KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/43/EU
af 1. juli 2010
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF for så vidt angår organisatoriske krav, interessekonflikter, god forretningsskik, risikostyring og indholdet af aftalen mellem en depositar og et administrationsselskab
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (1), særlig artikel 12, stk. 3, artikel 14, stk. 2, artikel 23, stk. 6, artikel 33, stk. 6, og artikel 51, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Reglerne og den terminologi, der anvendes om organisatoriske krav, interessekonflikter og god forretningsskik, bør i videst muligt omfang afstemmes efter de standarder for finansielle tjenesteydelser, der blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (2) og Kommissionens direktiv 2006/73/EF af 10. august 2006 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF for så vidt angår de organisatoriske krav til og betingelserne for drift af investeringsselskaber samt definitioner af begreber med henblik på nævnte direktiv (3). En sådan afstemning vil, samtidig med at der i behørigt omfang tages højde for de særlige karakteristika ved kollektiv porteføljeforvaltning, gøre det muligt at opnå ens standarder ikke blot inden for de forskellige sektorer for finansielle tjenesteydelser, men også mere bredt inden for formueforvaltning, hvor flere medlemsstater allerede har udvidet visse krav i direktiv 2006/73/EF til at omfatte investeringsinstitutters administrationsselskaber.
(2)
Det er hensigtsmæssigt at vedtage disse regler i form af et direktiv, således at gennemførelsesbestemmelserne kan tilpasses de specielle karakteristika ved hver medlemsstats særlige marked og retssystem. Endvidere giver et direktiv størst mulighed for at skabe overensstemmelse med den ordning, der blev indført ved direktiv 2006/73/EF.
(3)
Selv om principperne i nærværende direktiv er relevante for alle administrationsselskaber, er de tilstrækkeligt fleksible til at sikre, at deres anvendelse og de kompetente myndigheders tilsyn med deres anvendelse står i et rimeligt forhold til og tager hensyn til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af et administrationsselskabs virksomhed og mangfoldigheden af de selskaber, som er omfattet af direktiv 2009/65/EF, samt de forskelligartede investeringsinstitutter, som kan administreres af et administrationsselskab.
(4)
Medmindre andet følger af national lovgivning, bør administrationsselskaber kunne træffe foranstaltninger til at overlade tredjemand nogle af deres aktiviteter. Gennemførelsesbestemmelserne bør læses i overensstemmelse hermed. Administrationsselskabet bør navnlig udvise fornøden omhu, når det under hensyn til karakteren af de opgaver, som varetages af tredjemand, afgør, om det foretagende, som udfører disse aktiviteter, kan anses for at være kvalificeret og i stand til at varetage de pågældende opgaver. Tredjemand bør derfor opfylde de krav, der stilles med hensyn til organisation og interessekonflikter i forhold til den aktivitet, som skal udføres. Det indebærer også, at administrationsselskabet bør efterprøve, om tredjemand har truffet passende foranstaltninger med henblik på at opfylde nævnte krav, og at det fører effektivt tilsyn med, om der er overensstemmelse mellem tredjemands adfærd og disse krav. Hvis den befuldmægtigede er ansvarlig for at anvende reglerne om uddelegerede aktiviteter, bør tilsvarende krav med hensyn til organisation og interessekonflikter finde anvendelse på tilsynet med de uddelegerede aktiviteter. Administrationsselskabet bør ved udvisning af fornøden omhu kunne tage hensyn til, at tredjemand, som har fået uddelegeret aktiviteter, ofte er omfattet af direktiv 2004/39/EF.
(5)
For at undgå, at der anvendes forskellige standarder i forbindelse med administrationsselskaber og investeringsselskaber, som ikke har udpeget et administrationsselskab, bør sidstnævnte være omfattet de samme regler om god forretningsskik og bestemmelser vedrørende interessekonflikter og risikostyring som administrationsselskaber. Derfor bør dette direktivs regler om administrative procedurer og interne kontrolordninger i overensstemmelse med god praksis og under hensyn til proportionalitetsprincippet både finde anvendelse på administrationsselskaber og på investeringsselskaber, som ikke har udpeget et administrationsselskab.
(6)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber have en sund administrativ praksis. For at opfylde dette krav bør administrationsselskaber indføre en organisatorisk struktur, der på en veldokumenteret måde klart fordeler ansvarsområder og sikrer god informationsudveksling mellem alle involverede parter. Administrationsselskaber bør også indføre systemer, som kan garantere oplysningernes sikkerhed og sikre driftsstabilitet, og som er tilstrækkelige til, at selskaberne kan opfylde deres forpligtelser, når deres aktiviteter udføres af tredjemand.
(7)
Administrationsselskaber bør også til enhver tid have tilstrækkelige ressourcer navnlig til at ansætte medarbejdere med de korrekte færdigheder, den korrekte viden og den korrekte erfaring, således at de kan varetage deres opgaver.
(8)
For så vidt angår sikre databehandlingsprocedurer og forpligtelsen til at rekonstruere alle transaktioner, som implicerer investeringsinstituttet, bør administrationsselskabet træffe foranstaltninger, således at alle transaktioner på investeringsinstituttets vegne kan registreres rettidigt og korrekt.
(9)
Regnskabsføring er af de centrale områder inden for administration af investeringsinstitutter. Det er derfor af afgørende betydning med en nærmere beskrivelse af regnskabsprocedurerne i gennemførelseslovgivningen. Dette direktiv bør derfor opretholde princippet om, at alle aktiver og passiver i et investeringsinstitut eller i dets investeringsafdelinger kan identificeres direkte, og at regnskaber bør føres særskilt. Endvidere bør det i tilfælde af forskellige aktieklasser, f.eks. afhængigt af administrationsgebyrernes niveau, være muligt at udlede nettoværdien af aktiverne i de forskellige klasser direkte af regnskabet.
(10)
En klar fordeling af de ansvarsområder, som henhører under den øverste ledelse og tilsynsfunktionen, er en forudsætning for at kunne opfylde kravet i direktiv 2009/65/EF om at gennemføre passende interne kontrolprocedurer. Det indebærer, at den øverste ledelse bør være ansvarlig for at gennemføre den generelle investeringsstrategi, jf. Kommissionens forordning (EU) nr. 583/2010 af 1. juli 2010 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF for så vidt angår central investorinformation og de betingelser, der skal opfyldes, når central investorinformation eller prospektet udleveres på et andeet varigt medium end papir eller via et websted (4). Den øverste ledelse bør også fortsat være ansvarlig for investeringsstrategierne, som er de overordnede retningslinjer for investeringsinstitutternes strategiske aktivfordeling, og investeringsteknikkerne, som skal bruges til at gennemføre investeringsstrategien på en passende og effektiv måde. En klar ansvarsfordeling bør også sikre, at der findes passende kontrolforanstaltninger, således at investeringsinstitutternes aktiver investeres i overensstemmelse med fondsbestemmelserne eller vedtægterne og de gældende retsforskrifter, og at risikogrænserne for de enkelte investeringsinstitutter overholdes. Ansvarsfordelingen bør være i overensstemmelse med den rolle og det ansvar, som tilfalder den øverste ledelse og tilsynsfunktionen i henhold til gældende national lovgivning og kodekser for god selskabsledelse. Den øverste ledelse kan omfatte flere af eller alle bestyrelsesmedlemmerne.
(11)
For at sikre, at et administrationsselskab har en passende kontrolfunktion, er det nødvendigt med en permanent compliancefunktion og en intern revisionsfunktion. Compliancefunktionen bør være udformet således, at den kan forhindre enhver risiko for, at administrationsselskabet ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til direktiv 2009/65/EF. Revisionsfunktionen bør tilstræbe at efterprøve og vurdere de forskellige kontrolprocedurer og administrative ordninger, som administrationsselskabet har indført.
(12)
Det er nødvendigt at give administrationsselskaber et vist spillerum med hensyn til opbygningen af deres risikostyring. Selv i de tilfælde, hvor det ikke er passende eller rimeligt at have en separat risikostyringsfunktion, bør administrationsselskabet alligevel kunne godtgøre, at der er truffet særlige foranstaltninger til at forebygge interessekonflikter med henblik på at sikre uafhængig risikostyring.
(13)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber indføre regler om personlige transaktioner. I henhold til direktiv 2006/73/EF bør administrationsselskaber forhindre, at medarbejdere, der er involveret i aktiviteter, der kan skabe en interessekonflikt, eller som har adgang til oplysninger i betydningen i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (5), indgår i personale transaktioner, som indebærer misbrug af oplysninger erhvervet som led i deres erhvervsvirksomhed.
(14)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber sikre, at enhver porteføljetransaktion, der implicerer investeringsinstituttet, kan rekonstrueres med hensyn til oprindelse, implicerede parter, art samt tid og sted for gennemførelsen. Derfor er det nødvendigt at indføre krav om registrering af porteføljetransaktioner og af tegnings- og indløsningsordrer.
(15)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber for investeringsinstitutter indføre passende ordninger med henblik på at sikre rimelig behandling af investeringsinstitutter i tilfælde af uundgåelige interessekonflikter. Derfor bør administrationsselskaber sikre, at den øverste ledelse eller et andet kompetent internt organ i administrationsselskabet underrettes omgående, således at de kan træffe de beslutninger, der er nødvendige for at sikre rimelig behandling af investeringsinstituttet og af dets deltagere.
(16)
Administrationsselskaber bør anmodes om at vedtage, anvende og til enhver tid have en passende og effektiv strategi for udøvelse af stemmerettigheder knyttet til de finansielle instrumenter, som de administrerede investeringsinstitutter ligger inde med, for at sikre, at disse rettigheder udelukkende udøves til investeringsinstitutternes fordel. Oplysninger om strategien og dens anvendelse bør være frit tilgængelige for investorer, også på et websted. En eventuel beslutning om ikke at udøve stemmerettigheder kan under visse omstændigheder anses for udelukkende at være til fordel for investeringsinstituttet, alt afhængigt af dets investeringsstrategi. Et investeringsselskab bør dog ikke udelukkes fra selv at stemme eller give administrationsselskabet specifikke stemmeinstrukser.
(17)
Forpligtelsen til at underrette den øverste ledelse eller et andet kompetent internt organ i administrationsselskabet, således at de kan træffe de nødvendige beslutninger, bør ikke begrænse administrationsselskabernes og investeringsinstitutternes pligt til at indberette tilfælde, når de organisatoriske eller administrative ordninger, der er indført for at styre interessekonflikter, ikke er tilstrækkelige til med rimelig garanti at forebygge risikoen for skade, f.eks. i de periodiske beretninger. Sådanne indberetninger bør forklare og begrunde administrationsselskabets beslutning, også når det besluttes ikke at træffe foranstaltninger, under hensyntagen til de interne strategier og procedurer, der er vedtaget med henblik på at identificere, forebygge og styre interessekonflikter.
(18)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber udelukkende handle med de administrerede investeringsinstitutters interesser og markedets integritet for øje. Visse former for adfærd, f.eks. markedstiming og sen handel, kan skade deltagerne og underminere den måde, markedet fungerer på. Derfor bør administrationsselskaber indføre passende procedurer med henblik på at forebygge uregelmæssigheder. Endvidere bør administrationsselskaber under hensyn til investeringsinstitutternes investeringsmål og -politik indføre passende procedurer med henblik på at beskytte mod urimelige gebyrer og aktiviteter, f.eks. overdreven handel.
(19)
Administrationsselskaber bør også udelukkende handle i investeringsinstitutternes interesse, når de udfører ordrer til at handle på de administrerede investeringsinstitutters vegne direkte eller ved at sende ordrerne til tredjemand. Når administrationsselskaber udfører ordrer på investeringsinstitutters vegne, bør de træffe alle rimelige foranstaltninger for konsekvent at opnå det bedst mulige resultat for investeringsinstitutterne under hensyntagen til pris, omkostninger, hurtighed, gennemførelses- og afregningssandsynlighed, omfang, art og andre eventuelle overvejelser af relevans for ordrens udførelse.
(20)
For at sikre, at administrationsselskaber som krævet i direktiv 2009/65/EF handler med fornøden dygtighed, omhu og hurtighed, således at de administrerede investeringsinstitutters interesser varetages bedst muligt, er det nødvendigt at indføre regler om behandling af ordrer.
(21)
Visse gebyrer, provisioner eller naturalieydelser, som administrationsselskabet kan modtage eller betale, bør ikke være tilladt, da de kan få betydning for, om administrationsselskabet opfylder kravet i direktiv 2009/65/EF om, at administrationsselskabet bør handle ærligt, redeligt og professionelt i investeringsinstitutternes interesse. Derfor er det nødvendigt at indføre klare regler om, hvornår gebyrer, provisioner eller naturalieydelser ikke anses for at krænke disse principper.
(22)
Administrationsselskabers aktiviteter på tværs af grænser skaber nye udfordringer for forholdet mellem administrationsselskabet og investeringsinstituttets depositar. Med henblik på den nødvendige retssikkerhed bør hovedelementerne i aftalen mellem investeringsinstituttets depositar og administrationsselskabet, når administrationsselskabet er etableret i en anden medlemsstat end investeringsinstituttets hjemland, fastlægges nærmere i dette direktiv. Da det er nødvendigt at sikre, at denne aftale tjener sit egentlige formål, skal der indføres lovvalgsregler, som fraviger artikel 3 og 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) (6), således at den lov, som finder anvendelse på aftalen, er loven i investeringsinstituttets hjemland.
(23)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal der gives oplysning om kriterierne til vurdering af, om den risikostyringsproces, administrationsselskabet anvender, er passende. Sådanne kriterier fokuserer på indførelse af en passende og veldokumenteret risikostyringsstrategi for administrationsselskaber. Strategien bør sætte administrationsselskaberne i stand til at vurdere risikoen ved de positioner, der erhverves i de forvaltede porteføljer, og de enkelte risicis bidrag til porteføljens samlede risikoprofil. Strategien for risikostyring bør udarbejdes således, at den er passende og står i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af administrationsselskabets aktiviteter og de administrerede investeringsinstitutter.
(24)
Administrationsselskabers periodiske vurdering af samt tilsyn med og kontrol af risikostyringsstrategien er også et af de kriterier, der anvendes til at vurdere, om risikostyringsprocessen er passende. Kriteriet indebærer også kontrol med, om foranstaltningerne til afhjælpning af eventuelle mangler ved risikostyringsprocessens gennemførelse er effektive.
(25)
Administrationsselskaber bør som noget centralt i forbindelse med i de kriterier, der anvendes til at vurdere, om risikostyringsprocesserne er passende, indføre rimelige og effektive teknikker til risikomåling, således at de til enhver tid kan måle de risici, som de administrerede investeringsinstitutter er eller kan blive udsat for. Disse krav er baseret på fælles praksis, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne har aftalt. Det drejer sig både om kvantitative foranstaltninger, med henblik på kvantificerbare risici, og kvalitative metoder. Elektroniske databehandlingssystemer og redskaber til beregning af kvantitative foranstaltninger bør integreres med hinanden og med front office- og regnskabsapplikationer. Teknikker til risikomåling bør give mulighed for passende måling af risici i perioder med øget uro på markederne og, når det er nødvendigt, kontrolleres i deltagernes interesse. De bør også give mulighed for passende vurdering af koncentration af og interaktion mellem relevante risici på porteføljeniveau.
(26)
Risikostyringssystemer har til formål at sikre, at administrationsselskaber overholder de investeringsgrænser, der fastsat ved direktiv 2009/65/EF, f.eks. grænserne for samlet eksponering og eksponering for modpartsrisiko. Derfor bør der fastsættes kriterier for, hvordan samlet eksponering og modpartsrisiko beregnes.
(27)
Sådanne kriterier indebærer, at direktivet også skal indeholde en nærmere beskrivelse af, hvordan den samlede eksponering kan beregnes, herunder ved brug af forpligtelsesmetoden, »value at risk«-metoden eller avancerede risikomålingsmetodologier. Endvidere bør direktivet fastlægge de vigtigste aspekter ved administrationsselskabets metodologi til beregning af modpartsrisikoen. Når sådanne regler finder anvendelse, bør der tages hensyn de forhold, hvorunder metodologierne bruges, herunder til principperne for sådan sikkerhedsstillelse med henblik på at begrænse investeringsinstitutternes eksponering i forhold til modpartsrisiko, samt brug af hedging- og nettingordninger, som kompetente myndigheder har udarbejdet inden for rammerne af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg.
(28)
I henhold til direktiv 2009/65/EF er administrationsselskaber forpligtet til at anvende en proces, som sikrer en nøjagtig og uafhængig ansættelse af OTC-derivaters værdi. Ved dette direktiv indføres der derfor nærmere bestemmelser om den pågældende proces, jf. Kommissionens direktiv 2007/16/EF af 19. marts 2007 om gennemførelse af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med hensyn til afklaring af bestemte definitioner (7). I overensstemmelse med god praksis bør administrationsselskaber derfor stille sådanne krav i forbindelse med instrumenter, som udsætter investeringsinstitutter for værdiansættelsesrisici svarende til dem, der gør sig gældende i forbindelse med OTC-derivater, f.eks. risici i forbindelse med illikvide produkter og/eller komplicerede afviklingsstrukturer. Derfor bør administrationsselskaber indføre ordninger og procedurer, som opfylder kravene i artikel 44, med henblik på værdiansættelse af mindre likvide eller komplicerede værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter, som kræver brug af modelbaserede værdiansættelsesmetoder.
(29)
I henhold til direktiv 2009/65/EF skal administrationsselskaber give de relevante kompetente myndigheder oplysning om de typer afledte instrumenter, som investeringsinstituttet har investeret i, de underliggende risici, de gældende kvantitative grænser og de metoder, som er valgt til at vurdere de risici, der er forbundet med sådanne transaktioner. Indholdet og den procedure, som administrationsselskabet skal anvende, når det opfylder denne forpligtelse, angives nærmere.
(30)
Det Europæiske Værdipapirudvalg, der blev oprettet ved Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (8), er hørt om tekniske spørgsmål.
(31)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
I dette direktiv fastsættes gennemførelsesbestemmelser til direktiv 2009/65/EF, der:
1)
beskriver de procedurer og ordninger, der er nævnt i artikel 12, stk. 1, andet afsnit, litra a), og de strukturer og organisatoriske krav, som skal minimere interessekonflikter, jf. artikel 12, stk. 1, andet afsnit, litra b)
2)
opstiller kriterier for at handle ærligt og rimeligt og med fornøden dygtighed, omhu og hurtighed, således at investeringsinstitutternes interesser varetages bedst muligt, og kriterier for at bestemme typer af interessekonflikter; beskriver de principper, der er nødvendige for at sikre, at ressourcerne anvendes effektivt; definerer de skridt, som bør tages for at identificere, forebygge, håndtere og afsløre interessekonflikter, jf. artikel 14, stk. 1 og 2
3)
vedrører de oplysninger, der skal indgå i aftalen mellem depositaren og administrationsselskabet, jf. artikel 23, stk. 5, og artikel 33, stk. 5
4)
vedrører den risikostyringsproces, der er nævnt i artikel 51, stk. 1, navnlig kriterierne for vurdering af tilstrækkeligheden af administrationsselskabets risikostyringsproces og risikostyringsstrategien og -processerne og de ordninger, processer og teknikker, der anvendes til risikomåling og -styring i forbindelse med sådanne kriterier.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på administrationsselskaber, som administrerer institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), jf. artikel 6, stk. 2, i direktiv 2009/65/EF.
Dette direktivs kapitel V finder også anvendelse på depositarer, som varetager deres opgaver i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel IV og kapitel V, afdeling 3, i direktiv 2009/65/EF.
2. Bestemmelserne i dette kapitel, i kapitel II, artikel 12, og i kapitel III, IV og VI finder med tilsvarende virkning anvendelse på investeringsselskaber, der ikke har udpeget et administrationsselskab godkendt i henhold til direktiv 2009/65/EF.
Ved »administrationsselskab« forstås i sådanne tilfælde »investeringsselskab«.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv gælder definitionerne i direktiv 2009/65/EF, og derudover forstås ved:
1)
»kunde«: enhver fysisk eller juridisk person, eller ethvert andet institut, herunder investeringsinstitutter, til hvem et administrationsselskab yder en kollektiv porteføljeforvaltningsservice eller tjenester i henhold til artikel 6, stk. 3, i direktiv 2009/65/EF
2)
»deltager«: enhver fysisk eller juridisk person, som har en eller flere andele i et investeringsinstitut
3)
»relevant person«: for så vidt angår et administrationsselskab:
a)
et bestyrelsesmedlem, en partner eller en tilsvarende person eller en leder af administrationsselskabet
b)
en ansat hos administrationsselskabet og enhver anden fysisk person, hvis tjenesteydelser stilles til rådighed for administrationsselskabet og er underkastet administrationsselskabets kontrol, og som er involveret i administrationsselskabets ydelse af kollektiv porteføljeforvaltning
c)
en fysisk person, der inden for rammerne af en outsourcingaftale er direkte involveret i levering af tjenesteydelser til administrationsselskabet med henblik på administrationsselskabets ydelse af kollektiv porteføljeforvaltning
4)
»den øverste ledelse«: den eller de personer, der faktisk leder administrationsselskabets forretninger, jf. artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 2009/65/EF
5)
»bestyrelse«: administrationsselskabets bestyrelse
6)
»tilsynsfunktion«: de relevante personer eller det eller de relevante organer, som er ansvarlige for at føre tilsyn med selskabets øverste ledelse og for at vurdere og med jævne mellemrum kontrollere, om den risikostyringsproces og de metoder, ordninger og procedurer, der er indført for at opfylde forpligtelserne i henhold til direktiv 2009/65/EF, er passende og effektive
7)
»modpartsrisiko«: investeringsinstituttets risiko for tab som følge af en modpart, der ikke opfylder sine forpligtelser i forbindelse med en transaktion forud for den endelige afvikling af transaktionens cash flow
8)
»likviditetsrisiko«: den risiko, at en position i investeringsinstituttets portefølje ikke kan sælges, realiseres eller afvikles med begrænsede omkostninger inden for et rimelig kort tidsrum, og at investeringsinstituttet derfor ikke til enhver tid er i stand til at overholde artikel 84, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF
9)
»markedsrisiko«: investeringsinstitutters risiko for tab som følge af udsving i markedsværdien af positioner i investeringsinstitutternes portefølje, som skyldes ændringer i markedsvariabler, f.eks. rentesatser, valutakurser, aktie- og råvarepriser eller en udsteders kreditværdighed
10)
»operationel risiko«: investeringsinstitutters risiko for tab som følge af utilstrækkelige interne processer og mangler i forhold til administrationsselskabets menneskelige ressourcer og systemer eller som følge af eksterne hændelser, herunder også retlige og dokumentationsrelaterede risici og risici som følge af handels-, afviklings- og vurderingsprocedurer, som anvendes på investeringsinstituttets vegne.
