetén a változások hatálybalépése előtt naprakésszé teszik listájukat.
(2) A 2011. január 1-jétől2011. december 31-ig terjedő időszakra a tagállamok kérelemre a Bizottság rendelkezésére bocsátják azon halászhajóik listáját, amelyek 2011-re halászati engedélyt kaptak. E lista bármely változása esetén a változások hatálybalépése előtt tájékoztatják a Bizottságot.
III. FEJEZET
Az uniós halászhajók és halászeszközeik jelölése és azonosítása
1. Szakasz
Halászhajók jelölése és azonosítása
6. cikk
A halászhajók jelölése
Az uniós halászhajókat a következőképpen kell megjelölni:
a)
annak a kikötőnek vagy körzetnek a betűjét vagy betűit, ahol az uniós halászhajót lajstromba vették, és a hajó lajstromszámát vagy számait a háttér színétől elütő színnel fel kell festeni, vagy jelezni kell a hajóorr mindkét oldalán, a lehető legmagasabban a vízvonal fölött úgy, hogy az jól látható legyen a tengerről és a levegőből;
b)
azon uniós halászhajók esetében, amelyek teljes hossza meghaladja a 10 métert, de kisebb mint 17 méter, a betűk és számok legalább 25 centiméteresek, vonalvastagságuk pedig legalább 4 centiméter. Azon uniós halászhajók esetében, amelyek teljes hossza legalább 17 méter, a betűk és számok legalább 45 centiméteresek, vonalvastagságuk pedig legalább 6 centiméter;
c)
a lobogó szerinti tagállam előírhatja, hogy a nemzetközi rádióhívójelet (IRCS) vagy a külső lajstromozási betű- és számjegyeket a háttértől elütő színnel rá kell festeni a kormányállás tetejére úgy, hogy az a levegőből jól látható legyen;
d)
az elütő szín a fehér és a fekete;
e)
az uniós halászhajó testére festett vagy azon jelzett külső lajstromozási betű- és számjegyeket nem szabad eltávolítani, letörölni, megváltoztatni és olvashatatlanná tenni, továbbá eltakarni vagy elrejteni.
7. cikk
Az uniós halászhajó fedélzetén tartandó dokumentumok
(1) A legalább 10 méter teljes hosszúságú uniós halászhajó parancsnoka a fedélzeten tartja azokat a lajstrom szerinti tagállam illetékes hatósága által kiállított dokumentumokat, amelyek legalább a hajó következő adatait tartalmazzák:
a)
a hajó neve, ha van ilyen;
b)
annak a kikötőnek vagy körzetnek a betűi, ahol a hajót lajstromba vették, és a hajó lajstromszáma (számai);
c)
a hajó nemzetközi rádióhívójele, ha van ilyen;
d)
a tulajdonos(ok) neve és címe, és amennyiben van(nak), a hajóbérlő(k);
e)
teljes hosszúság, motorteljesítmény, bruttó tonnatartalma, és az 1987. január 1-jén vagy azt követően szolgálatba állított uniós halászhajók esetében a szolgálatba állítás időpontját.
(2) A legalább 17 méter teljes hosszúságú, halraktárakkal felszerelt uniós halászhajókon a parancsnok pontos tervrajzokat tart a fedélzeten a halraktárak leírásával, feltüntetve valamennyi bejáratot és a köbméterben kifejezett tárolókapacitásukat is.
(3) A fagyasztott vagy hűtött tengervíz-tartállyal felszerelt uniós halászhajó parancsnoka a fedélzeten tart egy olyan naprakész dokumentumot, amely 10 centiméteres osztásközökkel jelzi a tartályok köbméterben kifejezett kalibrálását.
(4) A (2) és a (3) bekezdésben említett dokumentumokat a lobogó szerinti tagállam illetékes hatósága hitelesíti. Az (1)-(3) bekezdésben említett dokumentumokban szereplő jellemzők módosításait a lobogó szerinti tagállam illetékes hatósága hitelesíti.
(5) Az e cikkben említett dokumentumokat a tisztviselők kérésére ellenőrzés és vizsgálat céljára be kell mutatni.
2. Szakasz
Halászeszközök és járművek jelölése és azonosítása
8. cikk
Járművek és halcsoportosulást előidéző eszközök jelölése
Az uniós halászhajókon szállított járműveken, valamint a halcsoportosulást előidéző eszközökön annak az uniós halászhajónak a külső lajstromozási betű- és számjegyét kell feltüntetni, amely ezeket használja.
9. cikk
A passzív halászeszközökre és a merevítőrudas vonóhálókra vonatkozó általános szabályok
(1) E rendelet 9-12. cikkének rendelkezéseit az uniós vizek összességében halászó uniós halászhajókra, e rendelet 13-17. cikkének rendelkezéseit pedig a parti tagállamok partvonalától számított 12 tengeri mérföldön kívüli uniós vizekre kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott uniós vizeken tilos olyan passzív halászeszközökkel, bójákkal és merevítőrudas vonóhálókkal halászati tevékenységet folytatni, amelyek nincsenek megjelölve és nem azonosíthatók e rendelet 10-17. cikkének rendelkezéseivel összhangban.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott uniós vizeken tilos a fedélzeten szállítani:
a)
olyan, a merevítőrudas vonóhálóhoz tartozó merevítőrudakat, amelyeken a külső lajstromozási betű- és számjegyeket nem az e rendelet 10. cikkével összhangban tüntették fel;
b)
olyan passzív halászeszközt, amelyet nem az e rendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban címkéztek fel;
c)
olyan bójákat, amelyeket nem az e rendelet 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban jelöltek meg.
10. cikk
A merevítőrudas vonóhálókra vonatkozó szabályok
Az uniós halászhajó parancsnoka vagy képviselője gondoskodik arról, hogy a fedélzeten található, illetve halászati célokra használt minden egyes összeszerelt vonóháló merevítőrúdján egyértelműen fel legyenek tüntetve az adott halászhajó külső lajstromozási betű- és számjegyei.
11. cikk
A passzív halászeszközökre vonatkozó szabályok
(1) Az uniós halászhajó parancsnoka vagy képviselője gondoskodik arról, hogy minden egyes fedélzeten található, illetve halászati célokra használt passzív halászeszköz egyértelműen meg legyen jelölve és azonosítható legyen e cikk rendelkezéseivel összhangban.
(2) A halászati célokra használt minden egyes passzív halászeszközön állandó jelleggel láthatónak kell lenniük az említett eszközöket szállító halászhajó testén feltüntetett külső lajstromozási betű- és számjegyeknek:
a)
a hálók esetében a felső, első szemsorra erősített címkén;
b)
a horgászzsinegek és a horogsorok esetében a kikötőbójával való érintkezési ponton található címkén;
c)
a rákcsapdák és a csapdák esetében a fenék-vontatókötélhez erősített címkén;
d)
az egy tengeri mérföldnél hosszabb passzív halászeszköz esetében az a), b) és c) ponttal összhangban egy tengeri mérföldnél nem nagyobb szabályos távolságonként hozzáerősített címkéken, olyan módon, hogy az egy tengeri mérföldnél hosszabb passzív halászeszköz egyetlen része se maradjon jelöletlen.
12. cikk
A címkékre vonatkozó szabályok
(1) Minden címke:
a)
tartós anyagból készül;
b)
biztonságosan van rögzítve a halászeszközhöz;
c)
legalább 65 milliméter széles;
d)
legalább 75 milliméter hosszú.
(2) A címkét nem szabad eltávolítani, törölni, módosítani, olvashatatlanná tenni, eltakarni vagy elrejteni.
13. cikk
A bójákra vonatkozó szabályok
(1) Az uniós halászhajó parancsnoka vagy képviselője gondoskodik arról, hogy a IV. mellékletben foglaltaknak megfelelően felszerelt két szélső jelölőbóját és a közbenső jelölőbójákat minden egyes halászati célra használt passzív halászeszközhöz rögzítsék, illetve azokat e szakasz rendelkezéseivel összhangban telepítsék.
(2) A bóját szállító és telepítő uniós halászhajó testén feltüntetett külső lajstromozási betű- és számjegyeknek minden egyes szélső és közbenső jelölőbóján meg kell jelenniük, a következőképpen:
a)
a betű- és számjegyeket a vízvonal fölött a lehető legmagasabban kell feltüntetni úgy, hogy jól láthatók legyenek;
b)
azon felület színétől elütő színnel, amelyre festik.
(3) A jelölőbóján feltüntetett betű- és számjegyek nem törölhetők, nem módosíthatók, illetve nem válhatnak olvashatatlanná.
14. cikk
A zsinegekre vonatkozó szabályok
(1) A bójákat a passzív halászeszközhöz rögzítő zsinegeket víz alá süllyedő anyagból kell készíteni, vagy nehezékkel kell ellátni.
(2) A szélső jelölőbójákat az egyes halászeszközökkel összekötő zsinegeket az adott halászeszköz széleihez kell rögzíteni.
15. cikk
A szélső jelölőbójákra vonatkozó szabályok
(1) A szélső jelölőbójákat olyan módon kell telepíteni, hogy a halászeszköz két végének helyzete bármikor meghatározható legyen.
(2) Minden szélső jelölőbója rúdja a tenger szintje felett legalább 1 méter magas kell, hogy legyen az úszó felső részétől a legalsó zászló alsó szegélyéig mérve.
(3) A szélső jelölőbóják színesek, de nem lehetnek piros vagy zöld színűek.
(4) Minden egyes szélső jelölőbója rendelkezik a következőkkel:
a)
egy vagy két négyszögletes zászló; amennyiben ugyanazon bóján két zászlónak kell lennie, a köztük lévő távolság legalább 20 centiméter, az egy adott halászeszköz széleit jelölő zászlók színe megegyezik, és nem lehet fehér, méretük pedig azonos;
b)
egy vagy két sárga színű és öt másodpercenként villanó (F1 Y5s) fény, amely legalább két tengeri mérföld távolságból látható;
(5) Valamennyi szélső jelölőbóján lehet egy csúcsjel a bója tetején, egy vagy két csíkozott láthatósági szalaggal, amelyek nem lehetnek piros vagy zöld színűek, szélességük pedig legalább 6 centiméter.
16. cikk
A szélső jelölőbóják rögzítésére vonatkozó szabályok
(1) A szélső jelölőbójákat a következőképpen kell a passzív halászeszközhöz rögzíteni:
a)
a nyugati szektorban (vagyis az az iránytű szerinti félkör, amely déltől nyugaton át egészen északig terjed, északot is magában foglalva) található bóját két zászlóval, két csíkozott láthatósági szalaggal, két fénnyel és e rendelet 12. cikkének megfelelően címkével kell ellátni;
b)
a keleti szektorban (vagyis az az iránytű szerinti félkör, amely északtól keleten át egészen délig terjed, delet is magában foglalva) található bóját egy zászlóval, egy csíkozott láthatósági szalaggal, egy fénnyel és e rendelet 12. cikkének megfelelően címkével kell ellátni.
(2) A címkének az e rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében foglalt információkat kell tartalmaznia.
17. cikk
Közbenső jelölőbóják
(1) A közbenső jelölőbójákat az öt tengeri mérföldnél hosszabb passzív halászeszközhöz kell rögzíteni, a következők szerint:
a)
a közbenső jelölőbójákat egymástól legfeljebb öt tengeri mérföld távolságra kell elhelyezni úgy, hogy az öt tengeri mérföld hosszúságú vagy annál hosszabb eszköz egyik része se maradjon jelöletlen;
b)
a közbenső jelölőbójákat sárga színű és öt másodpercenként villanó (F1 Y5s) fényt kibocsátó, legalább két tengeri mérföld távolságból látható villanófénnyel kell felszerelni. A közbenső jelölőbóják jellemzői megegyeznek a keleti szektorban található szélső jelölőbóják jellemzőivel, azzal a kivétellel, hogy a zászló fehér.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a Balti-tengeren a közbenső jelölőbójákat az egy tengeri mérföldnél hosszabb passzív halászeszközhöz kell rögzíteni. A közbenső jelölőbójákat egymástól legfeljebb egy tengeri mérföld távolságra kell elhelyezni úgy, hogy az egy tengeri mérföld hosszúságú vagy annál hosszabb eszköz egyik része se maradjon jelöletlen.
A közbenső jelölőbóják jellemzői megegyeznek a keleti szektorban található szélső jelölőbóják jellemzőivel, kivéve a következőket:
a)
a zászlók fehér színűek;
b)
minden ötödik közbenső jelölőbóját olyan radarreflektorral kell felszerelni, amely legalább két tengeri mérföld távolságból visszaveri a radarhullámokat.
IV. FEJEZET
Hajómegfigyelési rendszer
18. cikk
A műholdas nyomkövető eszközök uniós halászhajókra telepítésének követelménye
(1) E rendelet 25. cikke (3) bekezdésének sérelme nélkül, azok az uniós halászhajók, amelyek VMS telepítésére kötelesek, csak akkor hagyhatják el a kikötőt, ha fedélzetükre teljes mértékben üzemképes műholdas nyomkövető eszközt telepítettek.
(2) Amennyiben az uniós halászhajó kikötőben tartózkodik, a műholdas nyomkövető eszközt csak akkor lehet kikapcsolni, ha:
a)
erről előzetesen értesítették a lobogó szerinti tagállam és a parti tagállam halászati felügyelő központját, és
b)
a következő helyzetmeghatározási jelentés igazolja, hogy az uniós halászhajó nem változtatta meg a helyzetét a korábbi jelentéshez képest.
A lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai engedélyezhetik az a) pontban említett előzetes értesítés olyan automatikus VMS-üzenetre vagy a rendszer által generált riasztásra történő cseréjét, amely azt jelzi, hogy az uniós halászhajó valamely kikötő előre meghatározott földrajzi területén belül tartózkodik.
(3) Ez a fejezet nem alkalmazandó a kizárólag akvakultúra kiaknázására használt uniós halászhajókra.
19. cikk
A műholdas nyomkövető eszközök jellemzői
(1) Az uniós halászhajókra telepített műholdas nyomkövető eszköz biztosítja a következő adatok rendszeres időközönkénti automatikus továbbítását a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központjának:
a)
a halászhajó azonosítója;
b)
a halászhajó utolsó mért földrajzi helyzete 500 méternél kisebb megengedett eltéréssel, 99 %-os megbízhatósági intervallummal;
c)
az a nap és időpont (koordinált világidőben [UTC] kifejezve), amikor megállapították a halászhajó említett helyzetét; és
d)
a halászhajó pillanatnyi sebessége és útvonala.
(2) A tagállamok biztosítják a műholdas nyomkövető eszközök hamis helymeghatározási adatok fogadásával vagy továbbításával szembeni védelmét, valamint azt, hogy azokat ne lehessen manuálisan átállítani.
20. cikk
A parancsnokok műholdas nyomkövető eszközökkel kapcsolatos kötelezettségei
(1) Az uniós halászhajók parancsnokai gondoskodnak arról, hogy a műholdas nyomkövető eszközök mindig teljesen üzemképesek legyenek, valamint arról, hogy továbbítsák az e rendelet 19. cikkének (1) bekezdésében említett adatokat.
(2) E rendelet 26. cikke (1) bekezdésének sérelme nélkül az uniós halászhajó parancsnoka különösen arról gondoskodik, hogy
a)
az adatokat semmilyen módon se módosítsák;
b)
a műholdas nyomkövető eszközök antennáját vagy antennáit semmi se zavarja, kapcsolja szét vagy blokkolja;
c)
a műholdas nyomkövető eszközök áramellátását semmi se szakítsa meg; és
d)
a műholdas nyomkövető eszközt ne távolítsák el a halászhajóról.
(3) Tilos használhatatlanná tenni, megrongálni vagy üzemen kívül helyezni a műholdas nyomkövető eszközt, illetve annak működését bármilyen más módon zavarni, kivéve ha a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai engedélyezték az eszköz javítását vagy cseréjét.
21. cikk
A lobogó szerinti tagállamok által elfogadandó ellenőrző intézkedések
A lobogó szerinti tagállamok biztosítják az e rendelet 19. cikke (1) bekezdésében említett adatok pontosságának folyamatos és rendszeres nyomon követését és ellenőrzését, és azonnal intézkednek, ha az adatok pontatlannak vagy hiányosnak bizonyulnak.
22. cikk
Az adattovábbítás gyakorisága
(1) Minden tagállam biztosítja, hogy halászati felügyelő központja a VMS-en keresztül legalább kétóránként egyszer megkapja halászhajóira vonatkozóan az e rendelet 19. cikkében említett információkat. A halászati felügyelő központ az információkat rövidebb időközönként is kérheti.
(2) A halászati felügyelő központnak le kell tudnia kérdezni egyes halászhajói tényleges helyzetét.
23. cikk
Egyes területekre való belépés, illetve azok elhagyásának nyomon követése
Minden tagállam biztosítja, hogy halászati felügyelő központja halászhajói tekintetében a VMS-adatokon keresztül nyomon kövesse a következő területekre való belépésnek, illetve azok elhagyásának napját és idejét:
a)
azok a tengeri területek, ahol a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférés tekintetében különleges szabályokat kell alkalmazni;
b)
az ellenőrzési rendelet 50. cikkében említett, halászati korlátozás hatálya alá tartozó területek;
c)
azoknak a regionális halászati gazdálkodási szervezeteknek a szabályozási területei, amelyeknek az Európai Unió vagy egyes tagállamok szerződő felei;
d)
harmadik országok felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizek.
24. cikk
Az adatok továbbítása a parti tagállamoknak
(1) A tagállamok által telepített VMS-ek biztosítják az e rendelet 19. cikkével összhangban átadandó, a halászhajóikra vonatkozó adatok automatikus továbbítását a parti tagállam halászati felügyelő központjának, amíg halászhajóik a parti tagállam vizein tartózkodnak. Az adatok továbbítása a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központja általi vétellel egyidejűleg, az V. mellékletben meghatározott formátumnak megfelelően történik.
(2) Egy adott területet közösen megfigyelő parti tagállamok közös fogadóállomást határozhatnak meg az e rendelet 19. cikke szerint átadandó adatok továbbításához. Erről tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot.
(3) Minden tagállam továbbítja a többi tagállamnak és a Bizottságnak a kizárólagos gazdasági övezetét és a kizárólagos halászati övezetét kijelölő szélességi és hosszúsági koordináták átfogó jegyzékét, amelynek - lehetőség szerint elektronikus - formátuma összhangban van az 1984-es geodéziai világrendszerrel (WGS 84). Emellett közli a többi tagállammal és a Bizottsággal e koordináták bármely változását. A tagállamok ezt a jegyzéket az ellenőrzési rendelet 115. cikkében említett honlapon is közzétehetik.
(4) A tagállamok biztosítják, hogy illetékes hatóságaik hatékonyan együttműködnek a VMS-adatoknak az ellenőrzési rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő továbbításában, többek között az erre a célra kialakított egyértelmű és dokumentált eljárások kidolgozásával.
25. cikk
A műholdas nyomkövető eszköz műszaki meghibásodása vagy üzemképtelensége
(1) Az uniós halászhajóra telepített műholdas nyomkövető eszköz meghibásodása vagy üzemképtelensége esetén a parancsnok vagy képviselője az esemény észlelésétől vagy a (4) bekezdés, illetve az e rendelet 26. cikkének (1) bekezdése szerinti értesítéstől kezdve négyóránként - megfelelő távközlési eszközökkel - tájékoztatja a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központját a halászhajó naprakész földrajzi koordinátáiról. A tagállamok döntenek az igénybe veendő távközlési eszközökről, és azokat feltüntetik az ellenőrzési rendelet 115. cikkében említett honlapon.
(2) A lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központja az (1) bekezdésben említett földrajzi helyzetet, annak fogadásakor haladéktalanul felveszi a VMS-adatbázisba. A manuálisan bevitt VMS-adatoknak az adatbázisokban egyértelműen megkülönböztethetőknek kell lenniük az automatikus üzenetektől. Adott esetben ezeket a manuálisan bevitt VMS-adatokat haladéktalanul továbbítani kell a parti tagállamoknak.
(3) Uniós halászhajó a műholdas nyomkövető eszköz műszaki meghibásodását vagy üzemképtelenségét követően kizárólag akkor hagyhatja el a kikötőt, amikor a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai megállapítják, hogy a hajóra telepített eszköz teljes mértékben üzemképes. Ettől eltérve a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központja engedélyezheti halászhajói számára, hogy a kikötőt elhagyhassák üzemképtelen műholdas nyomkövető eszközzel, annak javítása vagy cseréje céljából.
(4) A lobogó szerinti tagállam, vagy adott estben a parti tagállam illetékes hatóságai megpróbálják értesíteni a hajó parancsnokát vagy a hajóért felelős személyt, illetve ezek képviselőjét, ha úgy tűnik, hogy az uniós halászhajóra telepített műholdas nyomkövető eszköz hibás vagy nem teljesen üzemképes.
(5) A műholdas nyomkövető eszköz javítás vagy csere céljából történő eltávolítását a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak jóvá kell hagyniuk.
26. cikk
Az adatok beérkezésének elmaradása
(1) Amennyiben a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központjához tizenkét egymást követő órán keresztül nem érkeznek be az e rendelet 22. cikke vagy 25. cikkének (1) bekezdése szerint továbbítandó adatok, a központ a lehető legrövidebb időn belül értesíti erről az uniós halászhajó parancsnokát vagy az azt üzemeltető piaci szereplőt, illetve ezek képviselőjét vagy képviselőit. Amennyiben egy adott uniós halászhajó esetében ez egy naptári éven belül több mint háromszor bekövetkezik, a lobogó szerinti tagállam gondoskodik a halászhajóra telepített műholdas nyomkövető eszköz alapos ellenőrzéséről. A lobogó szerinti tagállam kivizsgálja az ügyet annak megállapítása céljából, hogy nem próbálták-e átállítani a berendezést. E rendelet 20. cikke (2) bekezdésének d) pontjától eltérve, a szóban forgó berendezést vizsgálat céljából eltávolíthatják a hajóról.
(2) Amennyiben a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központjához tizenkét órán keresztül nem érkeznek be az e rendelet 22. cikke vagy 25. cikkének (1) bekezdése szerinti adatok, az utolsó helyzetmeghatározási jelentés pedig egy másik tagállam vizeiről érkezett, a központ erről a lehető legrövidebb időn belül értesíti az érintett parti tagállam halászati felügyelő központját.
(3) Amennyiben egy parti tagállam illetékes hatóságai észlelik, hogy a vizeiken uniós halászhajó tartózkodik, de e rendelet 24. cikkének (1) bekezdésével vagy 25. cikkének (2) bekezdésével összhangban nem kaptak adatokat, értesítik erről a halászhajó parancsnokát és a halászhajó lobogója szerinti tagállam halászati felügyelő központját.
