KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 3. november 2011
om indrømmelse af en undtagelse, Italien har anmodet om, for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
(meddelt under nummer K(2011) 7770)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(2011/721/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (1), særlig bilag III, punkt 2, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hvis den mængde husdyrgødning, som en medlemsstat har til hensigt at tilføre pr. hektar om året, adskiller sig fra de mængder, der er anført i bilag III, punkt 2, andet afsnit, første punktum, og i litra a) i samme til direktiv 91/676/EØF, skal den pågældende mængde fastsættes således, at den ikke hindrer opfyldelsen af de formål, der er angivet i samme direktivs artikel 1, og der skal ligge objektive kriterier til grund herfor, f.eks. lang vækstsæson og afgrøder, der optager meget kvælstof.
(2)
Italien har anmodet Kommissionen om en undtagelse i henhold til punkt 2, tredje afsnit, i bilag III til direktiv 91/676/EØF for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(3)
Anmodningen vedrører Italiens hensigt om at tillade, at der i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto på bedrifter med mindst 70 % afgrøder, der optager meget kvælstof og har en lang vækstsæson, tilføres 250 kg kvælstof pr. hektar årligt fra husdyrgødning og behandlet svinegylle. Omkring 10 313 kvægbrug og 1 241 svinebedrifter i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto svarende til henholdsvis 15,9 % og 9,7 % af de samlede kvægbrug og svinebedrifter i disse regioner, 10,7 % af landbrugsarealet og 29,1 % af alle malkekøer og 49,3 % af alle svin i disse regioner skønnes potentielt at være omfattet af undtagelsen. Desuden kan bedrifter med markafgrøder ansøge om undtagelse.
(4)
Lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF og fastlæggelse af handlingsprogrammerne i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011), er blevet vedtaget og finder anvendelse sammen med denne afgørelse for perioden 2012-2015.
(5)
De udpegede sårbare områder, som handlingsprogrammerne omfatter, dækker ca. 63 % af landbrugsarealet (LA) i Emilia Romagna, 82 % af LA i Lombardia, 38 % af LA i Piemonte og 87 % af LA i Veneto.
(6)
De forelagte vandkvalitetsdata viser, at for grundvandet i regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto har 89 % af grundvandsområderne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 50 mg/l nitrat og 63 % koncentrationer på under 25 mg/l nitrat. For overfladevand har over 98 % af overvågningsstederne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 25 mg/l, og intet sted er der over 50 mg/l nitrat.
(7)
Regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto tegner sig for over 70 % af husdyr i Italien: 67,1 % af malkekøer, 60,6 % andet kvæg, 81 % svin og 79,4 % fjerkræ. Antallet af husdyr var faldende i perioden 1982-2007 (gennemsnitligt 20 % i de fire regioner).
(8)
I perioden 1979-2008 faldt forbruget af kemisk kvælstof såvel som anvendelsen af uorganisk fosforgødning; sidstnævnte er blevet reduceret med 70 %.
(9)
Græsarealer, majs, majsensilage og vintersæd dækker omkring 53 % af det samlede landbrugsareal i Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto.
(10)
Det fremgår af den dokumentation, der er forelagt i anmodningen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar om året fra husdyrgødning og behandlet svinegylle er begrundet ud fra objektive kriterier som f.eks. højt nedbørsoverskud, lange vækstsæsoner og høje udbytter af afgrøder, der optager meget kvælstof.
(11)
Efter at have undersøgt anmodningen finder Kommissionen, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar fra husdyrgødning og behandlet svinegylle ikke vil være til hinder for, at målene i direktiv 91/676/EØF kan nås, forudsat at visse betingelser opfyldes.