Udtrykket »bestyrelse« i stk. 1, nr. 5), omfatter ikke tilsynsrådet, hvis administrationsselskaberne har en dobbeltstruktur, som består af en bestyrelse og et tilsynsråd.
KAPITEL II
ADMINISTRATIVE PROCEDURER OG KONTROLMEKANISME
(Artikel 12, stk. 1, litra a), og artikel 14, stk. 1, litra c), i direktiv 2009/65/EF)
AFDELING 1
Generelle principper
Artikel 4
Generelle krav til procedurer og organisation
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne opfylder følgende krav:
a)
De skal indføre, gennemføre og til enhver tid have beslutningsprocedurer og en organisatorisk struktur, der klart og på en veldokumenteret måde angiver rapporteringsvejene og fordeler funktioner og ansvarsområder.
b)
De skal sørge for, at de relevante personer er bekendt med, hvilke procedurer der skal følges for at sikre en korrekt varetagelse af deres ansvarsområder.
c)
De skal indføre, gennemføre og til enhver tid have passende interne kontrolprocedurer, der sikrer, at beslutninger og procedurer overholdes på alle niveauer i administrationsselskabet.
d)
De skal indføre, gennemføre og til enhver tid have en effektiv intern rapportering og formidling af information på alle relevante niveauer i administrationsselskabet samt effektiv informationsudveksling med eventuelle tredjemænd.
e)
De skal til enhver tid føre passende og korrekte fortegnelser over deres forretninger og deres interne organisation.
Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne tager hensyn til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af deres forretninger og arten og omfanget af servicen og aktiviteterne i forbindelse med deres forretninger.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har passende systemer og procedurer til at garantere oplysningers sikkerhed, integritet og fortrolighed under hensyn til de pågældende oplysningers art.
3. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har en passende metode til sikring af driftsstabilitet, som skal sørge for, at deres vigtigste data og funktioner og deres service og aktiviteter bevares ved en eventuel system- eller procedurefejl, eller som, hvis det ikke er muligt, skal give mulighed for rettidigt at gendanne sådanne data og genetablere sådanne funktioner og rettidigt at genoptage deres service og aktiviteter.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid anvender regnskabsmetoder og -procedurer, som gør dem i stand til på anmodning af den kompetente myndighed rettidigt at forelægge den kompetente myndighed regnskaber, som giver et retvisende billede af deres finansielle stilling, og som er i overensstemmelse med alle gældende regnskabsstandarder og -regler.
5. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne kontrollerer og med jævne mellemrum evaluerer, om deres systemer, interne kontrolprocedurer og -ordninger, som er indført i overensstemmelse med stk. 1-4, er passende og effektive, og træffer passende foranstaltninger for at afhjælpe eventuelle mangler.
Artikel 5
Ressourcer
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne ansætter medarbejdere med de nødvendige færdigheder, den nødvendige viden og den nødvendige sagkundskab for at kunne varetage de ansvarsområder, de tildeles.
2. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne bevarer de nødvendige ressourcer og den nødvendige sagkundskab, således at der kan føres effektivt tilsyn med de aktiviteter, tredjemand udfører inden for rammerne af en aftale med administrationsselskabet, navnlig med hensyn til forvaltningen af den risiko, der er forbundet med de pågældende aftaler.
3. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne skal sikre, at relevante personers varetagelse af flere funktioner hverken hindrer eller kan hindre disse relevante personer i at varetage enhver særskilt funktion på en korrekt, ærlig og professionel måde.
4. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne med henblik på stk. 1, 2 og 3, tager hensyn til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af deres forretninger, og arten og omfanget af servicen og aktiviteterne i forbindelse med deres forretninger.
AFDELING 2
Administrative og regnskabsmæssige procedurer
Artikel 6
Klagebehandling
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har effektive og gennemsigtige procedurer for en rimelig og omgående behandling af klager fra investorer.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at der føres fortegnelser over alle klager og de foranstaltninger, der er truffet for at imødekomme dem.
3. Investorer skal kunne indgive klager gebyrfrit. Oplysninger om procedurerne i stk. 1 gøres tilgængelige for investorer gebyrfrit.
Artikel 7
Elektronisk databehandling
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne træffer passende foranstaltninger med hensyn til egnede elektroniske systemer, således at alle ordrer vedrørende porteføljetransaktioner eller -tegninger eller -indløsninger kan registreres rettidigt og korrekt med henblik på at opfylde kravene i artikel 14 og 15.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne garanterer en høj grad af sikkerhed i forbindelse med elektronisk databehandling samt de registrerede oplysningers integritet og fortrolighed, hvis det er relevant.
Artikel 8
Regnskabsprocedurer
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne skal sikre, at der anvendes regnskabsmetoder og -procedurer som omhandlet i artikel 4, stk. 4, med henblik på at beskytte deltagerne.
Investeringsinstitutters regnskaber skal føres på en sådan måde, at alle investeringsinstituttets aktiver og passiver til enhver tid kan identificeres direkte.
Såfremt investeringsinstitutter har forskellige investeringsafdelinger, føres der særskilte regnskaber for de pågældende investeringsafdelinger.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid anvender regnskabsmetoder og -procedurer, som er i overensstemmelse med regnskabsbestemmelserne i investeringsinstitutternes hjemlande, for at sikre, at nettoværdien af de enkelte investeringsinstitutters aktiver beregnes korrekt på grundlag af regnskabsføringen, og at tegnings- og indløsningsordrer kan udføres korrekt til den pågældende nettoværdi.
3. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører passende procedurer med henblik på at sikre korrekt og nøjagtig værdiansættelse af investeringsinstitutternes aktiver og passiver i overensstemmelse med de gældende regler, jf. artikel 85 i direktiv 2009/65/EF.
AFDELING 3
Interne kontrolordninger
Artikel 9
Kontrol foretaget af den øverste ledelse og tilsynsfunktionen
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sørger for, at den øverste ledelse og, hvis det er relevant, tilsynsfunktionen ved fordelingen af funktionerne internt har ansvaret for at sikre, at selskabet opfylder sine forpligtelser i henhold til direktiv 2009/65/EF.
2. Administrationsselskabet sikrer, at den øverste ledelse:
a)
er ansvarlig for at gennemføre den generelle investeringsstrategi for hvert af de administrerede investeringsinstitutter, som defineret, hvis det er relevant, i prospektet, fondsbestemmelserne eller investeringsselskabets vedtægter
b)
overvåger godkendelsen af investeringsstrategier for hvert af de administrerede investeringsinstitutter
c)
er ansvarlig for at sikre, at administrationsselskabet har en permanent og effektiv compliancefunktion, jf. artikel 10, også selv om denne funktion varetages af tredjemand
d)
sikrer og kontrollerer med jævne mellemrum, at den generelle investeringsstrategi, investeringsstrategierne og risikogrænserne for hvert af de administrerede investeringsinstitutter gennemføres korrekt og effektivt og overholdes, også selv om risikostyringsfunktionen varetages af tredjemand
e)
godkender og kontrollerer med jævne mellemrum, at de interne procedurer for investeringsbeslutninger for hvert af de administrerede investeringsinstitutter er passende, med henblik på at sikre, at sådanne beslutninger er i overensstemmelse med de godkendte investeringsstrategier
f)
godkender og kontrollerer med jævne mellemrum risikostyringsstrategien og ordninger, processer og teknikker til gennemførelse af den pågældende metode, jf. artikel 38, herunder risikogrænseordningen for hvert af de administrerede investeringsinstitutter.
3. Administrationsselskabet sikrer også, at den øverste ledelse og, hvis det er relevant, tilsynsfunktionen:
a)
vurderer og med jævne mellemrum undersøger, om de metoder, ordninger og procedurer, der er indført for at opfylde forpligtelserne i direktiv 2009/65/EF, er effektive
b)
træffer passende foranstaltninger til at afhjælpe eventuelle mangler.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at den øverste ledelse med jævne mellemrum og mindst én gang årligt modtager skriftlige beretninger om compliance, intern revision og risikostyring, navnlig med angivelse af, om der er truffet passende foranstaltninger i tilfælde af eventuelle mangler.
5. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at den øverste ledelse med jævne mellemrum modtager beretninger om gennemførelsen af de investeringsstrategier og de interne procedurer for investeringsbeslutninger, der er omhandlet stk. 2, i litra b)-e).
6. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at tilsynsfunktionen, hvis en sådan findes, med jævne mellemrum modtager skriftlige beretninger om de sagsområder, der er omhandlet i stk. 4.
Artikel 10
Permanent compliancefunktion
1. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne indfører, opretholder og til enhver tid har passende metoder og procedurer, der er egnet til at forhindre enhver risiko for, at administrationsselskaberne ikke opfylder deres forpligtelser i henhold til direktiv 2009/65/EF, samt tilknyttede risici, og at de etablerer passende foranstaltninger og procedurer til at reducere sådanne risici mest muligt og sætte de kompetente myndigheder i stand til effektivt at udøve deres beføjelser i medfør af nævnte direktiv.
Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne tager hensyn til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af deres forretninger, og arten og omfanget af servicen og aktiviteterne i forbindelse med deres forretninger.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne opretter og til enhver tid har en permanent og effektiv compliancefunktion, som er uafhængig, og som har følgende ansvarsområder:
a)
at kontrollere og med jævne mellemrum vurdere, om de ordninger, metoder og procedurer, der etableres i overensstemmelse med stk. 1, og foranstaltninger, der er truffet for at afhjælpe eventuelle mangler for så vidt angår administrationsselskabets overholdelse af sine forpligtelser, er passende og effektive
b)
at rådgive og bistå de personer, der har ansvaret for at yde service og udføre aktiviteter, for at sikre, at administrationsselskabet overholder sine forpligtelser i henhold til direktiv 2009/65/EF.
3. For at sætte compliancefunktionen, jf. stk. 2, i stand til at varetage sine ansvarsområder korrekt og uafhængigt, sikrer administrationsselskaberne, at følgende betingelser opfyldes:
a)
Compliancefunktionen skal have den nødvendige kompetence, de nødvendige ressourcer, den nødvendige sagkundskab og den nødvendige adgang til alle relevante oplysninger.
b)
Der skal udnævnes en medarbejder, som er ansvarlig for compliancefunktionen og al rapportering til den øverste ledelse med jævne mellemrum og mindst én gang årligt om complianceforhold, navnlig med angivelse af, om der er truffet passende foranstaltninger i tilfælde af eventuelle mangler.
c)
De relevante personer, der er involveret i compliancefunktionen, må ikke involveres i leveringen af de tjenesteydelser eller udførelsen af de aktiviteter, de kontrollerer.
d)
Metoden til at fastsætte vederlaget til de relevante personer med ansvar for overholdelse af selskabets forpligtelser må ikke bringe deres objektivitet i fare.
Et administrationsselskab er imidlertid ikke forpligtet til at overholde første afsnit, litra c) og d), hvis det kan godtgøre, at kravet ikke står i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af dets forretninger og arten og omfanget af servicen og aktiviteterne, og at dets compliancefunktion vedbliver med at være effektiv.
Artikel 11
Permanent intern revisionsfunktion
1. Medlemsstaterne kræver af administrationsselskaberne, hvis det er hensigtsmæssigt og står i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af deres forretninger og arten og omfanget af deres kollektive porteføljeforvaltning i forbindelse med disse forretninger, at de indfører og til enhver tid har en intern revisionsfunktion, som er adskilt fra og uafhængig af administrationsselskabets øvrige funktioner og aktiviteter.
2. Den interne revisionsfunktion, jf. stk. 1, har følgende ansvarsområder:
a)
at udarbejde, gennemføre og til enhver tid have en revisionsplan til at undersøge og evaluere, om administrationsselskabets systemer, interne kontrolprocedurer og ordninger er passende og effektive
b)
at afgive henstillinger på grundlag af resultatet af det arbejde, der udføres i overensstemmelse med litra a)
c)
at kontrollere, om henstillingerne i litra b) overholdes
d)
at rapportere i forbindelse med interne revisionsforhold i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4.
Artikel 12
Permanent risikostyringsfunktion
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører og til enhver tid har en permanent risikostyringsfunktion.
2. Den permanente risikostyringsfunktion, jf. stk. 1, skal være hierarkisk og funktionelt uafhængig af operative enheder.
Medlemsstaterne kan dog fritage administrationsselskaberne for den forpligtelse, hvis det er hensigtsmæssigt og rimeligt i forhold til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af administrationsselskabets forretninger og af de investeringsinstitutter, det administrerer.
Administrationsselskaberne skal kunne godtgøre, at der er truffet passende foranstaltninger til at forebygge interessekonflikter med henblik på at sikre uafhængig risikostyring, og at selskabets risikostyringsproces opfylder kravene i artikel 51 i direktiv 2009/65/EF.
3. Den permanente risikostyringsfunktion skal:
a)
gennemføre risikostyringsstrategien og -procedurerne
b)
sikre overensstemmelse med risikogrænseordningen for investeringsinstitutter, herunder lovpligtige grænser for samlet eksponering og modpartsrisiko, jf. artikel 41, 42 og 43
c)
rådgive bestyrelsen om identifikation af hvert af de administrerede investeringsinstitutters risikoprofil
d)
aflægge beretning med jævne mellemrum til bestyrelsen og tilsynsfunktionen, hvis en sådan forefindes, om:
i)
overensstemmelsen mellem nuværende risikoniveauer for hvert af de administrerede investeringsinstitutter og den aftalte risikoprofil for det pågældende investeringsinstitut
ii)
overensstemmelsen mellem hvert af de administrerede investeringsinstitutter og de relevante risikogrænseordninger
iii)
risikostyringsprocessen, hvorvidt den er passende og effektiv, herunder navnlig om der er truffet passende foranstaltninger i tilfælde af eventuelle mangler
e)
aflægge beretning med jævne mellemrum til den øverste ledelse om det nuværende risikoniveau for hvert af de administrerede investeringsinstitutter og eventuelle faktiske eller forventede overskridelser af grænserne med henblik på at sikre, at der omgående kan træffes passende foranstaltninger
f)
kontrollere og fremme, hvis det er hensigtsmæssigt, ordninger og procedurer til ansættelse af OTC-derivaters værdi, jf. artikel 44.
4. Den permanente risikostyringsfunktion skal have de nødvendige beføjelser og adgang til alle relevante oplysninger, som er nødvendige for at varetage de opgaver, der er omhandlet i stk. 3.
Artikel 13
Personlige transaktioner
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har passende ordninger for at forhindre følgende aktiviteter, hvis en relevant person er involveret i aktiviteter, der kan skabe en interessekonflikt, eller har adgang til oplysninger i betydningen i artikel 1, stk. 1, i direktiv 2003/6/EF eller til andre fortrolige oplysninger vedrørende investeringsinstitutter eller transaktioner med eller for investeringsinstitutter som følge af en aktivitet, den pågældende udfører på administrationsselskabets vegne:
a)
at indgå i en personlig transaktion, der opfylder mindst et af nedenstående kriterier:
i)
Den pågældende person har forbud mod at indgå i den pågældende personlige transaktion i henhold til direktiv 2003/6/EF.
ii)
Transaktionen indebærer misbrug eller uretmæssig meddelelse af fortrolige oplysninger.
iii)
Den er eller kan være i strid med en forpligtelse, som administrationsselskabet har i henhold til direktiv 2009/65/EF eller direktiv 2004/39/EF
b)
at tilskynde en anden person til, medmindre det sker som led i den korrekte udførelse af den pågældendes erhverv eller tjenesteydelseskontrakt, at indgå i en transaktion med finansielle instrumenter, som, hvis der var tale om en personlig transaktion fra den relevante persons side, ville være omfattet af dette stykkes litra a), eller artikel 25, stk. 2, litra a) eller b), i direktiv 2006/73/EF eller på anden måde svare til misbrug af oplysninger vedrørende ikke-udførte ordrer
c)
at meddele oplysninger eller synspunkter til en anden person, medmindre det sker som led i den korrekte udførelse af den pågældendes erhverv eller tjenesteydelseskontrakt, jf. dog artikel 3, litra a), i direktiv 2003/6/EF, hvis den relevante person ved eller med rimelighed burde vide, at den anden person som følge af denne meddelelse vil eller kan antages at ville:
i)
indgå i en transaktion med finansielle instrumenter, som, hvis der var tale om en personlig transaktion fra den relevante persons side, ville være omfattet af dette stykkes litra a), eller artikel 25, stk. 2, litra a) eller b), i direktiv 2006/73/EF eller på anden måde svare til misbrug af oplysninger vedrørende ikke-udførte ordrer
ii)
tilskynde en anden person til at indgå i en sådan transaktion.
2. De ordninger, der kræves i medfør af stk. 1, skal navnlig udformes på en sådan måde, at det sikres, at:
a)
enhver relevant person, som er omfattet af stk. 1, er bekendt med begrænsningerne i forbindelse med personlige transaktioner, og de foranstaltninger, som administrationsselskabet har indført angående personlige transaktioner og meddelelse af oplysninger, i overensstemmelse med stk. 1
b)
administrationsselskabet omgående underrettes om enhver personlig transaktion, som en relevant person indgår i, enten ved underretning om en sådan transaktion eller ved andre procedurer, som gør administrationsselskabet i stand til at identificere sådanne transaktioner
c)
der føres en journal over den personlige transaktion, som administrationsselskabet har modtaget underretning om, eller som det har identificeret, herunder enhver tilladelse eller ethvert forbud angående en sådan transaktion.
Med henblik på første afsnit, litra b), skal administrationsselskabet ved visse aktiviteter, som varetages af tredjemand, sikre, at den enhed, som varetager aktiviteten, fører en journal over de personlige transaktioner, enhver relevant person indgår i, og på anmodning omgående videregiver disse oplysninger til administrationsselskabet.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på følgende typer personlige transaktioner:
a)
personlige transaktioner, der gennemføres som led i en skønsmæssig porteføljeforvaltningsservice, såfremt der ikke er givet forudgående underretning om transaktionen mellem porteføljeforvalteren og den relevante person eller den anden person, for hvis regning transaktionen gennemføres
b)
personlige transaktioner i investeringsinstitutter eller med andele i institutter for kollektiv investering, som er underlagt tilsyn i medfør af en medlemsstats lovgivning, i henhold til hvilken der kræves en tilsvarende risikospredning for så vidt angår deres aktiver, såfremt den relevante person og enhver anden person, for hvis regning transaktionerne gennemføres, ikke er involveret i det pågældende instituts ledelse.
4. I denne artikels stk. 1, 2 og 3, forstås ved »personlig transaktion« det samme som i artikel 11 i direktiv 2006/73/EF.
Artikel 14
Registrering af porteføljetransaktioner
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at der for hver porteføljetransaktion i forbindelse med investeringsinstitutter omgående føres en journal med oplysninger, som er tilstrækkelige til at rekonstruere ordren i detaljer og den gennemførte transaktion.
2. Den i stk. 1 omhandlede registrering omfatter:
a)
navn eller anden betegnelse for investeringsinstituttet og den person, der handler på investeringsinstituttets vegne
b)
detaljerede oplysninger, som er nødvendige for at identificere det pågældende instrument
c)
mængden
d)
ordrens eller transaktionens type
e)
prisen
f)
for ordrer, datoen og det nøjagtige tidspunkt for ordrens fremsendelse og navn eller anden betegnelse for den person, som ordren blev fremsendt til, eller for transaktioner, datoen og det nøjagtige tidspunkt for beslutningen om at handle og transaktionens gennemførelse
g)
navnet på den person, som har fremsendt ordren eller gennemført transaktionen
h)
årsagerne til tilbagekaldelse af ordren, hvis det er relevant
i)
for gennemførte transaktioner, modparten og handelssystem.
I første afsnit, litra i), forstås ved »handelssystem« et reguleret marked, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, en multilateral handelsfacilitet, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 15), i nævnte direktiv, et selskab, som systematisk internaliserer, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 7), i nævnte direktiv, eller en prisstiller eller en anden likviditetsstiller eller et selskab, der udfører en funktion i et tredjeland, der ligner de funktioner, som en af de foregående udfører.
Artikel 15
Registrering af tegnings- og indløsningsordrer
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne tager alle rimelige skridt til at sikre, at modtagne tegnings- og indløsningsordrer i forbindelse med investeringsinstitutter samles og registreres omgående efter modtagelse.
2. Den pågældende registrering omfatter følgende oplysninger:
a)
det relevante investeringsinstitut
b)
den person, som giver eller fremsender ordren
c)
den person, som modtager ordren
d)
datoen og tidspunktet for ordren
e)
betalingsvilkårene og -midlerne
f)
ordretypen
g)
datoen for ordrens udførelse
h)
antallet af tegnede eller indløste andele
i)
tegnings- eller indløsningsprisen for hver andel
j)
andelenes samlede tegnings- eller indløsningsværdi
k)
ordrens bruttoværdi, inklusive tegningsgebyrer, eller nettobeløbet efter fradrag af indløsningsgebyrer.
Artikel 16
Krav til opbevaring af fortegnelser
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer opbevarelse af de fortegnelser, der er omhandlet i artikel 14 og 15, i mindst frem år.
De kompetente myndigheder kan dog i undtagelsestilfælde kræve, at administrationsselskaberne opbevarer en eller alle disse fortegnelser i et længere tidsrum, afhængigt af instrumentets eller porteføljetransaktionens art, hvis det er nødvendigt, for at myndigheden kan udøve sine tilsynsfunktioner i medfør af direktiv 2009/65/EF.
2. Når et administrationsselskabs tilladelse ophører, kan medlemsstaterne eller de kompetente myndigheder kræve, at administrationsselskabet opbevarer fortegnelserne i stk. 1 i den resterende del af det femårige tidsrum.
Hvis administrationsselskabet overdrager sit ansvar i forbindelse med investeringsinstituttet til et andet administrationsselskab, kan medlemsstaterne eller de kompetente myndigheder kræve, at der træffes foranstaltninger for at sikre, at det pågældende selskab har adgang til sådanne fortegnelser for de sidste fem år.
3. Fortegnelserne skal opbevares på et medium, der tillader lagring af oplysningerne, således at den kompetente myndighed fremover kan henvise til dem, og i en sådan form og på en sådan måde, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den kompetente myndighed skal let kunne få adgang til dem og kunne rekonstruere enhver vigtig fase af behandlingen af hver porteføljetransaktion.
b)
Det skal være muligt let at fastslå eventuelle rettelser eller andre ændringer og fortegnelsernes indhold forud for sådanne eventuelle rettelser eller ændringer.
c)
Det skal ikke være muligt på anden vis at manipulere eller ændre fortegnelserne.