27. cikk
A halászati tevékenységek nyomon követése és nyilvántartása
(1) A tagállamok az e rendelet 22. cikke, 24. cikkének (1) bekezdése és 25. cikke szerint kapott adatokat a halászhajók tevékenységeinek hatékony nyomon követésére használják.
(2) A lobogó szerinti tagállamok:
a)
gondoskodnak arról, hogy az e fejezettel összhangban fogadott adatokat számítógéppel olvasható formában rögzítsék, és azokat legalább három évig biztonságos számítógépes adatbázisokban tárolják;
b)
meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy ezeket az adatokat kizárólag hivatalos célokra használják fel, továbbá
c)
minden szükséges technikai intézkedést meghoznak az ilyen adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisítéstől, véletlen elveszítéstől, sérüléstől, terjesztéstől vagy az azokhoz történő jogosulatlan hozzáféréstől való védelme érdekében.
28. cikk
A Bizottság hozzáférése az adatokhoz
A Bizottság az ellenőrzési rendelet 111. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban kérheti a tagállamokat, hogy egy konkrét halászhajó-csoport tekintetében meghatározott ideig biztosítsák az e rendelet 19. cikkével összhangban átadandó adatok automatikus továbbítását a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv számára. Ezen adatok továbbítása a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központja általi vétellel egyidejűleg, az V. mellékletben meghatározott formátumnak megfelelően történik.
III. CÍM
A HALÁSZAT ELLENŐRZÉSE
I. FEJEZET
Papíralapú halászati napló, átrakási nyilatkozat és kirakodási nyilatkozat
1. Szakasz
A papíralapú halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat kitöltése és benyújtása
29. cikk
Papíralapú halászati napló, valamint az átrakási/kirakodási nyilatkozat kitöltésére és benyújtására kötelezett uniós halászhajók
(1) A többéves tervekben foglalt különös rendelkezések sérelme nélkül a legalább 10 méter teljes hosszúságú, a halászati napló adatainak, az átrakási nyilatkozatok és kirakodási nyilatkozatok elektronikus kitöltésére és továbbítására nem kötelezett uniós halászhajók parancsnoka papíralapon tölti ki és nyújtja be az ellenőrzési rendelet 14., 21. és 23. cikkében említett halászati napló adatait, átrakási nyilatkozatokat és kirakodási nyilatkozatokat. Ezeket az átrakási nyilatkozatokat és kirakodási nyilatkozatokat a parancsnok képviselője is kitöltheti és benyújthatja a parancsnok nevében.
(2) A halászati napló adatainak, az átrakási nyilatkozatok és a kirakodási nyilatkozatok papíralapú kitöltésével és benyújtásával kapcsolatos kötelezettség azokra az uniós halászhajókra is vonatkozik, amelyek teljes hossza nem éri el a 10 métert, ha lobogó szerinti tagállamuk halászati napló vezetését, továbbá átrakási és/vagy kirakodási nyilatkozatok benyújtását írja elő az ellenőrzési rendelet 16. cikkének (3) bekezdésével és 25. cikkének (3) bekezdésével összhangban.
30. cikk
A papíralapú halászati napló, átrakási nyilatkozat és kirakodási nyilatkozat formanyomtatványa
(1) A NAFO 1 alterület, valamint az ICES Va és XIV körzet kivételével valamennyi halászterület tekintetében az uniós halászhajók parancsnokainak a papíralapú halászati naplót, az átrakási nyilatkozatot és a kirakodási nyilatkozatot a VI. mellékletben szereplő formanyomtatványnak megfelelően kell kitölteniük és benyújtaniuk. A VII. mellékletben szereplő formanyomtatványt azonban kizárólag a Földközi-tengeren végrehajtott halászati műveletekhez használhatják azok uniós halászhajók parancsnokai, amelyekre nem vonatkozik a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat adatainak elektronikus benyújtására vonatkozó kötelezettség, és amelyek egyetlen halászati övezetben tesznek napi halászati utakat.
(2) A NAFO 1 alterület, valamint az ICES Va és XIV körzet tekintetében a VIII. mellékletben szereplő formátumot kell alkalmazni a papíralapú halászati naplókra, és a IX. mellékletben szereplő formátumot kell alkalmazni a papíralapú átrakási nyilatkozatokra és kirakodási nyilatkozatokra.
(3) A VI. és VII. mellékletben szereplő papíralapú halászati naplót, átrakási nyilatkozatot és kirakodási nyilatkozatot akkor is vezetni kell az (1) bekezdéssel, valamint e rendelet 31. cikkével összhangban, ha a szóban forgó uniós halászhajók harmadik országok vizein vagy regionális halászati gazdálkodási szervezet által szabályozott vizeken, illetve regionális halászati gazdálkodási szervezet által nem szabályozott, uniós vizeken kívüli vizeken folytatnak halászati tevékenységet, kivéve, ha az érintett harmadik ország vagy az érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai kifejezetten más halászati napló, átrakási nyilatkozat vagy kirakodási nyilatkozat kitöltését és benyújtását írják elő. Ha a harmadik ország nem határoz meg kifejezetten egy adott halászati naplót, de az Európai Unió által előírtaktól eltérő adatelemeket kér, ezeket az adatelemeket kell rögzíteni.
(4) A papíralapú halászati naplók készleteinek erejéig a tagállamok - a 2807/83/EGK rendelettel összhangban - továbbra is használhatnak papíralapú halászati naplókat azon uniós halászhajók tekintetében, amelyekre nem vonatkozik a halászati napló adatainak elektronikus kitöltésére és továbbítására vonatkozó, az ellenőrzési rendelet 15. cikke szerinti kötelezettség.
31. cikk
A papíralapú halászati naplók, átrakási nyilatkozatok és kirakodási nyilatkozatok kitöltésére és benyújtására vonatkozó utasítások
(1) A papíralapú halászati naplót, átrakási nyilatkozatot és kirakodási nyilatkozatot a X. mellékletben meghatározott utasítások szerint kell kitölteni és benyújtani.
(2) Ha a X. mellékletben meghatározott utasítások szerint egy adott szabály alkalmazása nem kötelező, a lobogó szerinti tagállam kötelezővé teheti azt.
(3) A halászati naplóban, átrakási nyilatkozatban vagy kirakodási nyilatkozatban rögzített bejegyzéseknek olvashatóknak és kitörölhetetlennek kell lenniük. Egy bejegyzést sem lehet kitörölni vagy megmásítani. Amennyiben az adat hibásan került bejegyzésre, a helytelen bejegyzést egyetlen vonallal át kell húzni, majd az új bejegyzést a hajóparancsnok beírja és ellátja kézjegyével. A hajóparancsnok minden sort kézjegyével lát el.
(4) Az uniós halászhajó parancsnoka, illetve átrakási nyilatkozatok és kirakodási nyilatkozatok esetében a képviselője kézjegyével vagy aláírásával tanúsítja, hogy a halászati naplóban, átrakási nyilatkozatban vagy kirakodási nyilatkozatban rögzített bejegyzések helytállóak.
32. cikk
A papíralapú halászati naplók, átrakási nyilatkozatok és kirakodási nyilatkozatok benyújtására vonatkozó határidők
(1) Ha egy uniós halászhajó kirakodik a lobogó szerinti tagállam kikötőjében, vagy átrakodik egy ilyen kikötőben vagy a lobogó szerinti tagállam partjaihoz közeli helyen, a parancsnok a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb az átrakás vagy kirakodás befejezését követő 48 órával benyújtja a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat eredeti példányát (példányait) az érintett tagállam illetékes hatóságainak. Ezen átrakási nyilatkozat és kirakodási nyilatkozat eredeti példányát (példányait) a parancsnok képviselője is benyújthatja a parancsnok nevében.
(2) Ha egy halászati utat követően nem kerül sor fogás kirakodására, a parancsnok a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a kikötőbe érkezést követő 48 órával benyújtja a halászati napló és az átrakási nyilatkozat eredeti példányát (példányait). Ezen átrakási nyilatkozat eredeti példányát (példányait) a parancsnok képviselője is benyújthatja a parancsnok nevében.
(3) Ha egy uniós halászhajó átrakodik a lobogó szerinti tagállamától eltérő tagállam kikötőjében vagy partjaihoz közeli helyen, vagy kirakodik egy ilyen tagállam kikötőjében, a lehető leghamarabb, de legkésőbb az átrakást vagy kirakodást követő 48 órával benyújtja a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat első másolati példányát (példányait) annak a tagállamnak az illetékes hatóságaihoz, ahol az átrakásra vagy kirakodásra sor került. A halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat eredeti példányát (példányait) a lehető leghamarabb, de legkésőbb az átrakást vagy kirakodást követő 48 órával meg kell küldeni a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak.
(4) Ha egy uniós halászhajó átrakodik egy harmadik ország kikötőjében vagy vizein, vagy a nyílt tengeren, vagy kirakodik egy harmadik ország kikötőjében, a lehető leghamarabb, de legkésőbb az átrakást vagy kirakodást követő 48 órával benyújtja a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat eredeti példányát (példányait) a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak.
(5) Ha egy harmadik ország vagy egy regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai a VI. mellékletben szereplő halászati naplótól, átrakási nyilatkozattól vagy kirakodási nyilatkozattól eltérő naplót vagy nyilatkozatot kérnek, az uniós halászhajó parancsnoka a lehető leghamarabb, de legkésőbb az átrakást vagy kirakodást követő 48 órával benyújtja e dokumentum másolati példányát illetékes hatóságaihoz.
2. Szakasz
A papíralapú halászati naplóra vonatkozó különös szabályok
33. cikk
A papíralapú halászati napló kitöltése
(1) A papíralapú halászati naplóba valamennyi kötelező információt fel kell venni akkor is, ha nem történt fogás:
a)
naponta, legkésőbb 24.00 óráig és a kikötőbe érkezés előtt;
b)
bármely, tengeren végzett vizsgálat alkalmával;
c)
a közösségi jog vagy a lobogó szerinti tagállam által meghatározott események alkalmával.
(2) A halászati naplóban új sort kell kitölteni:
a)
minden tengeren töltött nap tekintetében;
b)
amikor új ICES körzetben vagy egy másik halászati övezetben halásznak ugyanazon a napon;
c)
amikor halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat vesznek fel.
(3) A halászati naplóban új oldalt kell kezdeni:
a)
ha a korábbitól eltérő halászeszközt vagy szembőségű hálót használnak;
b)
minden, az átrakást vagy közbenső kirakodást követő halászatnál;
c)
ha nem áll rendelkezésre elegendő számú oszlop;
d)
a kikötő elhagyásakor, ha nem került sor kirakodásra.
(4) A kikötő elhagyásakor vagy az átrakási művelet befejezésekor, és amikor a fogás a fedélzeten marad, minden egyes faj mennyiségét a halászati napló új oldalán kell feltüntetni.
(5) A XI. mellékletben megadott kódokat kell használni az alkalmazott halászeszköznek a papíralapú halászati napló megfelelő rovatában történő feltüntetésére.
3. Szakasz
A papíralapú átrakási nyilatkozatra és kirakodási nyilatkozatra vonatkozó különös szabályok
34. cikk
A papíralapú átrakási nyilatkozat átadása
(1) Két uniós halászhajó közötti átrakási művelet esetén az átrakási művelet bejezésekor az átrakó halászhajó parancsnoka vagy annak képviselője átadja a hajója papíralapú átrakási nyilatkozatának egy példányát az átvevő hajó parancsnokának vagy képviselőjének. Az átvevő hajó parancsnoka vagy annak képviselője az átrakási művelet befejezésekor szintén átadja a hajója papíralapú átrakási nyilatkozatának egy példányát az átrakó hajó parancsnokának vagy képviselőjének.
(2) Az (1) bekezdésben említett példányokat egy tisztviselő kérésére ellenőrzés és vizsgálat céljára be kell mutatni.
35. cikk
A kirakodási nyilatkozat aláírása
A parancsnok vagy képviselője a nyilatkozat benyújtása előtt aláírja a kirakodási nyilatkozat minden oldalát.
II. FEJEZET
Elektronikus formátumú halászati napló, kirakodási nyilatkozat és átrakási nyilatkozat
1. Szakasz
Az elektronikus formátumú halászati napló, kirakodási nyilatkozat és átrakási nyilatkozat adatainak kitöltése és továbbítása
36. cikk
Az uniós halászhajókra vonatkozó elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszer követelménye
(1) E rendelet 39. cikke (4) bekezdésének sérelme nélkül, azok az uniós halászhajók, amelyek az ellenőrzési rendelet 15., 21. és 24. cikkével összhangban halászati napló, átrakási nyilatkozat és kirakodási nyilatkozat elektronikus kitöltésére és továbbítására kötelesek, csak akkor hagyhatják el a kikötőt, ha fedélzetükre teljes mértékben üzemképes elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszert telepítettek.
(2) Ez a fejezet nem alkalmazandó a kizárólag akvakultúra kiaknázására használt uniós halászhajókra.
37. cikk
Az uniós halászhajóról a lobogó szerinti tagállamának illetékes hatósága felé történő adattovábbításra szolgáló formátum
A tagállamok meghatározzák a lobogójuk alatt közlekedő uniós halászhajók között használandó formátumot, valamint a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat adatainak az ellenőrzési rendelet 15., 21. és 24. cikkében említett kitöltése és továbbítása tekintetében illetékes hatóságaikat.
38. cikk
Válaszüzenetek
(1) A halászati napló adatai, továbbá az átrakási, az előzetes értesítési és a kirakodási adatok minden továbbításakor válaszüzenetet kell küldeni az uniós halászhajóknak. A válaszüzenet az információ beérkezését nyugtázza.
(2) Az uniós halászhajó parancsnoka a válaszüzenetet a halászati út végéig megőrzi.
39. cikk
Előírások az elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerek műszaki meghibásodása vagy üzemképtelensége esetére
(1) Az uniós halászhajóra telepített elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi eszköz meghibásodása vagy üzemképtelensége esetén a halászhajó parancsnoka vagy képviselője az esemény észlelésétől az e rendelet 40. cikkének (1) bekezdése szerinti értesítéstől kezdve naponta, de még fogás hiányában is legkésőbb 24.00 óráig - megfelelő távközlési eszközökkel - közli a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságaival a halászati napló, az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat adatait. A tagállamok döntenek az alkalmazandó távközlési eszközökről, és azokat feltüntetik az ellenőrzési rendelet 115. cikkében említett honlapon.
(2) Az elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerek műszaki meghibásodása vagy üzemképtelensége esetén a halászati napló és az átrakási nyilatkozat adatait meg kell küldeni:
a)
a lobogó szerinti állam illetékes hatóságának kérésére;
b)
közvetlenül az utolsó halászati művelet befejezését vagy az átrakás befejezését követően;
c)
a kikötőbe lépést megelőzően;
d)
bármely, tengeren végzett vizsgálat alkalmával;
e)
a közösségi jog vagy a lobogó szerinti tagállam által meghatározott események alkalmával.
Az a) és az e) pontban említett esetekben az előzetes értesítés, illetve a kirakodási nyilatkozat adatait is meg kell küldeni.
(3) A lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai az (1) bekezdésben említett adatokat azok fogadásakor haladéktalanul fel kell venni az elektronikus adatbázisba.
(4) Az uniós halászhajó elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerének műszaki meghibásodását vagy üzemképtelenségét követően csak akkor hagyhatja el a kikötőt, amikor a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai megállapítják, hogy a hajóra telepített elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszer teljesen üzemképes, illetve amikor a kikötő szerinti tagállam illetékes hatóságai egyéb módon engedélyezik a kikötő elhagyását. A lobogó szerinti tagállam haladéktalanul értesíti a parti tagállamot arról, ha engedélyt adott valamely halászhajója számára, hogy a parti tagállam területén található kikötőt üzemképtelen elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerrel hagyja el.
(5) Az elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszer javítás vagy csere céljából történő eltávolítását a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak jóvá kell hagyniuk.
40. cikk
Az adatok beérkezésének elmaradása
(1) Amennyiben a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságaihoz nem érkeznek be az ellenőrzési rendelet 15., 22. és 24. cikke szerint továbbítandó adatok, az illetékes hatóságok a lehető leghamarabb értesítik erről az uniós halászhajó parancsnokát vagy az azt üzemeltető piaci szereplőt, illetve azok képviselőjét vagy képviselőiket. Amennyiben egy adott uniós halászhajó esetében ez egy naptári éven belül több mint háromszor bekövetkezik, a lobogó szerinti tagállam biztosítja a halászhajóra telepített elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszer alapos ellenőrzését. A lobogó szerinti tagállam vizsgálatot indít annak megállapítására, hogy miért nem érkeztek be az adatok, és megfelelő intézkedéseket hoz.
(2) Amennyiben a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságaihoz nem érkeznek be az ellenőrzési rendelet 15., 22. és 24. cikke szerint továbbítandó adatok, és a hajó hajómegfigyelési rendszer által jelzett utolsó helyzete valamely parti tagállam vizein belülre esett, a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai a lehető leghamarabb értesítik erről a parti tagállam illetékes hatóságait.
(3) Az uniós halászhajó parancsnoka vagy az azt üzemeltető piaci szereplő, vagy képviselőjük az értesítés beérkezését követően haladéktalanul megküld minden olyan adatot a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak, amelyet még nem továbbított, és amelyre vonatkozóan az (1) bekezdéssel összhangban értesítés érkezett.
41. cikk
Elégtelen adathozzáférés
(1) Ha valamely parti tagállam illetékes hatóságai megállapítják, hogy vizeiken másik tagállam uniós halászhajója tartózkodik, de a 44. cikkel összhangban nem tudnak hozzáférni a halászati napló adataihoz vagy az átrakási adatokhoz, megkeresik a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságait, hogy biztosítsák az ezen adatokhoz való hozzáférést.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett adathozzáférés a megkereséstől számított négy órán belül nem biztosított, a parti tagállam értesíti erről a lobogó szerinti tagállamot. Az értesítés beérkezésekor a lobogó szerinti tagállam bármely rendelkezésére álló elektronikus eszköz útján haladéktalanul megküldi az adatokat a parti tagállamnak.
(3) Ha a parti tagállam nem kapja meg a (2) bekezdésben említett adatokat, az uniós halászhajó parancsnoka vagy az azt üzemeltető piaci szereplő, vagy képviselőjük kérelemre bármely rendelkezésére álló és - lehetőség szerint - elektronikus eszköz útján megküldi az adatokat és az e rendelet 38. cikke szerinti válaszüzenet másolatát a parti tagállam illetékes hatóságainak. A tagállamok döntenek az alkalmazandó eszközökről, és azokat feltüntetik az ellenőrzési rendelet 115. cikkében említett honlapon.
(4) Ha az uniós halászhajó parancsnoka vagy az azt üzemeltető piaci szereplő, vagy képviselőjük nem tudja megküldeni a parti tagállam illetékes hatóságainak az e rendelet 38. cikke szerinti válaszüzenet másolatát, az érintett halászhajó nem végezhet halászati tevékenységet a parti tagállam vizein mindaddig, amíg a halászhajó parancsnoka, az azt üzemeltető piaci szereplő vagy képviselője meg nem küldi a válaszüzenet másolatát vagy az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében említett információt az említett hatóságoknak.
42. cikk
Az elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerek működési adatai
(1) A tagállamok elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszereik működésére vonatkozó adatbázisokat tartanak fenn. Ezek az adatbázisok legalább a következő információkat tartalmazzák, és képesek azok automatikus generálására:
a)
azon halászhajóik listája, amelyek elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszerei meghibásodtak vagy üzemképtelenné váltak;
b)
azon hajók száma, amelyek nem teljesítettek az elektronikus halászati naplóval kapcsolatos napi adattovábbítást, valamint az elektronikus halászati naplóval kapcsolatban beérkezett adattovábbítások halászhajónkénti átlagos száma lobogó szerinti tagállamonkénti bontásban;
c)
az átrakási nyilatkozatokkal, kirakodási nyilatkozatokkal, átvételi nyilatkozatokkal és értékesítési bizonylatokkal kapcsolatban beérkezett adattovábbítások száma lobogó szerinti tagállamonkénti bontásban.
(2) Az (1) bekezdés szerint generált információk összefoglalóját kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak. Alternatív lehetőségként ezeket az információkat hozzáférhetővé lehet tenni a biztonságos honlapon is, a Bizottság és a tagállamok közötti konzultációt követően meghatározandó formátumban és időközönként.
43. cikk
A tagállamok közötti információcsere formátuma
(1) Az e szakaszban említett információk tagállamok közötti cseréje a XII. mellékletben meghatározott formátumban történik, amelyből bővíthető jelölőnyelv (XML) származtatható. A tagállamok közötti, illetve a tagállamok, a Bizottság és a Bizottság által kijelölt szerv közötti elektronikus adatcseréhez alkalmazandó XML-szabványt a Bizottság határozza meg a tagállamokkal folytatott konzultációt követően.
(2) Az (1) bekezdésben említett formátum módosításait egyértelműen azonosítani kell és meg kell jelölni frissítésének napjával. Ezek a módosítások legkorábban a róluk szóló döntést követően hat hónappal lépnek hatályba.
(3) Ha egy tagállam egy másik tagállamtól elektronikus információt kap, gondoskodnia kell az illető tagállam illetékes hatóságai részére küldendő válaszüzenetről. A válaszüzenet az információ beérkezését nyugtázza.
(4) A XII. mellékletben feltüntetett, az uniós szabályok szerint a parancsnokok számára a halászati naplóikba kötelezően rögzítendő adatelemek a tagállamok közötti információcsere során is kötelezőek.
44. cikk
Hozzáférés az adatokhoz
(1) A lobogó szerinti tagállam valós időben biztosítja a parti tagállam részére az ellenőrzési rendelet 111. cikkének (1) bekezdésében említett információk elektronikus cseréjét azon halászhajói halászati naplója, átrakási nyilatkozata, előzetes értesítései és kirakodási nyilatkozata tekintetében, amelyek halászati műveleteket végeznek a parti állam felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizeken, illetve amelyek befutnak a parti tagállam valamely kikötőjébe.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a lobogó szerinti tagállam megkeresésére valós időben biztosíthatja halászhajói halászati naplójának és átrakási nyilatkozatainak adataira vonatkozó, az ellenőrzési rendelet 111. cikkének (1) bekezdésében említett információk elektronikus cseréjét azon tagállamok részére, amelyek az ellenőrzési rendelet 80. cikkével összhangban másik tagállam halászhajóinak vizsgálatát végzik a megkereső tagállam vizein kívüli uniós vizeken, nemzetközi vizeken vagy harmadik országok vizein.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett, a megelőző tizenkét hónapra vonatkozó adatokat a lobogó szerinti tagállam kérelemre hozzáférhetővé teszi.