(12)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Nitratkomitéen, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 91/676/EØF -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den undtagelse, som Italien ved brev af 10. marts 2011 og brev af 28. juli 2011 har anmodet om for regionerne Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte og Veneto, med henblik på at tillade en højere mængde husdyrgødning end den, der er anført i punkt 2, andet afsnit, første punktum og litra a), i bilag III til direktiv 91/676/EØF, indrømmes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a)
»bedrift«: landbrugsbedrifter med eller uden husdyr
b)
»mark«: individuelle marker eller klynge af marker, der er homogene, hvad angår afgrøder, jordtype og gødningspraksis
c)
»græsareal«: permanente eller midlertidige græsarealer (generelt betyder midlertidig mindre end fire år)
d)
»sent modnende majs«: majshybrid FAO 600-700 plantet mellem midt i marts og begyndelsen af april med en vækstcyklus på mindst 145-150 dage
e)
»majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter«: halvsen eller tidligt modnende majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug
f)
»vintersæd efterfulgt af sommerfoderplanter«: vinterhvede, vinterbyg eller triticale, efterfulgt af sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum
g)
»afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson«: græsarealer, sent modnende majs, majs eller sorghum efterfulgt af vinterfoderplanter og vintersæt efterfulgt af sommerfoderplanter
h)
»husdyrgødning«: husdyrgødning fra kvæg, også under græsning eller i behandlet form
i)
»gødningsbehandling«: den behandling, hvor svinegylle deles i to fraktioner, en fast og en flydende, og som foretages for at forbedre tilførslen til jorden og udnyttelsen af kvælstof og fosfor
j)
den flydende fraktion fra svinegødningsbehandling med et kvælstof/fosfat-forhold (N/P2O5) på mindst 2,5
k)
»behandlet gødning med fjernelse af kvælstof«: behandlet gødning med et kvælstofindhold på under 30 % sammenlignet med kvælstofindholdet i ubehandlet svinegødning
l)
»jord med lavt indhold af organiske stoffer«: jord med et indhold af organiske stoffer på under 2 % i det øverste jordlag på 30 cm
m)
»jord med lavt eller intet saltindhold«: jord med en elektrisk ledningsevne på mætningsekstrakt ECe 4 mS/cm eller elektrisk ledningsevne på vandig ekstrakt med 1:2 jord/vand-forhold EC 1:2 1 ms/cm, eller områder som med sikkerhed er defineret uberørt af risikoen for forsaltning som anført på det regionale jordbundskort
n)
»kvælstofeffektivitet«: den procentdel af den samlede mængde kvælstof, der tilføres gennem husdyrgødning, som kan optages af afgrøder i tilførselsåret.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Denne afgørelse gælder på individuel basis for bedrifter, hvor 70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson, og på de betingelser, der er fastlagt i artikel 4 til 7.
Artikel 4
Årlig ansøgning og forpligtelse
1. Landbrugere, som ønsker en undtagelse i medfør af denne afgørelse, indgiver hvert år inden den 15. februar en ansøgning til de kompetente myndigheder.
2. Sammen med den årlige ansøgning, der er omhandlet i stk. 1, forpligter de sig skriftligt til at opfylde betingelserne i artikel 5, 6 og 7.
Artikel 5
Gødningsbehandling
1. Landbrugere, der har en undtagelse med hensyn til anvendelse af behandlet svinegylle, meddeler hvert år de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
arten af gødningsbehandlingen
b)
behandlingsanlæggets kapacitet og væsentligste karakteristika, herunder effektivitet
c)
mængden af gødning sendt til behandling
d)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for den faste fraktion
e)
mængde, sammensætning, herunder specificeret kvælstof- og fosforindhold, og bestemmelsessted for behandlet gødning
f)
skøn over tab i form af gasser under behandlingen.
2. Den faste fraktion fra gødningsbehandlingen skal stabiliseres, således at lugte og andre udledninger mindskes, de landbrugsmæssige og hygiejniske egenskaber forbedres, håndteringen lettes, og afgrøders udnyttelse af kvælstof og fosfat forbedres. Restproduktet må ikke anvendes på bedrifter omfattet af undtagelsen. De kompetente myndigheder sørger for at fremme anvendelsen af stabiliserede faste fraktioner på jorder med lavt indhold af organiske stoffer. Disse jorder anføres på kort, der opstilles på regionalt plan og gøres tilgængelige for landbrugere.
3. De kompetente myndigheder fastsætter metodologien for vurdering af sammensætningen af behandlet gødning, variationer i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver af de bedrifter, der er omfattet af en individuel undtagelse.
4. Ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling overvåges af de kompetente myndigheder på repræsentative steder for hver enkelt behandlingsteknik. De kompetente myndigheder opstiller på basis af overvågningsresultaterne en fortegnelse over emissioner.
Artikel 6
Tilførsel af husdyrgødning og andre gødningsstoffer
1. Mængden af husdyrgødning, herunder fra dyrene selv, og behandlet gødning, der tilføres jorden årligt på bedrifter, der omfattes af en undtagelse, må ikke overstige en mængde husdyrgødning, der indeholder 250 kg kvælstof pr. hektar, med forbehold af betingelserne i stk. 2-12.