KAPITEL III
INTERESSEKONFLIKT
(Artikel 12, stk. 1, litra b), og artikel 14, stk. 1, litra d), og stk. 2, litra c), i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 17
Kriterier for identifikation af interessekonflikter
1. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne med henblik på at identificere de typer interessekonflikter, der opstår ved ydelse af service og udførelse af aktiviteter, og som kan skade et investeringsinstituts interesser, ved hjælp af en række minimumskriterier tager hensyn til, om administrationsselskabet eller en relevant person eller en person, der direkte eller indirekte er forbundet med administrationsselskabet ved et kontrolforhold, er i en af følgende situationer, uanset om det er en følge af udførelse af kollektiv porteføljeforvaltning eller andet:
a)
Administrationsselskabet eller den pågældende person vil kunne opnå en finansiel gevinst eller undgå et finansielt tab på bekostning af investeringsinstituttet.
b)
Administrationsselskabet eller den pågældende person har en anden interesse end investeringsinstituttet i resultatet af en tjenesteydelse, der leveres til, eller en aktivitet, der udføres for investeringsinstituttet eller en anden kunde, eller af en transaktion, der gennemføres på investeringsinstituttets eller en anden kundes vegne.
c)
Administrationsselskabet eller den pågældende person har et finansielt eller andet incitament til at sætte en anden kundes eller kundegruppes interesser over investeringsinstituttets interesser.
d)
Administrationsselskabet eller den pågældende person udfører samme type aktiviteter for investeringsinstituttet og for en anden kunde eller kunder, som ikke er investeringsinstitutter.
e)
Administrationsselskabet eller den pågældende person modtager eller vil af en anden person end investeringsinstituttet modtage et incitament i forbindelse med kollektiv porteføljeforvaltning for investeringsinstituttet i form af et pengebeløb, varer eller tjenesteydelser ud over standardprovisionen eller -vederlaget for den pågældende tjenesteydelse.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne, når de identificerer de forskellige typer interessekonflikter, tager hensyn til:
a)
administrationsselskabets interesser, herunder interesser som følge af, at selskabet tilhører en koncern, eller som følge af udførte tjenesteydelser eller aktiviteter, kundernes interesser og administrationsselskabets pligt over for investeringsinstituttet
b)
to eller flere administrerede investeringsinstitutters interesser.
Artikel 18
Politik vedrørende interessekonflikter
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har en effektiv politik vedrørende interessekonflikter. Denne politik skal være skrevet ned og svare til administrationsselskabets størrelse og organisation og arten, omfanget og kompleksitetsgraden af dets forretninger.
Hvis administrationsselskabet er medlem af en koncern, tages der i forbindelse med denne politik også hensyn til de omstændigheder, som selskabet er eller bør være bekendt med, og som kan føre til en interessekonflikt som følge af andre koncernmedlemmers struktur og forretningsaktiviteter.
2. Den politik vedrørende interessekonflikter, der indføres i henhold til stk. 1, skal:
a)
for så vidt angår den kollektive porteføljeforvaltning, som udføres af eller på vegne af administrationsselskabet, identificere, hvilke forhold der udgør eller kan føre til en interessekonflikt, som medfører en væsentlig risiko for, at investeringsinstituttets eller en eller flere andre kunders interesser skades
b)
angive, hvilke procedurer der skal følges og hvilke foranstaltninger der skal træffes for at håndtere sådanne konflikter.
Artikel 19
Uafhængig interessekonfliktstyring
1. Medlemsstaterne sikrer, at de procedurer og foranstaltninger, der er fastsat i stk. 18, stk. 2, litra b), er udformet således, at det sikres, at relevante personer, der udfører forskellige forretningsaktiviteter, som indebærer en interessekonflikt, udfører disse aktiviteter med den grad af uafhængighed, der er passende for størrelsen af og aktiviteterne i administrationsselskabet eller den koncern, det tilhører, og størrelsen af risikoen for at skade kundernes interesser.
2. De procedurer, der skal følges, og de foranstaltninger, der skal træffes, jf. artikel 18, stk. 2, litra b), omfatter følgende, hvis det er nødvendigt og passende for administrationsselskabet for at sikre den krævede grad af uafhængighed:
a)
effektive procedurer til at forhindre eller kontrollere udveksling af oplysninger mellem relevante personer, som indgår i kollektiv porteføljeforvaltning, der indebærer en risiko for en interessekonflikt, hvis udvekslingen af de pågældende oplysninger kan skade en eller flere kunders interesser
b)
særskilt tilsyn med relevante personer, hvis hovedfunktioner omfatter udførelse af kollektiv porteføljeforvaltning på vegne af eller levering af tjenesteydelser til kunder eller til investorer, hvis interesser kan være i strid med hinanden, eller som på anden vis repræsenterer forskellige interesser, herunder administrationsselskabets interesser, som kan være i strid med hinanden
c)
fjernelse af enhver direkte forbindelse mellem vederlaget til relevante personer, som hovedsageligt udfører én enkelt aktivitet, og vederlaget til eller de indtægter, der genereres af forskellige relevante personer, som hovedsageligt udfører en anden aktivitet, hvis der kan opstå en interessekonflikt i forbindelse med de pågældende aktiviteter
d)
foranstaltninger, der skal forhindre enhver person i at udøve eller begrænse enhver persons udøvelse af utilbørlig indflydelse på den måde, hvorpå en relevant person yder kollektiv porteføljeforvaltning
e)
foranstaltninger, der skal forhindre og kontrollere en relevant persons samtidige eller senere involvering i særskilt kollektiv porteføljeforvaltning, hvis en sådan involvering kan hæmme en passende håndtering af interessekonflikten.
Hvis vedtagelsen eller anvendelsen af en eller flere af disse foranstaltninger og procedurer ikke sikrer den krævede grad af uafhængighed, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne vedtager de alternative eller supplerende foranstaltninger og procedurer, der er nødvendige og hensigtsmæssige for at opfylde dette krav.
Artikel 20
Styring af aktiviteter, der fører til en skadelig interessekonflikt
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne fører og med jævne mellemrum ajourfører fortegnelser over de typer kollektiv porteføljeforvaltning, der udføres af eller på vegne af det administrationsselskab, hvor der er opstået en interessekonflikt, der medfører en væsentlig risiko for at skade et eller flere investeringsinstitutters eller andre kunders interesser eller, hvis der er tale om løbende kollektiv porteføljeforvaltning, hvor der kan opstå en interessekonflikt.
2. Medlemsstaterne kræver, at hvis de organisatoriske eller administrative ordninger, der er indført af administrationsselskabet for at styre interessekonflikter, ikke er tilstrækkelige til med rimelig sikkerhed at garantere, at risikoen for at skade investeringsinstitutters eller deres deltagernes interesser vil blive undgået, underrettes den øverste ledelse eller et andet kompetent internt organ i administrationsselskabet omgående herom, således at der kan træffes eventuelle fornødne beslutninger for at sikre, at administrationsselskabet under alle omstændigheder handler i investeringsinstitutternes og deres deltageres interesse.
3. Administrationsselskabet aflægger beretning til investorer om situationer som dem, der er omhandlet i stk. 2, ved hjælp af et passende varigt medium og begrunder sin beslutning.
Artikel 21
Strategier for udøvelse af stemmerettigheder
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne udarbejder passende og effektive strategier til at fastlægge, hvornår og hvordan stemmerettigheder knyttet til instrumenter i de forvaltede porteføljer skal udøves, udelukkende til fordel for det pågældende investeringsinstitut.
2. Strategien i stk. 1 skal fastlægge foranstaltninger og procedurer for:
a)
tilsyn med relevante virksomhedsbegivenheder
b)
sikring af, at stemmerettigheder udøves i overensstemmelse med det pågældende investeringsinstituts investeringsmål og -strategi
c)
forebyggelse eller styring af eventuelle interessekonflikter, som skyldes udøvelse af stemmerettigheder.
3. En kort beskrivelse af strategierne i stk. 1 gøres tilgængelig for investorer.
4. Nærmere oplysninger om de foranstaltninger, der træffes på grundlag af strategierne, gøres efter anmodning tilgængelige for deltagerne gebyrfrit.
KAPITEL IV
REGLER FOR GOD FORRETNINGSSKIK
(Artikel 14, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, litra a) og b), i direktiv 2009/65/EF)
AFDELING 1
Generelle principper
Artikel 22
Pligt til at handle i investeringsinstitutters og deres deltageres interesse
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at deltagerne i administrerede investeringsinstitutter behandles redeligt.
Administrationsselskaberne skal afholde sig fra at prioritere nogle deltagergruppers interesser højere end andres.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne anvender passende strategier og procedurer til at forebygge forsømmelse, som med rimelighed kan forventes at påvirke markedets stabilitet og integritet.
3. Medmindre andet er fastsat i national lovgivning, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne sikrer, at der anvendes redelige, korrekte og gennemsigtige prisfastsættelsesmodeller og værdiansættelsessystemer i forbindelse med de investeringsinstitutter, de forvalter, således at de opfylder deres pligt til at handle i deltagernes interesse. Administrationsselskaberne skal kunne fremlægge dokumentation for præcis ansættelse af investeringsinstitutporteføljernes værdi.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne handler på en sådan måde, at investeringsinstitutterne og deres deltagere ikke pålægges unødige omkostninger.
Artikel 23
Krav om fornøden omhu
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at der udvises stor omhu i forbindelse med udvælgelse og løbende tilsyn med investeringer i investeringsinstitutternes og markedsintegritetens interesse.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at de har passende kendskab til og forståelse af de aktiver, som investeringsinstitutterne har investeret i.
3. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører skriftlige metoder og procedurer for fornøden omhu og anvender effektive ordninger til at sikre, at beslutninger om investering på investeringsinstitutters vegne gennemføres i overensstemmelse med investeringsinstitutternes mål, investeringsstrategi og risikogrænser.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne, når de gennemfører deres risikostyringsstrategi, og efter at de, hvis det er relevant, har taget hensyn til en planlagt investerings art, udarbejder prognoser og foretager analyser vedrørende investeringens bidrag til investeringsinstitutporteføljens sammensætning, likviditet og risk/reward-profil, inden de foretager investeringen. Analyserne skal foretages på grundlag af pålidelige og opdaterede oplysninger både om kvantitet og kvalitet.
Administrationsselskaberne udviser fornøden dygtighed, omhu og hurtighed, når de indgår, administrerer og ophæver aftaler med tredjemand om varetagelse af risikostyringsaktiviteter. Administrationsselskaberne tager, inden de indgår sådanne aftaler, de nødvendige skridt til at efterprøve, om tredjemand har den fornødne evne og kapacitet til at varetage risikostyringsaktiviteterne på en pålidelig, professionel og effektiv måde. Administrationsselskabet indfører metoder til løbende vurdering af standarden af tredjemands præstationer.
AFDELING 2
Behandling af tegnings- og indløsningsordrer
Artikel 24
Krav om underretning i forbindelse med udførelse af tegnings- og indløsningsordrer
1. Medlemsstaterne sikrer, at når administrationsselskaberne har udført en tegnings- eller indløsningsordre for en deltager, underretter de hurtigst muligt og senest den første hverdag efter udførelsen deltageren herom på et varigt medium, der bekræfter, at ordren er udført, eller, hvis administrationsselskabet modtager bekræftelsen fra tredjemand, senest den første hverdag efter modtagelsen af bekræftelsen fra tredjemand.
Første afsnit finder dog ikke anvendelse, hvis underretningen indeholder de samme oplysninger som en bekræftelse, der straks sendes til deltageren af en anden person.
2. Den i stk. 1 nævnte underretning skal, hvor det er muligt, indeholde følgende oplysninger:
a)
identificering af administrationsselskabet
b)
navnet på eller anden betegnelse for deltageren
c)
datoen og tidspunktet for modtagelse af ordren og betalingsmetoden
d)
datoen for udførelse
e)
identificering af investeringsinstituttet
f)
ordrens art (tegning eller indløsning)
g)
antal berørte andele
h)
andelens enhedsværdi ved tegning eller indløsning
i)
datoen for referenceværdien
j)
ordrens bruttoværdi, inklusive tegningsgebyrer, eller nettobeløbet efter fradrag af indløsningsgebyrer
k)
den samlede størrelse af provisioner og gebyrer og, hvis investor anmoder herom, fordelingen af de enkelte elementer.
3. I tilfælde af ordrer for en deltager, der udføres periodisk, træffer administrationsselskaberne enten de i stk. 1 bestemte foranstaltninger eller giver deltageren de i stk. 2 anførte oplysninger om disse transaktioner mindst hver sjette måned.
4. Administrationsselskaberne giver efter anmodning herom deltageren oplysninger om ordrens status.
AFDELING 3
Bedste udførelse
Artikel 25
Efterkommelse af beslutninger om at handle på de administrerede investeringsinstitutters vegne
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne handler i de administrerede investeringsinstitutters interesse, når de ved forvaltning af deres porteføljer efterkommer beslutninger om at handle på de administrerede investeringsinstitutters vegne.
2. Med henblik på stk. 1 stiller medlemsstaterne krav om, at administrationsselskaberne træffer alle rimelige foranstaltninger for at opnå det bedst mulige resultat for investeringsinstitutterne under hensyntagen til pris, omkostninger, hurtighed, gennemførelses- og afregningssandsynlighed, omfang, art og andre eventuelle overvejelser med relevans for udførelsen af ordren. Sådanne faktorers relative betydning afgøres under henvisning til følgende kriterier:
a)
investeringsinstituttets mål, investeringsstrategi og risikoprofil, som anført i prospektet eller eventuelt i investeringsinstituttets fondsbestemmelser eller vedtægter
b)
ordrens karakteristika
c)
karakteristika ved de finansielle instrumenter, der indgår i ordren
d)
karakteristika ved de handelssystemer, som ordren kan rettes til.
3. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne etablerer og anvender effektive ordninger til opfyldelse af kravet i stk. 2. Administrationsselskaberne udformer og gennemfører navnlig en politik, der sætter dem i stand til at opnå det bedst mulige resultat for deres investeringsinstitutters ordrer, jf. stk. 2.
Administrationsselskaberne indhenter investeringsselskabets forudgående samtykke til udførelsespolitikken. Administrationsselskabet stiller passende oplysninger til rådighed for deltagerne om den politik, der er udformet i overensstemmelse med denne artikel, og om eventuelle væsentlige ændringer af denne politik.
4. Administrationsselskaberne kontrollerer med jævne mellemrum, om deres ordreudførelsesordninger og -politik fungerer efter hensigten, således at eventuelle mangler kan findes og i givet fald afhjælpes.
Administrationsselskaberne tager ligeledes udførelsespolitikken op til vurdering én gang om året. Der foretages også en vurdering, når der er indtruffet en væsentlig ændring, som påvirker administrationsselskabets evne til fortsat at opnå det bedst mulige resultat for det administrerede investeringsinstitut.
5. Administrationsselskaberne skal kunne dokumentere, at de har udført ordrer på investeringsinstitutternes vegne i overensstemmelse med administrationsselskabets udførelsespolitik.
Artikel 26
Formidling af ordrer til andre enheder om at handle på investeringsinstitutters vegne
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne handler i de administrerede investeringsinstitutters interesse, når de ved forvaltning af deres porteføljer formidler ordrer til andre enheder om at handle på de administrerede investeringsinstitutters vegne.
2. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne træffer alle rimelige foranstaltninger for at opnå det bedst mulige resultat for investeringsinstitutterne under hensyntagen til pris, omkostninger, hurtighed, gennemførelses- og afregningssandsynlighed, omfang, art og andre eventuelle overvejelser med relevans for udførelsen af ordren. Sådanne faktorers relative betydning afgøres under henvisning til artikel 25, stk. 2.
Derfor udformer og gennemfører administrationsselskaberne en politik, der sætter dem i stand til at opfylde kravet i første afsnit. I denne politik defineres for så vidt angår hver type instrument de enheder, hos hvem ordren kan placeres. Administrationsselskabet indgår kun i udførelsesordninger, hvis ordningerne opfylder kravene i denne artikel. Administrationsselskaberne stiller passende oplysninger til rådighed for deltagerne om den politik, der er udformet i overensstemmelse med dette stykke, og om eventuelle væsentlige ændringer af denne politik.
3. Administrationsselskaberne kontrollerer med jævne mellemrum, hvor effektiv den politik, der er udformet i overensstemmelse med stk. 2, er, navnlig for så vidt angår kvaliteten af ordreudførelsen hos de enheder, der er identificeret i denne politik, og korrigerer i fornødent omfang mangler.
Administrationsselskaberne tager ligeledes politikken op til vurdering én gang om året. Der foretages også en vurdering, når der er indtruffet en væsentlig ændring, som påvirker administrationsselskabets evne til fortsat at opnå det bedst mulige resultat for det administrerede investeringsinstitut.
4. Administrationsselskaberne skal kunne dokumentere, at de har formidlet ordrer på investeringsinstitutternes vegne i overensstemmelse med den politik, der er udformet i overensstemmelse med stk. 2.
AFDELING 4
Behandling af ordrer
Artikel 27
Generelle principper
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører og anvender procedurer og ordninger, som sikrer en øjeblikkelig, redelig og hurtig udførelse af porteføljetransaktioner på investeringsinstitutternes vegne.
De procedurer og ordninger, som administrationsselskaberne anvender, skal opfylde følgende betingelser:
a)
sikre, at ordrer, der udføres på investeringsinstitutternes vegne, registreres og allokeres omgående og nøjagtigt
b)
sikre udførelse af ellers sammenlignelige ordrer fra investeringsinstitutter fortløbende og omgående, medmindre ordrens art eller de gældende markedsbetingelser umuliggør dette, eller det strider mod investeringsinstituttets interesser.
Finansielle instrumenter eller pengebeløb tilhørende kunder, der er modtaget ved afregningen af den udførte ordre, skal omgående og korrekt indsættes på det pågældende investeringsinstituts konto.
2. Et administrationsselskab må ikke misbruge oplysninger vedrørende ikke-udførte ordrer fra investeringsinstitutter og skal træffe alle rimelige foranstaltninger for at forhindre misbrug af disse oplysninger af nogen af dets relevante personer.
Artikel 28
Aggregering og allokering af handelsordrer
1. Medlemsstaterne tillader ikke, at administrationsselskaberne udfører en ordre fra et investeringsinstitut, der aggregeres med en ordre fra et andet investeringsinstitut eller en anden kunde eller med en transaktion for egen regning, medmindre følgende betingelser er opfyldt:
a)
Det skal være usandsynligt, at en aggregering af ordrerne overordnet vil være til ulempe for noget investeringsinstitut eller nogen kunde, hvis ordre indgår heri.
b)
Selskabet skal fastlægge og følge en ordreallokeringspolitik, der giver mulighed for en tilstrækkelig rimelig allokering af aggregerede ordrer, herunder hvordan ordrernes omfang og pris har betydning for allokeringer og behandlingen af delvis udførte ordrer.
2. Medlemsstaterne sikrer, at når et administrationsselskab aggregerer en ordre fra et investeringsinstitut med en eller flere ordrer fra andre investeringsinstitutter eller kunder, og den aggregerede ordre kun delvis udføres, allokerer selskabet de dermed forbundne handler i overensstemmelse med sin ordreallokeringspolitik.
3. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne, der har aggregeret transaktioner for egen regning med en eller flere ordrer fra investeringsinstitutter eller andre kunder, ikke allokerer de dermed forbundne handler, således at det er til ugunst for investeringsinstituttet eller en anden kunde.
4. Medlemsstaterne kræver, at når et administrationsselskab aggregerer en ordre fra et investeringsinstitut eller en anden kunde med en transaktion for egen regning, og den aggregerede ordre kun delvis udføres, allokerer selskabet de dermed forbundne handler til investeringsinstituttet eller den anden kunde frem for selskabet.
Hvis et administrationsselskab imidlertid er i stand til at fremlægge tilstrækkelige beviser over for investeringsselskabet eller den anden kunde for, at det uden denne aggregering ikke ville have kunnet udføre ordren på lige så fordelagtige vilkår, om overhovedet, kan det allokere transaktionen for egen regning forholdsmæssigt i overensstemmelse med den politik, der er omhandlet i stk. 1, litra b).
AFDELING 5
Tilskyndelser
Artikel 29
Sikring af investeringsinstitutters interesser
1. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne ikke anses for at handle ærligt, redeligt og professionelt i investeringsinstitutternes interesse, hvis de ved investeringsforvaltning og administration for et investeringsinstitut betaler eller modtager gebyr, provision eller naturalieydelser, bortset fra:
a)
gebyrer, provisioner eller naturalieydelser, der betales eller gives til eller af investeringsinstituttet eller en person på investeringsinstituttets vegne
b)
gebyrer, provisioner eller naturalieydelser, der betales eller gives til eller af tredjemand eller en person, der handler på tredjemands vegne, hvis følgende betingelser er opfyldt:
i)
Investeringsinstituttet er klart blevet oplyst om, at der foreligger et gebyr, en provision eller en naturalieydelse, eller hvis det ikke er muligt at konstatere beløbets størrelse, hvilken metode der er anvendt til beregning heraf, på en omfattende, nøjagtig og forståelig måde, før den pågældende service er ydet.
ii)
Betalingen af gebyr eller provision eller leveringen af naturalieydelser skal øge kvaliteten af den tjeneste, der ydes til investeringsinstituttet, og må ikke forhindre administrationsselskabet i at overholde sin pligt til at handle i investeringsinstituttets interesse
c)
egentlige gebyrer, som gør det muligt eller er nødvendige for at få ydet den relevante service, herunder opbevaringsgebyrer, afviklings- og vekslingsgebyrer, lovbestemte afgifter og salærer, og som på grund af deres art ikke kan give anledning til interessekonflikter med administrationsselskabets pligt til at handle ærligt, redeligt og professionelt i investeringsinstitutternes interesse.
2. Medlemsstaterne tillader i medfør af stk. 1, litra b), nr. i), at et administrationsselskab i resuméform oplyser om væsentlige vilkår i sine ordninger vedrørende gebyrer, provisioner og naturalieydelser, såfremt administrationsselskabet forpligter sig til at give yderligere detaljer på forespørgsel fra deltageren, og det overholder denne forpligtelse.