(4) Az (1) bekezdésben említett adatoknak legalább azokat az információkat tartalmazniuk kell, amelyek a kikötőből való utolsó elindulástól a kirakodás befejezéséig tartó időszakra vonatkoznak. A (2) bekezdésben említett adatoknak legalább azokat az adatokat tartalmazniuk kell, amelyek a kikötőből való utolsó elindulástól a megkeresés időpontjáig tartó időszakra vonatkoznak. A megelőző 12 hónapban tett halászati utak (1) és (2) bekezdésben említett adatait kérelemre hozzáférhetővé kell tenni.
(5) Az uniós halászhajók parancsnokainak bármikor biztonságos hozzáféréssel kell rendelkezniük a lobogó szerinti tagállam adatbázisában őrzött, saját elektronikus halászati naplójukban szereplő információkhoz, átrakási nyilatkozatuk és kirakodási nyilatkozatuk adataihoz.
(6) A parti tagállam egy közös alkalmazási terv vagy más kölcsönösen elfogadott közös vizsgálati tevékenység keretében egy másik tagállam halászati őrhajója számára - az adott tagállam halászati felügyelő központján keresztül - online hozzáférést biztosít a halászati naplók, az átrakási nyilatkozatok, az előzetes értesítések és kirakodási nyilatkozatok adatait tartalmazó adatbázisához.
45. cikk
A tagállamok közötti adatcsere
(1) Az e rendelet 44. cikkében említett adatokhoz való hozzáférés állandó, biztonságos internetkapcsolat révén valósul meg.
(2) A tagállamok kicserélik egymással a releváns műszaki információkat, biztosítva ezzel az elektronikus halászati naplók, átrakási nyilatkozatok és kirakodási nyilatkozatok adataihoz való kölcsönös hozzáférést és ezen adatok cseréjét.
(3) A tagállamok:
a)
gondoskodnak arról, hogy az e fejezettel összhangban fogadott adatokat számítógéppel olvasható formában rögzítsék, és azokat legalább három évig biztonságos számítógépes adatbázisokban tárolják;
b)
meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy ezeket az adatokat kizárólag hivatalos célokra használják fel, továbbá
c)
minden szükséges technikai intézkedést meghoznak az ilyen adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisítéstől, véletlen elveszítéstől, sérüléstől, terjesztéstől vagy az azokhoz történő jogosulatlan hozzáféréstől való védelme érdekében.
46. cikk
Egyetlen hatóság
(1) Minden tagállamban az ellenőrzési rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében említett egyetlen hatóság felelős az ebben a fejezetben meghatározott adatok továbbításáért, fogadásáért, kezeléséért és feldolgozásáért.
(2) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követő három hónapon belül kicserélik az (1) bekezdésben említett hatóságok kapcsolattartási adatait, és arról tájékoztatják a Bizottságot és az általa kijelölt szervet.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett információkban bekövetkezett változásokat azok hatályossá válása előtt közölni kell a Bizottsággal, az általa kijelölt szervvel és a többi tagállammal.
2. Szakasz
Az elektronikus formátumú halászati naplóra vonatkozó különös szabályok
47. cikk
Az adattovábbítás gyakorisága
(1) Az uniós halászhajó parancsnoka a tengeren járva legalább naponta, és legkésőbb 24.00 óráig továbbítja az elektronikus halászati naplóban szereplő információkat a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak, akkor is, ha nem történt fogás. Megküldi továbbá az említett adatokat:
a)
a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságának megkeresésére;
b)
közvetlenül az utolsó halászati művelet befejezését követően;
c)
a kikötőbe lépést megelőzően;
d)
bármely, tengeren végzett vizsgálat alkalmával;
e)
az uniós jog vagy a lobogó szerinti tagállam által meghatározott események alkalmával.
Ha az utolsó halászati művelet a kikötőbe lépés előtt legfeljebb egy órával fejeződik be, a b) és a c) pont szerinti adattovábbítások megküldhetők egyetlen üzenetben.
(2) A parancsnok az (1) bekezdés c) pontjában említett utolsó adattovábbításig helyesbítheti az elektronikus halászati napló és az átrakási nyilatkozat adatait. A helyesbítéseknek könnyen azonosíthatóknak kell lenniük. Az eredeti elektronikus halászati naplót és helyesbítéseit a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai megőrzik.
(3) A parancsnok az (1) bekezdésben említett információkból minden egyes kikötőn kívüli tartózkodás időtartama alatt, egészen a kirakodási nyilatkozat benyújtásáig másolatot tart a halászhajón.
(4) Amennyiben valamely uniós halászhajó kikötőben tartózkodik és fedélzetén nem szállít halászati terméket, valamint a parancsnok az utolsó halászati út során végzett valamennyi halászati műveletre vonatkozóan benyújtotta a kirakodási nyilatkozatot, az e cikk (1) bekezdése szerinti adatküldés felfüggeszthető, feltéve hogy erről a lobogó szerinti tagállam halászati felügyelő központja előzetes értesítést kapott. Az adatküldést folytatni kell, amikor az uniós halászhajó elhagyja a kikötőt. A VMS-sel felszerelt és az adatküldést ilyen rendszeren keresztül végző uniós halászhajók tekintetében az előzetes értesítés nem előírt.
III. FEJEZET
A papíralapú vagy elektronikus formátumú halászati naplókra, átrakási nyilatkozatokra és kirakodási nyilatkozatokra vonatkozó közös szabályok
1. Szakasz
Az élőtömeg meghatározására vonatkozó közös szabályoK
48. cikk
Fogalommeghatározások
E fejezet alkalmazásában:
1.
„kiszerelés”: a halászhajó fedélzetén, a kirakodást megelőzően, az I. mellékletben foglaltak szerint feldolgozott hal feldolgozási formája;
2.
„együttes kiszerelés”: ugyanabból a halból származó két vagy több részt magában foglaló kiszerelés.
49. cikk
Átváltási tényezők
(1) A halászati naplónak az ellenőrzési rendelet 14. és 15. cikkében említett kitöltésénél és benyújtásánál a tárolt vagy feldolgozott hal tömegének élőtömeggé történő átszámításához a XIII., XIV. és XV. mellékletben meghatározott uniós átváltási tényezőket kell alkalmazni. Ezek a tényezők vonatkoznak az uniós halászhajók fedélzeten tárolt, vagy az e halászhajók által átrakott vagy kirakodott halászati termékekre.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ha az a regionális halászati gazdálkodási szervezet, amelynek az Európai Unió szerződő fele, vagy együttműködő nem szerződő fele, a szabályozási területe tekintetében, vagy egy olyan harmadik ország, amellyel az Európai Unió halászati megállapodást kötött, a fennhatósága vagy joghatósága alá tartozó területeken átváltási tényezőket állapított meg, ott azokat a tényezőket kell alkalmazni.
(3) Ha egy adott faj vagy kiszerelés tekintetében nem állapítottak meg az (1) vagy a (2) bekezdésben említett átváltási tényezőt, a lobogó szerinti tagállam által elfogadott átváltási tényezőt kell alkalmazni.
(4) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok illetékes hatóságai az (1) bekezdésben említett uniós átváltási tényezőket használják az átrakott és a kirakodott mennyiségek élőtömegének a kvótafelhasználás nyomon követése érdekében történő kiszámításához.
50. cikk
Számítási módszer
(1) A hal élőtömegét minden egyes halfaj és kiszerelés esetében a hal feldolgozott tömegének és az e rendelet 49. cikkében említett átváltási tényezőnek a szorzata adja.
(2) Az együttes kiszerelések esetében csupán egyetlen, a hal együttes kiszerelésében található részek valamelyikéhez tartozó átváltási tényezőt kell alkalmazni.
2. Szakasz
A halászati napló kitöltésére és benyújtására vonatkozó közös szabályok
51. cikk
A halászati naplókra vonatkozó általános szabályok
(1) A fedélzeten tárolt egyes fajok élőtömegének kilogrammban megadott becsült mennyisége esetében az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében említett hibahatárt a halászati naplóban szereplő számadatok százalékos arányában kell kifejezni.
(2) A szétválogatás nélkül kirakodandó fogások esetében a hibahatár kiszámítható a fedélzeten tartott összmennyiségekre vonatkozó egy vagy több reprezentatív minta alapján.
(3) Az ellenőrzési rendelet 14. cikkének alkalmazásában az élő csalinak kifogott fajokat kifogott és fedélzeten tárolt fajoknak kell tekinteni.
(4) Az uniós halászhajó parancsnoka az azon erőkifejtési övezeten való áthaladáskor, amelyben halászatra jogosult, értelemszerűen rögzíti az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (5) bekezdésében említett információkat, és azokat megküldi akkor is, ha az adott övezetben nem folytat halászati tevékenységet.
3. Szakasz
Az átrakási nyilatkozat és a kirakodási nyilatkozat kitöltésére és benyújtására vonatkozó közös szabályok
52. cikk
Az átrakási nyilatkozatban alkalmazható hibahatár
Az átrakott vagy átvett egyes fajok élőtömegének kilogrammban megadott becsült mennyisége esetében az ellenőrzési rendelet 21. cikkének (3) bekezdésében említett hibahatárt az átrakási nyilatkozatban szereplő számadatok százalékos arányában kell kifejezni.
53. cikk
Különbség az átrakott fogások között
Ha különbség van az átrakó hajóról átrakott fogások mennyisége és az átvevő hajóra átvett mennyiségek között, úgy kell tekinteni, hogy a nagyobb mennyiséget rakták át. A tagállamok biztosítják, hogy további intézkedéseket hoznak az átrakó és az átvevő hajó között átrakott halászati termékek tényleges tömegének meghatározására.
54. cikk
A kirakodási művelet befejezése
Amikor az ellenőrzési rendelet 61. cikkével összhangban a halászati termékeket a mérlegelésük előtt elszállítják a kirakodási helyről, a kirakodási művelet - az ellenőrzési rendelet 23. cikkének (3) bekezdése és 24. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában - a halászati termékek mérlegelésekor tekintendő befejezettnek.
55. cikk
Két vagy több uniós halászhajót érintő halászati műveletek
A különös szabályok sérelme nélkül, azon halászati műveletek esetében, amelyek
-
különböző tagállamok, vagy
-
ugyanazon tagállam két vagy több uniós halászhajóját érintik, de ha a fogásokat a lobogójuk szerinti tagállamtól eltérő tagállamokban rakodják ki,
a kirakodott fogást annak az uniós halászhajónak kell tulajdonítani, amelyik a halászati termékeket kirakodta.
IV. FEJEZET
A halászati naplóval és kirakodási nyilatkozattal összefüggő előírások hatálya alá nem tartozó uniós halászhajókra vonatkozó mintavételi tervek és adatgyűjtés
56. cikk
Mintavételi tervek kidolgozása
A halászati naplóval és kirakodási nyilatkozattal összefüggő előírások hatálya alá nem tartozó uniós halászhajók nyomon követése céljából az ellenőrzési rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében és 25. cikkének (2) bekezdésében említett mintavételi terveket a tagállamok e fejezettel összhangban dolgozzák ki annak érdekében, hogy meghatározzák az említett halászhajók által kifogott állományok vagy állománycsoportok kirakodott mennyiségeit és adott esetben e halászhajók halászati erőkifejtését. Ezeket az adatokat a fogások és adott esetben a halászati erőkifejtés rögzítéséhez kell felhasználni, az ellenőrzési rendelet 33. cikkében említetteknek megfelelően.
57. cikk
Mintavételi módszer
(1) Az e rendelet 56. cikkében említett mintavételi terveket a XVI. melléklettel összhangban kell kidolgozni.
(2) A vizsgálandó minta méretét a kockázat alapján kell meghatározni a következők szerint:
a)
„nagyon alacsony” kockázat: a minta 3 %-a;
b)
„alacsony” kockázat: a minta 5 %-a;
c)
„közepes” kockázat: a minta 10 %-a;
d)
„magas” kockázat: a minta 15 %-a;
e)
„nagyon magas” kockázat: a minta 20 %-a.
(3) Egy flottaágazat egy adott állományra vonatkozó napi fogásait úgy kell megbecsülni, hogy az érintett flottaágazat aktív uniós halászhajóinak teljes számát meg kell szorozni - a vizsgált uniós halászhajók mintájából vett fogások alapján - az adott állományra vonatkozó, uniós halászhajók által ejtett átlagos napi fogással.
(4) Azok a tagállamok, amelyek minden egyes halászhajójuk tekintetében rendszeresen, legalább havonta összegyűjtik a halászati naplóval és kirakodással összefüggő előírások hatálya alá nem tartozó halászhajóik adatait:
a)
valamennyi faj kilogrammban kifejezett összes kirakodott mennyiségéről, ideértve a nulla kirakodott mennyiséget is;
b)
azokról a statisztikai négyszögekről, ahol ezeket a fogásokat ejtették; úgy tekintendők, hogy eleget tesznek az e rendelet 56. cikkében említett mintavételi tervvel összefüggő előírásnak.
V. FEJEZET
A halászati erőkifejtés ellenőrzése
58. cikk
Jelentés a halászati erőkifejtésről
(1) Az ellenőrzési rendelet 28. cikkében említett, halászati erőkifejtésről szóló jelentést a XVII. melléklettel összhangban kell megküldeni.
(2) Ha egy uniós halászhajó parancsnoka az ellenőrzési rendelet 28. cikkének (1) bekezdésével összhangban rádión továbbít üzenetet az illetékes hatóságoknak, a tagállamok döntenek az igénybe veendő rádióállomásokról, és feltüntetik azokat az ellenőrzési rendelet 115. cikkében említett honlapon.
VI. FEJEZET
Korrekciós intézkedések
59. cikk
Általános elvek
Az ellenőrzési rendelet 37. cikkében említett korrekciós intézkedések kedvezményének igénybevételéhez a tagállamok a lehető leghamarabb, de legkésőbb az ellenőrzési rendelet 36. cikkével összhangban elrendelt halászati tilalom Hivatalos Lapban való közzétételétől számított egy hónapon belül értesítik a Bizottságot az elszenvedett sérelem mértékéről.
60. cikk
A rendelkezésre álló halászati lehetőségek kiosztása
(1) Ha a sérelmet nem orvosolták teljes mértékben vagy részben a 2371/2002/EK rendelet 20. cikke (5) bekezdésének megfelelő intézkedéssel, a Bizottság az e rendelet 59. cikkében említett információ kézhezvételét követően a lehető leghamarabb meghozza a szükséges intézkedéseket az okozott sérelem orvoslása érdekében.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések megállapítják:
a)
hogy melyik tagállam szenvedett sérelmet („sérelmet szenvedő tagállam”), és a kár összegét (a kvótacserével csökkentve);
b)
adott esetben azt, hogy melyik tagállam lépte túl halászati lehetőségeit („túlhalászó tagállam”), valamint a halászati lehetőségek túllépésének mértékét (a 2371/2002/EK rendelet 20. cikke (5) bekezdésének megfelelő cserével csökkentve);
c)
adott esetben a túlhalászó tagállam halászati lehetőségeiből a túllépett halászati lehetőségekkel arányosan levonandó mennyiségeket;
d)
adott esetben a sérelmet szenvedő tagállam halászati lehetőségeihez az elszenvedett sérelemmel arányosan hozzáadandó mennyiségeket;
e)
adott esetben a hozzáadás vagy levonás hatálybalépésének időpontját vagy időpontjait;
f)
adott esetben az elszenvedett sérelem orvoslására hozott más szükséges intézkedést.
VII. FEJEZET
Motorteljesítmény
61. cikk
A hajtómotor-teljesítmény hitelesítése
(1) Egy, az ellenőrzési rendelet 40. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett új, csere- vagy műszakilag átalakított hajtómotor legnagyobb folyamatos motorteljesítményének hitelesítését a 2930/86/EGK rendelettel (26) összhangban kell elvégezni.
(2) A hajtómotor akkor tekinthető az (1) bekezdés szerint műszakilag átalakítottnak, ha fő alkotórészeit (alkatrészeit), többek között, de nem kizárólag a befecskendező berendezéseit, szelepeit, turbófeltöltőjét, dugattyúját, hengerperselyét, hajtórúdját, hengerfejét átalakították vagy más, műszaki előírások hatálya alá tartozó, módosított névleges teljesítményt eredményező új alkatrésszel pótolták, vagy ha a motor beállításait, mint például a befecskendezők beállításait, a turbófeltöltő konfigurációját vagy a szelepek idővezérlését megváltoztatták. A műszaki átalakítás jellegét egyértelműen ki kell fejteni az (1) bekezdésben említett hitelesítés során.
(3) A halászati jogosítvány jogosultja új hajtómotor beszerelése előtt, illetve meglévő hajtómotor cseréje vagy műszaki átalakítása előtt tájékoztatja az illetékes hatóságokat.
(4) Ezt a cikket a halászati erőkifejtési rendszer hatálya alá tartozó halászhajókra 2012. január 1-jétől kell alkalmazni. Más halászhajókra 2013. január 1-jétől alkalmazandó. Ez a cikk csak azokra a halászhajókra vonatkozik, amelyekbe - e rendelet hatálybalépését követően - új hajtómotort szereltek, illetve amelyeknek a meglévő hajtómotorját kicserélték vagy műszakilag átalakították.
62. cikk
Ellenőrzés és mintavételi terv
(1) A motorteljesítménynek az ellenőrzési rendelet 41. cikkével összhangban elvégzendő ellenőrzése céljából a tagállamok mintavételi tervet dolgoznak ki a flottájukba tartozó azon halászhajók vagy halászhajó-csoportok azonosítására, amelyeknél fennáll a veszélye, hogy kisebb hajtómotor-teljesítményt jelentenek be. A mintavételi terveknek legalább a következő magas kockázati kritériumokon kell alapulniuk:
a)
halászati erőkifejtési rendszer hatálya alá tartozó halászterületeken halászó halászhajók, különösen azok, amelyeknek egyedi, kW-napban kifejezett erőkifejtést osztottak ki;
b)
a nemzeti vagy európai uniós jog szerint teljesítménykorlátozás hatálya alá tartozó halászhajók;
c)
azon halászhajók, amelyek tekintetében a hajó teljesítményének (kW) a hajó tonnatartalmához (BT) viszonyított aránya 50 %-kal alacsonyabb, mint az ugyanilyen típusú halászhajóra, halászeszközre és célfajra vonatkozó átlagos arány. Ezen elemzés céljából a tagállamok feloszthatják flottájukat a következő egy vagy több kritérium szerint:
i.
a nemzeti jog által meghatározott flottaszegmensek vagy igazgatási egységek;
ii.
hosszkategóriák;
iii.
tonnatartalom-kategóriák;
iv.
a használt halászeszközök;
v.
célfajok.
(2) A tagállamok saját belátásuk szerint további kockázati kritériumokat is figyelembe vehetnek.
(3) A tagállamok listát készítenek azokról a halászhajóikról, amelyek megfelelnek az (1) bekezdésben említett egy vagy több kockázati kritériumnak és adott esetben a (2) bekezdésben említett kockázati kritériumoknak.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett egy vagy több kockázati kritériumnak megfelelő halászhajó-csoportok mindegyike tekintetében a tagállamok véletlenszerű mintavételt végeznek. A minta mérete megegyezik az érintett csoportba tartozó halászhajók számának legközelebbi egész számra kerekített négyzetgyökével.
(5) A véletlenszerű mintába felvett minden halászhajó tekintetében a tagállamok ellenőrzik a birtokukban lévő, az ellenőrzési rendelet 41. cikkének (1) bekezdésében említett valamennyi műszaki dokumentumot. Az ellenőrzési rendelet 41. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett egyéb dokumentumok között a tagállamok különleges figyelmet fordítanak a motorgyártó katalógus szerinti előírásaira, ha azok rendelkezésre állnak.
(6) Ezt a cikket 2012. január 1-jétől kell alkalmazni. Az ellenőrzési rendelet 41. cikkének (2) bekezdésében említett fizikai ellenőrzéseknek prioritásként kell kezelniük a halászati erőkifejtési rendszer hatálya alá tartozó halászatot végző vonóhálós halászhajókat.
63. cikk
Fizikai ellenőrzés
(1) Ha a hajtómotor teljesítményét a halászhajó fedélzetén mérik a hajtómotornak az ellenőrzési rendelet 41. cikkének (2) bekezdésében említett fizikai ellenőrzése keretében, a hajtómotor-teljesítményt a hajócsavar és a motor közötti leginkább hozzáférhető ponton lehet mérni.
(2) Ha a hajtómotor-teljesítményt a tengelykapcsoló mögött mérik, megfelelő korrekciót kell alkalmazni a mérésre, annak érdekében, hogy a hajtómotor-teljesítményt a 2930/86/EGK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében szereplő meghatározásnak megfelelően a motor kimenő tengelyén számítsák ki. Ez a korrekció figyelembe veszi a csökkentő áttételből eredő teljesítménycsökkenést, az áttétel gyártója által megadott hivatalos műszaki adatok alapján.
VIII. FEJEZET
A szabadidős horgászat ellenőrzése
64. cikk
Mintavételi tervek kidolgozása
(1) Az (5) bekezdésben említett adatok felhasználásának sérelme nélkül a tagállamok az ellenőrzési rendelet 55. cikke (3) bekezdésének megfelelően, a helyreállítási tervek hatálya alá tartozó állományokból szabadidős horgászatot folytató hajókról ejtett fogások nyomon követése céljából kidolgozandó mintavételi tervekben rendelkeznek a kétéves adatgyűjtésről.
(2) A mintavételi tervekben alkalmazott módszereket egyértelműen meg kell határozni, és azoknak a lehetőségek szerint:
a)
időben állandónak kell lenniük;
b)
a régiókon belül szabványosnak kell lenniük;
c)
összhangban kell állniuk a megfelelő nemzetközi tudományos testületek vagy adott esetben azon regionális halászati gazdálkodási szervezet által megállapított minőségi szabványokkal, amely szervezeteknek az Európai Unió a szerződő fele vagy megfigyelője.
(3) A mintavételi tervnek tartalmaznia kell a helyreállítási tervek hatálya alá tartozó állományok becsléséhez, az alkalmazott halászeszközhöz és az érintett helyreállítási terv azon releváns földrajzi területéhez kapcsolódó mintavételi koncepciót, amely terülten ezeket a fogásokat ejtették.
(4) A tagállamok rendszeresen megbecsülik az összegyűjtött adatok hitelességét és pontosságát.
(5) Az (1) bekezdésben említett mintavételi tervek céljaira a tagállamok felhasználhatják a 199/2008/EK tanácsi rendeletben (27) megállapított többéves közösségi program szerint összegyűjtött adatokat, amennyiben ilyen adatok rendelkezésre állnak.
(6) Ezt a rendelkezést nem kell alkalmazni, ha valamely tagállam megtiltotta a helyreállítási terv hatálya alá tartozó állományok szabadidős horgászatát.