2. Den samlede kvælstoftilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov. Den skal tage hensyn til næringsstoftilførslen fra jorden og den øgede tilgængelighed af gødningskvælstof som følge af behandling. Den må ikke overstige de maksimale tilførselsnormer som fastsat i de handlingsprogrammer, der gælder for bedriften.
3. Den samlede fosfortilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov under hensyntagen til fosfortilførslen fra jorden. Der må ikke tilføres fosfor i kemiske gødningsstoffer på bedrifter omfattet af undtagelsen.
4. Der udarbejdes senest den 15. februar en gødningsplan for hver bedrift, som beskriver sædskifteplaner for landbrugsjorden og den påtænkte tilførsel af husdyrgødning samt uorganiske gødningsstoffer.
Gødningsplanen skal omfatte følgende:
a)
antallet af husdyr, en beskrivelse af opstaldnings- og oplagringssystemer, herunder oplagringskapaciteten (volumen og type)
b)
en beregning af kvælstof og fosfor i gødning, der produceres på bedriften
c)
beskrivelsen af gødningsbehandlingen og den behandlede gødnings karakteristika (hvis relevant)
d)
mængde, type og karakteristika af husdyrgødning, som leveres uden for eller modtages på bedriften
e)
sædskifteplan og arealstørrelse for marker med afgrøder med stort kvælstofbehov og lang vækstsæson og marker med andre afgrøder
f)
det forventede udbytte for hver enkelt dyrket afgrøde afhængig af tilgængelige næringsstoffer og vand, samt lokale forhold, såsom klima, jordtype osv.
g)
afgrødernes anslåede kvælstof- og fosforbehov på hver mark
h)
en beregning af det kvælstof og fosfor fra gødning, der tilføres hver mark
i)
en beregning af det kvælstof fra kemiske gødningsstoffer, der tilføres hver mark
j)
anslået mængde vandingsbehov og præcis angivelse af vandkilde; tilladelse til vandindvinding eller kontrakt om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kort, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal indgå i planen.
Planerne revideres senest syv dage efter enhver ændring i landbrugsdriften for at sikre overensstemmelse mellem planerne og den faktiske landbrugsdrift.
5. Hver bedrift fører gødningsregnskaber for hver mark. De indeholder tilførte mængder og tidspunkt for tilførsel af gødning og kemiske gødningsstoffer.
6. Tilladelsen til vandindvinding eller kontrakten om vandanvendelse med det relevante »vandværk« eller kortet, der angiver, at bedriften er beliggende i områder, hvor det højtliggende grundvand er i kontakt med rodzonen, skal foreligge på bedriften. Mængden af vand i henhold til tilladelsen eller kontrakten skal i givet fald være tilstrækkelig til at opnå samme høstudbytter som under forhold uden vandbegrænsninger.
7. Der skal foreligge resultater af kvælstof- og fosforanalyse af jorden for hver bedrift, der omfattes af undtagelsen. Der foretages prøveudtagning og analyse vedrørende fosfor og kvælstof inden den 1. juni mindst en gang hvert fjerde år for hvert af bedriftens ensartede områder af hensyn til sædskifteplaner og jordegenskaber. Der foretages mindst én analyse for hver fem hektar landbrugsjord.
8. Husdyrgødning tilført på bedrifter omfattet af undtagelse skal have en kvælstofeffektivitet på mindst 65 % for gylle og 50 % for fast gødning.
9. Der må ikke tilføres husdyrgødning og kemiske gødningsstoffer efter den 1. november på bedrifter, der er omfattet af undtagelsen.
10. Mindst to tredjedele af kvælstofmængden fra husdyrgødning, med undtagelse af kvælstof fra gødning fra græssende husdyr, tilføres før den 30. juni hvert år. Med henblik herpå skal bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, have egnet oplagringskapacitet til husdyrgødning, der mindst dækker de perioder, hvor gødningstilførsel ikke er tilladt.
11. Flydende gødning, herunder behandlet gødning og gylle, tilføres med emissionsreducerende teknikker. Fast gødning skal nedbringes inden 24 timer.
12. For at beskytte jorder mod forsaltning er behandlet gødning med kvælstoffjernelse kun tilladt på jord med lavt eller intet saltindhold. Landbrugere, der har til hensigt at tilføre behandlet gødning med kvælstoffjernelse, skal derfor mindst hvert fjerde år måle den elektriske ledningsevne på marker, der anvendes til tilførsel; resultaterne anføres i ansøgningen omhandlet i artikel 4, stk. 1. De kompetente myndigheder opstiller en protokol, som landbrugere anvender til at måle elektrisk ledningsevne. De kompetente myndigheder udarbejder kort, der viser de områder, hvor der er risiko for forsaltning.