KAPITEL V
SÆRLIGE ASPEKTER VED STANDARDAFTALEN MELLEM EN DEPOSITAR OG ET ADMINISTRATIONSSELSKAB
(Artikel 23, stk. 5, og artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 30
Aspekter ved de procedurer, som aftaleparterne skal følge
Medlemsstaterne kræver, at depositaren og administrationsselskabet, i dette kapitel benævnt »aftaleparterne«, sikrer, at den skriftlige aftale, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, mindst omfatter følgende særlige aspekter ved de ydelser, som aftaleparterne leverer, og de procedurer, som aftaleparterne skal følge:
a)
en beskrivelse af de procedurer, herunder procedurerne for opbevaring, der skal indføres for de af investeringsinstituttets forskellige typer aktiver, som overdrages til depositaren
b)
en beskrivelse af de procedurer, der skal følges, hvis administrationsselskabet har til hensigt at ændre investeringsinstituttets fondsbestemmelser eller prospekt, med en præcisering af, hvornår depositaren bør informeres, og i hvilke tilfælde der kræves forudgående godkendelse fra depositaren, inden ændringen kan foretages
c)
en beskrivelse af de midler og procedurer, som depositaren skal anvende til at overdrage administrationsselskabet alle de oplysninger, som administrationsselskabet har behov for til at varetage sine opgaver, bl.a. en beskrivelse af de midler og procedurer, som er knyttet til udøvelse af eventuelle rettigheder i forbindelse med finansielle instrumenter, og de midler og procedurer, der anvendes for at sikre, at administrationsselskabet og investeringsinstituttet har rettidig adgang til præcise oplysninger om investeringsinstituttets regnskaber
d)
en beskrivelse af de midler og procedurer, som giver depositaren adgang til alle de oplysninger, som depositaren har behov for til at varetage sine opgaver
e)
en beskrivelse af de procedurer, som sætter depositaren i stand til at undersøge administrationsselskabets adfærd og vurdere de overdragede oplysningers kvalitet, bl.a. ved hjælp af besøg på stedet
f)
en beskrivelse af de procedurer, som sætter administrationsselskabet i stand til at vurdere depositarens resultater i forhold til depositarens kontraktmæssige forpligtelser.
Artikel 31
Aspekter ved udveksling af oplysninger og krav om fortrolighed og forebyggelse af hvidvaskning af penge
1. Medlemsstaterne kræver, at aftaleparterne sikrer, at aftalen, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, mindst omfatter følgende aspekter ved udveksling af oplysninger og krav om fortrolighed og forebyggelse af hvidvaskning af penge:
a)
en fortegnelse over alle de oplysninger, som investeringsinstituttet, dets administrationsselskab og depositaren skal udveksle om tegning, indløsning, udstedelse, mortifikation og tilbagekøb af investeringsinstituttets andele
b)
de krav, der stilles til aftalepartnerne, om fortrolighed
c)
oplysninger om aftaleparternes opgaver og ansvarsområder i forhold til kravet om at forebygge hvidvaskning af penge og bekæmpe finansiering af terrorisme, hvis det er relevant.
2. Kravene i stk. 1, litra b), udformes således, at de hverken hindrer de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland eller de kompetente myndigheder i investeringsinstituttets hjemland i at få adgang til relevante dokumenter og oplysninger.
Artikel 32
Aspekter ved udpegning af tredjemænd
Medlemsstaterne kræver, at hvis depositaren eller administrationsselskabet har til hensigt at udpege tredjemænd til at varetage deres respektive opgaver, sikrer begge aftaleparter, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, at den pågældende aftale mindst omfatter følgende særlige aspekter:
a)
et tilsagn fra begge aftaleparter om med jævne mellemrum at give nærmere oplysninger om eventuelle tredjemænd udpeget af depositaren eller administrationsselskabet til at varetage deres respektive opgaver
b)
et tilsagn om, at den ene part efter anmodning fra den anden giver oplysninger om de kriterier, der er lagt til grund for udvælgelse af tredjemand, og om de skridt, der er taget til at føre tilsyn med de aktiviteter, som den udvalgte tredjemand udfører
c)
en erklæring om, at depositarens ansvar, jf. artikel 24 eller 34 i direktiv 2009/65/EF, ikke berøres af, at depositaren overdrager opbevaringen af aktiverne eller en del heraf til tredjemand.
Artikel 33
Aspekter ved eventuelle ændringer og opsigelse af aftalen
Medlemsstaterne kræver, at aftaleparterne, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, sikrer, at den pågældende aftale mindst omfatter følgende særlige aspekter ved eventuelle ændringer og opsigelse af aftalen:
a)
aftalens gyldighedsperiode
b)
betingelserne for, at aftalen kan ændres eller opsiges
c)
betingelserne for at muliggøre overdragelse til en anden depositar, og i tilfælde af sådan overdragelse den procedure, depositaren anvender til at fremsende alle relevante oplysninger til den anden depositar.
Artikel 34
Lovvalg
Medlemsstaterne kræver, at aftaleparterne, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, angiver, at lovgivningen i investeringsinstituttets hjemland finder anvendelse på den pågældende aftale.
Artikel 35
Elektronisk dataoverførsel
Hvis aftaleparterne, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, accepterer, at der gøres brug af elektronisk dataoverførsel i forbindelse med en del af eller alle oplysningerne, kræver medlemsstaterne, at en sådan aftale indeholder bestemmelser om registrering af sådanne oplysninger.
Artikel 36
Aftalens rækkevidde
Medlemsstaterne kan tillade, at aftalen, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, omfatter mere end et investeringsinstitut, som administreres af administrationsselskabet. I så fald indeholder aftalen en fortegnelse over de investeringsinstitutter, den omfatter.
Artikel 37
Serviceniveauaftale
Medlemsstaterne tillader aftaleparterne at give nærmere oplysninger om de midler og procedurer, der er omhandlet i artikel 30, litra c) og d), enten i aftalen, jf. enten artikel 23, stk. 5, eller artikel 33, stk. 5, i direktiv 2009/65/EF, eller i en særskilt skriftlig aftale.
KAPITEL VI
RISIKOSTYRING
(Artikel 51, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF)
AFDELING 1
Risikostyringsstrategi og risikomåling
Artikel 38
Risikostyringsstrategi
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne indfører, gennemfører og til enhver tid har en passende og veldokumenteret risikostyringsstrategi, som identificerer de risici, de administrerede investeringsinstitutter udsættes eller kan udsættes for.
Risikostyringsstrategien skal omfatte de procedurer, som er nødvendige for at sætte administrationsselskabet i stand til for hvert af de administrerede investeringsinstitutter at vurdere det pågældende investeringsinstituts eksponering i forhold til markeds-, likviditets- og modpartsrisici samt investeringsinstituttets eksponering i forhold til alle andre risici, herunder operationelle risici, som kan være af afgørende betydning for de enkelte administrerede investeringsinstitutter.
Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne mindst beskriver følgende aspekter ved risikostyringsstrategien:
a)
de teknikker, redskaber og ordninger, der gør det muligt for dem at opfylde kravene i artikel 40 og 41
b)
ansvarsfordelingen i administrationsselskabet med hensyn til risikostyring.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at risikostyringsstrategien, jf. stk. 1, omhandler betingelserne, indholdet og hyppigheden for de beretninger, som risikostyringsfunktionen, jf. artikel 12, aflægger til bestyrelsen og til den øverste ledelse samt, hvis det er hensigtsmæssigt, til tilsynsfunktionen.
3. Med henblik på stk. 1 og 2 sikrer medlemsstaterne, at administrationsselskaberne tager hensyn til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af deres forretninger og af de investeringsinstitutter, de administrerer.
Artikel 39
Vurdering af samt tilsyn med og kontrol af risikostyringsstrategien
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne skal vurdere, føre tilsyn med og med jævne mellemrum kontrollere:
a)
om risikostyringsstrategien og de ordninger, processer og teknikker, der er omhandlet i artikel 40 og 41, er passende og effektive
b)
i hvilket omfang administrationsselskabet overholder risikostyringsstrategien og de ordninger, processer og teknikker, der er omhandlet i artikel 40 og 41
c)
om de foranstaltninger, der træffes for at afhjælpe eventuelle mangler ved gennemførelsen af risikostyringsprocessen, er passende og effektive.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne underretter de kompetente myndigheder i deres hjemland om eventuelle væsentlige ændringer ved risikostyringsprocessen.
3. Medlemsstaterne sikrer, at kravene i stk. 1 kontrolleres af de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland løbende, og når der gives tilladelse.
AFDELING 2
Risikostyringsprocesser, modpartsrisikoeksponering og udstederkoncentration
Artikel 40
Risikomåling og -styring
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne vedtager passende og effektive ordninger, processer og teknikker med henblik på:
a)
til enhver tid at måle og styre de risici, som de administrerede investeringsinstitutter er eller kan blive udsat for
b)
at sikre overensstemmelse med grænserne for samlet eksponering og modpartsrisiko, jf. artikel 41 og 43.
Ordningerne, processerne og teknikkerne skal stå i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksitetsgraden af administrationsselskabernes forretninger og de investeringsinstitutter, som de administrerer, og være i overensstemmelse med investeringsinstitutternes risikoprofil.
2. Med henblik på stk. 1 kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne træffer følgende foranstaltninger for hvert af de investeringsinstitutter, som de administrerer:
a)
indfører de ordninger, processer og teknikker vedrørende risikomåling, som er nødvendige for at sikre, at de risici, der er forbundet med indtagne positioner, og deres bidrag til den samlede risikoprofil, måles præcist på grundlag af forsvarlige og pålidelige data, og at ordningerne, processerne og teknikkerne vedrørende risikomåling er dokumenteret i passende omfang
b)
når det er relevant, med jævne mellemrum foretager »back tests« med henblik på at efterprøve gyldigheden af risikomålingsordningerne, som omfatter modelbaserede prognoser og skøn
c)
når det er relevant, med jævne mellemrum foretager »stress tests« og scenarieanalyser for at tage højde for risici som følge af eventuelt ændrede markedsbetingelser, som kan få negative følger for investeringsinstitutterne
d)
indfører, gennemfører og til enhver tid har et veldokumenteret system med interne grænser i forbindelse med de foranstaltninger, som anvendes til at styre og kontrollere de relevante risici for hvert enkelt investeringsinstitut, under hensyntagen til alle de risici, som kan være af væsentlig betydning for investeringsinstitutter, jf. artikel 38, og idet de sikrer overensstemmelse med investeringsinstituttets risikoprofil
e)
sikrer, at det nuværende risikoniveau er i overensstemmelse med risikogrænsesystemet, jf. litra d), for hvert enkelt investeringsinstitut
f)
indfører, gennemfører og til enhver tid har passende procedurer, som i tilfælde af faktiske eller forventede overskridelser af investeringsinstitutternes risikogrænser, medfører rettidige afhjælpende foranstaltninger i deltagernes interesse.
3. Medlemsstaterne sikrer, at administrationsselskaberne anvender en passende proces til likviditetsrisikostyring med henblik på at sikre, at hvert af de administrerede investeringsinstitutter til enhver tid er i overensstemmelse med artikel 84, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF.
Administrationsselskaberne foretager, hvis det er hensigtsmæssigt, »stress tests«, som gør det muligt at vurdere investeringsinstitutternes likviditetsrisici under ekstraordinære omstændigheder.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at for hvert administreret investeringsinstitut er likviditetsprofilen for investeringsinstituttets investeringer forenelig med den indløsningspolitik, som er fastlagt i fondsbestemmelserne, i vedtægterne eller i prospektet.
Artikel 41
Beregning af samlet eksponering
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne beregner et administreret investeringsinstituts samlede eksponering, jf. artikel 51, stk. 3, i direktiv 2009/65/EF, som en af følgende størrelser:
a)
den øgede eksponering og gearing tilvejebragt af det administrerede investeringsinstituttet ved brug af afledte finansielle instrumenter, herunder indbyggede derivater, jf. artikel 51, stk. 3, fjerde afsnit, i direktiv 2009/65/EF, som ikke må overstige den samlede nettoværdi af investeringsinstituttets aktiver
b)
markedsrisikoen for investeringsinstituttets portefølje.
2. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne beregner investeringsinstitutters samlede eksponering mindst én gang om dagen.
3. Medlemsstaterne kan tillade administrationsselskaberne at beregne den samlede eksponering ved brug af forpligtelsesmetoden, »value at risk-metoden« eller andre avancerede risikomålingsmetodologier, hvis det er hensigtsmæssigt. Med henblik på denne bestemmelse forstås ved »value at risk« et mål for det maksimale forventede tab ved et givet konfidensniveau i en bestemt tidsperiode.
Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at den metode, der vælges til at måle den samlede eksponering, er passende under hensyn til investeringsinstituttets investeringsstrategi og den type afledte finansielle instrumenter, der anvendes, og deres kompleksitet, samt hvor stor en del af investeringsinstituttets portefølje, der omfatter afledte finansielle instrumenter.
4. Hvis investeringsinstitutter, jf. artikel 51, stk. 2, i direktiv 2009/65/EF, anvender teknikker og instrumenter, herunder genkøbsaftaler eller udlånstransaktioner i værdipapirer, med henblik på at tilvejebringe yderligere gearing eller eksponering i forhold til markedsrisici, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne tager hensyn til disse transaktioner ved beregning af den samlede eksponering.
Artikel 42
Forpligtelsesmetoden
1. Hvis forpligtelsesmetoden anvendes til at beregne den samlede eksponering, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne gør brug af metoden i forbindelse med positionerne i alle de afledte finansielle instrumenter, herunder indbyggede derivater, jf. artikel 51, stk. 3, fjerde afsnit, i direktiv 2009/65/EF, uanset om metoden anvendes som led i investeringsinstituttets generelle investeringspolitik, med henblik på risikobegrænsning eller med henblik på effektiv porteføljeforvaltning, jf. artikel 51, stk. 2, i nævnte direktiv.
2. Hvis forpligtelsesmetoden anvendes til at beregne den samlede eksponering, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne omregner positionerne i de enkelte afledte finansielle instrumenter til markedsværdien for en tilsvarende position i det pågældende derivats underliggende aktiv (standardforpligtelsesmetoden).
Medlemsstaterne kan give administrationsselskaberne tilladelse til at anvende andre beregningsmetoder, som svarer til standardforpligtelsesmetoden.
3. Medlemsstaterne kan give administrationsselskaberne tilladelse til at tage hensyn til netting- og hedgingordninger, når de beregner den samlede eksponering, forudsat at disse ordninger ikke tilsidesætter umiddelbare og væsentlige risici og medfører en tydelig begrænsning af risikoeksponeringen.
4. Hvis brug af afledte finansielle instrumenter ikke øger investeringsinstituttets eksponering, er det ikke nødvendigt at medtage den underliggende eksponering i forpligtelsesberegningen.
5. Når forpligtelsesmetoden anvendes, er det ikke nødvendigt at medtage midlertidige låneaftaler indgået på investeringsinstitutters vegne, jf. artikel 83 i direktiv 2009/65/EF, i beregningen af den samlede eksponering.
Artikel 43
Modpartsrisiko og udstederkoncentration
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at modpartsrisici som følge af OTC-derivater er omfattet af grænserne i artikel 52 i direktiv 2009/65/EF.
2. Når investeringsinstitutters eksponering i forhold til modparter beregnes i overensstemmelse med grænserne i artikel 52, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF, anvender administrationsselskaberne den positive løbende afregningsværdi i kontrakten om OTC-derivater med den pågældende modpart.
Administrationsselskaberne kan modregne investeringsinstitutters derivatpositioner med den samme modpart, forudsat at de ad rettens vej kan håndhæve nettingaftaler med modparten på investeringsinstituttets vegne. Netting er kun tilladt i forbindelse med OTC-derivater med den samme modpart og ikke i forhold til anden eksponering, som investeringsinstituttet eventuelt har i forhold til den samme modpart.
3. Medlemsstater kan give administrationsselskaberne tilladelse til mod sikkerhedsstillelse at begrænse investeringsinstitutters eksponering i forhold til en modpart i forbindelse med OTC-derivattransaktioner. Den sikkerhedsstillelse, der modtages, skal være tilstrækkelig likvid, således at den kan sælges omgående til en pris, som ligger tæt på værdiansættelsen før salg.
4. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne tager hensyn til sikkerhedsstillelse ved beregning af eksponering i forhold til modpartsrisici, jf. artikel 52, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF, når administrationsselskabet overdrager OTC-modparten sikkerhedsstillelse på investeringsinstituttets vegne. Det er ved netting kun muligt at tage hensyn til sikkerhedsstillelse, som overdrages, hvis administrationsselskabet ad rettens vej kan håndhæve nettingaftalerne med den pågældende modpart på investeringsinstituttets vegne.
5. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne beregner grænser for udstederkoncentration, jf. artikel 52 i direktiv 2009/65/EF, på grundlag af den underliggende eksponering, som er tilvejebragt ved brug af afledte finansielle instrumenter, i henhold til forpligtelsesmetoden.
6. For så vidt angår eksponering som følge af OTC-derivattransaktioner, jf. artikel 52, stk. 2, i direktiv 2009/65/EF, kræver medlemsstaterne, at administrationsselskaberne i beregningen medtager enhver eksponering i forhold til modpartsrisici i forbindelse med OTC-derivater.
AFDELING 3
Procedurer til ansættelse af OTC-derivaters værdi
Artikel 44
Procedurer til ansættelse af OTC-derivaters værdi
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne verificerer, om investeringsinstitutters eksponeringer i forhold til OTC-derivater er tillagt rimelige værdier, som ikke kun bygger på modparternes markedsnoteringer i forbindelse med OTC-transaktioner, og som opfylder kriterierne i artikel 8, stk. 4, i direktiv 2007/16/EF.
2. Med henblik på stk. 1 indfører, gennemfører og har administrationsselskaberne til enhver tid ordninger og procedurer, som sikrer en passende, gennemsigtig og rimelig værdiansættelse af investeringsinstitutters eksponeringer i forhold til OTC-derivater.
Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne sikrer, at OTC-derivaters rimelige værdi underkastes en passende, nøjagtig og uafhængig vurdering.
Ordningerne og procedurerne til værdiansættelse skal være passende og stå i et rimeligt forhold til de berørte OTC-derivaters art og kompleksitet.
Administrationsselskaberne skal opfylde kravene i artikel 5, stk. 2, og i artikel 23, stk. 4, andet afsnit, når ordninger og procedurer til værdiansættelse af OTC-derivater indebærer, at tredjemand udfører visse aktiviteter.
3. Med henblik på stk. 1 og 2 tillægges risikostyringsfunktionen særlige opgaver og ansvarsområder.
4. Ordningerne og procedurerne til værdiansættelse i stk. 2 skal være dokumenteret i tilstrækkeligt omfang.
AFDELING 4
Fremsendelse af oplysninger om afledte instrumenter
Artikel 45
Rapporter om afledte instrumenter
1. Medlemsstaterne kræver, at administrationsselskaberne mindst én gang om året forelægger de kompetente myndigheder i hjemlandet rapporter med oplysninger, som giver et retvisende billede af de typer afledte instrumenter, som anvendes til de enkelte administrerede investeringsinstitutter, de underliggende risici, de kvantitative grænser og de metoder, som er valgt til at vurdere de risici, der er forbundet med derivattransaktioner.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder i administrationsselskabets hjemland kontrollerer, om oplysningerne i stk. 1 foreligger regelmæssigt og er fuldstændige, og at de har mulighed for at intervenere, hvis det er passende.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 46
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2011. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 47
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 48
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2010.
A BIZOTTSÁG 2010/43/EU IRÁNYELVE
(2010. július 1.)
a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szervezeti követelmények, az összeférhetetlenség, az üzletvitel, a kockázatkezelés, valamint a letétkezelő és az alapkezelő társaság közötti megállapodás tartalma tekintetében történő végrehajtásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 12. cikke (3) bekezdésére, 14. cikke (2) bekezdésére, 23. cikke (6) bekezdésére, 33. cikke (6) bekezdésére és 51. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
A szervezeti követelményekkel, az összeférhetetlenséggel és az üzletvitellel kapcsolatos szabályokat és terminológiát a lehető legnagyobb mértékben össze kell hangolni azokkal a követelményekkel, amelyeket a pénzügyi szolgáltatások terén a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2), valamint a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a befektetési vállalkozások szervezeti követelményei és működési feltételei, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2006. augusztus 10-i 2006/73/EK bizottsági irányelv (3) vezetett be. Egy ilyen összehangolás - kellően figyelembe véve a kollektív portfóliókezelési üzletág jellegzetességeit - lehetővé tenné egyenlő követelmények bevezetését nemcsak a különböző pénzügyi szolgáltatási ágazatok között, hanem tágabb értelemben az alapkezelési üzletágon belül is, ahol a 2006/73/EK irányelv bizonyos követelményeit néhány tagállam már kiterjesztette az ÁÉKBV-alapkezelő társaságokra.
(2)
E szabályokat irányelv formájában szükséges elfogadni annak érdekében, hogy a végrehajtási rendelkezéseket az egyes tagállamok piacának és jogrendszerének sajátosságaihoz lehessen igazítani. Az irányelv lehetővé teszi továbbá a 2006/73/EK irányelv által létrehozott rendszerrel való összhang legmagasabb szintjének megvalósítását.
(3)
Bár az ebben az irányelvben meghatározott alapelvek valamennyi alapkezelő társaságra nézve általános érvényűek, mégis kellően rugalmasak annak biztosításához, hogy alkalmazásuk és az ilyen alkalmazásnak az illetékes hatóságok általi felügyelete arányos legyen, és figyelembe vegye az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, valamint a 2009/65/EK irányelv alkalmazási körébe tartozó vállalkozások sokféleségét, továbbá az egy adott alapkezelő társaság által kezelhető különféle ÁÉKBV-k eltérő jellegét.
(4)
Amennyiben azt a nemzeti jogszabályok megengedik, úgy indokolt lehetővé tenni, hogy az alapkezelő társaságok tevékenységeik egy részének elvégzését harmadik felekre ruházzák át. A végrehajtási szabályokat ennek megfelelően kell értelmezni. Az alapkezelő társaságnak átvilágítást kell végeznie annak meghatározására, hogy - figyelemmel a harmadik felek által ellátandó feladatok jellegére - az e tevékenységeket ellátó vállalkozás tekinthető-e a kérdéses feladatok ellátására jogosult és képes vállalkozásnak. Következésképpen a harmadik félnek teljesítenie kell az ellátandó tevékenységgel kapcsolatos valamennyi szervezeti és összeférhetetlenségi követelményt. Ebből az is következik, hogy az alapkezelő társaságnak ellenőriznie kell, hogy a harmadik fél megtette-e a megfelelő intézkedéseket az említett követelményeknek való megfelelés érdekében, és hatékonyan nyomon kell követnie, hogy a harmadik fél megfelel-e ezeknek a követelményeknek. Amennyiben az átruházott hatáskörben eljáró fél felelős az átruházott tevékenységeket szabályozó előírások alkalmazásáért, úgy az átruházott tevékenységek nyomon követésére is egyenértékű szervezeti és összeférhetetlenségi követelményeket kell alkalmazni. Indokolt lehetővé tenni, hogy az alapkezelő társaság az átvilágítási eljárás során figyelembe vehesse azt a tényt, hogy a harmadik fél, akire a tevékenységeket átruházza, gyakran a 2004/39/EK irányelv hatálya alá tartozik.
(5)
Annak elkerülése érdekében, hogy az alapkezelő társaságokra és az alapkezelő társaságot meg nem bízó befektetési társaságokra eltérő követelmények vonatkozzanak, az utóbbiak tekintetében ugyanazokat a magatartási szabályokat, valamint összeférhetetlenségi és kockázatkezelési rendelkezéseket kell alkalmazni, mint az alapkezelő társaságok esetében. Következésképpen ennek az irányelvnek az igazgatási eljárásokra és a belsőkontroll-mechanizmusokra vonatkozó szabályait a bevált gyakorlat kialakítása érdekében - az arányosság elvét is szem előtt tartva - alkalmazni kell mind az alapkezelő társaságokra, mind pedig azokra a befektetési társaságokra, amelyek nem bíztak meg alapkezelő társaságot.