65. cikk
A mintavételi tervek bejelentése és értékelése
(1) A tagállamok a helyreállítási terv hatálybalépését követően tizenkét hónappal bejelentik mintavételi terveiket a Bizottságnak. Az e rendelet hatálybalépésekor már hatályos helyreállítási tervek tekintetében a mintavételi tervet e rendelet hatálybalépését követő tizenkét hónapon belül kell bejelenteni. A mintavételi tervek módosítását e módosítások hatálybalépése előtt kell bejelenteni.
(2) Az ellenőrzési rendelet 55. cikkének (4) bekezdésében előírt értékelésen felül a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság a következőket is értékeli:
a)
az (1) bekezdésben említett bejelentést követően, és azután ötévente a mintavételi tervek megfelelését az e rendelet 64. cikkének (2) és (3) bekezdésében foglalt kritériumoknak és követelményeknek;
b)
a mintavételi terv (1) bekezdésben említett módosításainak megfelelését az e rendelet 64. cikkének (2) és (3) bekezdésében foglalt kritériumoknak és követelményeknek.
(3) A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság szükség esetén javaslatot tesz a mintavételi terv javítására.
IV. CÍM
A FORGALMAZÁS ELLENŐRZÉSE
I. FEJEZET
Nyomon követhetőség
66. cikk
Fogalommeghatározások
E fejezet alkalmazásában:
„halászati és akvakultúra-termékek”: a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelettel (28) létrehozott Kombinált Nómenklatúra 3. árucsoportjába, valamint 1604 és 1605 vámtarifaszáma alá tartozó bármely termék.
67. cikk
A tételekre vonatkozó információ
(1) A piaci szereplők az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (5) bekezdése szerinti, a halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó információkat a halászati és akvakultúra-termékek tételekbe helyezésekor, de legkésőbb az első értékesítéskor adják meg.
(2) Az (1) bekezdésen túlmenően a piaci szereplők naprakésszé teszik a halászati és akvakultúra-termékek tételeinek az első értékesítést követő összevonásából vagy szétválasztásából eredő, az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (5) bekezdésében szerinti releváns információkat, amikor azok hozzáférhetővé válnak.
(3) Amennyiben az első értékesítést követően a tételek összevonása vagy szétválasztása következtében több halászhajó vagy akvakultúra-termelőhely halászati és akvakultúra-termékei összekeverednek, a piaci szereplőknek képeseknek kell lenniük arra, hogy azonosítsák az egyes tételek származását legalább az ellenőrzési rendelet 58. cikke (5) bekezdésének a) pontjában említett azonosítószámuk segítségével, és - az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (3) bekezdésével összhangban - lehetővé kell tenniük azok visszakövetését a fogási vagy lehalászási szakaszig.
(4) Az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (4) bekezdésében említett rendszereknek és eljárásoknak lehetővé kell tenniük a piaci szereplők számára, hogy azonosítsák a közvetlen beszállítót vagy beszállítókat, valamint a halászati és akvakultúra-termékek közvetlen vevőjét vagy vevőit, kivéve ha azok végső fogyasztók.
(5) A halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó, az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (5) bekezdésében említett információt a tétel címkézésén vagy csomagolásán, illetve a tételt kísérő kereskedelmi okmányon kell megadni. Azt olyan azonosító eszköz segítségével lehet a tételen feltüntetni, mint a kód, a vonalkód, az elektronikus chip vagy hasonló eszköz vagy jelölőrendszer. A tételre vonatkozó információknak a gyártás, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában a tételen kell maradniuk, olyan módon, hogy az illetékes hatóságok azokhoz bármikor hozzáférhessenek.
(6) A halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó, az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (5) bekezdése szerinti információkat a piaci szereplőknek olyan azonosító eszközzel kell a tételen feltüntetniük, mint a kód, vonalkód, az elektronikus chip vagy hasonló eszköz vagy jelölőrendszer:
a)
2013. január 1-jétől a többéves terv hatálya alá tartozó halászat esetében;
b)
2015. január 1-jétől az egyéb halászati és akvakultúra-termékek esetében.
(7) Amennyiben az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (5) bekezdésében említett információt a tételt fizikailag kísérő kereskedelmi okmányon adják meg, legalább az azonosítószámot fel kell tüntetni a megfelelő tételen.
(8) A tagállamok együttműködnek egymással annak biztosítására, hogy a tételen feltüntetett és/vagy a tételt fizikailag kísérő információhoz azon a tagállamon kívüli más tagállamok illetékes hatóságai is hozzáférjenek, amely tagállamban a halászati vagy akvakultúra-termékeket a tételbe tették, különösen, ha a tételen az információt olyan azonosító eszközzel tüntették fel, mint a kód, a vonalkód, az elektronikus chip vagy hasonló eszköz. Az ilyen eszközöket használó piaci szereplők gondoskodnak arról, hogy ezek kidolgozása nemzetközileg elismert szabványok és előírások alapján történjen.
(9) A fogások időpontjára vonatkozóan az ellenőrzési rendelet 58. cikke (5) bekezdésének d) pontjában említett információban szerepelhet több naptári nap vagy több fogási dátumnak megfelelő időszak.
(10) A beszállítókra vonatkozóan az ellenőrzési rendelet 58. cikke (5) bekezdésének f) pontjában említett információ a piaci szereplő e cikk (4) bekezdésében említett közvetlen beszállítójára vagy beszállítóira vonatkozik. Ez az információ adott esetben az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (29) II. mellékletének I. szakaszában említett azonosító jelölés segítségével adható meg.
(11) Az ellenőrzési rendelet 58. cikke (5) bekezdésének a)-f) pontjában felsorolt információk nem alkalmazandók:
a)
az 1005/2008/EK tanácsi rendelet (30) 12. cikkének (5) bekezdésével összhangban a fogási tanúsítvány végrehajtásának hatálya alól kizárt, importált halászati és akvakultúra termékekre,
b)
az édesvízben kifogott vagy tenyésztett halászati és akvakultúra-termékekre, valamint
c)
a díszhalakra, a rákfélékre és a puhatestűekre.
(12) Az ellenőrzési rendelet 58. cikke (5) bekezdésének a)-h) pontjában felsorolt információk nem alkalmazandók a Kombinált Nómenklatúra 1604 és 1605 vámtarifaszáma alá tartozó halászati és akvakultúra-termékekre.
(13) Az ellenőrzési rendelet 58. cikkének alkalmazásában a releváns földrajzi területre vonatkozó információ:
a)
az ellenőrzési rendelet 4. cikkének 30. pontjában meghatározott releváns földrajzi terület az uniós jogszabályokban kvóta és/vagy minimális méret hatálya alá tartozó állományok vagy állománycsoportok fogásai esetében, vagy
b)
a 2065/2001/EK bizottsági rendelet (31) 5. cikkének megfelelő fogási terület, egyéb állományok vagy állománycsoportok esetében.
(14) A halászati és akvakultúra-termékek ellenőrzési rendelet 58. cikkének (8) bekezdésében említett kis mennyiségeinek értékét naptári naponként és végső fogyasztónként kell alkalmazni a halászhajó közvetlen értékesítéseire.
68. cikk
A fogyasztóknak szóló információk
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ellenőrzési rendelet 58. cikkének (6) bekezdésében említett, a fajok kereskedelmi megnevezésére, tudományos nevére, a 2065/2001/EK rendelet 5. cikkében említett fogási területre és az előállítási módszerre vonatkozó információt feltüntessék a kiskereskedelmi értékesítésre felkínált halászati és akvakultúra-termékek - köztük importált termékek - címkéjén vagy megfelelő jelölésén.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a faj tudományos neve kiskereskedelmi szinten olyan kiskereskedelmi tájékoztató eszközökkel adható meg a fogyasztók számára, mint a hirdetőtáblák vagy a plakátok.
(3) Ha egy halászati vagy akvakultúra-terméket korábban lefagyasztottak, az (1) bekezdésben említett címkén vagy megfelelő jelölésen a „kiolvasztott” kifejezést is fel kell tüntetni. E szövegezés hiánya kiskereskedelmi szinten arra utal, hogy a halászati és akvakultúra-termékeket korábban nem fagyasztották le és később nem olvasztották ki.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve, a „kiolvasztott” kifejezést nem kell feltüntetni:
a)
egészségbiztonság céljából korábban lefagyasztott halászati és akvakultúra-termékeken, a 853/2004/EK rendelet III. mellékletének VIII. szakaszával összhangban, továbbá
b)
azokon a halászati és akvakultúra-termékeken, amelyeket a füstölési, sózási, főzési, pácolási, szárítási eljárást vagy ezen eljárások kombinációját megelőzően olvasztottak ki.
(5) Ezt a cikket nem kell alkalmazni a Kombinált Nómenklatúra 1604 és 1605 vámtarifaszáma alá tartozó halászati és akvakultúra-termékekre.
(6) Az e cikk hatálybalépésének időpontja előtt felcímkézett vagy megjelölt, az ellenőrzési rendeletnek a tudományos névre vonatkozó 58. cikke (5) bekezdése g) pontjának és h) pontjának, valamint az e cikk (1), (2) és (3) bekezdésének nem megfelelő halászati és akvakultúra-termékek a szóban forgó készletek erejéig hozhatók forgalomba.
II. FEJEZET
A halászati termékek mérlegelése
1. Szakasz
A mérlegelésre vonatkozó általános szabályok
69. cikk
Hatály
E rendelet 78-89. cikkének sérelme nélkül, az e fejezetben foglalt rendelkezéseket az uniós halászhajókról valamely tagállamban végrehajtott kirakodásokra, valamint az uniós halászhajókat érintő, valamely tagállam kikötőiben vagy partjához közeli helyeken végrehajtott átrakásokra, továbbá a halászati termékek uniós vizeken tartózkodó uniós halászhajókon történő mérlegelésére kell alkalmazni.
70. cikk
Mérlegelési nyilvántartás
(1) A halászati termékek forgalomba hozataláért vagy forgalomba hozatalát megelőző tárolásáért felelős, nyilvántartásba vett vevők, nyilvántartásba vett árverési központok, vagy más szervek vagy személyek, vagy adott esetben az uniós halászhajó parancsnoka nyilvántartja az ellenőrzési rendelet 60. és 61. cikkének megfelelően végzett mérlegelést, a következő információk feltüntetésével:
a)
a mérlegelt fajok FAO alpha-3 kódjai;
b)
a mérlegelés eredménye az egyes fajok minden mennyisége tekintetében a terméktömeg kilogrammjában kifejezve;
c)
annak a halászhajónak a külső azonosítószáma és neve, amelyről a mérlegelt mennyiség származik;
d)
a mérlegelt halászati termékek kiszerelése;
e)
a mérlegelés dátuma (éééé-hh-nn).
(2) A halászati termékek forgalomba hozataláért vagy forgalomba hozatalát megelőző tárolásáért felelős, nyilvántartásba vett vevők, nyilvántartásba vett árverési központok, vagy más szervek vagy személyek, vagy adott esetben az uniós halászhajó parancsnoka az (1) bekezdésben említett nyilvántartást három évig megőrzi.
71. cikk
A mérlegelés időzítése
(1) Ha a halászati termékeket uniós halászhajók között rakodják át, és a halászati termékek első kirakodására egy Európai Unión kívüli kikötőben kerül sor, a halászati termékeket a kikötőből vagy az átrakás helyéről történő elszállítása előtt kell mérlegelni.
(2) Amikor a halászati termékek mérlegelésére uniós halászhajó fedélzetén kerül sor az ellenőrzési rendelet 60. cikkének (3) bekezdésével összhangban, és azokat a kirakodást követően ismételten mérlegelik a szárazföldön, az ellenőrzési rendelet 60. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában a szárazföldi mérlegelés eredményeként kapott számadatot kell használni.
(3) A halászati napló adatainak az ellenőrzési rendelet 15. cikke szerinti elektronikus kitöltésére és továbbítására nem köteles uniós halászhajókra vonatkozó különös rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok előírhatják, hogy a parancsnok a mérlegelés előtt adja át a halászati napló másolatát a kirakodás szerinti tagállam illetékes hatóságainak.
72. cikk
Mérőrendszerek
(1) A tagállamok illetékes hatóságai valamennyi mérőrendszert kalibrálnak és leplombálnak a nemzeti rendszerrel összhangban.
(2) A mérőrendszerért felelős természetes vagy jogi személyek kalibrálási nyilvántartást vezetnek.
(3) Ha a mérlegelést szállítószalagos rendszerrel végzik, látható számlálót kell felszerelni, amely rögzíti a tömeg halmozott értékét. A számláló mérlegelés megkezdésekor leolvasható állását és a halmozott tömegértéket rögzíteni kell. A rendszer valamennyi használatát a mérlegelésért felelős természetes vagy jogi személy rögzíti a mérlegelési naplóban.
73. cikk
A fagyasztott halászati termékek mérlegelése
(1) E rendelet különös rendelkezéseinek, valamint különösen 70. és 74. cikkének sérelme nélkül, ha fagyasztott halászati termékek kirakodott mennyiségét mérlegelik, a ládákban vagy tömbökben kirakodott fagyasztott halászati termékek tömegének meghatározása úgy történhet, hogy fajonként - és adott esetben kiszerelésenként - a ládák vagy tömbök teljes számát meg kell szorozni a XVIII. mellékletben megállapított módszertan szerint számított ládánkénti vagy tömbönkénti átlagos nettó tömeggel.
(2) A halászati termékek mérlegelését végző természetes vagy jogi személyek kirakodásonként nyilvántartást vezetnek, amely a következőket tartalmazza:
a)
azon hajó neve és külső lajstromozási betű- és számjegyei, amelyből a halászati termékeket kirakodták;
b)
a kirakodott halfajok, valamint adott esetben a kirakodott halak kiszerelése;
c)
a XVIII. melléklet 1. pontjának rendelkezéseivel összhangban fajonként - és adott esetben kiszerelésenként - a tétel mérete és a raklap mintája;
d)
a mintában szereplő minden egyes raklap tömege és a raklapok átlagos tömege;
e)
a mintában szereplő egyes raklapokon található ládák vagy tömbök száma;
f)
a ládák táratömege, amennyiben ez eltér a XVIII. melléklet 4. pontjában megállapított táratömegtől;
g)
egy üres raklap átlagos tömege a XVIII. melléklet 3.b) pontjának rendelkezéseivel összhangban;
h)
a halászati termékek ládánkénti vagy tömbönkénti átlagos tömege fajonként és adott esetben kiszerelésenként.
74. cikk
Jég és víz
(1) Mérlegelés előtt a halászati termékek forgalomba hozataláért felelős, nyilvántartásba vett vevők, a nyilvántartásba vett árverési központok vagy más szervek vagy személyek biztosítják, hogy a halászati termékeket ésszerű mértékben megtisztítsák a jégtől, anélkül, hogy az a termék megromlásához vagy minőségének csökkenéséhez vezetne.
(2) A forgalomba hozatali, raktározási vagy feldolgozási pontra történő elszállítás céljából ömlesztve kirakodott nyílt tengeri fajokra vonatkozóan az e rendelet 78-89. cikkében említett különös szabályok sérelme nélkül, az össztömegből levont víz és jég össztömege nem haladja meg a 2 %-ot. A levont víz- és jégmennyiség százalékos arányát minden esetben rögzíteni kell a mérlegelési jegyzőkönyvben, a tömeg bejegyzése mellett. A nem nyílt tengeri fajok tekintetében nem kell jég- vagy vízmennyiséget levonni.
75. cikk
Az illetékes hatóságok általi hozzáférés
Az illetékes hatóságok mindig teljes körű hozzáféréssel rendelkeznek a mérőrendszerekhez, mérlegelési nyilvántartásokhoz, írásbeli nyilatkozatokhoz, valamint a halászati termékek tárolására és feldolgozására használt valamennyi helyiséghez.
76. cikk
Mintavételi tervek
(1) Az ellenőrzési rendelet 60. cikkének (1) bekezdésében említett mintavételi tervet és annak bármely lényeges módosítását a tagállamok a XIX. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint fogadják el.
(2) Az ellenőrzési rendelet 60. cikkének (3) bekezdésében említett mintavételi tervet és annak bármely lényeges módosítását a tagállamok a XX. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint fogadják el. Ha a fogásokat a fedélzeten mérlegelik, az ellenőrzési rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében és 21. cikkének (3) bekezdésében említett hibahatárt nem kell alkalmazni, amikor a kirakodás utáni mérlegelés eredményeként kapott számadat nagyobb, mint a fedélzeti mérlegelés eredményeként kapott megfelelő számadat.
(3) Ha a tagállamok az ellenőrzési rendelet 60. cikkének (1) és (3) bekezdésében említett mintavételi terveket kívánnak elfogadni, az e rendelet hatálybalépésétől számított hat hónapon belül lehetőleg egyetlen, hároméves időszakra szóló mintavételi tervet nyújtanak be, amely kiterjed az összes érintett mérlegelési eljárásra. Ez a mintavételi terv különböző részekből állhat eltérő halászatok esetében.
(4) A (3) bekezdésben említett időpontot követően elfogadandó új mintavételi terveket, vagy a mintavételi tervek bármely módosítását az érintett év vége előtt három hónappal kell benyújtani jóváhagyásra.
77. cikk
A halászati termékeknek a kirakodási helyről való elszállítását követő mérlegelésére vonatkozó ellenőrzési tervek és programok
(1) Az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (1) bekezdésében említett ellenőrzési tervet és annak bármely lényeges módosítását a tagállamok a XXI. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint fogadják el.
(2) Ha a tagállamok az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (1) bekezdésében említett ellenőrzési terveket kívánnak elfogadni, tagállamonként egyetlen ellenőrzési tervet nyújtanak be, amely kiterjed az elszállítást követően mérlegelendő valamennyi halászatitermék-szállítmányra. Az ilyen ellenőrzési tervet e rendelet hatálybalépését követő hat hónapon belül be kell nyújtani. Ez az egyetlen ellenőrzési terv különböző részekből állhat eltérő halászatok esetében.
(3) Az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (2) bekezdésében említett közös ellenőrzési programot és annak bármely lényeges módosítását a tagállamok a XXII. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint fogadják el.
(4) Ha a tagállamok az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (2) bekezdésében említett közös ellenőrzési programokat kívánnak elfogadni, azokat e rendelet hatálybalépésétől számított hat hónapon belül nyújtják be.
(5) A (2) és (4) bekezdésben említett időpontot követően elfogadandó, a (2) bekezdésben említett bármely új ellenőrzési tervet vagy a (4) bekezdésben említett közös ellenőrzési programot, illetve e tervek vagy programok bármely módosítását az adott terv vagy program hatálybalépésének időpontját megelőző év vége előtt három hónappal kell benyújtani.
2. Szakasz
Egyes nyílt tengeri fajok mérlegelésére vonatkozó különös szabályok
78. cikk
A hering-, makréla- és fattyúmakréla-fogásokra vonatkozó mérlegelési eljárások alkalmazási köre
Az e szakaszban megállapított szabályokat az Európai Unióban vagy az uniós halászhajók által harmadik országokban kirakodott hering (Clupea harengus), makréla (Scomber scombrus) és fattyúmakréla (Trachurus spp.) vagy ezek kombinációi fogásainak mérlegelésére kell alkalmazni, amely fogásokra a következő területeken került sor:
a)
a hering tekintetében a következő ICES-övezetek: I, II, IIIa, IV, Vb, VI és VII;
b)
a makréla tekintetében a következő ICES-övezetek: IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV és a CECAF uniós vizei;
c)
a fattyúmakréla tekintetében: az ICES IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV övezet és a CECAF uniós vizei;
ha a kirakodásonkénti mennyiség meghaladja a 10 tonnát.
79. cikk
A hering-, makréla- és fattyúmakréla-fogások mérlegelésének kikötői
(1) Az e rendelet 78. cikkében említett fajok fogásait a kirakodáskor haladéktalanul mérlegelni kell. E fajok fogásai azonban mérlegelhetők az elszállítást követően, amennyiben:
-
valamely tagállamon belüli rendeltetési hely tekintetében az érintett tagállam az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (1) bekezdésében említett ellenőrzési tervet fogadott el a XXI. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint,
-
egy másik tagállamon belüli rendeltetési hely tekintetében az érintett tagállamok az ellenőrzési rendelet 61. cikkének (2) bekezdésében említett közös ellenőrzési programot fogadtak el a XXII. mellékletben ismertetett kockázatalapú módszertan szerint,
és amennyiben ezt az ellenőrzési tervet vagy közös ellenőrzési programot a Bizottság jóváhagyta.
(2) Valamennyi tagállam meghatározza, hogy az e rendelet 78. cikkében említett fajok mérlegelésére melyik kikötőiben kerül sor, és biztosítja, hogy az e fajok bármely kirakodását e kikötőkben végezzék el. Ezeket a kikötőket a következők jellemzik:
a)
meghatározott kirakodási és átrakási idő;
b)
meghatározott kirakodási és átrakási hely;
c)
meghatározott vizsgálati és felügyeleti eljárások.
(3) Az érintett tagállamok átadják a Bizottságnak e kikötők listáját, és ismertetik az e kikötőkben alkalmazandó vizsgálati és felügyeleti eljárásokat, ideértve az e fajok egyes kirakodások alkalmával kirakodott mennyiségének rögzítésére és továbbítására vonatkozó feltételeket is.
(4) A kikötők listája és a (3) bekezdésben említett vizsgálati és felügyeleti eljárások bármely módosítását közölni kell a Bizottsággal, legalább az e módosítások hatálybalépését megelőző 15 nappal.
(5) A tagállamok biztosítják, hogy hajóik az e rendelet 78. cikkében említett fajokat az Európai Unión kívül azokban a kikötőkben rakodják ki, amelyeket az Európai Unióval e fajokat érintően megállapodást kötött harmadik országok a mérlegelésre kifejezetten kijelöltek.
(6) A Bizottság a (3) és (4) bekezdésben említett információt, valamint a harmadik országok által kijelölt kikötők listáját továbbítja valamennyi érintett tagállamnak.
(7) A tagállamok és a Bizottság hivatalos honlapjukon közzéteszik a kikötők listáját és annak módosításait.
80. cikk
Belépés egy tagállami kikötőbe
(1) A mérlegelés céljából a halászhajó parancsnoka vagy annak képviselője az érintett kirakodási kikötőbe történő belépés előtt legalább négy órával tájékoztatja a következőkről azon tagállam illetékes hatóságait, amelyben a kirakodásra sor kerül:
a)
az a kikötő, amelyben kikötni szándékozik, a hajó neve, külső lajstromozási betű- és számjegyei;
b)
a kikötőbe érkezés várható ideje;
c)
a hajón tárolt hering, makréla és fattyúmakréla mennyisége az élőtömeg kilogrammjában kifejezve;
d)
az(ok) a releváns földrajzi terület(ek), ahol a fogást ejtették; az övezet az az alterület, körzet vagy alkörzet, amelyben az uniós jog értelmében fogási korlátozást kell alkalmazni.