Artikel 7
Arealforvaltning
Landbrugere omfattet af en undtagelse sørger for, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
70 % eller mere af bedriftens arealer dyrkes med afgrøder, der optager meget kvælstof og har lang vækstsæson
b)
græsarealer i omdrift pløjes om foråret
c)
permanente græsarealer eller græsarealer i omdrift må ikke omfatte over 50 % bælgplanter eller andre kvælstoffikserende planter
d)
sent modnende majs skal høstes (hele planten)
e)
vinterfoderplanter, såsom italiensk rajgræs, byg, triticale eller vinterrug, sås senest to uger efter høst af majs/sorghum og høstes tidligst to uger før såning af majs/sorghum
f)
sommerfoderplanter, såsom majs, sorghum, Setaria eller Panicum sp., sås senest to uger efter høst af vintersæd og høstes tidligst to uger før såning af vintersæd
g)
en afgrøde med stort kvælstofbehov sås senest to uger efter pløjning af græs, og der må ikke tilføres gødning det år, hvor permanente græsarealer pløjes.
Artikel 8
Andre foranstaltninger
1. De kompetente myndigheder sikrer, at de indrømmelser af en undtagelse, der gives for tilførslen af behandlet gødning, er forenelige med gødningsbehandlingsanlæggets kapacitet.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at enhver indrømmelse af en undtagelse er forenelig med den tilladte vandanvendelse på den bedrift, der er omfattet af en undtagelse.
Artikel 9
Foranstaltninger vedrørende transport af gødning
1. De kompetente myndigheder sikrer, at transport af husdyrgødning til og fra bedrifter omfattet af en undtagelse registreres ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer eller registreres i ledsagedokumenter, der angiver oprindelses- og bestemmelsessted. Registrering ved hjælp af geografiske positionsbestemmelsessystemer er obligatorisk i forbindelse med transport over afstande på over 30 km.
2. De kompetente myndigheder sikrer, at transporten ledsages af et dokument med angivelse af den transporterede mængde gødning og dets kvælstof- og fosforindhold.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at behandlet gødning og faste fraktioner fra gødningsbehandling analyseres, hvad angår deres kvælstof- og fosforindhold. Analyserne foretages på anerkendte laboratorier. Analyseresultaterne meddeles de kompetente myndigheder og den modtagende landbruger. Hver enkelt transport skal have sit eget analysecertifikat.
Artikel 10
Overvågning
1. De kompetente myndigheder sørger for, at der udarbejdes kort, som opdateres hvert år, og som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der omfattes af individuelle undtagelser, samt kort, der viser den lokale arealanvendelse i hver kommune. Der indsamles oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser; oplysningerne ajourføres hvert år.
2. Der etableres og drives et netværk for prøveudtagning af overfladevand og højtliggende grundvand til at vurdere undtagelsens virkninger for vandkvaliteten. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
3. Der foretages skærpet overvågning af vand i afvandingsområder med landbrug i nærheden af de mest sårbare vandområder, som fastlægges af de kompetente myndigheder.
4. Der etableres overvågningssteder til at tilvejebringe oplysninger om kvælstof- og fosforkoncentrationen i jordfugtigheden, om uorganisk kvælstof i jordbundsprofilen og de dertil hørende kvælstof- og fosfortab gennem rodzonen til grundvandet og om kvælstof- og fosfortab ved afstrømning på og under overfladen, både på steder med undtagelse og på steder uden undtagelse. Overvågningsstederne skal dække de væsentligste jordtyper, gødningspraksis og afgrøder. Udkastet til overvågningsnetværket forelægges Kommissionen. Antallet af oprindelige overvågningssteder kan ikke reduceres, og stedernes beliggenhed kan ikke ændres i denne afgørelses anvendelsesperiode.
Artikel 11
Verifikation
1. De kompetente myndigheder sikrer, at alle ansøgninger om en undtagelse underlægges administrativ kontrol. Hvor kontrollen viser, at betingelserne i artikel 5, 6 og 7 ikke er opfyldt, informeres landbrugeren herom. I så fald afvises ansøgningen.
2. Der etableres et markinspektionsprogram ud fra risikoanalyser, resultaterne af tidligere års kontrolbesøg og resultaterne af almene stikprøvekontroller ifølge lovgivningen til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF. Markinspektionerne skal omfatte mindst 5 % af de bedrifter, der er omfattet af en undtagelse, idet overholdelsen af bestemmelserne i denne afgørelses artikel 5, 6 og 7 kontrolleres.