(6)
A 2009/65/EK irányelv megköveteli, hogy az alapkezelő társaságok szilárd igazgatási eljárásokkal rendelkezzenek. Az e követelménynek való megfelelés érdekében az alapkezelő társaságoknak olyan jól dokumentált szervezeti struktúrát kell kialakítaniuk, amely egyértelműen meghatározza a felelősségeket, és biztosítja a megfelelő információáramlást az érintett felek között. Az alapkezelő társaságok kötelesek továbbá olyan információvédelmi és üzletmenet-folytonosságot biztosító rendszereket kialakítani, amelyek megfelelő módon lehetővé teszik a számukra, hogy kötelezettségeiket akkor is teljesítsék, ha a tevékenységeiket harmadik felek útján látják el.
(7)
Az alapkezelő társaságok kötelesek továbbá fenntartani a szükséges erőforrásokat, különös tekintettel arra, hogy a kötelezettségeik teljesítéséhez szükséges képzettségű, tudású és gyakorlattal rendelkező személyzetet alkalmazzanak.
(8)
Tekintettel a biztonságos adatfeldolgozási eljárásokra és arra a kötelezettségre, hogy az ÁÉKBV részvételével lebonyolított minden ügyletet visszakereshetővé kell tenni, az alapkezelő társaságnak olyan intézkedéseket kell tennie, amelyek lehetővé teszik az ÁÉKBV nevében végzett valamennyi ügylet időben történő megfelelő rögzítését.
(9)
A számvitel az ÁÉKBV-k igazgatásának egyik kulcsterülete. Ennélfogva kiemelten fontos, hogy a számviteli eljárásokat a végrehajtási jogszabályok részletesebben szabályozzák. Ennek az irányelvnek ezért azon alapelvekre kell támaszkodnia, amelyek egy ÁÉKBV vagy befektetési részalapjai eszközeinek és kötelezettségeinek közvetlen azonosíthatóságára, illetve elkülönített számlák vezetésére vonatkoznak. Ezen túlmenően, ha különböző befektetésijegy-osztályok léteznek - pl. a kezelési díj szintjétől függően -, lehetővé kell tenni, hogy a különböző befektetésijegy-osztályok nettó eszközértéke közvetlenül a számviteli adatokból megállapítható legyen.
(10)
A 2009/65/EK irányelv által előírt megfelelő belsőkontroll-mechanizmusok végrehajtása szempontjából központi jelentőségű, hogy egyértelműen elhatárolódjanak a felső vezetés és a felügyeleti funkció felelősségei. Ennek megfelelően a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a kiemelt befektetői információk tekintetében, valamint a papírtól eltérő tartós adathordozón vagy weboldalon rendelkezésre bocsátott kiemelt befektetői információk vagy tájékoztató esetében teljesítendő különleges feltételek tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2010. július 1-jei 583/2010/EU bizottsági rendelet (4) szerinti általános befektetési politika megvalósításáért a felső vezetésnek kell felelősséget vállalnia. A felső vezetésnek kell továbbá felelősséget vállalnia a befektetési stratégiákért, amelyek az ÁÉKBV stratégiai eszközkihelyezésére vonatkozó általános jelzéseket szolgáltatják, valamint a befektetési politika megfelelő és eredményes megvalósításához szükséges befektetési technikákért. A felelősségek egyértelmű elhatárolásával azt is el kell érni, hogy megfelelő ellenőrzést lehessen gyakorolni annak biztosítása céljából, hogy az ÁÉKBV eszközeit az alapszabálynak vagy a létesítő okiratnak megfelelően és a vonatkozó jogszabályok szerint fektessék be, és betartsák az egyes ÁÉKBV-k kockázati korlátait. A felelősségek elhatárolásának összhangban kell állnia a felső vezetés és a felügyeleti funkció nemzeti jogszabályok és vállalatirányítási kódexek által előírt feladataival és felelősségeivel. A felső vezetésbe az igazgatóság néhány vagy összes tagja is beletartozhat.
(11)
Annak biztosítása érdekében, hogy az alapkezelő társaság megfelelő kontrollmechanizmussal rendelkezzen, állandó megfelelőségi funkcióra és belső ellenőrzési funkcióra van szükség. A megfelelőségi funkciót úgy kell kialakítani, hogy képes legyen minden arra vonatkozó kockázat feltárására, hogy az alapkezelő társaság elmulasztja a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek teljesítését. A belső ellenőrzési funkció céljául azt kell kitűzni, hogy ellenőrizze és értékelje az alapkezelő társaság által bevezetett különböző kontrolleljárásokat és igazgatási intézkedéseket.
(12)
Az alapkezelő társaságok részére célszerű biztosítani némi rugalmasságot kockázatkezelési szervezetük kialakítása során. Ha külön kockázatkezelési funkció kialakítása indokolatlan vagy aránytalan elvárás lenne, az alapkezelő társaságnak akkor is képesnek kell lennie annak igazolására, hogy az összeférhetetlenség ellen hozott egyedi védintézkedései lehetővé teszik a kockázatkezelési tevékenységek független végzését.
(13)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy alkossanak szabályokat a személyes ügyletekre vonatkozóan. A 2006/73/EK irányelvvel összhangban az alapkezelő társaságoknak meg kell akadályozniuk, hogy azok a dolgozóik, akikkel kapcsolatban összeférhetetlenség áll fenn vagy akik a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) értelmében vett bennfentes információval rendelkeznek, olyan személyes ügyleteket köthessenek, amelyekre a szakmai tevékenységük során megszerzett információkkal való visszaélés eredményeként kerül sor.
(14)
A 2009/65/EK irányelv előírja, hogy az alapkezelő társaságok biztosítsák minden egyes, ÁÉKBV-t érintő portfólióügylet eredetének, az azokban részt vevő feleknek, az ügylet jellegének, időpontjának és helyének utólagos visszakeresését és ellenőrzését. Ennek megfelelően meg kell állapítani a portfólióügyletek, valamint a jegyzési és visszaváltási megbízások rögzítésének követelményeit.
(15)
A 2009/65/EK irányelv értelmében az ÁÉKBV-alapkezelő társaságoknak megfelelő mechanizmusokkal kell rendelkezniük annak érdekében, hogy az elkerülhetetlen összeférhetetlenségek esetében tisztességes bánásmódot biztosítsanak az ÁÉKBV-nek. Következésképpen az alapkezelő társaságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a felső vezetés vagy az alapkezelő társaság más illetékes belső szerve haladéktalanul tájékoztatást kapjon az ilyen esetekről, és ezáltal meghozhassa azon döntéseket, amelyek az ÁÉKBV és a befektetésijegy-tulajdonosok tisztességes bánásmódjának biztosítása érdekében szükségesek.
(16)
Az alapkezelő társaságok számára elő kell írni, hogy fogadjanak el, alkalmazzanak és tartsanak fenn eredményes és megfelelő stratégiát az általuk kezelt ÁÉKBV által birtokolt pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó szavazati jogok gyakorlására, annak biztosítása céljából, hogy e jogokat kizárólag az ÁÉKBV érdekében gyakorolják. A stratégiára és annak alkalmazására vonatkozó információt szabadon hozzáférhetővé kell tenni a befektetők számára, akár honlapon történő közzététellel is. Adott esetben, az ÁÉKBV befektetési stratégiájától is függően, a szavazati jogok gyakorlásától való tartózkodás is tekinthető olyan döntésnek, amely kizárólag az ÁÉKBV érdekét szolgálja. Mindazonáltal nem szabad kizárni annak lehetőségét, hogy a befektetési társaság saját maga szavazzon, vagy egyedi szavazási utasításokat adjon alapkezelő társaságának.
(17)
A felső vezetésnek vagy az alapkezelő társaság más illetékes belső szervének a tájékoztatására, és ezáltal az általuk hozandó szükséges döntések elősegítésére irányuló kötelezettség nem korlátozhatja az alapkezelő társaságok és az ÁÉKBV azon kötelezettségét, hogy - például időszakos beszámolóikban - jelentést tegyenek azokról a helyzetekről, amikor az összeférhetetlenségre vonatkozó szervezeti vagy igazgatási intézkedések az ésszerű bizalom mellett nem voltak elegendők a kárkockázat megelőzésének biztosítására. A jelentésben magyarázatot és indokolást kell adni az alapkezelő társaság által hozott döntésekről, még akkor is, ha a döntés a cselekvéstől való tartózkodást jelentette, figyelemmel az összeférhetetlenségek azonosítása, megelőzése és kezelése terén elfogadott belső politikákra és eljárásokra.
(18)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva és a piaci integritásra figyelemmel tevékenykedjenek. Bizonyos magatartási formák, például a piaci időzítés és a késői kereskedés, hátrányosan érinthetik a befektetésijegy-tulajdonosokat, és veszélyeztethetik a piac működését. Ezért célszerű, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő eljárásokkal rendelkezzenek a visszaélések megelőzése érdekében. Indokolt továbbá, hogy az alapkezelő társaságok az ÁÉKBV befektetési céljaira és stratégiájára is figyelemmel megfelelő eljárásokat léptessenek életbe az indokolatlan költségek és az olyan tevékenységek megelőzése érdekében, mint amilyen a túlzott kereskedés.
(19)
Az alapkezelő társaságoknak továbbá az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva kell eljárniuk akkor, amikor közvetlenül végrehajtják az általuk kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízásokat, vagy azokat harmadik felek részére továbbítják. Az ÁÉKBV nevében történő megbízás-végrehajtás során az alapkezelő társaságoknak minden ésszerű lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy az ÁÉKBV folyamatosan a lehető legjobb eredményt érje el, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy a megbízás végrehajtásával kapcsolatos bármely egyéb szempontra.
(20)
Annak biztosítása céljából, hogy az alapkezelő társaságok a 2009/65/EK irányelvnek megfelelően kellő szakértelemmel, gondossággal és körültekintéssel, az általuk kezelt ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el, célszerű megállapítani a megbízások kezelésére vonatkozó szabályokat.
(21)
Bizonyos díjak, jutalékok vagy nem pénzbeli juttatások, amelyeket egy alapkezelő társaság fizet ki, vagy annak fizetnek ki, nem minősülnek megengedhetőnek, mivel hatást gyakorolhatnak a 2009/65/EK irányelvben lefektetett azon követelmények figyelembevételére, amelyek szerint az alapkezelő társaságnak az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően kell eljárnia. Így egyértelmű szabályok segítségével célszerű meghatározni azokat az eseteket, amikor a díjak, jutalékok és nem pénzbeli juttatások kifizetése nem tekinthető ezen alapelvek megsértésének.
(22)
Az alapkezelő társaság határokon átnyúló tevékenységei új kihívásokat jelentenek az alapkezelő társaság és az ÁÉKBV letétkezelője közötti kapcsolatban. A szükséges jogbiztonság megvalósítása céljából ezen irányelvben célszerű meghatározni az ÁÉKBV letétkezelője és az alapkezelő társaság közötti megállapodás fő elemeit arra az esetre, ha az alapkezelő társaság nem az ÁÉKBV székhely szerinti tagállamában letelepedett. Mivel biztosítani kell az említett megállapodás célnak megfelelő működését, indokolt eltérni a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról (Róma I.) szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 3. és 4. cikkében szereplő kollíziós szabályoktól, oly módon, hogy a megállapodásra alkalmazandó jog az ÁÉKBV székhely szerinti tagállamának joga legyen.
(23)
A 2009/65/EK irányelv előírja, hogy meg kell határozni azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelni lehet az alapkezelő társaságok kockázatkezelési eljárásának megfelelőségét. E kritériumok az alapkezelő társaságok által alkalmazandó megfelelő és dokumentált kockázatkezelési politika létrehozására összpontosítanak. E politikának lehetővé kell tennie, hogy az alapkezelő társaságok értékelhessék az általuk kezelt portfóliók pozícióihoz fűződő kockázatokat, és azt, hogy ezek az egyedi kockázatok milyen mértékben járulnak hozzá a portfólió általános kockázati profiljához. A kockázatkezelési politikának az alapkezelő társaság tevékenysége és az általa kezelt ÁÉKBV jellege, nagyságrendje és összetettsége szempontjából megfelelőnek és arányosnak kell lennie.
(24)
A kockázatkezelési eljárás megfelelőségének értékelési kritériumai közé tartozik az is, hogy az alapkezelő társaságok rendszeresen elvégezzék a kockázatkezelési politika értékelését, nyomon követését és felülvizsgálatát. Ez a kritérium magában foglalja azon intézkedések eredményességének vizsgálatát, amelyeket a kockázatkezelési eljárás megvalósítása során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tettek.
(25)
Az alapkezelő társaságoknak - a kockázatkezelési eljárások megfelelőségének értékelési kritériumai közé tartozó lényeges elemként - arányos és eredményes kockázatmérési technikákat kell bevezetniük, hogy bármikor képesek legyenek azon kockázatok mérésére, amelyeknek az általuk kezelt ÁÉKBV ki van téve vagy ki lehet téve. A vonatkozó követelmények alapját a tagállamok illetékes hatóságai által elfogadott közös gyakorlatok képezik. Ezek között egyaránt találhatók számszerűsíthető kockázatokat mérő kvantitatív módszerek, illetve kvalitatív módszerek. A kvantitatív mérések elvégzéséhez használt elektronikus adatfeldolgozó rendszereket és eszközöket integrálni kell egymással vagy az ügyfélszolgálati és a számviteli alkalmazásokkal. A kockázatmérési technikákat úgy kell kialakítani, hogy a fokozott piaci turbulencia időszakaiban is lehetővé tegyék a kockázatok megfelelő mérését, továbbá, ha a befektetésijegy-tulajdonosok érdekei ezt szükségessé teszik, bármikor módosítani lehessen azokat. Ezenkívül portfóliószinten is biztosítaniuk kell a releváns kockázatok koncentrációjának és kölcsönhatásának megfelelő értékelését.
(26)
A működő kockázatkezelési rendszer célja, hogy az alapkezelő társaságok betartsák a 2009/65/EK irányelvben meghatározott befektetési korlátokat, például az átfogó kockázatra és a partnerkockázatra vonatkozó korlátot. Következésképpen meg kell állapítani az átfogó kockázat és a partnerkockázat kiszámítási módjára vonatkozó kritériumokat.
(27)
E kritériumok megállapításakor az irányelvnek tisztáznia kell az átfogó kockázat kiszámítására vonatkozó lehetőségeket, ideértve a kötelezettségvállalási megközelítést, a kockázatiérték-megközelítést vagy a továbbfejlesztett kockázatmérési módszereket. Rögzítenie kell továbbá annak a módszertannak a fő elemeit, amelyet az alapkezelő társaságnak a partnerkockázat kiszámítására kell alkalmaznia. E szabályok alkalmazásakor figyelembe kell venni az említett módszertanok alkalmazásának feltételeit, ideértve azokat az alapelveket is, amelyeket az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságában együttműködő illetékes hatóságok dolgoztak ki az ÁÉKBV partnerkockázati kitettségének csökkentésére szolgáló biztosítéki megállapodásokkal, valamint a fedezeti és nettósítási megállapodások alkalmazásával kapcsolatban.
(28)
A 2009/65/EK irányelv értelmében az alapkezelő társaságok kötelesek egy olyan folyamatot működtetni, amely a tőzsdén kívüli (OTC) származékos ügyletek értékének pontos és független meghatározását szolgálja. Ezzel összefüggésben ez az irányelv megállapítja az említett folyamat részletes szabályait, összhangban az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv egyes fogalommeghatározások pontosítása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2007. március 19-i 2007/16/EK bizottsági irányelvvel (7). A bevált gyakorlat kialakítása érdekében az alapkezelő társaságoknak ezeket a szabályokat alkalmazniuk kell azon eszközökre is, amelyek az ÁÉKBV-t a tőzsdén kívüli származékos ügyletek olyan kockázataival egyenértékű értékelési kockázatoknak teszik ki, mint például a termék illikviditásával és/vagy a kifizetési struktúra összetettségével kapcsolatos kockázatok. Ennek megfelelően az alapkezelő társaságoknak olyan intézkedéseket és eljárásokat kell kidolgozniuk, amelyek összhangban állnak a kevésbé likvid vagy összetett átruházható értékpapírok, valamint a modellalapú értékelési módszerek használatát igénylő pénzpiaci eszközök értékelésére vonatkozóan a 44. cikkben meghatározott követelményekkel.
(29)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy az érintett illetékes hatóságokat tájékoztassák arról, milyen típusú származékos eszközökbe fektetett be az ÁÉKBV, valamint a mögöttes kockázatokról, továbbá arról, hogy milyen mennyiségi korlátokat és módszereket választottak az ilyen ügyletekhez kapcsolódó kockázatok becslésére. Célszerű meghatározni, hogy az alapkezelő társaságnak e kötelezettség teljesítése során mely tartalmi és eljárási követelményeket kell teljesítenie.
(30)
A 2009/77/EK bizottsági határozattal (8) létrehozott európai értékpapír-szabályozók bizottságával konzultációt folytattak technikai tanácsadás céljából.
(31)
Az ebben az irányelvben meghatározott intézkedések összhangban állnak az európai értékpapír-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez az irányelv megállapítja a 2009/65/EK irányelv azon végrehajtási szabályait, amelyek:
(1)
meghatározzák a 12. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a) pontjában említett eljárásokat, valamint a 12. cikk (1) bekezdése második albekezdésének b) pontja szerinti, az összeférhetetlenségek minimalizálását szolgáló szerkezeti és szervezeti követelményeket;
(2)
kritériumokat állapítanak meg az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartó, becsületes, tisztességes, a kellő képességek, körültekintés és gondosság jegyében történő eljárás vonatkozásában, megállapítják az összeférhetetlenség meghatározására szolgáló kritériumokat, meghatározzák az erőforrások hatékony felhasználását biztosító alapelveket, rögzítik a 14. cikk (1) és (2) bekezdésében említett összeférhetetlenségek típusainak azonosítása, megelőzése, kezelése és közzététele céljából hozandó lépéseket;
(3)
a 23. cikk (5) bekezdésének és a 33. cikk (5) bekezdésének megfelelően részletezik a letétkezelő és az alapkezelő társaság közötti megállapodásban feltüntetendő adatokat; továbbá
(4)
részletezik az 51. cikk (1) bekezdésében említett kockázatkezelési eljárást, különösen az alapkezelő társaság által alkalmazott kockázatkezelési eljárás megfelelőségének értékeléséhez használandó kritériumok, továbbá e kritériumok kapcsán a kockázatkezelési politika és folyamatai, a kockázatmérési intézkedések, folyamatok és technikák tekintetében.
2. cikk
Hatály
(1) Ez az irányelv azokra az alapkezelő társaságokra vonatkozik, amelyek a 2009/65/EK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése értelmében átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozás (ÁÉKBV) kezelésével foglalkoznak.
Ennek az irányelvnek az V. fejezete azokra a letétkezelőkre is vonatkozik, amelyek a feladataikat a 2009/65/EK irányelv IV. fejezetének és V. fejezete 3. szakaszának rendelkezései szerint látják el.
(2) E fejezet rendelkezéseit, a II. fejezet 12. cikkét, valamint a III., a IV. és a VI. fejezetet értelemszerűen alkalmazni kell azokra a befektetési társaságokra is, amelyek nem bíztak meg a 2009/65/EK irányelv alapján engedélyezett alapkezelő társaságot.
Ezekben az esetekben az „alapkezelő társaság” alatt „befektetési társaságot” kell érteni.
3. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában - a 2009/65/EK irányelvben meghatározottak mellett - a következő fogalmak alkalmazandók:
1.
„ügyfél”: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy más vállalkozás, ideértve az ÁÉKBV-t is, amelynek részére az alapkezelő társaság kollektív portfóliókezelési szolgáltatást vagy a 2009/65/EK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti szolgáltatásokat nyújt;
2.
„befektetésijegy-tulajdonos”: bármely olyan természetes vagy jogi személy, amely egy vagy több befektetési jeggyel rendelkezik egy ÁÉKBV-ben;
3.
„releváns személy”: az alapkezelő társasággal kapcsolatban a következők bármelyike:
a)
az alapkezelő társaság igazgatója, tulajdonosa vagy ezzel egyenértékű személy, illetve vezetője;
b)
az alapkezelő társaság alkalmazottja vagy bármely más olyan természetes személy, akinek a szolgáltatásai az alapkezelő társaság rendelkezésére vagy annak ellenőrzése alatt állnak, és aki részt vesz kollektív portfóliókezelési szolgáltatás alapkezelő társaság általi nyújtásában;
c)
olyan természetes személy, aki közvetlenül részt vesz az alapkezelő társaság részére történő szolgáltatásnyújtásban egy harmadik fél részére szóló, az alapkezelő társaság által nyújtandó kollektív portfóliókezelési szolgáltatásra vonatkozó hatáskör-átruházási megállapodás alapján;
4.
„felső vezetés”: az alapkezelő társaság tényleges üzleti irányítását végző, a 2009/65/EK irányelv 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelő személy vagy személyek;
5.
„igazgatóság”: az alapkezelő társaság igazgatósága;
6.
„felügyeleti funkció”: azok a releváns személyek vagy azon szervek, amelyek a felső vezetés felügyeletéért, továbbá a kockázatkezelési folyamat és a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeknek való megfelelés érdekében hatályba léptetett politikák, intézkedések és eljárások megfelelőségének és eredményességének értékelésért és rendszeres felülvizsgálatáért felelősek;
7.
„partnerkockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely abból ered, hogy az ügyletben részt vevő másik fél adott esetben nem teljesíti a kötelezettségeit, azt megelőzően, hogy az ügylet pénzforgalmát véglegesen elszámolnák;
8.
„likviditási kockázat”: annak a kockázata, hogy az ÁÉKBV-portfólió valamely pozíciója nem adható el, számolható fel vagy zárható le korlátozott költséggel megfelelően rövid időhatáron belül, és ezáltal sérül az ÁÉKBV azon képessége, hogy bármely időpontban megfeleljen a 2009/65/EK irányelv 84. cikke (1) bekezdésének;
9.
„piaci kockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely az ÁÉKBV-portfólióban lévő pozíciók piaci értékének a piaci változók - például a kamatlábak, a valutaárfolyamok, az értékpapírok és az áruk ára vagy a kibocsátó hitelképessége - változásából származó fluktuációjából ered;
10.
„működési kockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely a nem megfelelő belső folyamatokból, illetve az alapkezelő társaságnak az emberi erőforrásokkal és a rendszerekkel kapcsolatos hibáiból ered, vagy azt külső események okozzák, ideértve a jogi és dokumentációs kockázatokat és az ÁÉKBV nevében működtetett kereskedési, elszámolási és értékelési eljárásokból származó kockázatokat.