(2) A halászati napló adatainak elektronikus rögzítésére kötelezett uniós halászhajó parancsnoka az (1) bekezdésben említett információt elektronikusan küldi meg a lobogó szerinti tagállamának. A tagállamok ezt az információt haladéktalanul megküldik annak a tagállamnak, ahol a kirakodást végre kell hajtani. A halászati naplónak az ellenőrzési rendelet 15. cikkében említett, elektronikus úton rögzített adatait és az (1) bekezdésben említett információkat egyetlen elektronikus üzenetben is el lehet küldeni.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben megállapítottnál rövidebb értesítési határidőt is előírhatnak. Ebben az esetben az érintett tagállamok a rövidebb értesítési határidő hatálybalépését megelőző 15 nappal tájékoztatják a Bizottságot. Ezt az információt az érintett tagállamok és a Bizottság közzéteszik honlapjukon.
81. cikk
Kirakodás
Az érintett tagállam illetékes hatóságai előírják, hogy az e rendelet 78. cikkében említett fogások kirakodása ne kezdődjék meg annak kifejezett engedélyezése előtt. Ha a kirakodás megszakad, annak újrakezdése is engedélyköteles.
82. cikk
Halászati napló
(1) A kikötőbe érkezéskor haladéktalanul, még a kirakodás megkezdése előtt a halászati napló adatainak elektronikus rögzítésére nem kötelezett halászhajó parancsnoka a kirakodási kikötőben bemutatja a halászati napló kitöltött, megfelelő oldalát vagy oldalait a tagállam illetékes hatósága általi vizsgálat céljából.
(2) A hajón tárolt heringre, makrélára és fattyúmakrélára vonatkozóan az e rendelet 80. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében a kirakodás előtt bejelentett mennyiségeknek egyezniük kell a halászati naplóba a kirakodás befejezését követően bejegyzett mennyiségekkel.
83. cikk
A friss hering, makréla és fattyúmakréla mérlegelésére szolgáló közhasználatú mérőeszközök
E rendelet 72. cikke rendelkezéseinek sérelme nélkül, közhasználatú mérőeszközök igénybevétele esetén az e rendelet 78. cikkében említett fogások mérlegelését végző természetes vagy jogi személyek mérlegelési jegyzőkönyvet bocsátanak a vevő rendelkezésére, amely tartalmazza a mérlegelés napját és időpontját, valamint a közúti tartálykocsi azonosítószámát. A mérlegelési jegyzőkönyv másolatát csatolni kell az eladási bizonylathoz vagy az átvételi nyilatkozathoz.
84. cikk
Magánhasználatú mérőeszközök friss halhoz
(1) Magánhasználatú mérőeszközök igénybevétele esetén e rendelet 72. cikkének rendelkezésein felül e cikk követelményeit is alkalmazni kell.
(2) Az e rendelet 78. cikkében említett fogások mérlegelését végző természetes vagy jogi személy minden egyes mérőrendszer tekintetében egybekötött, oldalszámozott nyilvántartást vezet. Ezt a nyilvántartást az egyedi kirakodás mérlegelésének befejezését követően haladéktalanul, de legkésőbb a mérlegelés befejezésének napján helyi idő szerint 23.59-ig ki kell tölteni. E nyilvántartás a következőket tartalmazza:
a)
azon hajó neve és külső lajstromozási betű- és számjegyei, amelyből az e rendelet 78. cikke szerinti fogásokat kirakodták;
b)
a közúti tartálykocsik és rakományuk egyedi azonosítószáma, ha az e rendelet 78. cikkében említett fogásokat az e rendelet 79. cikkével összhangban mérlegelés előtt szállították el a kirakodási kikötőből. A közúti tartálykocsik minden egyes rakományát külön mérlegelik, és külön veszik nyilvántartásba. A közúti tartálykocsi ugyanazon hajóról származó valamennyi rakományának össztömegét azonban összesítve is lehet rögzíteni, ha a közúti tartálykocsi rakományát megszakítás nélkül, egymás után mérlegelik;
c)
a halfajok;
d)
az egyes kirakodott mennyiségek tömege;
e)
a mérlegelés megkezdésének és befejezésének napja és időpontja.
(3) E rendelet 72. cikke (3) bekezdésének sérelme nélkül, ha a mérlegelést szállítószalagos rendszerrel végzik, a rendszer minden használatáról bejegyzés készül az egybekötött, oldalszámozott mérlegelési nyilvántartásban.
85. cikk
A fagyasztott hal mérlegelése
Ha fagyasztott hering, makréla és fattyúmakréla kirakodott mennyiségét mérlegelik, a ládákban kirakodott fagyasztott hal tömegének meghatározása fajonként történik, e rendelet 73. cikkével összhangban.
86. cikk
Mérlegelési nyilvántartás vezetése
Az e rendelet 84. cikkének (3) bekezdésében és 85. cikkében előírt minden mérlegelési nyilvántartást és a fuvarokmányok másolatát az e rendelet 79. cikkének (1) bekezdésében említett ellenőrzési terv vagy közös ellenőrzési program részeként hat évig meg kell őrizni.
87. cikk
Értékesítési bizonylat és átvételi nyilatkozat
Az értékesítési bizonylatok és átvételi nyilatkozatok benyújtásáért felelős természetes vagy jogi személyek az e rendelet 78. cikkében említett fajok tekintetében kérelemre benyújtják ezeket a nyilatkozatokat az érintett tagállam illetékes hatóságainak.
88. cikk
Keresztellenőrzések
Az ellenőrzési rendelet 109. cikkében említett számítógépes adatbázis létrehozásáig az illetékes hatóságok igazgatási keresztellenőrzést hajtanak végre minden kirakodás tekintetében, a következők összevetésével:
a)
a hering, makréla és fattyúmakréla e rendelet 80. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kirakodás előtti értesítésben megjelölt fajonkénti mennyisége, és a halászati naplóban rögzített mennyiségek;
b)
a hering, makréla és fattyúmakréla halászati naplóban rögzített fajonkénti mennyisége, és a kirakodási nyilatkozatban rögzített mennyiség;
c)
a hering, makréla és fattyúmakréla kirakodási nyilatkozatban rögzített fajonkénti mennyisége, és az átvételi nyilatkozatban vagy értékesítési bizonylaton rögzített mennyiség;
d)
a halászati naplóban rögzített fogási terület és az érintett hajóra vonatkozó VMS-adatok.
89. cikk
A mérlegelés nyomon követése
(1) A hajóról származó hering-, makréla- és fattyúmakréla-fogások mérlegelését fajonként követik nyomon. Azon hajók esetében, amelyekről a halak szivattyúzással kerülnek partra, a teljes kirakodást nyomon kell követni. Fagyasztott hering, makréla és fattyúmakréla kirakodása esetében valamennyi ládát meg kell számolni, és a ládák átlagos nettó tömegének a XVIII. mellékletben előírt kiszámítási módszerét nyomon kell követni.
(2) Az e rendelet 88. cikkében említetteken túlmenően a következő adatok tekintetében is keresztellenőrzést kell végezni:
a)
a hering, makréla és fattyúmakréla állami vagy magánlétesítményekben végzett mérlegelésének nyilvántartásában rögzített fajonkénti mennyiség és az átvételi nyilatkozatban vagy értékesítési bizonylaton rögzített fajonkénti mennyiség;
b)
a hering, makréla és fattyúmakréla bármely fuvarokmányban rögzített fajonkénti mennyisége, az e rendelet 79. cikkének (1) bekezdésében említett ellenőrzési terv vagy közös ellenőrzési program részeként;
c)
az e rendelet 84. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összhangban nyilvántartásba vett közúti tartálykocsik egyedi azonosítószáma.
(3) Meg kell győződni arról, hogy a kirakodás befejezését követően a hajóban nem maradt hal.
(4) Az e cikk és az e rendelet 107. cikke szerinti valamennyi nyomon követési tevékenységet dokumentálni kell. Ezt a dokumentációt hat évig meg kell őrizni.
III. FEJEZET
Értékesítési bizonylatok
90. cikk
Általános szabályok
(1) Az értékesítési bizonylaton az ellenőrzési rendelet 64. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett egyedek számát kell feltüntetni, ha az adott kvótát egyedalapon kezelik.
(2) Az ellenőrzési rendelet 64. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett kiszerelés típusának tartalmaznia kell a kiszerelési állapotot az I. mellékletben meghatározottak szerint.
(3) Az ellenőrzési rendelet 64. cikke (1) bekezdésének l) pontjában említett árakat azon tagállam pénznemében kell feltüntetni, amelyben az értékesítésre sor kerül.
91. cikk
Az értékesítési bizonylatok formátuma
(1) A tagállamok meghatározzák az értékesítési bizonylatoknak az ellenőrzési rendelet 63. cikkében említettek szerinti elektronikus kitöltéséhez és továbbításához használandó formátumot.
(2) Az ebben a fejezetben említett információk tagállamok közötti cseréje a XII. mellékletben meghatározott formátumban történik, amelyből bővíthető jelölőnyelv (XML) származtatható. A tagállamok közötti, illetve a tagállamok, a Bizottság és a Bizottság által kijelölt szerv közötti elektronikus adatcseréhez alkalmazandó XML-szabványt a Bizottság határozza meg a tagállamokkal folytatott konzultációt követően.
(3) Az (1) bekezdésben említett formátum módosításait egyértelműen azonosítani kell és meg kell jelölni frissítésének napjával. Ezek a módosítások legkorábban a róluk szóló döntést követően hat hónappal lépnek hatályba.
(4) Ha egy tagállam egy másik tagállamtól elektronikus információt kap, gondoskodnia kell az illető tagállam illetékes hatóságai részére küldendő válaszüzenetről. A válaszüzenet az információ beérkezését nyugtázza.
(5) A XII. mellékletben feltüntetett, az uniós szabályok szerint a nyilvántartásba vett vevők, a nyilvántartásba vett árverési központok vagy a tagállamok által erre felhatalmazott egyéb szervek vagy személyek számára az értékesítési bizonylataikban kötelezően rögzítendő adatelemek a tagállamok közötti információcsere során is kötelezőek.
(6) A tagállamok:
a)
gondoskodnak arról, hogy az e fejezettel összhangban fogadott adatokat számítógéppel olvasható formában rögzítsék, és azokat legalább három évig biztonságos számítógépes adatbázisokban tárolják;
b)
meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy ezeket az adatokat kizárólag hivatalos célokra használják fel, továbbá
c)
minden szükséges technikai intézkedést meghoznak az ilyen adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisítéstől, véletlen elveszítéstől, sérüléstől, terjesztéstől vagy az azokhoz történő jogosulatlan hozzáféréstől való védelme érdekében.
(7) Minden tagállamban az ellenőrzési rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében említett egyetlen hatóság felelős az ebben a fejezetben meghatározott adatok továbbításáért, fogadásáért, kezeléséért és feldolgozásáért.
(8) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követő három hónapon belül kicserélik a (7) bekezdésben említett hatóságok kapcsolattartási adatait, és arról tájékoztatják a Bizottságot és az általa kijelölt szervet.
(9) A (7) és (8) bekezdésben említett információkban bekövetkezett változásokat azok hatályossá válása előtt közölni kell a Bizottsággal, az általa kijelölt szervvel és a többi tagállammal.
(10) Az elektronikus rögzítési és továbbítási kötelezettség hatálya alá nem tartozó értékesítési bizonylatok formátumát a tagállamok határozzák meg. Ezeknek az értékesítési bizonylatoknak legalább az ellenőrzési rendelet 64. cikkének (1) bekezdésében foglalt információkat tartalmazniuk kell.
V. CÍM
FELÜGYELET
I. FEJEZET
Felügyeleti jelentések
92. cikk
A felügyeleti jelentésben rögzítendő információ
(1) Az ellenőrzési rendelet 71. cikkének (3) és (4) bekezdésében említett felügyeleti jelentést e rendelet XXIII. mellékletével összhangban kell elkészíteni.
(2) A tagállamok a felügyeleti jelentéseikben szereplő adatokat feltöltik az ellenőrzési rendelet 78. cikkében említett elektronikus adatbázisba, és biztosítják az e rendelet XXIV. mellékletének 2. pontjában említett funkciókat. Ebben az adatbázisban legalább a XXIII. mellékletben feltüntetett információkat kell rögzíteni. Ezen túlmenően papíralapú felügyeleti jelentéseket is be lehet olvasni az adatbázisba.
(3) A jelentésekben szereplő adatokat legalább három évig hozzáférhetővé kell tenni az adatbázisban.
(4) Az (1) bekezdésben említett felügyeleti jelentés kézhezvételekor a lobogó szerinti tagállam a lehető leghamarabb vizsgálatot indít azon halászhajói tevékenységére vonatkozóan, amelyekre a felügyeleti jelentés hivatkozik.
(5) Az (1) bekezdést azon regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott szabályok sérelme nélkül kell alkalmazni, amelyeknek az Európai Unió szerződő fele.
II. FEJEZET
Megfigyelő ellenőrök
93. cikk
A megfigyelő ellenőrökre vonatkozó általános szabályok
(1) A regionális halászati gazdálkodási szervezetek által megállapított, vagy egy harmadik országgal közösen elfogadott különös szabályok sérelme nélkül, a megfigyelő ellenőrzési program alkalmazása tekintetében kiválasztott uniós halászhajók fedélzetén legalább egy megfigyelő ellenőr tartózkodik a programban megállapított ideig.
(2) A tagállamok kijelölik a megfigyelő ellenőröket és biztosítják, hogy azok képesek legyenek feladataik ellátására. A tagállamok különösen a megfigyelő ellenőrök érintett uniós halászhajókra történő eljuttatásáról és visszaszállításukról gondoskodnak.
(3) A megfigyelő ellenőrök az ellenőrzési rendelet 73. cikkében és az e rendelet 95. cikkében megállapítottakon felül más feladatokat nem látnak el, kivéve, ha más feladatokat uniós megfigyelő ellenőrzési program értelmében, vagy valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet működési területe alá tartozó, vagy harmadik országgal kötött kétoldalú megállapodás keretében létrehozott megfigyelési program részeként kell elvégezni.
(4) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a megfigyelő ellenőrök a feladatuk ellátásához a halászhajó kommunikációs rendszerétől független kommunikációs eszközzel rendelkezzenek.
(5) A szabályok nem érintik a halászhajó parancsnokának azon hatáskörét, hogy egy személyben felelős a hajó műveleteiért.
94. cikk
A megfigyelő ellenőrök függetlensége
Annak érdekében, hogy a megfigyelő ellenőrök az ellenőrzési rendelet 73. cikkének (2) bekezdésében előírtak szerint ne álljanak kapcsolatban az uniós halászhajó tulajdonosával, az azt üzemeltető piaci szereplővel, parancsnokával vagy a legénység valamely tagjával, nem lehetnek:
-
azon uniós halászhajó parancsnokának vagy a legénység bármely más tagjának, a parancsnok képviselőjének, az uniós halászhajó tulajdonosának vagy az azt üzemeltető piaci szereplőnek a rokonai vagy alkalmazottai, amely uniós halászhajóra kiküldték őket,
-
azon uniós halászhajó parancsnoka vagy a legénység bármely más tagja, a parancsnok képviselője, a halászhajó tulajdonosa vagy az azt üzemeltető piaci szereplő által ellenőrzött társaság alkalmazottai, amely uniós halászhajóra kiküldték őket.
95. cikk
A megfigyelő ellenőrök feladatai
(1) A megfigyelő ellenőrök ellenőrzik a kiküldetésük szerinti uniós halászhajó megfelelő dokumentumait, és rögzítik a halászati tevékenységeit, amint azokat a XXV. melléklet felsorolja.
(2) Az uniós halászhajó fedélzetén tartózkodó megfigyelő ellenőrök adott esetben rövid eligazítást tartanak az érintett halászhajó vizsgálatára készülő tisztviselők számára, azok fedélzetre érkezésekor. Ha az uniós halászhajó fedélzeti létesítményei lehetővé teszik, illetve adott esetben a rövid eligazításra zárt értekezlet keretében kerül sor.
(3) A megfigyelő ellenőrök az ellenőrzési rendelet 73. cikkének (5) bekezdésében említett jelentést a XXVI. mellékletben ismertetett formanyomtatvány alkalmazásával készítik el. Ezt a jelentést haladéktalanul, de legkésőbb a megbízatásuk lejártát követő 30 napon belül megküldik hatóságaiknak és a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak. Az illetékes hatóságaik a jelentést kérelemre a parti tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv rendelkezésére bocsátják. A jelentések többi tagállam rendelkezésére bocsátott másolatai nem tartalmazhatják azokat a helyszíneket, ahol a fogásokra sor került az egyes halászati műveletek kezdeti és végső helyzetének vonatkozásában, de tartalmazhatják ICES-körzetenként vagy adott esetben más övezetenként és fajonként a napi fogások összes mennyiségét az élőtömeg-egyenérték kilogrammjában kifejezve.
96. cikk
Kísérleti projektek
Az Unió a 861/2006/EK rendelet 8. cikke a) pontjának iii. alpontjával összhangban pénzügyi támogatást nyújthat megfigyelő ellenőrök kiküldésével járó kísérleti projektekhez.
VI. CÍM
VIZSGÁLAT
I. FEJEZET
A vizsgálatok lefolytatása
1. Szakasz
Általános rendelkezések
97. cikk
A tengeri vagy szárazföldi vizsgálatok lefolytatására felhatalmazott tisztviselők
(1) Az ellenőrzési rendelet 74. cikkében említett vizsgálatok elvégzéséért felelős tisztviselők a tagállamok illetékes hatóságai általi felhatalmazással rendelkeznek. E célból a tagállamok szolgálati igazolvánnyal látják el tisztviselőiket, amelyen feltüntetik a tisztviselők személyazonosságát és azt, hogy milyen minőségben járnak el. A szolgálatot teljesítő tisztviselők mindegyike magánál hordja a szolgálati igazolványt, és a vizsgálat során a legkorábbi lehetőség alkalmával felmutatja.
(2) A tagállamok biztosítják tisztviselőik számára az ellenőrzés, vizsgálat és végrehajtás e rendelet szerinti lefolytatásához, és a közös halászati politikai szabályai betartásának biztosításához szükséges megfelelő hatáskört.
98. cikk
Általános elvek
(1) A többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok illetékes hatóságai valamennyi rendelkezésre álló információ felhasználásával kockázatalapú megközelítést fogadnak el a vizsgálati célcsoportok kiválasztásához. E megközelítésnek megfelelően a tisztviselők az e fejezetben megállapított szabályokkal összhangban vizsgálatokat folytatnak.
(2) A többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok összehangolják ellenőrzési, vizsgálati és végrehajtási tevékenységeiket. Ebből a célból az ellenőrzési rendelet 46. cikkében említett nemzeti ellenőrzési cselekvési programokat és az ellenőrzési rendelet 94. cikkében említett közös ellenőrzési programokat fogadnak el és hajtanak végre, amelyek kiterjednek mind a tengeren, mind a szárazföldön folytatott tevékenységekre, a közös halászati politika szabályai betartásának biztosításához szükséges mértékben.
(3) A kockázatalapú ellenőrzési és végrehajtási stratégiára is figyelemmel, az egyes tagállamok tárgyilagosan végzik el a szükséges vizsgálati tevékenységeket, hogy megelőzzék a közös halászati politika szabályainak nem megfelelő tevékenységekből származó halászati termékek fedélzeten tárolását, átrakását, kirakodását, ketrecekbe vagy halgazdaságokba történő áthelyezését, feldolgozását, szállítását, tárolását, forgalmazását és raktározását.
(4) A vizsgálatokat oly módon kell lefolytatni, hogy a lehetséges mértékben megakadályozzák a vizsgált halászati termékek higiéniájára és minőségére gyakorolt negatív hatást.
(5) A tagállamok biztosítják, hogy a halászati vonatkozású nemzeti információs rendszerek - az ellenőrzési rendelet 111. cikkével összhangban - lehetővé tegyék a kikötő szerinti állam hatósága által végzett vizsgálatról szóló információk közvetlen elektronikus cseréjét egymással, a többi tagállammal, a Bizottsággal és adott esetben az általa kijelölt szervvel.
99. cikk
A tisztviselő kötelezettségei a vizsgálat előtti szakaszban
Amennyiben lehetséges, a vizsgálat előtti szakaszban a tisztviselők összegyűjtik a rendelkezésre álló összes megfelelő információt, ideértve a következőket:
a)
a halászati jogosítványok és a halászati engedélyek;
b)
az aktuális halászati útnak megfelelő VMS-információ;
c)
légi felügyelet és más észlelőtevékenységek;
d)
korábbi vizsgálati jegyzőkönyvek, és az érintett uniós halászhajóval kapcsolatban a lobogó szerinti tagállam honlapjának biztonságos részén rendelkezésre álló információk.
100. cikk
A vizsgálat lefolytatására felhatalmazott tisztviselő kötelezettségei
(1) A vizsgálatok lefolytatására felhatalmazott tisztviselők a vizsgálati jelentés megfelelő vizsgálati moduljában ellenőrzik és feljegyzik a XXVII. mellékletben meghatározott releváns tételeket. E célból a nemzeti joggal összhangban fényképeket, video- és hangfelvételeket készíthetnek, valamint adott esetben mintákat vehetnek.
(2) A tisztviselők nem sérthetik a piaci szereplők azon jogát, hogy a lobogó szerinti állam illetékes hatóságaival kommunikáljanak a vizsgálati műveletek során.
(3) A tisztviselők figyelembe veszik a vizsgálandó halászhajó fedélzetén tartózkodó megfigyelő ellenőrök által az e rendelet 95. cikkének (2) bekezdésével összhangban átadott bármely információt.
(4) A vizsgálat befejeztével a tisztviselők adott esetben kikérdezik a piaci szereplőket az adott körülményekre vonatkozó halászati szabályozásokról.
(5) A tisztviselők a vizsgálat befejeztével a lehető leghamarabb elhagyják a halászhajót vagy a vizsgált helyszínt, ha nem tárnak fel nyilvánvaló jogsértésre utaló bizonyítékot.
101. cikk
A tagállamok, a Bizottság és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal kötelezettségei
(1) A tagállamok illetékes hatóságai, valamint adott esetben a Bizottság és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal biztosítják, hogy tisztviselőik udvariasan, készségesen, szakszerűen és magas színvonalon folytassák le a vizsgálatokat.
(2) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai eljárásokat állapítanak meg annak biztosítására, hogy a piaci szereplőknek a hatósági tisztviselők által végzett vizsgálatok lefolytatásával kapcsolatos panaszait tisztességesen és alaposan kivizsgálják a nemzeti joggal összhangban.