3. De kompetente myndigheder sikrer kontrol på stedet af mindst 1 % af gødningstransporterne på baggrund af en risikovurdering og resultaterne af den administrative kontrol i stk. 1. Kontrol omfatter mindst en vurdering af ledsagedokumenter, efterprøvning af gødningens oprindelse og bestemmelsessted samt udtagning af en prøve af den transporterede gødning.
4. De kompetente myndigheder gives de fornødne beføjelser og midler til at kontrollere overensstemmelsen med denne afgørelse. Hvor verifikationen peger på manglende overensstemmelse med afgørelsen, tager de kompetente myndigheder de nødvendige skridt med henblik på korrigerende foranstaltninger. Navnlig skal landbrugere, der ikke overholder artikel 5, 6 og 7, udelukkes fra undtagelse det følgende år.
Artikel 12
Rapportering
De kompetente myndigheder forlægger hvert år senest i december, og for 2015 senest i september, Kommissionen en rapport med følgende oplysninger:
a)
vurdering af overholdelsen af undtagelsesbetingelserne på basis af kontrol på bedrifter og kontrol af gødningstransport samt oplysninger om bedrifter, der ikke har overholdt betingelserne, på basis af resultaterne af den administrative kontrol og markinspektionerne
b)
oplysninger om gødningsbehandling, herunder den faste fraktions videre behandling og anvendelse, og detaljerede oplysninger om behandlingssystemernes karakteristika, deres effektivitet og sammensætningen af den behandlede gødning samt de faste fraktioners endelige bestemmelsessted
c)
kort, der viser områder med lavt indhold af organiske stoffer, og de foranstaltninger, der er truffet for at fremme anvendelsen af den stabiliserede faste fraktion på jorder med lavt indhold af organiske stoffer, jf. artikel 5, stk. 2
d)
metoder til at vurdere sammensætningen af behandlet gødning, variationerne i sammensætningen og behandlingseffektiviteten for hver bedrift, der er omfattet af en individuel undtagelse, jf. artikel 5, stk. 3
e)
fortegnelse over ammoniak og andre udledninger fra gødningsbehandling, jf. artikel 5, stk. 4
f)
den fastsatte protokol til måling af elektrisk ledningsevne og kort over områder påvirket af forsaltning, jf. artikel 6, stk. 12
g)
metoder til at kontrollere undtagelsernes overensstemmelse med gødningsbehandlingsanlæggenes kapacitet, jf. artikel 8, stk. 1
h)
metoder til at kontrollere hver enkelt undtagelses overensstemmelse med den tilladte vandanvendelse på bedrifter omfattet af en undtagelse, jf. artikel 8, stk. 2
i)
kort, som viser den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der er omfattet af individuelle undtagelser, og kort, der viser lokal arealanvendelse, samt oplysninger om sædskifte og landbrugsmetoder på bedrifter omfattet af undtagelser, jf. artikel 10, stk. 1
j)
resultaterne af vandovervågningen, herunder oplysninger om tendenserne i vandkvaliteten for grundvand og overfladevand, samt undtagelsens påvirkning af vandkvaliteten, jf. artikel 10, stk. 2
k)
fortegnelsen over de mest sårbare vandområder, jf. artikel 10, stk. 3
l)
resumé og evaluering af data fra overvågningsstederne, jf. artikel 10, stk. 4.
Artikel 13
Ansøgning
Denne afgørelse anvendes sammen med retsakterne til gennemførelse af handlingsprogrammet i Emilia Romagna (beslutning 1273/2011 af 5.9.2011), Lombardia (beslutning IX/2208 af 14.9.2011), Piemonte (beslutning 18-2612 af 19.9.2011) og Veneto (beslutning 1150 af 26.7.2011).
Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2012.
Den udløber den 31. december 2015.
Artikel 14
Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 2011.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2011. november 3.)
az Olaszország által Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában kért eltérésnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről
(az értesítés a C(2011) 7770. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(2011/721/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Amennyiben egy tagállam évente és hektáronként a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdése második albekezdésének első mondatában és a) pontjában meghatározott mennyiségtől eltérő mennyiségű szerves trágyát kíván felhasználni, a kérdéses mennyiséget objektív kritériumok - például a növénykultúrák hosszú növekedési időszaka és nagy nitrogénfelvétele - alapján kell meghatározni oly módon, hogy az ne akadályozza az irányelv 1. cikkében meghatározott célok elérését.
(2)
Olaszország Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdése alapján eltérés iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz.