Ha az alapkezelő társaság igazgatóságból és felügyelőbizottságból álló kettős struktúrát alkalmaz, az első bekezdés 5. pontjában meghatározott „igazgatóság” fogalmába nem tartozik bele a felügyelőbizottság.
II. FEJEZET
IGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK ÉS KONTROLLMECHANIZMUSOK
(A 2009/65/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja és 14. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
1. SZAKASZ
Általános alapelvek
4. cikk
Az eljárásokra és a szervezetre vonatkozó általános követelmények
(1) A tagállamok kötelezik az alapkezelő társaságokat a következő előírásoknak való megfelelésre:
a)
olyan döntéshozatali eljárások és szervezeti felépítés kiépítése, megvalósítása és fenntartása, amely egyértelműen és dokumentált módon meghatározza a beszámolási kötelezettségeket, és kiosztja a funkciókat és a feladatokat;
b)
annak biztosítása, hogy a releváns személyeik ismerjék a feladataik megfelelő ellátása érdekében követendő eljárásokat;
c)
megfelelő belsőkontroll-mechanizmus kiépítése, megvalósítása és fenntartása annak érdekében, hogy az alapkezelő társaság minden szintjén biztosítsák a döntéseknek és az eljárásoknak való megfelelést;
d)
hatékony belső beszámolási és tájékoztatási rendszer kiépítése, megvalósítása és fenntartása az alapkezelő társaság minden releváns szintjén, illetve hatékony információáramlás megteremtése bármely érintett harmadik féllel;
e)
megfelelő és rendszerezett nyilvántartás vezetése üzleti tevékenységükről és belső szervezetükről.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan rendszereket és eljárásokat építsenek ki, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelyek megfelelőek az információk biztonságának, integritásának és bizalmas jellegének megőrzésére, figyelemmel a kérdéses információ jellegére.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan megfelelő üzletmenet-folytonossági politikát fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelynek célja, hogy a rendszerek és eljárások működésének megszakadása esetén biztosítsa a létfontosságú adatok és funkciók megőrzését és a szolgáltatások és tevékenységek fenntartását, vagy amennyiben ez nem lehetséges, hogy biztosítsa az adatok és funkciók mielőbbi helyreállítását, illetve a szolgáltatások és tevékenységek mielőbbi újraindítását.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan számviteli politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelyek képessé teszik őket arra, hogy az illetékes hatóságok felszólítására kellő időben olyan pénzügyi jelentéseket legyenek képesek szolgáltatni az illetékes hatóságok részére, amelyek valós és tisztességes képet adnak a pénzügyi helyzetükről, és amelyek megfelelnek minden alkalmazandó számviteli előírásnak és szabálynak.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy nyomon kövessék és rendszeresen értékeljék a rendszereik megfelelőségét és eredményességét, az (1)-(4) bekezdéssel összhangban létrehozott belsőkontroll-mechanizmusaikat és intézkedéseiket, és hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak a hiányosságok kiküszöbölése érdekében.
5. cikk
Erőforrások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan személyzetet alkalmazzanak, akik a rájuk rótt feladatok ellátásához szükséges képzettséggel, tudással és szakértelemmel rendelkeznek.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok rendelkezzenek mindazon erőforrásokkal és szakértelemmel, amely ahhoz szükséges, hogy hatékonyan nyomon kövessék a harmadik felek által, az alapkezelő társasággal kötött megállapodás alapján végzett tevékenységeket, különös tekintettel az ilyen megállapodásokkal kapcsolatos kockázatok kezelésére.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy amennyiben a releváns személyek több feladatot látnak el, akkor ez ne akadályozza és ne akadályozhassa azt, hogy ezek a releváns személyek az adott feladatokat megbízhatóan, becsületesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően lássák el.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1), (2) és (3) bekezdésben meghatározott célok megvalósítása során az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
2. SZAKASZ
Igazgatási és számviteli eljárások
6. cikk
Panaszkezelés
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy eredményes és átlátható eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn a befektetőktől érkező panaszok ésszerű és gyors kezelése érdekében.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy minden egyes panaszt és a megoldása érdekében tett intézkedést nyilvántartásba vegyenek.
(3) A befektetők számára biztosítani kell azt, hogy díjmentesen tehessenek panaszt. Az (1) bekezdésben említett eljárásokra vonatkozó tájékoztatást díjmentesen a befektetők rendelkezésére kell bocsátani.
7. cikk
Elektronikus adatfeldolgozás
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a megfelelő elektronikus rendszerek alkalmazására, hogy ezáltal a 14. és a 15. cikknek megfelelően képesek legyenek a portfólióügyletek, valamint a jegyzési és visszavásárlási megbízások időben történő megfelelő rögzítésére.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy magas szintű biztonságot nyújtsanak az elektronikus adatfeldolgozás során, és adott esetben biztosítsák a rögzített információk integritását és bizalmas kezelését.
8. cikk
Számviteli eljárások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a befektetésijegy-tulajdonosok védelme érdekében biztosítsák a 4. cikk (4) bekezdésében említett számviteli politikák és eljárások alkalmazását.
Az ÁÉKBV számvitelét oly módon kell vezetni, hogy az ÁÉKBV eszközei és kötelezettségei mindenkor közvetlenül azonosíthatók legyenek.
Ha az ÁÉKBV különböző befektetési részalapokkal rendelkezik, akkor e befektetési részalapok tekintetében elkülönített számlákat kell fenntartani.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy számviteli politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn összhangban az ÁÉKBV hazai tagállamának számviteli szabályaival, annak biztosítása érdekében, hogy az egyes ÁÉKBV-k nettó eszközértéke pontosan kiszámítható legyen a számvitel alapján, valamint, hogy a jegyzési és visszavásárlási megbízások megfelelően végrehajthatók legyenek az adott nettó eszközértéken.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV eszközeinek és kötelezettségeinek megfelelő és pontos értékelése céljából megfelelő eljárásokat alakítsanak ki, összhangban a 2009/65/EK irányelv 85. cikkében említett vonatkozó szabályokkal.
3. SZAKASZ
Belsőkontroll-mechanizmusok
9. cikk
A felső vezetés általi kontroll és a felügyeleti funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára azt, hogy a funkciók belső elosztása során biztosítsák, hogy a felső vezetés és - adott esetben - a felügyeleti funkció legyen felelős azért, hogy az alapkezelő társaság megfeleljen a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek.
(2) Az alapkezelő társaság gondoskodik arról, hogy felső vezetése:
a)
legyen felelős minden egyes kezelt ÁÉKBV általános befektetési politikájának végrehajtásáért, adott esetben a tájékoztatóban, a befektetési társaság alapszabályában vagy létesítő okiratában megadott meghatározás szerint;
b)
felügyelje az egyes kezelt ÁÉKBV-k befektetési stratégiáinak jóváhagyását;
c)
legyen felelős annak biztosításáért, hogy az alapkezelő társaság állandó és hatékony megfelelőségi funkcióval rendelkezzen, a 10. cikkben foglaltak szerint, még akkor is, ha ezt a funkciót harmadik fél látja el;
d)
rendszeresen gondoskodjon arról és ellenőrizze, hogy minden egyes kezelt ÁÉKBV általános befektetési politikáját, befektetési stratégiáját és kockázati korlátait megfelelően és eredményesen végrehajtják és azoknak megfelelnek, még akkor is, ha a kockázatkezelési funkciót harmadik fél látja el;
e)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja az egyes kezelt ÁÉKBV-k befektetési döntéseire vonatkozó belső eljárások megfelelőségét, annak biztosítása érdekében, hogy ezek a döntések összhangban álljanak a jóváhagyott befektetési stratégiákkal;
f)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja a kockázatkezelési politikát és az e politika végrehajtását szolgáló intézkedéseket, folyamatokat és technikákat a 38. cikkben említettek szerint, ideértve az egyes kezelt ÁÉKBV-k kockázati korlátainak rendszereit is.
(3) Az alapkezelő társaság arról is gondoskodik, hogy felső vezetése és - adott esetben - felügyeleti funkciója:
a)
értékelje és rendszeresen vizsgálja felül azon politikák, intézkedések és eljárások hatékonyságát, amelyeket a 2009/65/EK irányelvben foglalt kötelezettségeknek való megfelelés érdekében fogadtak el;
b)
tegye meg a megfelelő intézkedéseket a hiányosságok megoldása érdekében.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felső vezetésük gyakori, de legalább évenkénti írásos beszámolót kapjon a megfelelőség, a belső ellenőrzés és a kockázatkezelés kérdéseiről, különösen kitérve arra, hogy az esetleges hiányosságok orvoslása érdekében születtek-e megfelelő intézkedések.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felső vezetésük rendszeresen beszámolót kapjon a befektetési stratégiák végrehajtásáról és a (2) bekezdés b)-e) pontjában említett befektetési döntések meghozatalára vonatkozó belső eljárásokról.
(6) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felügyeleti funkciójuk - ha működik ilyen - rendszeresen írásbeli beszámolót kapjon a (4) bekezdésben említett kérdésekről.
10. cikk
Állandó megfelelőségi funkció
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn abból a célból, hogy feltárjanak minden arra vonatkozó kockázatot, hogy az alapkezelő társaság elmulasztja a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek teljesítését olyan, ideértve a kapcsolódó kockázatokat is, és fogadjanak el olyan megfelelő intézkedéseket és eljárásokat, amelyeknek célja az ilyen kockázatok minimalizálása és annak lehetővé tétele, hogy az illetékes hatóságok hatékonyan gyakorolhassák az említett irányelv alapján fennálló hatásköreiket.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe a társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy hozzanak létre és tartsanak fenn állandó és hatékony megfelelőségi funkciót, amely függetlenül működik, és amelynek a következők a feladatai:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban hatályba léptetett intézkedések, politikák és eljárások, valamint az alapkezelő társaság kötelezettségeinek való megfelelés hiányosságainak kiküszöbölését célzó cselekvések megfelelőségének és eredményességének nyomon követése és rendszeres értékelése;
b)
azon releváns személyek támogatása és a részükre történő tanácsadás, akik az alapkezelő társaság 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek való megfelelése érdekében végzett szolgáltatások és tevékenységek végzéséért felelősek.
(3) Annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben említett megfelelési funkció a feladatait szabályszerűen és függetlenül láthassa el, az alapkezelő társaságok gondoskodnak a következő feltételek teljesítéséről:
a)
a megfelelési funkciónak rendelkeznie kell a szükséges hatáskörrel, erőforrásokkal, szakértelemmel és valamennyi releváns információhoz való hozzáféréssel;
b)
megfelelési felelőst kell kinevezni, aki felelős a megfelelési funkcióért, továbbá azért, hogy gyakori rendszerességgel, de legalább évente beszámolót készítsen a felső vezetés részére a megfeleléssel kapcsolatos kérdésekről, jelezve különösen azt, hogy megtették-e a szükséges intézkedéseket az esetleges hiányosságok orvoslása érdekében;
c)
a megfelelőségi funkcióban részt vevő releváns személyek nem vehetnek részt az általuk nyomon követett szolgáltatások vagy tevékenységek végzésében;
d)
a megfelelőségi funkcióban részt vevő releváns személyek díjazásának megállapítási módszere nem sértheti elfogulatlanságukat, és ennek veszélye sem állhat fenn.
Az alapkezelő társaság azonban nem köteles megfelelni az első albekezdés c) vagy d) pontjának, ha igazolni tudja, hogy tekintettel az üzleti tevékenysége jellegére, nagyságrendjére vagy összetettségére, továbbá figyelemmel a szolgáltatásai és tevékenységei jellegére és körére, az érintett előírás aránytalan, és hogy a megfelelőségi funkciója továbbra is eredményes.
11. cikk
Állandó belső ellenőrzési funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy amennyiben ez az üzleti tevékenységük jellegére, nagyságrendjére vagy összetettségére, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett portfóliókezelési szolgáltatásaik és tevékenységeik jellegére és körére figyelemmel indokolt és arányos, úgy olyan belső ellenőrzési funkciót alakítsanak ki és tartsanak fenn, amely az alapkezelő társaság többi funkciójától és tevékenységétől elkülönül és független.
(2) Az (1) bekezdésben említett belső ellenőrzési funkció feladatai a következők:
a)
egy ellenőrzési terv kialakítása, megvalósítása és fenntartása az alapkezelő társaság rendszerei, belsőkontroll-mechanizmusai és -intézkedései megfelelőségének és eredményességének vizsgálata és értékelése céljából;
b)
ajánlások kibocsátása az a) ponttal összhangban végzett munka eredményére alapozva;
c)
a b) pontban említett ajánlások betartásának ellenőrzése;
d)
beszámoló készítése a belső ellenőrzéssel kapcsolatos kérdésekben, összhangban a 9. cikk (4) bekezdésével.
12. cikk
Állandó kockázatkezelési funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy állandó kockázatkezelési funkciót hozzanak létre és tartsanak fenn.
(2) Az (1) bekezdésben említett állandó kockázatkezelési funkciónak hierarchikusan és funkcionálisan függetlennek kell lennie az operatív szervezeti egységektől.
A tagállamok azonban engedélyezhetik, hogy az alapkezelő társaságok eltérjenek ettől a kötelezettségtől, ha az eltérés az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének és az általa kezelt ÁÉKBV-nek a jellegére, nagyságrendjére és összetettségére figyelemmel indokolt és arányos.
Az alapkezelő társaságnak képesnek kell lennie annak igazolására, hogy megfelelő védintézkedéseket fogadott el az összeférhetetlenségek elkerülésére, annak érdekében, hogy a kockázatkezelési tevékenységeket függetlenül végezzék, és hogy kockázatkezelési eljárása megfelel a 2009/65/EK irányelv 51. cikkében megfogalmazott követelményeknek.
(3) Az állandó kockázatkezelési funkció:
a)
végrehajtja a kockázatkezelési politikát és eljárásokat;
b)
biztosítja az ÁÉKBV kockázati korlátaira vonatkozó rendszernek való megfelelést, ideértve az átfogó kockázatra és a partnerkockázatára vonatkozó jogszabályi korlátokat, összhangban a 41., a 42. és a 43. cikkel;
c)
tanácsokat ad az igazgatóság részére az egyes kezelt ÁÉKBV-k kockázati profiljának azonosításával kapcsolatban;
d)
rendszeres beszámolókat készít az igazgatóság és - amennyiben létezik - a felügyeleti funkció részére a következőkről:
i.
az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetén felmerülő aktuális kockázati szint összhangja az adott ÁÉKBV-re megállapított kockázati profillal;
ii.
az egyes kezelt ÁÉKBV-k megfelelése a releváns kockázati korlátok rendszerének;
iii.
a kockázatkezelési folyamat megfelelősége és eredményessége, megjelölve különösen azt, hogy az esetleges hiányosságok orvoslására megtették-e az indokolt lépéseket;
e)
rendszeres beszámolókat készít a felső vezetés részére, megjelölve az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetén felmerülő aktuális kockázati szintet, valamint a kockázati korlátok tényleges vagy előre látható megsértését, annak érdekében, hogy azonnali és megfelelő lépéseket lehessen tenni;
f)
felülvizsgálja és - adott esetben - támogatja a 44. cikkben említett tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére szolgáló intézkedéseket és eljárásokat.
(4) Az állandó kockázatkezelési funkciónak rendelkeznie kell a szükséges felhatalmazással és hozzáféréssel minden releváns információhoz, amely ahhoz szükséges, hogy megvalósítsa a (3) bekezdésben megjelölt feladatokat.
13. cikk
Személyes ügyletek
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő intézkedéseket léptessenek életbe, hajtsanak végre és tartsanak fenn az alábbi tevékenységek megelőzése érdekében, amennyiben bármely releváns személy, aki olyan tevékenységekben érintett, amely összeférhetetlenséget eredményezhet, vagy aki a 2003/6/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdése szerinti belső információkhoz, illetve az ÁÉKBV-re vagy az ÁÉKBV-vel vagy annak részére végzett ügyletekre vonatkozó bármely egyéb bizalmas információhoz fér hozzá azáltal, hogy az alapkezelő társaság nevében valamilyen tevékenységet végez:
a)
olyan személyes ügyletet végez, amely legalább az alábbi feltételek egyikét kimeríti:
i.
az adott személynek a 2003/6/EK irányelv értelmében tilos az adott személyes ügyletet végeznie;
ii.
az ügylet bizalmas információval való visszaéléssel vagy illetéktelen átadásával jár;
iii.
az ügylet ellentétben áll vagy állhat az alapkezelő társaságnak a 2009/65/EK irányelv vagy a 2004/39/EK irányelv szerinti kötelezettségével;
b)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve bármely más személynek ad tanácsot vagy felkérést arra, hogy pénzügyi eszközökre vonatkozó olyan ügyletet végezzen, amely ha a releváns személy személyes ügylete lenne, akkor vonatkozna rá e bekezdés a) pontja vagy a 2006/73/EK irányelv 25. cikke (2) bekezdésének a) vagy b) pontja, vagy más módon a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősülne;
c)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve és a 2003/6/EK irányelv 3. cikke a) pontjának sérelme nélkül bármilyen információt vagy véleményt közöl más személyekkel, amennyiben a releváns személy tudja vagy az ésszerűséget figyelembe véve tudnia kellene, hogy e közlés eredményeként a másik személy biztosan vagy valószínűsíthetően a következő lépések valamelyikét teszi:
i.
pénzügyi eszközökre vonatkozó olyan ügyletet végez, amely ha a releváns személy személyes ügylete lenne, akkor vonatkozna rá e bekezdés (a) pontja vagy a 2006/73/EK irányelv 25. cikke (2) bekezdésének (a) vagy (b) pontja, vagy más módon a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősülne;
ii.
más személynek ad tanácsot vagy felkérést ilyen ügylet végzésére.
(2) Az (1) bekezdésben előírt intézkedések célja különösen a következők biztosítása:
a)
az (1) bekezdés hatálya alá tartozó minden releváns személy legyen tudatában a személyes ügyletekre vonatkozó korlátozásoknak és annak, hogy az alapkezelő társaság milyen intézkedéseket hozott a személyes ügyletekkel és az információadással kapcsolatban, összhangban az (1) bekezdéssel;
b)
az alapkezelő társaságot haladéktalanul tájékoztassák a releváns személyek által végzett bármely személyes ügyletről, akár az adott ügyletre vonatkozó értesítés formájában, akár más eljárás útján, amely lehetővé teszi az alapkezelő társaság számára az ilyen ügyletek azonosítását;
c)
az alapkezelő társaság részére megküldött vagy általa azonosított személyes ügyletekről nyilvántartást kell vezetni, ideértve az ilyen ügylettel kapcsolatos bármely felhatalmazást vagy tiltást is.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában, ha bizonyos tevékenységeket harmadik felek látnak el, az alapkezelő társaság köteles gondoskodni arról, hogy a tevékenységet végző jogalany nyilvántartást vezessen a releváns személyek által végzett személyes ügyletekről és erről kérésre haladéktalanul tájékoztassa az alapkezelő társaságot.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés nem vonatkozik a következő típusú személyes ügyletekre:
a)
a diszkrecionális portfóliókezelési szolgáltatás keretében végzett személyes ügyletek, amennyiben nincs előzetes kommunikáció az ügylettel kapcsolatban a portfóliókezelő és a releváns személy vagy más olyan személy között, akinek a számlájára az ügyletet végzik;
b)
olyan, ÁÉKBV-re vagy kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeire vonatkozó személyes ügyletek, amelyek a tagállam joga szerint olyan felügyelet alatt állnak, amely az eszközeik tekintetében egyenértékű szintű kockázatmegosztást ír elő, ha a releváns személy és bármely más személy, akinek a számlájára az ügyletet végzik, nem vesz részt az adott vállalkozás kezelésében.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés alkalmazásában a „személyes ügylet” fogalma ugyanazzal a jelentéssel bír, mint a 2006/73/EK irányelv 11. cikkében.
14. cikk
A portfólióügyletek rögzítése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV-re vonatkozó valamennyi portfólióügylet tekintetében biztosítsák azt, hogy az információt haladéktalanul rögzítsék oly módon, hogy az lehetővé tegye a megbízás és a végrehajtott ügylet részleteinek visszakeresését.
(2) Az (1) bekezdésben említett rögzített információknak a következőket kell tartalmaznia:
a)
az ÁÉKVB és az ÁÉKBV számlájára eljáró személy neve vagy más megjelölése;
b)
a kérdéses eszköz azonosításához szükséges részletek;
c)
a mennyiség;
d)
a megbízás vagy az ügylet típusa;
e)
az ár;
f)
megbízások esetében a megbízás továbbításának a napja és pontos időpontja, továbbá annak a személynek a neve vagy más megjelölése, akinek a részére a megbízást továbbították, ügylet esetében pedig az ügylet megkötésére vonatkozó döntés és az ügylet végrehajtásának a napja és pontos időpontja;
g)
a megbízást továbbító vagy az ügyletet végrehajtó személy neve;
h)
adott esetben a megbízás visszavonásának indokai;
i)
végrehajtott ügyletek esetében a másik fél és a végrehajtási helyszín azonosítása.
Az első albekezdés i) pontja alkalmazásában a „végrehajtás helyszíne” a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piac, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszer, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 7. pontja szerinti rendszeres internalizáló vagy árjegyző, illetve más likviditásszolgáltató vagy olyan jogalany, amely a fentiek bármelyike által ellátott funkciókhoz hasonló feladatot tölt be egy harmadik országban.
15. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások rögzítése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy minden ésszerű lépéssel biztosítsák a fogadott ÁÉKBV-jegyzési és -visszaváltási megbízások központi úton, elektronikus formában történő rögzítését, közvetlenül az ilyen megbízás kézhezvételét követően.
(2) A rögzített adatok a következőkről adnak információt:
a)
az érintett ÁÉKBV;
b)
a megbízást adó vagy továbbító személy;
c)
a megbízást fogadó személy;
d)
a megbízás napja és időpontja;
e)
a fizetés feltételei és módja;
f)
a megbízás típusa;
g)
a megbízás végrehajtásának napja;
h)
a jegyzett vagy visszaváltott befektetési jegyek száma;
i)
az egyes befektetési jegyek jegyzési vagy visszaváltási ára;
j)
a befektetési jegyek teljes jegyzési vagy visszaváltási értéke;
k)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg.
16. cikk
Nyilvántartással kapcsolatos előírások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy biztosítsák a 14. és a 15. cikkben említett feljegyzések legalább öt évig tartó megőrzését.
Az illetékes hatóságok azonban kivételes körülmények esetén előírhatják az alapkezelő társaságok számára, hogy e nyilvántartások egészét vagy egy részét az eszköz vagy a portfólióügylet jellegének megfelelően hosszabb ideig őrizzék meg, ha ez szükséges ahhoz, hogy a hatóság képes legyen a 2009/65/EK irányelv szerinti felügyeleti funkcióit gyakorolni.