(3) A halászhajó lobogója szerinti tagállammal folytatott megfelelő egyeztetésre is figyelemmel, a parti tagállamok meghívhatják a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak tisztviselőit, hogy részt vegyenek az említett tagállam halászhajóin lefolytatott vizsgálatokban, amíg azok a hajók a parti tagállam vizein közlekednek, vagy kikötőiben rakodnak ki.
2. Szakasz
A tengeren végzett vizsgálatok
102. cikk
A tengeren végzett vizsgálatokra vonatkozó általános szabályok
1. (1) Az ellenőrzési, illetve felügyeleti céllal használt hajókon jól láthatóan el kell helyezni a XXVIII. mellékletben szereplő árbocszalagot vagy jelet.
2. (2) A vizsgálatot végző tisztviselők szállítását megkönynyítő kísérőhajók hasonló, a kísérőhajó méretéhez igazodó lobogó vagy árbocszalag alatt hajóznak, hogy jelezzék, hogy halászati vizsgálati feladatot látnak el.
(3) Az ellenőrhajón szolgálatot teljesítő személyek kellő mértékben figyelembe veszik a hajózás szabályait, és a halászhajótól biztonságos távolságban manővereznek a tengeren való összeütközések elkerülésére vonatkozó nemzetközi szabályokkal összhangban.
103. cikk
A halászhajók fedélzetére lépés a tengeren
(1) A vizsgálat lefolytatásáért felelős tisztviselők biztosítják, hogy ne kerüljön sor olyan intézkedésre, amely veszélyeztetheti a halászhajó és legénysége biztonságát.
(2) A tisztviselők nem követelhetik meg annak a halászhajónak a parancsnokától, amelynek a fedélzetére lépnek vagy amelynek a fedélzetét elhagyják, hogy halászat közben megálljon vagy manőverezzen, vagy a halászeszközök kivetését vagy fedélzetre húzását leállítsa. A tisztviselők ugyanakkor a biztonságos fedélzetre lépés vagy a hajó biztonságos elhagyásának lehetővé tétele érdekében megkövetelhetik a halászeszközök kivetésének megszakítását vagy késleltetését addig az időpontig, amíg a halászhajó fedélzetére lépnek vagy azt elhagyják. Fedélzetre lépés esetén ez a késedelem nem haladhatja meg a 30 percet attól az időponttól számítva, amikor a tisztviselők a halászhajó fedélzetére lépnek, kivéve ha jogsértést tártak fel. Ez a rendelkezés nem érinti a tisztviselők azon lehetőségét, hogy megköveteljék a halászeszköz vizsgálati célra történő fedélzetre húzását.
104. cikk
Fedélzeti tevékenységek
(1) Vizsgálataik lefolytatása során a tisztviselők ellenőrzik és feljegyzik az e rendelet XXVII. mellékletében szereplő vizsgálati jelentés megfelelő moduljában előírt valamennyi megfelelő tételt.
(2) A tisztviselők megkövetelhetik a parancsnoktól, hogy valamely halászeszközt vizsgálati célra a fedélzetre húzzon.
(3) A vizsgálatot lefolytató egység általában két tisztviselőből áll. A vizsgálatot lefolytató egységhez szükség esetén további tisztviselők csatlakozhatnak.
(4) A vizsgálat legfeljebb négy órán át tart, vagy addig, amíg a hálót a fedélzetre nem húzzák és a hálót és a fogásokat át nem vizsgálják, attól függően, hogy melyik a hosszabb időtartam. Ez a rendelkezés nem alkalmazandó abban az esetben, ha nyilvánvaló jogsértést tárnak fel, vagy ha a tisztviselőknek további információra van szükségük.
(5) Nyilvánvaló jogsértés feltárása esetén nem eltávolítható azonosító jelek és plombák rögzíthetők a halászeszköz vagy a halászhajó bármely részén, azon belül a halászati termékek tartályain és az esetleges elhelyezésükre szolgáló kamrá(k)ban, és a tisztviselő(k) a fedélzeten maradhat(nak) a nyilvánvaló jogsértés valamennyi bizonyítékénak biztonságát és tartósságát garantáló megfelelő intézkedések elvégzéséhez szükséges ideig.
3. Szakasz
A kikötőben végzett vizsgálatok
105. cikk
A vizsgálat előkészítése
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban és az 1005/2008/EK rendelet 9. cikkében meghatározott referenciaértékek sérelme nélkül, a halászhajó vizsgálatára a kikötőben vagy a kirakodáskor kerül sor, a következő alkalmakkor:
a)
a kockázatalapú igazgatásra épülő mintavételezési módszernek megfelelően rendszeresen; vagy
b)
ha felmerül a gyanú, hogy a közös halászati politika szabályait nem tartják be.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett esetekben, és e rendelet 106. cikke (2) bekezdése utolsó mondatának sérelme nélkül, a tagállamok illetékes hatóságai biztosítják, hogy tisztviselőik jelen legyenek a kikötőben a vizsgálandó halászhajó beérkezésekor.
(3) Az (1) bekezdés nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy a tagállamok szúrópróbaszerű vizsgálatokat folytassanak.
106. cikk
A kikötőben végzett vizsgálatok
(1) A vizsgálatok lefolytatása során a tisztviselők ellenőrzik és feljegyzik az e rendelet XXVII. mellékletében szereplő vizsgálati jelentés megfelelő moduljában felsorolt valamennyi megfelelő tételt. A tisztviselők kellően figyelembe veszik a vizsgált halászhajóra vonatkozó egyedi követelményeket, különös tekintettel a többéves tervekben foglalt megfelelő rendelkezésekre.
(2) A kirakodás vizsgálatakor a tisztviselők nyomon követik a teljes kirakodási folyamatot a megfelelő művelet kezdetétől a végéig. Keresztellenőrzést kell végezni a halászati termékek kirakodására vonatkozó, beérkezést megelőző értesítésben szereplő fajonkénti mennyiségek, a halászati naplóban szereplő fajonkénti mennyiségek és a kirakodott vagy adott esetben átrakott fajonkénti mennyiségek között. Ez a rendelkezés nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy egy vizsgálatra a kirakodás megkezdését követően kerüljön sor.
(3) A tagállamok biztosítják a halászati tevékenységekkel és a halászati termékek azt követő feldolgozásával összefüggésben használt helyiségek hatékony vizsgálatát és ellenőrzését.
107. cikk
Egyes nyílt tengeri fajok kirakodásának vizsgálata
Az e rendelet IV. címe II. fejezetének 2. szakaszában említett hering, makréla és fattyúmakréla kirakodásai tekintetében a tagállami illetékes hatóságok biztosítják, hogy e kirakodott halak mennyiségének legalább 15 %-át és e halak kirakodásainak legalább 10 %-át átvizsgálják.
4. Szakasz
A szállítás vizsgálata
108. cikk
Általános elvek
(1) A többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül a szállítás vizsgálatára bárhol és bármikor sor kerülhet a kirakodás helyétől a halászati termékeknek az értékesítés vagy feldolgozás helyére történő beérkezéséig. A vizsgálatok lefolytatása során meg kell hozni a szükséges intézkedéseket a vizsgált halászati termékek hűtési lánca fenntartásának biztosítására.
(2) A többéves tervekben, nemzeti ellenőrzési tervekben, vagy egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban foglalt rendelkezések sérelme nélkül, a szállítás vizsgálata ahol csak lehet, kiterjed a szállított termékek fizikai átvizsgálására is.
(3) A szállított halászati termékek fizikai átvizsgálása magában foglalja a szállított tétel vagy tételek különböző részeinek szempontjából reprezentatív mintavételt is.
(4) A szállítás vizsgálatának lefolytatása során a tisztviselők ellenőrzik és feljegyzik az ellenőrzési rendelet 68. cikkének (5) bekezdésében említett valamennyi tételt és az e rendelet XXVII. mellékletében szereplő vizsgálati jelentés moduljában említett valamennyi megfelelő tételt. Ennek során meggyőződnek arról, hogy a szállított halászati termékek mennyisége megfelel a fuvarokmányon feltüntetett adatoknak.
109. cikk
Leplombált szállítójárművek
(1) Ha a járművet vagy a szállítótartályt leplombálták a rakomány manipulálásának elkerülése érdekében, a tagállamok illetékes hatóságai gondoskodnak arról, hogy a plombák sorszámát feljegyezzék a fuvarokmányra. A tisztviselők megvizsgálják, hogy a plombák érintetlenek-e, és hogy a sorszámuk megfelel-e a fuvarokmányon feltüntetett adatoknak.
(2) Ha a rakomány átvizsgálásának megkönnyítése érdekében a plombákat eltávolítják, mielőtt a rakomány beérkezne rendeltetési helyére, a tisztviselők új plombát helyeznek az eredeti helyére, feljegyzik a plomba adatait és az eredeti plomba eltávolításának indokait a fuvarokmányra.
5. Szakasz
Piaci vizsgálatok
110. cikk
Általános elvek
A hűtőházak, nagy- és kiskereskedelmi piacok, éttermek, és halak kirakodást követő tárolására és/vagy értékesítésére szolgáló egyéb helyiségek ellenőrzésekor a tisztviselők ellenőrzik és feljegyzik az e rendelet XXVII. mellékletében szereplő megfelelő vizsgálati modulban felsorolt valamennyi megfelelő tételt.
111. cikk
További módszerek és technológiák
A XXVII. mellékletben felsoroltakon felül a tagállamok felhasználhatnak más rendelkezésre álló módszereket és technológiákat a halászati termékek, azok forrása vagy eredete, a beszállítók és a halászhajók vagy termelőegységek azonosítására és ellenőrzésére.
112. cikk
A piacról kivont halászati termékek ellenőrzése
A tisztviselők ellenőrzik, hogy a 104/2000/EK tanácsi rendelet (32) 17. cikkének megfelelően az értékesítésből kivont halászati termékeket a 2493/2001/EK bizottsági rendelet (33) rendelkezéseivel összhangban hozzák-e forgalomba.
II. FEJEZET
A piaci szereplők kötelességei
113. cikk
A piaci szereplők általános kötelességei
(1) Valamely tagállam joghatósági területén tevékenykedő bármely piaci szereplő vizsgálat alá vonható a közös halászati politika szerinti kötelezettségei tekintetében.
(2) A vizsgálat alá vont valamennyi piaci szereplő:
a)
megkönnyíti a tisztviselők munkáját, és kérelemre biztosítja számukra a szükséges információkat és a közös halászati politika szabályaival összhangban a halászati tevékenységek tekintetében elektronikusan vagy papíralapon kitöltendő és megőrizendő dokumentumokat, ideértve adott esetben azok másolatait vagy a megfelelő adatbázisokhoz való hozzáférést;
b)
megkönnyíti a belépést a hajónak a halászati és feldolgozási tevékenységekkel összefüggésben vagy azokhoz kapcsolódóan használt valamennyi részébe, az ilyen helyiségekbe és a feljutást bármely ilyen szállítóeszközre, többek között légi járművekre vagy légpárnás hajókra;
c)
gondoskodik a tisztviselők állandó biztonságáról, és aktívan segítséget nyújt a tisztviselőknek, illetve együttműködik velük vizsgálati feladataik ellátásában;
d)
nem gátolhatja, nem félemlítheti meg és nem zavarhatja a vizsgálatot folytató tisztviselőket, illetve erre nem szólíthat fel más személyt, továbbá megakadályozza, hogy más személy gátolja, megfélemlítse vagy megzavarja őket;
e)
amennyiben lehetséges, elszigetelt értekezési helyet biztosít a megfigyelő ellenőr által a tisztviselők számára tartott, e rendelet 95. cikkének (2) bekezdésében említett eligazítás céljára.
114. cikk
A parancsnok kötelezettségei a vizsgálat során
(1) A vizsgálat alatt álló halászhajó parancsnoka vagy annak képviselője:
a)
a jó tengerész köteles gondosságával biztosítja a tisztviselők biztonságos és tényleges fedélzetre lépését, ha a nemzetközi jelkódex megfelelő jelét veszi, vagy ha a fedélzetre lépési szándékot a tisztviselőt szállító hajó vagy helikopter rádiós közleményben tudatja;
b)
a XXIX. melléklet követelményeinek megfelelő hajólétrát biztosít az olyan hajókra történő biztonságos és kényelmes fellépéshez, amelyek esetében a feljutáshoz legalább 1,5 métert kellene megtenni;
c)
megkönnyíti a tisztviselők számára vizsgálati feladataik ellátását, és kérelemre ésszerű segítséget nyújt;
d)
megengedi a tisztviselő(k) számára, hogy a lobogó szerinti állam, a parti állam és a vizsgálatot folytató állam hatóságaival kapcsolatba lépjenek;
e)
figyelmezteti a tisztviselőket a halászhajó fedélzetén előforduló különleges biztonsági kockázatokra;
f)
biztosítja a tisztviselők belépését a hajó valamennyi területére, a hozzáférését a feldolgozott és fel nem dolgozott fogásokhoz, a halászeszközökhöz és az összes lényeges információhoz és dokumentumhoz;
g)
megkönnyíti a tisztviselők számára a hajó biztonságos elhagyását a vizsgálat befejeztével.
(2) A parancsnokok nem utasíthatók arra, hogy kereskedelmi szempontból érzékeny információt nyílt rádiócsatornákon tárjanak fel.
III. FEJEZET
Vizsgálati jelentés
115. cikk
A vizsgálati jelentésekre vonatkozó általános szabályok
(1) A regionális halászati gazdálkodási szervezetek keretében megállapított különös szabályok sérelme nélkül, az ellenőrzési rendelet 76. cikkében említett vizsgálati jelentések a XXVII. mellékletben meghatározott megfelelő modulban szereplő releváns információt tartalmazzák. A jelentéseket a tisztviselők készítik el a vizsgálat során, vagy a vizsgálat befejezését követően a lehető leghamarabb.
(2) Ha a vizsgálat során nyilvánvaló jogsértést tárnak fel, a jogi és ténybeli elemeket, valamint a jogsértéssel kapcsolatos bármely más információt szerepeltetni kell a vizsgálati jelentésben. Ha egy vizsgálat során több jogsértést tárnak fel, az egyes jogsértések vonatkozó elemeit fel kell tüntetni a vizsgálati jelentésben.
(3) A tisztviselők a vizsgálat végén megállapításaikat közlik a vizsgálat alatt álló halászhajóért, járműért, légi járműért, légpárnás hajóért vagy helyiségekért felelős természetes személlyel (piaci szereplővel). A piaci szereplő lehetőséget kap, hogy a vizsgálatra és megállapításaira észrevételeket tegyen. A piaci szereplő észrevételeit fel kell tüntetni a vizsgálati jelentésben. Ha a tisztviselő és a vizsgálat alá vont piaci szereplő nem beszélnek ugyanazon a nyelven, a tisztviselő megfelelő intézkedéseket hoz megállapításainak érthetővé tételére.
(4) Kérelemre a piaci szereplő kapcsolatba léphet képviselőjével vagy lobogó szerinti állama illetékes hatóságaival, ha a vizsgálat eredményének vagy a vizsgálatról készült jelentésnek a megértése súlyos nehézségeket okoz a számára.
(5) Az ellenőrzési rendelet 76. cikkének (1) bekezdésében említett elektronikus továbbítás formátumáról a tagállamok és a Bizottság között folytatott konzultációt követően kell döntést hozni.
116. cikk
A vizsgálati jelentések kitöltése
(1) Ha a vizsgálati jelentést papír alapon, kézzel töltik ki, annak olvashatónak, törölhetetlennek és egyértelműnek kell lennie. A jelentés egyetlen bejegyzését sem lehet kitörölni vagy megmásítani. Ha a kézzel készített jelentésben hibát vétenek, a helytelen bejegyzést egyértelműen át kell húzni, és azt az érintett tisztviselőnek kézjegyével kell ellátnia.
(2) A vizsgálatért felelős tisztviselő aláírja a jelentést. A piaci szereplő fel kell kérni a jelentés aláírására. A nemzeti jog sérelme nélkül, a piaci szereplő aláírásával tanúsítja, hogy a jelentést megismerte, de ez nem tekintendő úgy, hogy elfogadta a jelentésben foglaltakat.
(3) A tisztviselők az e rendelet 115. cikkében említett vizsgálati jelentést elektronikusan is elkészíthetik.
117. cikk
A vizsgálati jelentés példányai
A vizsgálati jelentés e rendelet 116. cikkében említett példányát legkésőbb a vizsgálat befejezését követő 15 munkanappal, és vizsgálat helyén fennhatósággal vagy joghatósággal rendelkező tagállam nemzeti jogával összhangban kell megküldeni a piaci szereplőnek. Ha jogsértést tárnak fel, a jelentés közzétételére az érintett tagállamban az információ közzétételére vonatkozó jogszabályokat kell alkalmazni.
IV. FEJEZET
Elektronikus adatbázis
118. cikk
Elektronikus adatbázis
(1) A tagállamok nemzeti ellenőrzési programjaikban szerepeltetik a tisztviselőik által papíralapon vagy elektronikus formátumban elkészítendő vizsgálati jelentések rögzítésére vonatkozó eljárásokat. Ezeket a jelentéseket feltöltik az ellenőrzési rendelet 78. cikkében említett elektronikus adatbázisba, és biztosítják az e rendelet XXIV. mellékletének 2. pontjában említett funkciókat. Az elektronikus adatbázisban szereplő minimális információk az e rendelet 115. cikkének (1) bekezdésével összhangban feljegyzett és a XXVII. mellékletben kötelezőként megjelölt tételek. Az adatbázisba a papíralapú vizsgálati jelentéseket is be kell olvasni.
(2) Az adatbázis az ellenőrzési rendelet 114., 115. és 116. cikkében ismertetett eljárásokkal összhangban érhető el a Bizottság és az általa kijelölt szerv számára. Az adatbázis megfelelő adatai más tagállamok számára is hozzáférhetők egy közös alkalmazási terv keretében.
(3) A vizsgálati jelentésekben szereplő adatokat az adatbázisban legalább három évig hozzáférhetővé kell tenni.
V. FEJEZET
Uniós ellenőrök
119. cikk
Az uniós ellenőrök bejelentése
(1) A tagállamok és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal e rendelet hatálybalépésétől számított három hónapon belül elektronikusan bejelentik a Bizottságnak az ellenőrzési rendelet 79. cikkében említett uniós ellenőrök listájára felveendő tisztviselőik nevét.
(2) A listára felveendő tisztviselők:
a)
mélyreható tapasztalattal rendelkeznek a halászati ellenőrzés és vizsgálat területén;
b)
alaposan ismerik az Európai Unió halászati jogszabályait;
c)
kiválóan ismerik az Európai Unió egyik hivatalos nyelvét, és kielégítően egy másik hivatalos nyelvét;
d)
fizikailag alkalmasak feladataik végrehajtására;
e)
adott esetben részesültek a szükséges tengerbiztonsági képzésben.
120. cikk
Az uniós ellenőrök listája
(1) A tagállamok és az Európai Halászati Ellenőrzési Hivatal bejelentései alapján a Bizottság e rendelet hatálybalépését követő hat hónapon belül elfogadja az uniós ellenőrök listáját.
(2) Az eredeti lista elkészítését követően a tagállamok és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal minden év októberéig bejelentik a Bizottságnak a lista bármely olyan módosítását, amelyet a következő naptári évre kívánnak bevezetni. A Bizottság ennek megfelelően minden évben december 31-ig módosítja a listát.
(3) A listát és annak módosítását az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal hivatalos honlapján teszik közzé.
121. cikk
Az uniós ellenőrök bejelentése a regionális halászati gazdálkodási szervezeteknél
A Bizottság által kijelölt szerv közli a regionális halászati gazdálkodási szervezet titkárságával az említett szervezet keretében vizsgálat lefolytatására kötelezett uniós ellenőrök listáját.
122. cikk
Az uniós ellenőrök hatásköre és kötelezettségei
(1) Feladataik teljesítése során az uniós ellenőrök betartják az Európai Unió jogszabályait és adott esetben azon tagállam nemzeti jogszabályait, ahol a vizsgálatra sor kerül, illetve - amennyiben a vizsgálatra uniós vizeken kívül kerül sor - a vizsgált halászhajó lobogója szerinti tagállam nemzeti jogszabályait és a vonatkozó nemzetközi szabályokat.
(2) Az uniós ellenőrök szolgálati igazolványt mutatnak fel, amelyen szerepel személyazonosságuk és az, hogy milyen minőségben járnak el. Ebből a célból a Bizottság vagy az Európai Halászati Ellenőrzési Hivatal által kiállított, személyazonosságukat és hivatali minőségüket igazoló azonosító okmányt kapnak.
(3) A tagállamok megkönnyítik az uniós ellenőrök feladatainak végrehajtását és biztosítják a feladataik ellátásához szükséges segítséget.
(4) A tagállamok illetékes hatóságai megengedhetik az uniós ellenőrök számára, hogy segítsék a nemzeti ellenőröket feladataik végrehajtásában.
(5) E rendelet 113. és 114. cikkét megfelelően alkalmazni kell.
123. cikk
Jelentések
(1) Az uniós ellenőrök napi összefoglalót nyújtanak be vizsgálati tevékenységeikről, ismertetve az egyes vizsgált halászhajók vagy járművek nevét és azonosítószámát, valamint az elvégzett vizsgálat típusát, azon tagállam illetékes hatóságai számára, amelynek a vizein a vizsgálatra sor került, illetve - amennyiben a vizsgálatra uniós vizeken kívül kerül sor - a vizsgált uniós halászhajó lobogója szerinti tagállam és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal számára.
(2) Ha az uniós ellenőrök a vizsgálat során jogsértést tárnak fel, haladéktalanul összefoglaló vizsgálati jelentést nyújtanak be a parti tagállam illetékes hatóságaihoz, illetve - amennyiben a vizsgálatra uniós vizeken kívül kerül sor - a vizsgált halászhajó lobogója szerinti állam illetékes hatóságaihoz és az Európai Halászati Ellenőrző Hivatalhoz. Ez az összefoglaló vizsgálati jelentés legalább a vizsgálat helyét és időpontját, az ellenőrhajó azonosítóit, a vizsgálati cél azonosítását és a feltárt jogsértés típusát tartalmazza.
(3) Az uniós ellenőrök a vizsgálat napjától számított hét napon belül megküldik a XXVII. mellékletben foglalt vizsgálati jelentés megfelelő vizsgálati moduljában szereplő releváns tételeket feltüntető teljes vizsgálati jelentés egy példányát a vizsgált uniós halászhajó vagy jármű lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságainak, vagy azon tagállam illetékes hatóságainak, amelynek a vizein a vizsgálatra sor került Ha az Uniós ellenőrök jogsértést tártak fel, a teljes vizsgálati jelentés egy példányát az Európai Halászati Ellenőrző Hivatalnak is meg kell küldeni.
(4) Az e cikkben említett napi jelentéseket és vizsgálati jelentéseket kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak.