(3)
A kért eltérés Olaszországnak azon szándékára vonatkozik, hogy engedélyezze Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban évente hektáronként legfeljebb 250 kg szarvasmarhatrágyából és kezelt sertéstrágyából származó nitrogén alkalmazását azokban a gazdaságokban, ahol a növénykultúrák legalább 70 %-a magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú. Becslések szerint Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban az eltérés potenciálisan mintegy 10 313 szarvasmarhatelepet és 1 241 sertéstelepet érinthet, amely számadatok ugyanezen tartományokban az összes szarvasmarha-, illetve sertéstelep 15,9 %-ának, illetve 9,7 %-ának, és ugyanezen tartományokban az összes hasznosított mezőgazdasági földterület 10,7 %-ának, az összes tejelő állatállomány 29,1 %-ának és az összes sertés 49,3 %-ának felelnek meg. Ezenkívül a szántóföldi gazdálkodást folytató gazdaságok is kérelmezhetik az eltérést.
(4)
Elfogadták a 91/676/EGK irányelvet végrehajtó, valamint az Emilia Romagna (1273/2011 5.09.2011 sz. határozat), Lombardia (IX/2208 14.09.2011. sz. határozat), Piemonte (18-2612 19.09.2011. sz. határozat) és Veneto (1150 26.07.2011. sz. határozat) tartományokban a cselekvési programokat létrehozó jogszabályokat, és ezeket a 2012-2015 közötti időszakban e határozattal együttesen kell alkalmazni.
(5)
A cselekvési programok hatálya alá tartozó, kijelölt, veszélyeztetett övezetek a hasznosított mezőgazdasági földterületeknek mintegy 63 %-ára terjednek ki Emilia Romagna tartományban, 82 %-ára Lombardiában, 38 %-ára Piemonte tartományban és 87 %-ára Veneto tartományban.
(6)
A benyújtott vízminőségi adatok tanúsága szerint Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban a felszín alatti vizek átlagos nitrátkoncentrációja a felszín alatti víztestek 89 %-ában 50 mg/l alatti, 63 %-ában pedig 25 mg/l alatti. A felszíni vizeket illetően a megfigyelési pontok több mint 98 %-ának átlagos nitrátkoncentrációja 25 mg/l alatti, 50 mg/l feletti nitrátkoncentrációjú pont pedig nincs.
(7)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban található az olaszországi állatállomány több mint 70 %-a: különösen a tejelő szarvasmarhák 67,1 %-a, az egyéb szarvasmarhák 60,6 %-a, a sertések 81 %-a és a baromfik 79,4 %-a. Az állatállomány száma az 1982-2007 közötti időszakban csökkenő tendenciát mutat (amelynek mértéke a négy tartomány átlagában 20 %).
(8)
Az 1979-2008 közötti időszakban csökkent a vegyi nitrogénfelhasználás csakúgy, mint az ásványi foszforműtrágyák felhasználása; az utóbbi csökkenése 70 %-os volt.
(9)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok összes mezőgazdasági földterületének körülbelül 53 %-án legelő, szemes kukorica, silótakarmány és őszi gabona található.
(10)
Az eltérés iránti kérelemmel együtt benyújtott igazoló okmányok szerint a javasolt évi 250 kg/ha, szarvasmarhatrágyából és kezelt sertéstrágyából származó nitrogénmennyiség alkalmazását olyan objektív kritériumok indokolják, mint a nagy nettó csapadékmennyiség, a növénykultúrák hosszú növekedési időszaka és a nagy nitrogénfelvétellel párosuló magas terméshozam.
(11)
A kérelem vizsgálatát követően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szarvasmarhatrágyából és a kezelt sertéstrágyából származó javasolt hektáronkénti 250 kg nitrogénmennyiség - bizonyos szigorú feltételek betartása esetén - nem sérti a 91/676/EGK irányelv célkitűzéseinek teljesítését.