(2) Az alapkezelő társaság engedélyének megszűntével a tagállamok vagy az illetékes hatóságok előírhatják, hogy az alapkezelő társaság az (1) bekezdésben említett nyilvántartásokat további öt évig megőrizze.
Ha az alapkezelő társaság az ÁÉKBV-re vonatkozó feladatait átruházza egy másik alapkezelő társaságra, a tagállamok vagy az illetékes hatóságok előírhatják, hogy az elmúlt öt év ilyen nyilvántartásait tegyék hozzáférhetővé e másik társaság számára.
(3) A nyilvántartásokat olyan adathordozón kell megőrizni, amely olyan módon biztosítja az információk tárolását, hogy azokat később egy illetékes hatóság használni tudja, továbbá olyan formában és módon, amely biztosítja a következő feltételek teljesülését:
a)
az illetékes hatóságnak képesnek kell lennie az adatokhoz való közvetlen hozzáférésre és minden egyes portfólióügylet-feldolgozás legfontosabb szakaszainak visszakeresésére;
b)
bármely javításnak vagy más módosításnak és az adatok javítás vagy módosítás előtti tartalmának könnyen megállapíthatónak kell lennie;
c)
a nyilvántartások nem lehetnek más módon manipulálhatók vagy megváltoztathatók.
III. FEJEZET
ÖSSZEFÉRHETETLENSÉG
(A 2009/65/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint 14. cikke (1) bekezdésének d) pontja és (2) bekezdésének c) pontja)
17. cikk
Az összeférhetetlenségek azonosításának kritériumai
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szolgáltatások nyújtása és a tevékenységek során felmerülő olyan összeférhetetlenség-típusok azonosítása céljából, amelyek fennállása sérteti az ÁÉKBV érdekeit, az alapkezelő társaságok minimális kritériumként vegyék figyelembe azt a kérdést, hogy az alapkezelő társaság, a releváns személy vagy az alapkezelő társasághoz közvetett vagy közvetlen ellenőrzés útján kapcsolódó személy esetében fennáll-e az alábbi helyzetek valamelyike, akár kollektív portfóliókezelési tevékenységek ellátása miatt, akár más okból:
a)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy az ÁÉKBV-nek hátrányt okozva képes pénzügyi nyereséget elérni vagy pénzügyi veszteséget elkerülni;
b)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy érdekelt az ÁÉKBV vagy más ügyfél részére nyújtott szolgáltatás vagy tevékenység, illetve az ÁÉKBV vagy más ügyfél nevében végzett ügylet eredményében, és ez az érdek eltér az ÁÉKBV-nek az adott eredményre vonatkozó érdekétől;
c)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy pénzügyi vagy más ösztönzővel rendelkezik arra nézve, hogy egy másik ügyfélnek vagy ügyfelek csoportjának érdekeit részesítse előnyben az ÁÉKBV érdekeivel szemben;
d)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy azonos tevékenységeket végez az ÁÉKBV számára és más, nem ÁÉKBV ügyfél vagy ügyfelek számára;
e)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy az ÁÉKBV-től eltérő személytől pénz, áru vagy szolgáltatás formájában olyan ösztönzőt kapott vagy fog kapni az ÁÉKBV részére nyújtott kollektív portfóliókezelési tevékenységekkel kapcsolatban, amely eltér az adott szolgáltatás szokásos jutalékától vagy díjától.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az összeférhetetlenség-típusok azonosításakor vegyék figyelembe a következőket:
a)
az alapkezelő társaság érdekei, ideértve annak csoporttagságból, vagy szolgáltatások és tevékenységek nyújtásából származó érdekeit is, az ügyfelek érdekei és az alapkezelő társaságnak az ÁÉKBV-vel szemben fennálló kötelezettségei;
b)
két vagy több kezelt ÁÉKBV érdekei.
18. cikk
Összeférhetetlenségi politika
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy eredményes összeférhetetlenségi politikát fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn. E politikát írásban kell rögzíteni, és arányban kell állnia az alapkezelő társaság méretével és szervezetével, valamint az általa folytatott üzleti tevékenység jellegével, nagyságrendjével és összetettségével.
Ha az alapkezelő társaság egy csoport tagja, akkor a politikának figyelembe kell vennie továbbá minden olyan körülményt, amelyről a társaság tud vagy tudnia kellene, és amely összeférhetetlenséget eredményezhet a csoport más tagjainak felépítéséből vagy üzleti tevékenységéből fakadóan.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban létrehozott összeférhetetlenségi politika a következőket tartalmazza:
a)
az alapkezelő társaság által vagy nevében végzett kollektív portfóliókezelési tevékenységek tekintetében azoknak a körülményeknek az azonosítását, amelyek az ÁÉKBV, illetve egy vagy több ügyfél érdeksérelmével járó lényeges kockázatot jelentő összeférhetetlenséggel járnak vagy járhatnak;
b)
az összeférhetetlenségek kezeléséhez követendő eljárásokat és hozandó intézkedéseket.
19. cikk
A konfliktuskezelés függetlensége
(1) A tagállamoknak gondoskodnak arról, hogy a 18. cikk (2) bekezdésének (b) pontjában meghatározott eljárások és intézkedések biztosítsák, hogy az összeférhetetlenséggel járó különböző üzleti tevékenységeket folytató releváns személyek e tevékenységeket olyan függetlenségi szinten végezzék, amely arányban áll az alapkezelő társaság és csoportja méretével és tevékenységeivel, illetve az ügyfelek érdeksérelmével kapcsolatos kockázat súlyával.
(2) A 18. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint követendő eljárások és elfogadandó intézkedések tartalmazzák a következőket, amennyiben azok szükségesek és arányosak ahhoz, hogy az alapkezelő társaság biztosítsa a függetlenség kellő szintjét:
a)
hatékony eljárások az olyan kollektív portfóliókezelési tevékenységekben részt vevő releváns személyek közötti információcsere megelőzése vagy ellenőrzése érdekében, amelyek összeférhetetlenség kockázatával járnak, ha az adott információcsere egy vagy több ügyfél érdekeit sértheti;
b)
olyan releváns személyek elkülönített felügyelete, akiknek a fő feladata az olyan ügyfelek vagy befektetők nevében végzett vagy részükre szolgáltatott kollektív portfóliókezelési tevékenység, akiknek érdekei ellentétesek lehetnek, vagy az akik által más módon képviselt különböző érdekek, ideértve az alapkezelő társaság érdekeit is, egymással ellentétesek lehetnek;
c)
minden közvetlen kapcsolat megszüntetése a főként egy adott tevékenységet végző releváns személyek díjazása és más olyan releváns személyek díjazása vagy az általuk generált bevételek között, akik főként egy másik tevékenységet folytatnak, amennyiben e tevékenységek között összeférhetetlenség merülhet fel;
d)
annak megakadályozása vagy korlátozása, hogy bármely személy jogtalan befolyást gyakoroljon azon mód felett, hogy egy releváns személy hogyan végzi a kollektív portfóliókezelési tevékenységeket;
e)
intézkedések annak megelőzésére vagy ellenőrzésére, hogy egy releváns személy egy időben vagy egymás után részt vesz-e kollektív portfóliókezelési tevékenységekben, amennyiben az ilyen részvétel akadályozhatja az összeférhetetlenségek megfelelő kezelését.
Ha egy vagy több fenti intézkedés és eljárás elfogadása vagy gyakorlása nem biztosítja a megfelelő szintű függetlenséget, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan alternatív vagy kiegészítő intézkedéseket és eljárásokat fogadjanak el, amelyek e célok elérése érdekében szükségesek és arányosak.
20. cikk
A súlyos összeférhetetlenséggel járó tevékenységek kezelése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy nyilvántartást vezessenek - és azt rendszeresen frissítsék - az alapkezelő társaság által vagy nevében végzett olyan kollektív portfóliókezelési tevékenységtípusokról, amelyekben felmerült - vagy folyamatban lévő kollektív portfóliókezelési tevékenység esetén, felmerülhet - egy vagy több ÁÉKBV, illetve más ügyfelek érdeksérelmének súlyos kockázatával járó összeférhetetlenség.
(2) A tagállamok előírhatják, hogy amennyiben az alapkezelő társaság által az összeférhetetlenség kezelése érdekében tett szervezeti vagy igazgatási intézkedések az ésszerű bizalom mellett nem elegendőek annak biztosítására, hogy megelőzzék az ÁÉKBV vagy a befektetésijegy-tulajdonosai érdeksérelmének kockázatát, akkor az alapkezelő társaság felső vezetését vagy más illetékes belső szervét haladéktalanul tájékoztatni kell annak érdekében, hogy meghozhassák az ahhoz szükséges döntéseket, hogy az alapkezelő társaság mindenkor maximálisan az ÁÉKBV és annak befektetésijegy-tulajdonosai legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjon el.
(3) Az alapkezelő társaság köteles a (2) bekezdésben említett helyzetekről beszámolni a befektetők felé bármely megfelelő tartós adathordozó útján, és köteles indokolni döntését.
21. cikk
A szavazati jogok gyakorlására vonatkozó stratégiák
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő és hatékony stratégiákat alakítsanak ki annak meghatározására, hogy a kezelt portfóliókban lévő eszközökhöz kapcsolódó szavazati jogokat mikor és hogyan kell kizárólag az érintett ÁÉKBV érdekében gyakorolni.
(2) Az (1) bekezdésben említett stratégia meghatározza a következőkhöz szükséges intézkedéseket és eljárásokat:
a)
a releváns vállalati események nyomon követése;
b)
annak biztosítása, hogy a szavazati jogok gyakorlása összhangban álljon az adott ÁÉKBV befektetési céljaival és politikájával;
c)
a szavazati jogok gyakorlásából eredő bármely összeférhetetlenség megelőzése vagy kezelése.
(3) Az (1) bekezdésben említett stratégiák összegző leírását a befektetők rendelkezésére kell bocsátani.
Az e stratégiák alapján tett lépések részleteit kérésre díjmentesen a befektetésijegy-tulajdonosok rendelkezésére kell bocsátani.
IV. FEJEZET
MAGATARTÁSI SZABÁLYOK
(A 2009/65/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja, valamint (2) bekezdésének a) és b) pontja)
1. SZAKASZ
Általános alapelvek
22. cikk
Az ÁÉKBV és befektetésijegy-tulajdonosai legfontosabb érdekeit szem előtt tartó eljárásra vonatkozó kötelezettség
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy tisztességes bánásmódot biztosítsanak a kezelt ÁÉKBV befektetésijegy-tulajdonosai részére.
Az alapkezelő társaságok nem részesíthetik előnyben a befektetésijegy-tulajdonosok egyik csoportját a befektetésijegy-tulajdonosok másik csoportjával szemben.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő politikákat és eljárásokat fogadjanak el az olyan szabálytalanságok megelőzése érdekében, amelyekről indokoltan feltételezhető, hogy hátrányosan érintik a piac stabilitását és integritását.
(3) A nemzeti jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV esetében biztosítsák a tisztességes, pontos és átlátható árazási modellek és értékelési rendszerek használatát, annak érdekében, hogy megfeleljenek a befektetésijegy-tulajdonosok legfontosabb érdekeit szem előtt tartó eljárás kötelezettségének. Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV-portfóliókat pontosan értékelték.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy úgy járjanak el, hogy megelőzzék az ÁÉKBV és befektetésijegy-tulajdonosai számára indokolatlan költségek felszámítását.
23. cikk
Az átvilágítással kapcsolatos követelmények
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV-k legfontosabb érdekeit és a piaci integritást szem előtt tartva magas szintű körültekintést tanúsítsanak a befektetések kiválasztása és folyamatos ellenőrzése terén.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő ismeretekkel és tudással rendelkezzenek azokról az eszközökről, amelyekbe az ÁÉKBV-t befektették.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy fogadjanak el írásbeli átvilágítási politikákat és eljárásokat, és hozzanak eredményes intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az ÁÉKBV nevében hozott befektetési döntéseiket az ÁÉKBV céljaival, befektetési politikájával és kockázati korlátaival összhangban hajtsák végre.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a kockázatkezelési politika végrehajtása során, és amennyiben ez a tervezett befektetés jellegét tekintve szükséges, a befektetések végrehajtása előtt készítsenek előrejelzéseket és végezzenek elemzéseket azt illetően, hogy a befektetés hogyan járul hozzá az ÁÉKBV portfóliójának összetételéhez, likviditásához, valamint kockázat/nyereség profiljához. Az akár kvantitatív, akár kvalitatív elemzéseket csak megbízható és naprakész információk alapján szabad elvégezni.
Az alapkezelő társaságok megfelelő szakértelemmel, gondossággal és körültekintéssel járnak el, amikor harmadik felekkel bármilyen, a kockázatkezelési tevékenységek végrehajtásával kapcsolatos megállapodást kötnek vagy szüntetnek meg. Az ilyen megállapodások megkötése előtt az alapkezelő társaságok megteszik a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy a harmadik fél képes a kockázatkezelési tevékenységek megbízható, szakmai elvárásoknak megfelelő és hatékony ellátására. Az alapkezelő társaság módszereket dolgoz ki a harmadik fél teljesítményének folyamatos értékelésére.
2. SZAKASZ
A jegyzési és visszaváltási megbízások kezelése
24. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások végrehajtásával kapcsolatos beszámolási kötelezettségek
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ha az alapkezelő társaság végrehajtotta a befektetésijegy-tulajdonos jegyzési vagy visszaváltási megbízását, erről tartós adathordozó útján köteles legyen értesíteni a befektetésijegy-tulajdonost, a lehető leghamarabb visszaigazolva a megbízás végrehajtását, legkésőbb a végrehajtást követő első munkanapon, illetve ha az alapkezelő társaság harmadik féltől kapja meg a visszaigazolást, akkor legkésőbb a visszaigazolás harmadik féltől való beérkezését követő első munkanapon.
Az első albekezdést azonban nem kell alkalmazni, ha a visszaigazolási értesítés ugyanazt az információt tartalmazná, mint az a visszaigazolás, amit egy másik személynek azonnal el kell küldenie a befektetésijegy-tulajdonos részére.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítés adott esetben a következő információkat tartalmazza:
a)
az alapkezelő társaság azonosító adatai;
b)
a befektetésijegy-tulajdonos neve vagy más megjelölése;
c)
a megbízás kézhezvételének napja és időpontja és a fizetés módja;
d)
a végrehajtás időpontja;
e)
az ÁÉKBV azonosító adatai;
f)
a megbízás jellege (jegyzés vagy visszaváltás);
g)
az érintett befektetési jegyek száma;
h)
a befektetési jegyek egységnyi jegyzési vagy visszaváltási értéke;
i)
a referencia-értéknap;
j)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg;
k)
a felszámított jutalékok és költségek teljes összege és - ha a befektető kéri - ezek tételes bontása.
(3) Amennyiben egy befektetésijegy-tulajdonos megbízásait rendszeres időszakonként hajtják végre, az alapkezelő társaság választhat, hogy az (1) bekezdésben meghatározott tevékenységet végzi, vagy a befektetőt legalább hathavonta tájékoztatja ezen ügyletekről, a (2) bekezdésben felsorolt információk megadásával.
(4) Az alapkezelő társaságok a befektetésijegy-tulajdonost - annak kérésére - tájékoztatják a megbízás státusáról.
3. SZAKASZ
A legjobb végrehajtás
25. cikk
A kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó döntések végrehajtása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a portfóliók kezelésével összefüggésben az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el a kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötési döntések végrehajtása során.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megtegyenek minden ésszerű lépést az ÁÉKBV számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a következő szempontokra figyelemmel kell meghatározni:
a)
az ÁÉKBV-t jellemző célok, befektetési politika és kockázatok, a tájékoztatóban, vagy adott esetben az ÁÉKBV alapszabályában vagy létesítő okiratában jelzettek szerint;
b)
a megbízás jellemzői;
c)
a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszköz jellemzői;
d)
azon végrehajtási helyszínek jellemzői, ahová a megbízás továbbítható.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a (2) bekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés érdekében eredményes intézkedéseket hozzanak és valósítsanak meg. Az alapkezelő társságok különösen kötelesek olyan politikát kialakítani és megvalósítani, amely lehetővé teszi a számukra, hogy az ÁÉKBV-megbízások tekintetében a lehető legjobb eredményt érjék el, összhangban a (2) bekezdéssel.
Az alapkezelő társaságok beszerzik a befektetési társaság előzetes jóváhagyását a végrehajtási politikához. Az alapkezelő társaság a befektetésijegy-tulajdonosokat megfelelően tájékoztatja az e cikkel összhangban elfogadott politikáról és annak bármely lényeges módosításáról.
(4) Az alapkezelő társaságok rendszeresen ellenőrzik az intézkedések és a megbízások végrehajtását szolgáló politika eredményességét annak érdekében, hogy azonosítsák és szükség esetén kijavítsák az esetleges hiányosságokat.
Ezen túlmenően az alapkezelő társaságok évente felülvizsgálják a végrehajtási politikát. Felülvizsgálatot kell tartani akkor is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az alapkezelő társaságnak azt a képességét, hogy a kezelt ÁÉKBV számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(5) Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV nevében végrehajtott megbízások kapcsán az alapkezelő társaság végrehajtási politikájával összhangban jártak el.
26. cikk
Az ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a portfóliók kezelésével összefüggésben az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el a kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása során.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megtegyenek minden ésszerű lépést az ÁÉKBV számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a 25. cikk (2) bekezdése alapján kell meghatározni.
E célok eléréséhez az alapkezelő társaságok elfogadnak és végrehajtanak egy olyan politikát, amelynek révén képesek megfelelni az első albekezdésben említett kötelezettségüknek. A politika minden egyes eszközosztály tekintetében meghatározza azokat a jogalanyokat, amelyekhez a megbízások továbbíthatók. Az alapkezelő társaság csak akkor köthet ilyen végrehajtási célú megállapodást, ha az megfelel az e cikkben megállapított kötelezettségeknek. Az alapkezelő társaságok a befektetésijegy-tulajdonosokat megfelelően tájékoztatják az e bekezdéssel összhangban elfogadott politikáról és annak bármely lényeges módosításáról.
(3) Az alapkezelő társaságok rendszeresen ellenőrzik a (2) bekezdéssel összhangban kialakított politikájuk eredményességét, különös tekintettel az adott politikában meghatározott jogalanyok általi végrehajtás minőségére és adott esetben, az esetleges hiányosságok kijavítására.
Ezen túlmenően az alapkezelő társaságok évente felülvizsgálják e politikát. Ilyen felülvizsgálatot kell tartani akkor is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az alapkezelő társaságnak azt a képességét, hogy a kezelt ÁÉKBV számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(4) Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV nevében továbbított megbízások kapcsán a (2) bekezdésben meghatározott politikával összhangban jártak el.
4. SZAKASZ
A megbízások kezelése
27. cikk
Általános alapelvek
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő vállalkozások számára, hogy olyan eljárásokat és intézkedéseket fogadjanak el és hajtsanak végre, amelyek biztosítják az ÁÉKBV nevében végzett portfólióügyletek azonnali, tisztességes és gyors végrehajtását.
Az alapkezelő társaságok által végrehajtott eljárásoknak és intézkedéseknek teljesíteniük kell a következő feltételeket:
a)
biztosítaniuk kell, hogy az ÁÉKBV nevében végrehajtott megbízásokat haladéktalanul és pontosan rögzítsék és allokálják;
b)
az egyébként összehasonlítható ÁÉKBV-megbízásokat egymás után és haladéktalanul végre kell hajtaniuk, kivéve, ha a megbízás jellemzői vagy a fennálló piaci feltételek ezt kivitelezhetetlenné teszik, illetve ha az ÁÉKBV érdekei mást kívánnak.
A végrehajtott megbízás elszámolásaként kapott bármely pénzügyi eszközt vagy pénzösszeget haladéktalanul és pontosan át kell vezetni a megfelelő ÁÉKBV számlájára.
(2) Az alapkezelő társaság nem élhet vissza a függő ÁÉKBV-megbízásokra vonatkozó információkkal, és meg kell tennie minden ésszerű lépést annak megakadályozása érdekében, hogy bármely releváns személy visszaéljen az ilyen információkkal.
28. cikk
Kereskedési megbízások összevonása és allokációja
(1) A tagállamok nem engedélyezik az alapkezelő vállalkozások számára, hogy egy ÁÉKBV-megbízást egy másik ÁÉKBV vagy egy másik ügyfél megbízásával, vagy egy sajátszámlás megbízással összevonva hajtsanak végre, kivéve, ha teljesülnek a következő feltételek:
a)
nem valószínűsíthető, hogy a megbízások összevonása végül bármely olyan ÁÉKBV vagy ügyfél hátrányára lenne, akinek a megbízásait összevonják;
b)
ki kell alakítani és végre kell hajtani a megbízásallokációs politikát, amely kellően pontos feltételeket ír elő az összevont megbízások tisztességes allokációjára, ideértve annak megadását is, hogy a megbízások volumene és ára hogyan határozza meg az allokációkat és a részleges végrehajtások kezelését.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ha egy alapkezelő társaság egy ÁÉKBV-megbízást összevon más ÁÉKBV-k vagy ügyfelek egy vagy több megbízásával, és az összevont megbízást részlegesen hajtja végre, akkor a társaság a kapcsolódó kereskedéseket a megbízásallokációs politikával összhangban allokálja.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy ha egy alapkezelő társaság sajátszámlás ügyleteit összevonja egy vagy több ÁÉKBV vagy más ügyfelek megbízásaival, akkor a társaság a kapcsolódó kereskedéseket ne allokálhassa oly módon, hogy az az ÁÉKBV-k vagy a másik ügyfelek számára hátrányos legyen.
(4) A tagállamok előírják, hogy ha egy alapkezelő társaság egy ÁÉKBV vagy egy másik ügyfél megbízását összevonja egy sajátszámlás megbízással, és az összevont megbízást részlegesen hajtja végre, akkor a kapcsolódó kereskedések allokációja során az ÁÉKBV vagy a másik ügyfél prioritást élvez a sajátszámlás megbízással szemben.
Ha azonban egy alapkezelő társaság képes ésszerű alapon igazolni az ÁÉKBV vagy a másik ügyfél előtt, hogy az összevonás nélkül nem lett volna képes ilyen előnyös feltételekkel - vagy egyáltalán - végrehajtani a megbízást, akkor az (1) bekezdés b) pontjában említett politikának megfelelő arányban a saját számlás ügyletet is bevonhatja az allokációba.