124. cikk
A jelentéseket követő lépések
(1) A tagállamok úgy járnak el az uniós ellenőrök által az e rendelet 123. cikkével összhangban benyújtott jelentések tekintetében, ahogy a saját tisztviselőik által benyújtott jelentések vonatkozásában.
(2) Az uniós ellenőrt kinevező tagállam, illetve adott esetben a Bizottság vagy az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal együttműködik az uniós ellenőr által benyújtott jelentés tekintetében eljáró tagállammal a bírósági és közigazgatási eljárások megkönnyítése érdekében.
(3) Kérelemre az uniós ellenőr segítséget nyújt és tanúvallomást tesz a tagállamok által indított jogsértési eljárásban.
VII. CÍM
VÉGREHAJTÁS
A SÚLYOS JOGSÉRTÉSEKRE VONATKOZÓ PONTRENDSZER
125. cikk
A súlyos jogsértésekre alkalmazandó pontrendszer kialakítása és működtetése
Minden tagállam kijelöli azokat az illetékes nemzeti hatóságokat, amelyek felelősek:
a)
az ellenőrzési rendelet 92. cikkének (1) bekezdésében említett, súlyos jogsértésekért adandó pontok kiszabását szolgáló rendszer kialakításáért;
b)
a halászati jogosítvány jogosultjának adandó, megfelelő számú pontok kiszabásáért;
c)
a kiszabott pontoknak az érintett halászhajóra vonatkozó halászati jogosítvány minden jövőbeli jogosultjára történő átruházásáért, amennyiben a halászhajót eladják, átruházzák vagy annak tulajdonjoga más módon megváltozik, továbbá
d)
az egyes halászati jogosítványok tekintetében a jogosult számára kiszabott vagy rá átruházott pontok megfelelő nyilvántartásának vezetéséért.
126. cikk
A pontok kiszabása
(1) Az érintett halászhajóra vonatkozó halászati jogosítvány jogosultjának a súlyos jogsértésekért adandó pontszámot a lobogó szerinti tagállam illetékes hatósága szabja ki a XXX. mellékletnek megfelelően.
(2) Ha a jogosítvány jogosultjának minősülő ugyanazon természetes vagy jogi személy által elkövetett két vagy több súlyos jogsértést tárnak fel egyetlen vizsgálat során, az (1) bekezdésben említett halászati jogosítvány jogosultjával szemben az egyes érintett súlyos jogsértésekért kiszabandó pontszám legfeljebb 12 lehet.
(3) A halászati jogosítvány jogosultját tájékoztatják arról, hogy pontokat szabtak ki vele szemben.
(4) A jogosítvány jogosultjával szemben a pontok kiszabására az azokat kiszabó határozatban meghatározott napon kerül sor. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a felülvizsgálati eljárás felfüggesztő hatályára vonatkozó nemzeti szabályok alkalmazása ne tegye hatástalanná a pontrendszert.
(5) Ha a súlyos jogsértést a lobogó szerinti tagállamtól eltérő tagállamban tárják fel, a pontokat a lobogó szerinti tagállam e rendelet 125. cikkében említett illetékes hatóságai szabják ki az ellenőrzési rendelet 89. cikkének (4) bekezdése szerinti értesítés alapján.
127. cikk
Határozatokra vonatkozó értesítések
Ha az e rendelet 125. cikkének megfelelően kijelölt hatóság nem azonos az ellenőrzési rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében említett egyetlen hatósággal, ez utóbbit tájékoztatni kell az e cím értelmében hozott bármely határozatról.
128. cikk
A tulajdonjog átruházása
A halászhajó eladásra vagy másfajta tulajdonjog-átruházásra való felkínálásakor a halászati jogosítvány jogosultja az illetékes hatóságoktól szerzett hiteles másolat útján tájékoztat bármely potenciális jövőbeli jogosítvány-jogosultat a vele szemben továbbra is kiszabott pontszámokról.
129. cikk
A halászati jogosítványok felfüggesztése és végérvényes visszavonása
(1) Ha a halászati jogosítvány jogosultja 18, 36, 54, illetve 72 pontot halmoz fel, az automatikusan a halászati jogosítvány első, második, harmadik, illetve negyedik felfüggesztésével jár az ellenőrzési rendelet 92. cikkének (3) bekezdésében említett megfelelő időszakokra.
(2) Ha a halászati jogosítvány jogosultja 90 pontot halmoz fel, az automatikusan a halászati jogosítvány végérvényes visszavonásával jár.
130. cikk
A halászati jogosítvány felfüggesztését és végérvényes visszavonását követő lépések
(1) Ha a halászati jogosítványt e rendelet 129. cikkével összhangban felfüggesztik vagy végérvényesen visszavonják, a lobogó szerinti tagállam illetékes hatósága haladéktalanul tájékoztatja a halászati jogosítvány jogosultját erről a felfüggesztésről vagy végérvényes visszavonásról.
(2) Az (1) bekezdés szerinti információ kézhezvételekor a halászati jogosítvány jogosultja gondoskodik arról, hogy az érintett hajó halászati tevékenysége haladéktalanul véget érjen. Garantálja, hogy a hajó haladéktalanul elinduljon a honi kikötőjébe vagy a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai által megjelölt kikötőbe. Az út során a halászeszközöket az ellenőrzési rendelet 47. cikkének megfelelően kell rögzíteni és elrendezni. A halászati jogosítvány jogosultja biztosítja, hogy a halászhajó fedélzetén tárolt fogásokat a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságainak utasításaival összhangban kezeli.
131. cikk
A halászhajó törlése a megfelelő listákról
(1) Ha a halászati jogosítványt e rendelet 129. cikkének (1) vagy (2) bekezdésével összhangban felfüggesztik vagy végérvényesen visszavonják, a felfüggesztett vagy végérvényesen visszavont halászati jogosítványban megjelölt halászhajót a 2371/2002/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében említett nemzeti lajstromban halászati jogosítvánnyal nem rendelkezőként kell azonosítani. Ezt a halászhajót ilyen módon kell azonosítani a 2371/2002/EK rendelet 15. cikkének (3) bekezdésében említett uniós halászhajóflotta-nyilvántartásban is.
(2) A halászati jogosítvány e rendelet 129. cikkének (2) bekezdésével összhangban történő végérvényes visszavonása nem érinti a jogosítványt kiállító tagállam 2371/2002/EK rendelet 12. cikkében említett referenciaszintjeit.
(3) A tagállamok illetékes hatóságai haladéktalanul frissítik az ellenőrzési rendelet 116. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett listát, és feltüntetik a kiszabott pontokat, valamint a halászati jogosítványok abból eredő felfüggesztését vagy végérvényes visszavonását, és többek között a felfüggesztés vagy végérvényes visszavonás hatálybalépésének napját és időtartamát.
132. cikk
A halászati jogosítvány felfüggesztésének időtartama alatt vagy végérvényes visszavonását követően folytatott jogellenes halászat
(1) Ha az a halászhajó, amelynek a halászati jogosítványát e rendelet 129. cikkével összhangban felfüggesztik vagy végérvényesen visszavonják, halászati tevékenységet folytat a felfüggesztés időtartama alatt vagy a halászati jogosítvány végérvényes visszavonását követően, az illetékes hatóságok azonnali végrehajtási intézkedéseket hoznak az ellenőrzési rendelet 91. cikkével összhangban.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászhajó adott esetben felvehető az EU IUU-hajókat tartalmazó listájára az 1005/2008/EK rendelet 27. cikkével összhangban.
133. cikk
A pontok törlése
(1) Ha a halászati jogosítványt e rendelet 129. cikkével összhangban felfüggesztették, azok a pontok nem törölhetők, amelyek alapján a halászati jogosítványt felfüggesztették. A halászati jogosítvány jogosultjával szemben kiszabott újabb pontokat az e rendelet 129. cikkének alkalmazásában hozzá kell adni a meglévő pontokhoz.
(2) Az ellenőrzési rendelet 92. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában, ha az ellenőrzési rendelet 92. cikkének (4) bekezdésével összhangban pontok törlésére került sor, a halászati jogosítvány jogosultja úgy tekintendő, mintha a halászati jogosítványát nem függesztették volna fel e rendelet 129. cikkével összhangban.
(3) Két pontot törölni kell, amennyiben az érintett halászhajóra vonatkozó halászati jogosítvány jogosultjával szemben kiszabott pontok összes száma meghaladja a kettőt, ha:
a)
az a halászhajó, amelyet a pontokkal szankcionált jogsértés elkövetéséhez használtak, azt követően VMS-t használ, vagy elektronikusan rögzíti és továbbítja a halászati napló, az átrakási és a kirakodási nyilatkozat adatait, anélkül, hogy e technológiák alkalmazására jogilag köteles lenne; vagy
b)
a halászati jogosítvány jogosultja a pontok kiszabását követően a halászeszközök szelektivitásának javításáról szóló tudományos kampányban önkéntesen vesz részt; vagy
c)
a halászati jogosítvány jogosultja termelői szervezet tagja, és a halászati jogosítvány jogosultja a termelői szervezet által a pontkiszabást követő évben jóváhagyott halászati tervet fogad el, amely a halászati jogosítvány jogosultjának rendelkezésére álló halászati lehetőségek 10 %-os csökkentésével jár; vagy
d)
a halászati jogosítvány jogosultja ökocímke-rendszer hatálya alá tartozó halászatba kapcsolódik be, amely rendszer célja a megfelelően irányított tengeri halászatból származó termékek tanúsítása és a címkével ellátott termékek promóciója, és amely a halászati erőforrások fenntartható felhasználásával kapcsolatos kérdésekre összpontosít.
A legutolsó súlyos jogsértés időpontja óta eltelt hároméves időszakok mindegyike tekintetében a halászati jogosítvány jogosultja csak egyszer élhet az a), b), c) vagy d) pont szerinti lehetőségek valamelyikével a kiszabott pontok mennyiségének csökkentése érdekében, és feltéve, hogy ez a csökkentés nem vezet a halászati jogosítványon feltüntetett összes pont törléséhez.
(4) Ha a pontokat a (3) bekezdéssel összhangban törölték, a halászati jogosítvány jogosultját tájékoztatják erről a törlésről. A halászati jogosítvány jogosultját a még fennmaradó pontok számáról is tájékoztatni kell.
134. cikk
A halászhajók parancsnokaira vonatkozó pontrendszer
A tagállamok e cím alkalmazásának kezdeti időpontját követően hat hónappal tájékoztatják a Bizottságot a parancsnokokra vonatkozó, az ellenőrzési rendelet 92. cikkének (6) bekezdésében említett nemzeti pontrendszerükről.
VIII. CÍM
A KÖZÖS HALÁSZATI POLITIKA CÉLKITŰZÉSEINEK A TAGÁLLAMOK ÁLTALI TELJESÍTÉSÉT BIZTOSÍTÓ INTÉZKEDÉSEK
I. FEJEZET
Az uniós pénzügyi támogatás felfügesztése és megszüntetése
135. cikk
Fogalommeghatározások
E fejezet alkalmazásában:
1.
„kifizetés”: az 1198/2006/EK rendelet szerinti operatív programok, vagy a 861/2006/EK rendelet 8. cikkének a) pontja szerinti projektek végrehajtása során vagy annak befejeztével valamely tagállam által benyújtott kifizetés iránti kérelmet követően a Bizottság által kifizetendő pénzügyi hozzájárulás;
2.
„megszakítás”: a kifizetési határidő múlásának megszakítása;
3.
„felfüggesztés”: az egyedi kifizetési kérelmek szerinti kifizetéseknek az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (1) bekezdésében említett felfüggesztése;
4.
„megszüntetés”: az 1198/2006/EK rendelet szerinti operatív programokhoz, vagy a 861/2006/EK rendelet 8. cikkének a) pontja szerinti egyedi projektekhez nyújtott, felfüggesztett uniós hozzájárulás teljes vagy részleges visszavonása.
136. cikk
A kifizetési határidő megszakítása
(1) Az 1605/2002/EK tanácsi rendelet (34) szerinti, felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő legfeljebb hat hónapra megszakíthatja a kifizetési határidőt, ha:
a)
megállapítást nyer a közös halászati politika szabályainak be nem tartása; vagy
b)
a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőnek további ellenőrzéseket kell lefolytatnia az arra utaló megállapításokat követően, hogy a tagállami ellenőrzési rendszer hiányos és/vagy a halászat és az ahhoz kapcsolódó tevékenységek során nem tartják be a közös halászati politika szabályait.
(2) Az érintett tagállamot az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (3) bekezdése szerint írásban tájékoztatni kell a kifizetési határidő megszakításának okairól. A tagállamot felhívják, hogy az említett levél kézhezvételétől számított egy hónapon belül közölje a Bizottsággal a megtett korrekciós intézkedéseket és/vagy a szabályok be nem tartásával érintett halászathoz kapcsolódó tevékenységhez nyújtott pénzügyi támogatásra vonatkozó, az e rendelet XXXI. melléklete szerinti információt.
(3) Ha az érintett tagállam a (2) bekezdésben említett időn belül nem válaszol a Bizottság megkeresésére, vagy ha nem ad kielégítő választ, a Bizottság emlékeztetőt küldhet, amelyben legfeljebb további 15 napos határidőt adhat.
(4) A megszakítás akkor ér véget, ha a tagállam a válaszában bebizonyítja, hogy korrekciós intézkedéseket hozott a közös halászati politika szabályai betartásának biztosítására, vagy azt, hogy megalapozatlanok voltak az arra utaló megállapítások, hogy ellenőrzési rendszere hiányos és/vagy a halászat és az ahhoz kapcsolódó tevékenységek során nem tartják be a közös halászati politika szabályait.
137. cikk
A kifizetések felfüggesztése
1. (1) Ha az érintett tagállam az e rendelet 136. cikkében említett határidőn belül nem válaszol a Bizottság megkeresésére, vagy nem ad kielégítő választ, a Bizottság az akkor rendelkezésére álló információk alapján úgy határozhat, hogy az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (1) bekezdése szerint felfüggeszti az uniós pénzügyi támogatás egészének vagy egy részének az adott tagállam számára történő kifizetését (a továbbiakban: felfüggesztésről szóló határozat).
(2) A felfüggesztésről szóló határozat összefoglalja a fontosabb ténybeli és jogi kérdéseket, tartalmazza az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (1) és (6) bekezdésében említett feltételek teljesülésének Bizottság általi értékelését, valamint meghatározza a kifizetés felfüggesztéssel érintett részét. A felfüggesztésről szóló határozat felszólítja az érintett tagállamot, hogy az előírt határidőn belül hozzon korrekciós intézkedéseket; ez a határidő nem lehet hat hónapnál hosszabb.
(3) A kifizetés felfüggesztendő összegét az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (5) bekezdésében foglalt kritériumok figyelembevételével megállapított arány alkalmazásával határozzák meg.
138. cikk
A pénzügyi támogatás megszüntetése
(1) Ha a felfüggesztési időszakban a tagállam az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (2) bekezdése szerint még mindig nem tudja bizonyítani, hogy orvosolta a felfüggesztésről szóló határozathoz vezető helyzetet, a Bizottság tájékoztathatja a megszüntetésről szóló határozat meghozatalára irányuló szándékáról. E rendelet 136. cikkének (2) és (3) bekezdését megfelelően alkalmazni kell.
(2) Ha az érintett tagállam nem válaszol az (1) bekezdésben említett bizottsági megkeresésre, vagy nem ad kielégítő választ, a Bizottság az akkor rendelkezésére álló információk alapján úgy határozhat, hogy megszünteti a felfüggesztett támogatás egészének vagy egy részének az adott tagállam számára történő kifizetését.
(3) A (2) bekezdésben említett megszüntetésről szóló határozat rendelkezhet úgy, hogy a felfüggesztett kifizetéssel érintett, a 861/2006/EK rendelet 8. cikke a) pontjának hatálya alá tartozó projektekhez nyújtott pénzügyi hozzájárulás esetlegesen már kifizetett előlegeinek egészét vagy egy részét vissza kell téríteni.
(4) A felfüggesztett kifizetés megszüntetendő összegét az ellenőrzési rendelet 103. cikkének (5) bekezdésében foglalt kritériumok figyelembevételével megállapított arány alkalmazásával határozzák meg.
(5) A felfüggesztett kifizetéssel érintett projektekhez nyújtott pénzügyi hozzájárulás visszatérítendő előlegeinek összegét a 861/2006/EK tanácsi rendelet 28. cikkének (2) bekezdésében és az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikkében meghatározott behajtási eljárásban kell visszafizetni a Bizottságnak.
II. FEJEZET
A halászati lehetőségek csökkentése
139. cikk
A halászati lehetőségek túllépés miatti csökkentésére vonatkozó általános szabályok
(1) A halászati lehetőségek egy adott időszakra rendelkezésre álló kvóták és megállapított halászati erőkifejtés tekintetében történő, az ellenőrzési rendelet 105. cikkének (1) bekezdésében, illetve 106. cikkének (1) bekezdésében említett túllépésének mértékét a szabályozott időszak lejártát követő második hónap tizenötödik napján rendelkezésre álló számadatok alapján határozzák meg.
(2) A halászati lehetőségek túllépésének mértékét mindegyik adott időszak végén az érintett tagállam rendelkezésére álló halászati lehetőségekre tekintettel kell megállapítani, figyelembe véve a halászati lehetőségek 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdésében említett cseréjét, a 847/96/EK tanácsi rendelet (35) 4. cikkének (2) bekezdése szerinti kvótaátcsoportosításokat, a rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek az ellenőrzési rendelet 37. cikke szerinti újrakiosztását, és a halászati lehetőségeknek az ellenőrzési rendelet 105., 106. és 107. cikkével összhangban történő csökkentését.
(3) Egy adott időszak tekintetében a halászati lehetőségek 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése szerinti cseréjét az érintett időszak lejártát követő első hónap utolsó napját követően nem engedélyezik.
140. cikk
Konzultáció a halászati lehetőségek csökkentéséről
A halászati lehetőségeknek az ellenőrzési rendelet 105. cikkének (4) és (5) bekezdése, valamint 106. cikkének (3) bekezdése szerinti csökkentései tekintetében a Bizottság konzultál az érintett tagállammal a javasolt intézkedésekről. Az érintett tagállam erre a bizottsági konzultációra 10 munkanapon belül válaszol.
III. FEJEZET
A közös halászati politika szabályainak be nem tartása miatt alkalmazott kvótacsökkentés
141. cikk
A közös halászati politika szabályainak be nem tartása miatt alkalmazott kvótacsökkentésre vonatkozó szabályok
(1) Az ellenőrzési rendelet 107. cikkének (2) bekezdésében említett, a tagállam számára annak igazolására nyitva álló határidő, hogy a halászat biztonságosan folytatható, azon a napon indul, amikor a tagállam kézhez veszi a Bizottság levelét.
(2) A tagállamok az ellenőrzési rendelet 107. cikkének (2) bekezdése szerinti válaszukba olyan lényeges bizonyítékokat foglalnak, amelyek igazolják a Bizottság előtt, hogy a halászat biztonságosan folytatható.
142. cikk
A levonandó mennyiségek meghatározása
(1) Az ellenőrzési rendelet 107. cikkével összhangban alkalmazott kvótacsökkentés arányos a többéves tervek hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó szabályok be nem tartásának mértékével és jellegével, valamint az ezen állományok védelme veszélyeztetésének súlyosságával. A kvótacsökkentés során figyelembe kell venni az ezen állományokban a többéves tervek hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó szabályok be nem tartásával okozott kárt.
(2) Ha a szabályok be nem tartásával érintett állományra vagy állománycsoportra vonatkozó kvótát, halászati lehetőséget vagy fogásrészt nem lehet az (1) bekezdésben foglaltaknak megfelelően csökkenteni, mert az adott állományra vagy állománycsoportra vonatkozó kvóta, halászati lehetőség vagy fogásrész egyáltalán nem vagy nem elegendő mértékben áll az érintett tagállam rendelkezésére, a Bizottság - az érintett tagállammal folytatott konzultációt követően - a következő évben vagy években a kvótacsökkentést alkalmazhatja az adott tagállam számára ugyanazon földrajzi területen rendelkezésre álló, vagy ugyanolyan kereskedelmi értékkel bíró, egyéb állományokra vagy állománycsoportokra vonatkozó kvótára, az (1) bekezdéssel összhangban.
IX. CÍM
ADATOK ÉS INFORMÁCIÓK
I. FEJEZET
Az adatok elemzése és átvilágítása
143. cikk
Tárgy
Az ellenőrzési rendelet 109. cikkének (1) bekezdésében említett számítógépes ellenőrző rendszer különösen a következőkből áll:
a)
az e rendelet 144. cikke szerinti, az e rendszerben ellenőrzendő valamennyi adatot tartalmazó adatbázis vagy adatbázisok;
b)
az e rendelet 145. cikke szerinti ellenőrzési eljárások, ideértve az adatminőség-ellenőrzést, ezen adatok elemzését és keresztellenőrzését;
c)
az e rendelet 146. cikke szerinti, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv ezen adatokhoz való hozzáférését biztosító eljárások.
144. cikk
Ellenőrzendő adatok
(1) A számítógépes ellenőrző rendszer céljaira a tagállamok biztosítják, hogy az ellenőrzési rendelet 109. cikkének (2) bekezdésében említett valamennyi adatot számítógépes adatbázisban vagy adatbázisokban tárolják. A tárolandó minimumelemek a XXIII. mellékletben felsorolt tételek, a XXVII. mellékletben kötelezőként megjelölt tételek, a XII. mellékletben foglalt tételek, valamint a XXXII. mellékletben szereplő tételek. Az ellenőrző rendszer figyelembe vehet más, az ellenőrzési eljáráshoz szükségesnek ítélt adatokat is.
(2) Az ellenőrző rendszer folyamatosan és valós időben hozzáfér az (1) bekezdésben említett adatbázisokban szereplő adatokhoz. Az ellenőrző rendszer emberi beavatkozás nélkül, közvetlenül hozzáfér valamennyi ilyen adatbázishoz. Ebből a célból a tagállam (1) bekezdésben említett adatokat tartalmazó összes adatbázisát és rendszereit összekapcsolják egymással.
(3) Ha az (1) bekezdésben említett adatokat nem automatikusan tárolják valamely adatbázisban, a tagállamok haladéktalanul és a vonatkozó jogszabályokban meghatározott határidőket betartva gondoskodnak az adatok manuális beviteléről vagy digitalizálásáról. Az adatbázisban pontosan rögzíteni kell az adatok beérkezésének és bevitelének időpontját.
145. cikk
Ellenőrzési eljárások
(1) A számítógépes ellenőrző rendszer automatizált számítógépes algoritmusok és eljárások segítségével, folyamatosan, szisztematikusan és alaposan ellenőrzi az e rendelet 144. cikkének (1) bekezdésében említett egyes adatkészleteket. Az ellenőrzés az alapadatok minőségének ellenőrzésére, az adatformátumok és az adatokkal kapcsolatos minimumkövetelmények ellenőrzésére szolgáló eljárásokból, valamint egy adatkészlet több bejegyzésének részletes, statisztikai módszerekkel folytatott elemzésével megvalósított magas szintű helyesség-ellenőrzésből, vagy a különböző forrásokból származó adatok keresztellenőrzéséből áll.