(12)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 91/676/EGK irányelv 9. cikke értelmében létrehozott nitrátügyi bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság engedélyezi Olaszországnak a 2011. március 10-én és 2011. július 28-án kelt levélben Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában kért eltérést, vagyis a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdésének második albekezdése első mondatában és a) pontjában előírt mennyiségnél több szerves trágya használatát, az e határozatban meghatározott feltételekkel.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a) „gazdaság”: állatállomány nélküli vagy azzal rendelkező mezőgazdasági üzem;
b) „parcella”: különálló, a növénykultúra, a talajtípus és a trágyázási gyakorlat tekintetében egynemű földterület vagy földterületek csoportja;
c) „legelő”: állandó vagy időszakos (általában 4 évnél rövidebb ideig használt) legelő;
d) „késői érésű kukorica”: FAO 600-700 osztályozás szerinti kukorica, amelyet március közepétől április elejéig ültetnek, és amelynek növekedési ciklusa legalább 145-150 nap;
e) „kukorica vagy cirok, amelyet őszi takarmánynövény követ”: közepesen későn vagy korán érő kukorica vagy cirok, amelyet őszi takarmánynövény - például az olasz perje, árpa, tritikálé vagy őszi rozs - követ;
f) „őszi gabona, amelyet nyári takarmánynövény követ”: őszi búza, őszi árpa vagy tritikálé, amelyet nyári takarmánynövény - például kukorica, cirok, muharfélék (Setaria) vagy kölesfélék (Panicum) - követ;
g) „magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrák”: legelő, késői érésű kukorica, kukorica vagy cirok, amelyet téli takarmánynövény követ, valamint olyan téli gabona, amelyet nyári takarmánynövény követ;
h) „szarvasmarhatrágya”: szarvasmarhától származó szerves trágya, beleértve a legeltetés alatti képződést és a feldolgozott formát is;
i) „trágyakezelés”: a sertéstrágya két, szilárd és folyékony frakcióra történő feldolgozása, a kijuttatás fejlesztésének, valamint a nitrogén és a foszfor kinyerésének elősegítése érdekében;
j) „kezelt trágya”: a sertéstrágya kezeléséből származó folyékony frakció, amelyben a nitrogén-foszfát arány (N/P2O5) legalább 2,5;
k) „kezelt trágya nitrogénkivonással”: olyan kezelt trágya, amelynek nitrogéntartalma 30 %-kal kevesebb mint a nyers sertéstrágya nitrogéntartalma;
l) „alacsony szervesanyag-tartalmú talajok”: olyan talajok, amelyeknek a talaj felső 30 cm-es rétegében mért szerves széntartalma kevesebb mint 2 %;
m) „nem sós és alacsony sótartalmú talajok”: azok a talajok, amelyeknek az elektromos vezetőképessége a telített talajanyag-kivonatban ECe 4 ms/cm, vagy az elektromos vezetőképessége az 1:2 talaj/víz arányú vizes kivonatban EC 1:2 1 ms/cm, ezenkívül az elsavasodással bizonyosan nem érintett területek, a regionális szinten meghatározott talajtérképen megjelöltek szerint;
n) „nitrogénfelhasználás hatékonysága”: az alkalmazás évében a növénykultúrák rendelkezésére álló, szerves trágya formájában alkalmazott összes nitrogén százalékos aránya.
3. cikk
Hatály
Ez a határozat egyedi alapon alkalmazandó a 4-7. cikkben meghatározott feltételek mellett azon gazdaságokra, amelyek területének legalább 70 %-án magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrákat termesztenek.
4. cikk
Éves alkalmazás és kötelezettségvállalás
(1) Az e határozat szerinti eltéréssel élni kívánó gazdálkodóknak évente február 15-ig kérelmet kell benyújtaniuk az illetékes hatóságokhoz.
(2) Az (1) bekezdésben említett éves kérelem benyújtásakor a gazdálkodóknak írásos nyilatkozatot kell tenniük arról, hogy vállalják az 5., 6. és 7. cikkben előírt követelmények teljesítését.
5. cikk
Trágyakezelés
(1) A feldolgozott sertéstrágya alkalmazására vonatkozó eltérésben részesülő gazdálkodók évente értesítik az illetékes hatóságokat az alábbi információkról:
a)
a trágyakezelés típusa;
b)
a kezelőlétesítmény kapacitása és fő jellemzői, beleértve annak hatékonyságát is;
c)
a kezelésre elküldött trágya mennyisége;
d)
a szilárd frakció mennyisége, összetétele - beleértve a nitrogén- és a foszfortartalom meghatározását is - és annak rendeltetési helye;
e)
a kezelt trágya mennyisége, összetétele - beleértve a nitrogén- és a foszfortartalom meghatározását is - és annak rendeltetési helye;
f)
a kezelés alatti gázveszteségre vonatkozó becslés.