5. SZAKASZ
Ösztönzők
29. cikk
Az ÁÉKBV legfontosabb érdekeinek védelme
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az alapkezelő vállalkozások nem minősülhetnek az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartóan, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően működőnek, ha az ÁÉKBV befektetéskezelési és igazgatási tevékenységeivel kapcsolatban bármilyen díjat vagy jutalékot fizetnek vagy kapnak, illetve bármilyen nem pénzbeli juttatást adnak vagy kapnak, az alábbiak kivételével:
a)
az ÁÉKBV vagy az ÁÉKBV nevében eljáró személy részére vagy által fizetett vagy nyújtott díj, jutalék vagy nem pénzbeli juttatás;
b)
harmadik fél vagy harmadik fél nevében eljáró személy részére vagy által fizetett vagy nyújtott díj, jutalék vagy nem pénzbeli juttatás, az alábbi feltételek teljesülése esetén:
i.
a díj, jutalék vagy juttatás létét, jellegét és összegét, illetve ha az összeg nem állapítható meg, akkor az összeg kiszámításának a módját a releváns szolgáltatás nyújtása előtt világosan az ÁÉKBV tudomására kell hozni olyan módon, hogy az átfogó, pontos és érthető legyen;
ii.
a díj vagy jutalék kifizetését, illetve a nem pénzbeli juttatás nyújtását úgy kell kialakítani, hogy az növelje a releváns szolgáltatás minőségét, és ne akadályozza az alapkezelő társaság azon kötelezettségének teljesítését, hogy az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjon el;
c)
olyan megfelelő díjak, amelyek a releváns szolgáltatás nyújtását lehetővé teszik vagy ahhoz szükségesek - mint például őrzési költségek, elszámolási és átváltási költségek, szabályozói díjak vagy jogi költségek -, és amelyek jellegüknél fogva nem összeférhetetlenek az alapkezelő társaság azon kötelezettségével, hogy az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően kell eljárnia.
(2) A tagállamok az (1) bekezdés b) pontja i. alpontjának alkalmazásában engedélyezik az alapkezelő társaság számára, hogy a díjra, jutalékra és nem pénzbeli juttatásokra vonatkozó intézkedések alapvető feltételeit összefoglalóként hozza nyilvánosságra, feltéve, hogy az alapkezelő társaság vállalja, hogy a befektetésijegy-tulajdonos kérésére további részleteket is nyilvánosságra hoz és ezt a vállalását be is tartja.
V. FEJEZET
A LETÉTKEZELŐ ÉS AZ ALAPKEZELŐ TÁRSASÁG KÖZÖTTI SZABVÁNYMEGÁLLAPODÁS RÉSZLETEI
(A 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdése és 33. cikkének (5) bekezdése)
30. cikk
A megállapodást kötő felek által követendő eljárások elemei
A tagállamok előírják a letétkezelő és az alapkezelő társaság - e fejezetben: „a megállapodás felei” - részére, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett írásbeli megállapodásba foglalják bele legalább a következő adatokat, amelyek a megállapodás felei által nyújtott szolgáltatásokra és az általuk követendő eljárásokra vonatkoznak:
a)
a letétkezelőre bízott valamennyi ÁÉKBV-eszköztípus tekintetében elfogadandó eljárások leírása, ideértve a letéti őrzéssel kapcsolatos eljárásokat is;
b)
a követendő eljárások leírása arra az esetre, ha az alapkezelő társaság az ÁÉKBV alapszabályának vagy tájékoztatójának a módosítását tervezi, meghatározva azokat a helyzeteket, amelyekben a letétkezelőt tájékoztatni kell, vagy amikor a módosítás véghezviteléhez a letétkezelővel kötött előzetes megállapodás szükséges;
c)
azon eszközök és eljárások leírása, amelyek útján a letétkezelő az alapkezelő társaság részére továbbítja azokat a vonatkozó információkat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az alapkezelő társaság teljesíthesse a kötelezettségeit, ideértve a pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó bármely jog gyakorlásával összefüggő eszközök és eljárások leírásait, valamint az annak érdekében alkalmazott eszközöket és eljárásokat, hogy az alapkezelő társaság és az ÁÉKBV képes legyen a kellő időben és pontossággal hozzáférni az ÁÉKBV számláival kapcsolatos információkhoz;
d)
azon eszközök és eljárások leírása, amelyekkel a letétkezelő hozzáférhet minden olyan vonatkozó információhoz, amely a feladatai teljesítéséhez szükséges;
e)
azon eljárások leírása, amelyek útján a letétkezelő képes felvilágosítást kérni az alapkezelő társaság magatartásáról, és képes értékelni az átadott információ minőségét, ideértve a helyszíni látogatást is;
f)
azon eljárások leírása, amelyekkel az alapkezelő társaság felülvizsgálhatja a letétkezelő teljesítményét a letétkezelő szerződéses kötelezettségei tekintetében.
31. cikk
Az információcseréhez, a titoktartási kötelezettséghez és a pénzmosáshoz kapcsolódó elemek
(1) A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei legalább a következő, az információcseréhez, a titoktartási kötelezettséghez és a pénzmosáshoz kapcsolódó elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
egy jegyzék minden olyan információról, amelyet az ÁÉKBV befektetési jegyeinek jegyzésével, visszaváltásával, kibocsátásával, érvénytelenítésével vagy visszavásárlásával kapcsolatban ki kell cserélni az ÁÉKBV, az alapkezelő társasága és a letétkezelő között;
b)
a megállapodás feleire vonatkozó titoktartási kötelezettségek;
c)
a megállapodás feleinek feladataira és felelősségére vonatkozó információk a pénzmosás megelőzésével és adott esetben a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségek terén.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett kötelezettségeket úgy kell meghatározni, ahogy azok ne akadályozzák sem az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállama illetékes hatóságait, sem pedig az ÁÉKBV székhely szerinti tagállama illetékes hatóságait abban, hogy hozzáférjenek a releváns dokumentumokhoz és információkhoz.
32. cikk
Harmadik felek kinevezésével kapcsolatos elemek
Amennyiben a letétkezelő vagy az alapkezelő társaság harmadik felet bíz meg feladatai ellátásával, úgy a tagállamok előírják a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei részére, hogy legalább a következő elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
egy vállalást, amely szerint a megállapodás mindkét fele rendszeresen megadja a letétkezelő vagy az alapkezelő társaság által a feladatai ellátásával megbízott bármely harmadik félre vonatkozó adatokat;
b)
egy vállalást, amely szerint a felek bármelyikének kérésére a másik fél tájékoztatást ad a harmadik fél kiválasztására szolgáló szempontokról és a kiválasztott harmadik fél által végzett tevékenység ellenőrzése érdekében tett lépésekről;
c)
egy nyilatkozatot, amely szerint a letétkezelőnek a 2009/65/EK irányelv 24. cikkében vagy 34. cikkében említett felelősségét nem befolyásolja az a tény, hogy az eszközök egy részét vagy egészét egy harmadik félnek letéti őrzés céljából átadta.
33. cikk
A megállapodás esetleges módosításával és megszűnésével kapcsolatos elemek
A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei legalább a következő, a megállapodás módosításához és megszűnéséhez kapcsolódó elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
a megállapodás érvényességi ideje;
b)
a megállapodás módosítására és megszűnésére vonatkozó feltételek;
c)
a letétkezelő-váltás megkönnyítéséhez szükséges feltételek, továbbá az az eljárás, amelyet ilyen szolgáltatóváltás esetén a letétkezelőnek alkalmaznia kell a releváns információknak az új letétkezelőhöz való eljuttatására.
34. cikk
Az alkalmazandó jog
A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei rögzítsék, hogy a megállapodásra alkalmazandó jog az ÁÉKBV székhely szerint tagállamának joga.
35. cikk
Elektronikus információtovábbítás
Amennyiben a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei vállalják, hogy a közöttük történő információáramlás egy része vagy egésze tekintetében elektronikus információtovábbítást alkalmaznak, úgy a tagállamok előírják, hogy az ilyen megállapodásnak ki kell térnie arra, hogy az így továbbított információkat rögzítik.
36. cikk
A megállapodás hatálya
A tagállamok engedélyezhetik, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás az alapkezelő társaság által kezelt több ÁÉKBV-re is kiterjedjen. Ilyen esetben a megállapodásban fel kell sorolni a hatálya alá tartozó ÁÉKBV-ket.
37. cikk
Szolgáltatási szintre vonatkozó megállapodás
A tagállamok engedélyezik a megállapodás felei számára, hogy a 30. cikk c) és d) pontjában említett eszközök és eljárások részleteit a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodásba vagy külön írásbeli megállapodásba foglalják.
VI. FEJEZET
KOCKÁZATKEZELÉS
(A 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (1) bekezdése)
1. SZAKASZ
Kockázatkezelési politika és kockázatmérés
38. cikk
Kockázatkezelési politika
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan megfelelő és dokumentált kockázatkezelési politikát alakítsanak ki, hajtsanak végre és tartsanak fenn, amely azonosítja, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV milyen kockázatoknak van vagy lehet kitéve.
A kockázatkezelési politikának tartalmaznia kell azokat az eljárásokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az alapkezelő társaság képes legyen az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében felmérni az adott ÁÉKBV piaci, likviditási és partnerkockázatnak való kitettségét, továbbá az ÁÉKBV kitettségét minden olyan egyéb kockázatnak, ideértve a működési kockázatokat is, amelyek az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében lényegesek lehetnek.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a kockázatkezelési politikában legalább a következő elemeket szabályozzák:
a)
azok a technikák, eszközök és intézkedések, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy teljesítsék a 40. és a 41. cikkben meghatározott kötelezettségeket;
b)
a kockázatkezelésre vonatkozó felelősségeknek az alapkezelő társaságon belüli megosztása.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési politika nevezze meg a 12. cikkben említett kockázatkezelési funkció által az igazgatóság és a felső vezetés felé -, illetve adott esetben a felügyeleti funkció felé - teljesítendő beszámolás feltételeit, tartalmát és gyakoriságát.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában a tagállamok biztosítják, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az üzleti tevékenységük és az általuk kezelt ÁÉKBV jellegét, méretét és összetettségét.
39. cikk
A kockázatkezelési politika értékelése, nyomon követése és felülvizsgálata
(1) A tagállamok előírják, hogy az alapkezelő társaságok értékeljék, kövessék nyomon és rendszeresen vizsgálják felül:
a)
a kockázatkezelési politika, valamint a 40. és a 41. cikkben említett intézkedések, eljárások és technikák megfelelőségét és eredményességét;
b)
azt, hogy az alapkezelő társaság milyen szinten felel meg a kockázatkezelési politikának, valamint a 40. és a 41. cikkben említett intézkedéseknek, eljárásoknak és technikáknak;
c)
a kockázatkezelési eljárás megvalósítás során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tett intézkedések megfelelőségét és eredményességét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a székhely szerinti tagállamuk illetékes hatóságait a kockázatkezelési eljárásukat érintő bármely lényeges változásról értesítsék.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben rögzített követelményeket az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállamának illetékes hatóságai folyamatosan, tehát egyúttal az engedélyezéskor is, felülvizsgálják.
2. SZAKASZ
Kockázatkezelési eljárás, partnerkockázati kitettség és kibocsátói koncentráció
40. cikk
Kockázatmérés és -kezelés
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő és eredményes intézkedéseket, eljárásokat és technikákat fogadjanak el az alábbiak érdekében:
a)
az általuk kezelt ÁÉKBV-t érintő valós vagy lehetséges kockázatok mindenkori mérése és kezelése;
b)
az átfogó kockázatra és a partnerkockázatra vonatkozó korlátok betartásának biztosítása a 41. és 43. cikkel összhangban.
Ezeknek az intézkedéseknek, eljárásoknak és technikáknak arányosnak kell lenniük az alapkezelő vállalkozások üzleti tevékenységének, valamint az általuk kezelt ÁÉKBV-nek a jellegével, nagyságrendjével és összetettségével, továbbá összhangban kell állniuk az ÁÉKBV kockázati profiljával.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az általuk kezelt minden egyes ÁÉKBV tekintetében tegyék meg a következő lépéseket:
a)
olyan kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák bevezetése, amelyek szükségesek annak biztosításához, hogy megalapozott és megbízható adatok alapján pontosan felmérjék a foglalt pozíciók kockázatát és ezek hozzájárulását az átfogó kockázati profilhoz, és hogy a kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák megfelelően dokumentáltak legyenek;
b)
szükség esetén időszakos visszamenőleges vizsgálatok végzése a - modellalapú előrejelzéseket és becsléseket is tartalmazó - kockázatmérési intézkedések validitásának felülvizsgálata céljából;
c)
szükség esetén időszakos stressztesztek és forgatókönyv-elemzések végzése a piaci feltételek lehetséges változásaiból fakadó olyan kockázatok kezelése érdekében, amelyek hátrányosan érinthetik az ÁÉKBV-t;
d)
a minden egyes ÁÉKBV-t érintő releváns kockázatok kezelésére és kontrolljára használt intézkedésekkel kapcsolatos dokumentált belsőkorlát-rendszer kialakítása, végrehajtása és fenntartása, figyelembe véve minden olyan kockázatot, amely a 38. cikk alapján lényeges lehet az ÁÉKBV tekintetében, valamint összhangot biztosítva az ÁÉKBV kockázati profiljával;
e)
annak biztosítása, hogy az aktuális kockázati szint megfelel az egyes ÁÉKBV-k tekintetében a d) pontban meghatározott kockázatikorlát-rendszernek;
f)
olyan megfelelő eljárások kialakítása, megvalósítása és fenntartása, amelyek az ÁÉKBV kockázatikorlát-rendszerének tényleges vagy várható megsértése esetén időben meghozott lépésekkel orvosolják a helyzetet, a befektetésijegy-tulajdonosok legfontosabb érdekeit szem előtt tartva.
(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő likviditásikockázat-kezelő eljárást alkalmazzanak annak érdekében, hogy az általuk kezelt valamennyi ÁÉKBV mindenkor képes legyen megfelelni a 2009/65/EK irányelv 84. cikke (1) bekezdésének.
Adott esetben az alapkezelő társaságok stresszteszteket végeznek, ami lehetővé teszi az ÁÉKBV kivételes körülmények közötti likviditási kockázatának az értékelését.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az általuk kezelt valamennyi ÁÉKBV esetében az ÁÉKBV befektetéseinek likviditási profilja megfeleljen, az alapszabályban, a létesítő okiratban vagy a tájékoztatóban meghatározott visszaváltási politikának.
41. cikk
Az átfogó kockázat kiszámítása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára azt, hogy a kezelt ÁÉKBV 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (3) bekezdése szerinti átfogó kockázatát az alábbi módszerek valamelyikével számítsák ki:
a)
a kezelt ÁÉKBV által származékos pénzügyi eszközök - ideértve a 2009/65/EK irányelv 51. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti beágyazott származékos eszközöket is - használatával generált járulékos kitettség és tőkeáttétel, amely nem haladhatja meg az ÁÉKBV nettó eszközértékének teljes összegét;
b)
az ÁÉKBV-portfólió piaci kockázata.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy legalább napi rendszerességgel számítsák ki az ÁÉKBV átfogó kockázatát.
(3) A tagállamok engedélyezhetik, hogy az alapkezelő társaságok a kötelezettségvállalási megközelítés, a kockázatiérték-megközelítés vagy adott esetben más továbbfejlesztett kockázatmérési módszerek alkalmazásával számítsák ki az átfogó kockázatot. E rendelkezés alkalmazásában a „kockázati érték” a maximális várható veszteség mértékét jelenti adott konfidenciaszinten egy adott időszakban.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az átfogó kockázat mérésére kiválasztott módszer megfelelő legyen, figyelemmel az ÁÉKBV által célzott befektetési stratégiára, valamint a használt származékos pénzügyi eszközök típusára és összetettségére, valamint a származékos pénzügyi eszközöket tartalmazó ÁÉKBV-portfólió arányára.
(4) Ha egy ÁÉKBV a tőkeáttétel vagy a piaci kockázatnak való kitettség növelése céljából a 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (2) bekezdésével összhangban bizonyos technikákat és eszközöket alkalmaz - ideértve a visszavásárlási megállapodásokat vagy az értékpapír-kölcsönzési ügyleteket -, akkor a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy ezeket az ügyleteket vegyék figyelembe az átfogó kockázat kiszámítása során.
42. cikk
Kötelezettségvállalási megközelítés
(1) Ha az átfogó kockázat kiszámítására a kötelezettségvállalási megközelítést alkalmazzák, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára ennek a megközelítésnek az alkalmazását minden származékospénzügyieszköz-pozícióra, ideértve a 2009/65/EK irányelv 51. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti beágyazott származékos eszközöket is, akár az ÁÉKBV általános befektetési politikájának részeként használva kockázatcsökkentés céljából, akár pedig az említett irányelv 51. cikkének (2) bekezdésében említett hatékony portfóliókezelés céljából kerül sor használatukra.
(2) Ha az átfogó kitettség kiszámítása a kötelezettségvállalási megközelítés használatával történik, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy minden egyes származékospénzügyieszköz-pozíciót az adott származékos eszköz mögöttes eszközében található egyenértékű pozíció piaci értékére váltsanak át (szabványos kötelezettségvállalási megközelítés).
A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságok számára más olyan számítási módszerek alkalmazását is, amelyek egyenértékűek a szabványos kötelezettségvállalási megközelítéssel.
(3) A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságnak, hogy az átfogó kockázat kiszámítása során nettósítási és fedezeti megállapodásokat vegyen figyelembe, amennyiben ezek a megállapodások nem hagynak figyelmen kívül nyilvánvaló és lényeges kockázatokat, és a kockázati kitettség egyértelmű csökkenését eredményezik.
(4) Amennyiben a származékos pénzügyi eszközök használata nem eredményez járulékos kitettséget az ÁÉKBV számára, akkor a mögöttes kitettséget nem kell figyelembe venni a kötelezettségvállalási számításban.
(5) Amennyiben a kötelezettségvállalási megközelítést alkalmazzák, úgy az ÁÉKBV nevében a 2009/65/EK irányelv 83. cikke szerint megkötött ideiglenes kölcsönmegállapodásokat nem kell figyelembe venni az átfogó kockázat kiszámításakor.
43. cikk
Partnerkockázat és kibocsátói koncentráció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy a tőzsdén kívüli (OTC) származékos pénzügyi eszközből eredő partnerkockázat a 2009/65/EK irányelv 52. cikkében meghatározott korlátok hatályába tartozzon.
(2) Amikor az alapkezelő társaság a 2009/65/EK irányelv 52. cikke (1) bekezdésében említett határokkal összefüggésben kiszámítja, hogy mekkora az ÁÉKBV-nek egy adott partnerrel szembeni kitettsége, akkor az adott partnerrel kötött tőzsdén kívüli származékos szerződés pozitív valós értékét (mark-to-market value) kell használnia.
Az alapkezelő társaságok az ÁÉKBV-nek ugyanazzal a partnerrel fennálló származékos pozícióit nettósíthatják is, feltéve, hogy képesek a partnerrel kötött nettósítási megállapodások jogi érvényesítésére az ÁÉKBV nevében. A nettósítás csak az ugyanazon partnerrel fennálló tőzsdén kívüli származékos eszközök tekintetében engedhető meg, és nem engedélyezett egyéb más olyan kitettség tekintetében, amely az ÁÉKBV-t ugyanazon partner vonatkozásában jellemezheti.
(3) A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságok számára, hogy biztosítékok elfogadásával csökkentsék az ÁÉKBV adott partnernek való, tőzsdén kívüli származékos ügyletből eredő kitettségét. A kapott biztosítéknak kellően likvidnek kell lennie, hogy gyorsan el lehessen adni olyan áron, ami közel van az eladás előtti értékeléséhez.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a biztosítékot vegyék figyelembe a partnerkockázati kitettségnek a 2009/65/EK irányelv 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben történő számítása során, amikor az alapkezelő társaság az ÁÉKBV nevében továbbadja a biztosítékot a tőzsdén kívüli ügyletben részt partnernek. A továbbadott biztosíték csak akkor vehető figyelembe nettó alapon, ha az alapkezelő társaság képes jogilag érvényesíteni az ÁÉKBV nevében az ezzel a partnerrel kötött nettósítási megállapodásokat.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a 2009/65/EK irányelv 52. cikkében említett kibocsátói koncentrációra vonatkozó korlátokat a származékos pénzügyi eszközök használatával teremtett mögöttes kitettség alapján számítsák ki a kötelezettségvállalási megközelítés szerint.
(6) A 2009/65/EK irányelv 52. cikkének (2) bekezdésében említett tőzsdén kívüli származékos ügyletekből eredő kitettség tekintetében a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a számítás során vegyék figyelembe a tőzsdén kívüli származékos ügyletben részt vevő partnerekkel szembeni kitettségeket.
3. SZAKASZ
A tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére szolgáló eljárások
44. cikk
A tőzsdén kívüli származékos eszközök értékének megállapítására szolgáló eljárások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak ellenőrzését, hogy az ÁÉKBV tőzsdén kívüli származékos eszközökkel szembeni kitettségéhez olyan valós értékeket rendelnek, amelyek nem csupán a tőzsdén kívüli származékos ügyletben részt vevő partner piaci ajánlatain alapulnak, és amelyek megfelelnek a 2007/16/EK irányelv 8. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az alapkezelő társaságoknak olyan intézkedéseket és eljárásokat kell létrehozniuk, megvalósítaniuk és fenntartaniuk, amelyek biztosítják az ÁÉKBV tőzsdén kívüli származékos eszközökkel szembeni kitettségének arányos, átlátható és valós értéken történő értékelését.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy a tőzsdén kívüli származékos eszközök valós értékét megfelelő, pontos és független értékelés során állapítsák meg.
Az értékelési intézkedések és eljárások megfelelőek és arányosak az érintett tőzsdén kívüli származékos eszközök jellegével és összetettségével.
Ha a tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére vonatkozó intézkedések és eljárások harmadik felek tevékenységeinek bevonásával járnak, akkor az alapkezelő társaságoknak be kell tartaniuk az 5. cikk (2) bekezdésében és a 23. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében meghatározott követelményeket.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában a kockázatkezelési funkciót egyedi kötelezettségekkel és feladatokkal kell ellátni.
(4) A (2) bekezdésben említett értékelési intézkedéseket és eljárásokat megfelelően dokumentálni kell.
4. SZAKASZ
A származékos eszközökre vonatkozó információk átadása
45. cikk
A származékos eszközökre vonatkozó beszámolók
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a székhely szerinti tagállamuk illetékes hatóságai részére legalább évente beszámolót küldjenek olyan tájékoztatással, amely valós és tisztességes képet ad az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetében alkalmazott származékos eszközök típusairól, a mögöttes kockázatokról, a mennyiségi korlátokról és azokról a módszerekről, amelyeket a származékos ügyletekkel járó kockázatok becslésére választottak ki.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállamának illetékes hatóságai felülvizsgálják az (1) bekezdésben említett tájékoztatás rendszerességét és teljességét, és arról, hogy szükség esetén legyen beavatkozási lehetőségük.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
46. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2011. június 30-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
47. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
48. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 1-jén.