(2) Az egyes ellenőrzési eljárásokhoz validációs protokoll vagy protokollkészlet tartozik, amely meghatározza, hogy az adott eljárás milyen ellenőrzéseket hajtson végre, és hogy ezen ellenőrzések eredményeit hol tárolják. Adott esetben fel kell tüntetni azon jogszabály hivatkozását, amelynek alkalmazását ellenőrzik. A Bizottság a tagállamokkal folytatott konzultációt követően meghatározhatja az alkalmazandó szabványos validációsprotokoll-készletet.
(3) A számítógépes ellenőrző rendszer valamennyi, mind pozitív, mind negatív eredményét adatbázisban kell tárolni. Lehetővé kell tenni bármely, az ellenőrzési eljárással feltárt ellentmondás vagy a szabályok be nem tartásának azonnali azonosítását, valamint ezen ellentmondások nyomon követését. Lehetővé kell tenni továbbá azon halászhajók, hajóparancsnokok vagy piaci szereplők azonosságának visszakeresését, amelyek vagy akik tekintetében ismétlődően ellentmondásokat és a szabályok esetleges be nem tartását tárták fel az elmúlt három év folyamán.
(4) Az ellenőrző rendszer által feltárt ellentmondások nyomon követését össze kell kapcsolni az ellenőrzés eredményeivel, feltüntetve az ellenőrzés és a nyomon követés időpontját.
Ha a feltárt ellentmondás helytelen adat bevitelének eredménye, az adott bejegyzést helyesbíteni kell az adatbázisban, az adatot egyértelműen meg kell jelölni javítottként, továbbá jelenteni kell az eredeti értéket vagy bejegyzést és az adat helyesbítésének indokát.
Ha a feltárt ellentmondást nyomon kell követni, az ellenőrzés eredménye a vizsgálati jelentésre és - adott esetben - az azt követő lépésekre mutató hivatkozást tartalmaz.
146. cikk
A Bizottság általi hozzáférés
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv bármikor, valós időben hozzáférhessen:
a)
az e rendelet 144. cikkének (1) bekezdésében említett valamennyi adathoz;
b)
az ellenőrző rendszerhez meghatározott valamennyi validációs protokollhoz, amely tartalmazza a meghatározást, a vonatkozó jogszabályokat és az ellenőrzés eredményeinek tárhelyét;
c)
valamennyi ellenőrzési eredményhez és a nyomon követési intézkedésekhez, az adatelemek helyesbítésére utaló jelölővel, és az esetleges jogsértési eljárásra mutató hivatkozással.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett adatok az e rendelet 147. cikkében meghatározott biztonságos webszolgáltatásokon keresztül folytatott automatizált adatcsere révén hozzáférhetők legyenek.
(3) Az adatokat a XII. mellékletben megjelölt adatcsere-formátumnak és az ott említett valamennyi adatelemnek megfelelően és XML formátumban kell letölthetővé tenni. Más hozzáférhető, és a XII. mellékletben nem meghatározott adatelemeket a XXXII. mellékletben megállapított formátumban kell hozzáférhetővé tenni.
(4) A Bizottság vagy az általa kijelölt szerv számára lehetőséget kell biztosítani, hogy az (1) bekezdésben említett adatokat egy egyedi halászhajóra vagy halászhajók listájára vonatkozóan bármely időszak és bármely földrajzi terület tekintetében letöltse.
(5) A Bizottság indokolással ellátott kérelmére az érintett tagállam haladéktalanul helyesbít minden olyan adatot, amely tekintetében a Bizottság ellentmondásokat tárt fel. Az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a megfelelő tagállamokat e helyesbítésről.
II. FEJEZET
A tagállamok honlapjai
147. cikk
Honlapok és webszolgáltatások működtetése
(1) Az ellenőrzési rendelet 115. és 116. cikkében említett hivatalos honlapok céljából a tagállamok webszolgáltatásokat hoznak létre. E webszolgáltatások valós idejű és dinamikus tartalmakat generálnak a hivatalos honlapok számára, valamint biztosítják az adatokhoz való automatikus hozzáférést. Szükség esetén a tagállamok kiigazítják meglévő adatbázisaikat vagy újakat hoznak létre a webszolgáltatások előírt tartalmának biztosítására.
(2) Ezek a webszolgáltatások lehetővé teszik a Bizottság és az általa kijelölt szerv számára, hogy az e rendelet 148. és 149. cikkében említett valamennyi rendelkezésre álló adatot rendelésre bármikor megkapjon. Ez az automatizált információszolgáltatási mechanizmus a XII. mellékletben említett, elektronikus információcserére vonatkozó protokollon és formátumon alapul. A webszolgáltatásokat a nemzetközi szabványoknak megfelelően kell létrehozni.
(3) Az (1) bekezdésben említett hivatalos honlap minden aloldala menüt tartalmaz a bal oldalon, ahol valamennyi egyéb aloldalra mutató hiperhivatkozás fel van sorolva. Tartalmazza a kapcsolódó webszolgáltatás meghatározását is az aloldal alján.
(4) A webszolgáltatásokat és honlapokat központosított módon kell telepíteni, tagállamonként egyetlen egyedi hozzáférési pontot biztosítva.
(5) A Bizottság közös szabványokat, műszaki előírásokat és eljárásokat állapíthat meg a honlapok felülete, a műszakilag kompatibilis számítógépes rendszerek és a webszolgáltatások tekintetében a tagállamok, a Bizottság és az általa kijelölt szerv körében. A Bizottság a tagállamokkal folytatott konzultációt követően összehangolja az ezen előírások és eljárások kidolgozásának folyamatát.
148. cikk
Nyilvánosan hozzáférhető honlapok és webszolgáltatások
(1) A honlap nyilvánosan hozzáférhető része egy áttekintő oldalból és különböző aloldalakból áll. A nyilvános áttekintő oldal felsorolja az ellenőrzési rendelet 115. cikkének a)-g) pontjában szereplő hivatkozásokra mutató hiperhivatkozásokat, és olyan aloldalakra mutat, amelyek tartalmazzák az említett cikkben szereplő információkat.
(2) Minden egyes nyilvános aloldal legalább az ellenőrzési rendelet 115. cikkének a)-g) pontjában felsorolt információelemek egyikét tartalmazza. Az aloldalaknak és a kapcsolódó webszolgáltatásoknak tartalmazniuk kell legalább a XXXIII. mellékletben foglalt információkat.
149. cikk
Biztonságos honlapok és webszolgáltatások
(1) A honlap biztonságos része egy áttekintő oldalból és különböző aloldalakból áll. A biztonságos áttekintő oldal felsorolja az ellenőrzési rendelet 116. cikke (1) bekezdésének a)-h) pontjában szereplő hivatkozásokra mutató hiperhivatkozásokat, és olyan aloldalakra mutat, amelyek tartalmazzák az említett cikkben szereplő információkat.
(2) Minden egyes biztonságos aloldal legalább az ellenőrzési rendelet 116. cikke (1) bekezdésének a)-h) pontjában felsorolt információelemek egyikét tartalmazza. Az aloldalaknak és a kapcsolódó webszolgáltatásoknak tartalmazniuk kell legalább a XXIV. mellékletben foglalt információkat.
(3) Mind a biztonságos honlapok, mind a biztonságos webszolgáltatások az ellenőrzési rendelet 116. cikkének (3) bekezdése szerinti elektronikus tanúsítványokat használják.
X. CÍM
VÉGREHAJTÁS
I. FEJEZET
Kölcsönös jogsegély
1. Szakasz
Általános rendelkezések
150. cikk
Hatály
(1) E cím megállapítja azokat a feltételeket, amelyek alapján a tagállamok igazgatási együttműködést folytatnak egymással, harmadik országokkal, a Bizottsággal és az ez utóbbi által kijelölt szervvel az ellenőrzési rendelet és e rendelet hatékony alkalmazásának biztosítására. Ez nem akadályozza meg a tagállamokat más igazgatási együttműködési formák kialakításában.
(2) E fejezet nem kötelezi a tagállamokat egymás segítésére, amennyiben az a nemzeti jogrendszerüket, közrendjüket, közbiztonságukat vagy egyéb alapvető érdeküket sérthetné. A megkeresett tagállam a jogsegély iránti megkeresés megtagadása előtt konzultál a megkereső tagállammal annak meghatározására, hogy a jogsegély különleges feltételek mellett részben teljesíthető-e. Jogsegély iránti megkeresés teljesíthetetlensége esetén a megkereső tagállamot és a Bizottságot vagy az általa kijelölt szervet azonnal értesíteni kell erről a tényről, és meg kell jelölni az okokat.
(3) Ez a fejezet nem érinti a büntetőeljárási szabályok tagállamokban történő alkalmazását és a kölcsönös bűnügyi jogsegélyt, ideértve a nyomozás titkosságára vonatkozó szabályokat is.
151. cikk
Költségek
A tagállamok állják a jogsegély iránti megkeresés teljesítésével összefüggő költségeiket, és lemondanak az e cím alkalmazásakor felmerülő költségek megtérítésére vonatkozó minden igényről.
152. cikk
Egyetlen hatóság
Az ellenőrzési rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében említett egyetlen hatóság jár el az e fejezet alkalmazásáért felelős egyetlen összekötő hivatalként.
153. cikk
További intézkedések
(1) Amennyiben a nemzeti hatóságok az e címen alapuló jogsegély iránti megkeresésre válaszul vagy szabad elhatározás alapján történő információcserét követően olyan intézkedések meghozataláról döntenek, amelyek kizárólag igazságügyi hatóság engedélyére vagy kérelmére hajthatók végre, az érintett tagállammal és a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel közölnek minden olyan, az intézkedésekkel kapcsolatos információt, amely a közös halászati politika szabályainak be nem tartásával áll összefüggésben.
(2) Az ilyen közléseket - ha a nemzeti jog szerint kötelező az ilyen engedélyeztetés - az igazságügyi hatóságnak előzetesen engedélyeznie kell.
2. Szakasz
Előzetes megkeresés nélküli tájékoztatás
154. cikk
Előzetes megkeresés nélküli tájékoztatás
(1) Ha egy tagállam a közös halászati politika szabályainak lehetséges be nem tartásáról, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértés lehetséges esetéről értesül, illetve megalapozottan feltételezi, hogy ilyen jogsértés fordulhat elő, erről haladéktalanul értesíti a többi érintett tagállamot és a Bizottságot vagy az általa kijelölt szervet. Az értesítésnek minden szükséges információt tartalmaznia kell, és azt az e rendelet 152. cikkében említett egyetlen hatóságon keresztül kell elküldeni.
(2) Ha a szabályok (1) bekezdésben említett be nem tartásával vagy az ott említett jogsértésekkel összefüggésben valamely tagállam végrehajtási intézkedéseket hoz, az e rendelet 152. cikke szerinti egyetlen hatóságon keresztül értesíti a többi érintett tagállamot és a Bizottságot vagy az általa kijelölt szervet.
(3) Minden, e cikknek megfelelő értesítést írásban kell megküldeni.
3. Szakasz
Jogsegély iránti megkeresések
155. cikk
Fogalommeghatározások
E cím alkalmazásában a „jogsegély iránti megkeresés” egy tagállam által valamely másik tagállamhoz címzett, vagy a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv által valamely tagállamhoz címzett, a következőkre vonatkozó megkeresés:
a)
tájékoztatás, ideértve az ellenőrzési rendelet 93. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti tájékoztatást;
b)
végrehajtási intézkedések; vagy
c)
közigazgatási értesítés.
156. cikk
Általános követelmények
(1) A megkereső tagállam biztosítja, hogy minden jogsegély iránti megkeresés elegendő információt - ideértve a megkereső tagállam területén megszerezhető minden szükséges bizonyítékot - tartalmazzon ahhoz, hogy a megkeresett tagállam teljesíthesse a megkeresést.
(2) A jogsegély iránti megkereséseket azon indokolt esetekre kell korlátozni, ahol ésszerűen feltételezhető, hogy a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek az esete áll fenn, és ahol a megkereső tagállam nem képes megszerezni a kért információt, vagy saját eszközeivel nem tudja meghozni a kért intézkedéseket.
157. cikk
A megkeresések és a válaszok megküldése
(1) A megkereséseket csak a megkereső tagállam egyetlen hatósága, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv küldi meg a megkeresett tagállam egyetlen hatóságának. A megkeresésre adott minden választ is ugyanilyen módon kell közölni.
(2) A kölcsönös jogsegély iránti megkereséseket és a vonatkozó válaszokat írásban kell megtenni.
(3) Az érintett egyetlen hatóságok a megkeresések előtt megállapodnak arról, hogy a megkeresések és a válaszok megfogalmazására milyen nyelveken kerüljön sor. Ha a hatóságok nem jutnak megállapodásra, a megkereséseket a megkereső tagállam hivatalos nyelvén/nyelvein, a válaszokat pedig a megkeresett tagállam nyelvén/nyelvein kell megküldeni.
158. cikk
Tájékoztatás iránti megkeresések
(1) Valamely tagállam a megkereső tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv megkeresésére eljuttat minden, annak megállapítása érdekében kért fontos információt, hogy a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek az esete fordult-e elő, illetve hogy fennáll-e alapos gyanú előfordulásukkal kapcsolatban. Ezt az információt az e rendelet 152. cikke szerinti egyetlen hatóságon keresztül kell eljuttatni.
(2) A megkeresett tagállam a megkereső tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv megkeresésére elvégezheti a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek minősülő vagy a megkereső tagállam szerint azt jelentő műveletekre vonatkozó megfelelő közigazgatási vizsgálatokat. A megkeresett tagállam közli a megkereső tagállammal és a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel az említett közigazgatási vizsgálatok eredményét.
(3) A megkereső tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv megkeresésére a megkeresett tagállam engedélyezheti, hogy a megkereső tagállam illetékes tisztviselője kísérje a megkeresett tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv tisztviselőjét a (2) bekezdésben említett közigazgatási vizsgálatok során. Amennyiben a büntetőeljárásokra vonatkozó nemzeti rendelkezések bizonyos fellépéseket a nemzeti jog alapján különlegesen kijelölt tisztviselőkre korlátoznak, a megkereső tagállam tisztviselői nem vesznek részt e fellépésekben. Semmi esetre sem vesznek részt a büntetőjog hatálya alá tartozó házkutatásokban, illetve személyek hivatalos kihallgatásában. A megkereső tagállam megkeresett tagállamban tartózkodó tisztviselőinek bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazást.
(4) A megkereső tagállamot annak kérésére a megkeresett tagállam ellátja a birtokában lévő minden olyan dokumentummal vagy annak hiteles másolatával, amely a közös halászati politika szabályainak be nem tartásához, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértéshez kapcsolódik.
(5) A tájékoztatás iránti megkeresés formanyomtatványát a XXXIV. melléklet határozza meg.
159. cikk
Végrehajtási intézkedések iránti megkeresés
(1) A megkeresett tagállam az e rendelet 156. cikkében említett bizonyítékok alapján - a megkereső tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv megkeresésére - haladéktalanul megtesz minden végrehajtási intézkedést a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek a területén, illetve a felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó tengervizeken történő megszüntetése érdekében.
(2) Az (1) bekezdésben említett végrehajtási intézkedések meghozatala során a megkeresett tagállam konzultációt folytathat a megkereső tagállammal, a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel.
(3) A megkeresett tagállam a meghozott intézkedésekről és azok eredményéről az e rendelet 152. cikkében említett egyetlen hatóságon keresztül jelentést tesz a megkereső tagállamnak, a többi érintett tagállamnak, a Bizottságnak vagy az általa kijelölt szervnek.
160. cikk
A tájékoztatás és a végrehajtási intézkedések iránti megkeresésekre vonatkozó válaszadási határidő
(1) A megkeresett tagállam a lehető leggyorsabban, de legkésőbb a megkeresés kézhezvételétől számított négy héten belül megadja az e rendelet 158. cikkének (1) bekezdésében és a 159. cikkének (3) bekezdésében említett tájékoztatást. A megkeresett és a megkereső tagállam, a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv ettől eltérő határidőkben is megállapodhat.
(2) Amennyiben a megkeresett tagállam képtelen a határidőig választ adni a megkeresésre, a mulasztás okairól írásban tájékoztatja a megkereső tagállamot, a Bizottságot vagy az általa kijelölt szervet, és meghatározza, mikorra ítéli meg lehetségesnek a válaszadást.
161. cikk
Közigazgatási értesítés iránti megkeresések
(1) A megkeresett tagállam - a megkereső tagállam megkeresésére és a hasonló jogi eszközökről és határozatokról szóló értesítésekre irányadó nemzeti szabályokkal összhangban - értesíti a címzettet minden olyan, a közös halászati politika által szabályozott területen hozott és különösen az ellenőrzési rendelet vagy az e rendelet által szabályozott kérdésekről szóló jogi eszközről és határozatokról, amelyeket a megkereső tagállam közigazgatási hatóságai bocsátottak ki, és amelyeket a megkeresett tagállam területén kell kézbesíteni.
(2) Az értesítés iránti megkereséseket az e rendelet XXXV. mellékletében szereplő formanyomtatvány felhasználásával kell benyújtani.
(3) A megkeresett tagállam a válaszát az értesítést követően az e rendelet 152. cikkében említett egyetlen hatóságon keresztül azonnal megküldi a megkereső tagállamnak. A választ az e rendelet XXXVI. mellékletében szereplő formanyomtatvány felhasználásával kell elküldeni.
4. Szakasz
Kapcsolatok a bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel
162. cikk
A tagállamok és a Bizottság vagy az általa kijelölt szerv közötti kommunikáció
(1) A tagállamok - amint az rendelkezésükre áll - közölnek a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel minden olyan információt, amelyet fontosnak ítélnek a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek az eseteiben alkalmazott vagy vélhetően alkalmazott módszerek, gyakorlatok és feltárt tendenciák szempontjából.
(2) A Bizottság vagy az általa kijelölt szerv - amint rendelkezésére áll - közöl a tagállamokkal minden olyan információt, amely segítheti őket az ellenőrzési rendelet vagy az e rendelet végrehajtásában.
163. cikk
A Bizottság vagy az általa kijelölt szerv általi koordináció
(1) Amennyiben egy tagállam olyan műveletekről értesül, amelyek a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek minősülnek vagy minősülhetnek, és amelyek uniós szinten különös jelentőséggel bírnak, a tényállás megállapításához szükséges valamennyi fontos információt mielőbb eljuttatja a Bizottságnak vagy az általa kijelölt szervnek. A Bizottság vagy az általa kijelölt szerv ezeket az információkat továbbítja a többi érintett tagállamnak.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek minősülő műveletek az Európai Unió szintjén különös jelentőséggel bírnak, különösen akkor, ha:
a)
ezek egy vagy több másik tagállamot is érintenek vagy érinthetnek; vagy
b)
a tagállam valószínűsíti, hogy hasonló műveleteket más tagállamokban is folytatnak.
(3) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a közös halászati politika szabályai be nem tartásának, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésnek minősülő műveletek történtek egy vagy több tagállamban, arról értesíti az érintett tagállamokat, amelyeknek a lehető leghamarabb vizsgálatokat kell folytatniuk. Az érintett tagállamok a lehető leghamarabb közlik a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel e vizsgálatok megállapításait.
5. Szakasz
Kapcsolatok harmadik országokkal
164. cikk
Információcsere harmadik országokkal
(1) Ha egy tagállam az ellenőrzési rendelet és e rendelet hatékony alkalmazásának biztosítása szempontjából fontos információt kap harmadik országtól vagy egy regionális halászati gazdálkodási szervezettől, azt az egyetlen hatóságon keresztül közli a többi tagállammal, a Bizottsággal vagy az általa kijelölt szervvel, amennyiben e közlést a harmadik országgal kötött kétoldalú megállapodások vagy a regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai megengedik.
(2) A tagállam az e fejezet szerint kapott információkat az egyetlen hatóságán keresztül közölheti harmadik országgal vagy valamely regionális halászati gazdálkodási szervezettel, az ugyanazon harmadik országgal kötött kétoldalú megállapodás vagy az ugyanazon regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai alapján. A közlésre az információt először közlő tagállammal folytatott konzultációt követően, valamint a személyes adatok feldolgozása tekintetében az egyének védelmére vonatkozó uniós és nemzeti jogszabályokkal összhangban kerül sor.
(3) A Bizottság vagy az általa kijelölt szerv - az Unió és harmadik országok között létrejött halászati megállapodások vagy olyan regionális halászati gazdálkodási szervezetek, továbbá olyan hasonló megállapodások keretében, amelyeknek az Unió szerződő fele vagy együttműködő nem szerződő fele - a közös halászati politika szabályai be nem tartására, különösen az ellenőrzési rendelet 90. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos jogsértésre vonatkozó fontos információkat az azokat közlő tagállam beleegyezésével továbbadhatja a megállapodások vagy szervezetek többi feleinek.
II. FEJEZET
Jelentéstételi kötelezettségek
165. cikk
A jelentések formátuma és határideje
(1) Az ellenőrzési rendelet 118. cikkének (1) bekezdésében említett ötéves jelentésekhez a tagállamok a XXXVII. mellékletben meghatározott adatokat használják.
(2) Az ellenőrzési rendelet 118. cikkének (4) bekezdése szerinti jelentést, amelyben kifejtik, hogy az alapadatokról szóló jelentés elkészítésénél milyen szabályokat alkalmaztak, az e rendelet hatálybalépése után hat hónappal kell megküldeni. A tagállamok új jelentést küldenek, ha e szabályokat módosítják.
XI. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
166. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 2807/83/EGK rendelet, a 3561/85/EGK rendelet, a 493/87/EGK rendelet, az 1381/87/EGK rendelet, az 1382/87/EGK rendelet, a 2943/95/EGK rendelet, az 1449/98/EK rendelet, a 2244/2003/EK rendelet, az 1281/2005/EK rendelet, az 1042/2006/EK rendelet, az 1542/2007/EK rendelet, az 1077/2008/EK rendelet és a 409/2009/EK rendelet hatályát veszti.
(2) A 356/2005/EK rendelet 2012. január 1-jével veszti hatályát.
(3) A hatályon kívül helyezett rendeletekre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni.
167. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba, kivéve a VII. címet, amely 2011. július 1-jén lép hatályba.
A II. cím III. fejezetét és a IV. cím I. fejezetét azonban 2012. január 1-jétől kell alkalmazni. Az ellenőrzési rendelet 124. cikkének c) pontjával és az előző bekezdéssel összhangban a VII. címet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. április 8-án.