(2) A trágyakezelésből származó szilárd frakciót stabilizálni kell a szagok és egyéb kibocsátások csökkentése, az agronómiai és higiéniai tulajdonságok fejlesztése, a kezelés elősegítése, valamint a nitrogén és a foszfát növénykultúrák általi felhasználhatóságának javítása érdekében. A keletkező termék nem alkalmazható az eltérésben részesülő gazdaságokban. Az illetékes hatóságok intézkedéseket fogadnak el annak ösztönzése érdekében, hogy a stabilizált szilárd frakciót alacsony szervesanyag-tartalmú talajokon használják. Ezeket a talajokat feltüntetik a regionális szinten létrehozott és a gazdálkodók rendelkezésére bocsátott térképeken.
(3) Az illetékes hatóságok kialakítják azokat a módszereket, amelyekkel a kezelt trágya összetétele és az egyedi eltérést alkalmazó gazdaságok összetételének és kezelési hatékonyságának változatai elemezhetők.
(4) Az illetékes hatóságok a trágyakezelésből származó ammónia- és egyéb kibocsátásokat minden egyes kezelési technika esetében reprezentatív helyszíneken megfigyelik. A megfigyelés eredményei alapján az illetékes hatóságok kibocsátási jegyzéket készítenek el.
6. cikk
Szerves trágya és egyéb trágya alkalmazása
(1) Az eltérésben részesülő gazdaságokban a földterületekre szarvasmarhatrágyával - beleértve az adott legelőn legelő állatoktól közvetlenül odakerülő trágyát és a kezelt trágyát is - évente kijuttatott nitrogén mennyisége nem haladhatja meg a hektáronkénti 250 kg-ot, figyelemmel a (2)-(12) bekezdésben megállapított feltételekre is.
(2) A teljes nitrogénkijuttatás nem haladhatja meg az adott növénykultúra várható tápanyagigényét. Figyelembe kell vennie továbbá a talajból származó utánpótlást és a trágyakezelés következtében megnövekedett nitrogéntartalmat. Nem lépheti túl az adott gazdaságra alkalmazandó cselekvési programokban meghatározott legmagasabb kijuttatási szinteket.
(3) A teljes kijuttatott foszformennyiség nem haladhatja meg az adott növénykultúra tápanyagigényét, figyelembe véve a talajból származó foszforutánpótlást is. Az eltérésben részesülő gazdaságokban nem alkalmazható foszfortartalmú műtrágya.
(4) Minden gazdaságra vonatkozóan legkésőbb február 15-ig trágyázási tervet kell készíteni, amelyben rögzíteni kell a területen alkalmazott vetésforgót, valamint a szerves trágya, illetve az ásványi műtrágyák tervezett kijuttatását.
A trágyázási terv a következőket tartalmazza:
a)
az állatállomány nagysága, az istálló- és tárolási rendszer leírása, beleértve a szerves trágya tárolására rendelkezésre álló kapacitást és annak típusát;
b)
a gazdaságban keletkező szerves trágya nitrogéntartalmának és foszfortartalmának kiszámítása;
c)
a trágyakezelés és (adott esetben) a kezelt trágya jellemzőinek leírása;
d)
a gazdaságból elszállított vagy a gazdaságba szállított szerves trágya mennyisége, típusa és jellemzői;
e)
a magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú és egyéb növénykultúrák vetésforgója és területe;
f)
az egyes művelt növénykultúrák várható hozama, a tápanyag és víz rendelkezésre állásától függően, valamint a helyi adottságok, például éghajlat, talajtípus stb.;
g)
a növénykultúrák becsült nitrogén- és foszforigénye a parcellákon;
h)
az egyes parcellákon felhasználásra kerülő szerves trágya nitrogéntartalmának és foszfortartalmának kiszámítása;
i)
az egyes parcellákon felhasználásra kerülő műtrágyák nitrogéntartalmának kiszámítása;
j)
az öntözéshez szükséges vízmennyiségre vonatkozó becslés és a vízforrás pontos megjelölése; a tervben meg kell jelölni a vízkinyerésre vonatkozó felhatalmazást, vagy az illetékes „vízkonzorciummal” kötött vízhasználati szerződést, vagy azt a térképet, amely feltünteti, hogy a gazdaság olyan területen található, ahol a felszínközeli talajvíz érintkezik a gyökérzónával.
A terv és a tényleges gyakorlat közötti összhang biztosítása érdekében a tervet a mezőgazdasági gyakorlatban bekövetkező bármely változás esetén a változást követő hét napon belül felül kell vizsgálni.
(5) Minden gazdaságnak parcellánkénti trágyázási nyilvántartást kell készítenie. Ez tartalmazza a trágya és a műtrágyák tervezett kijuttatásának mennyiségét és alkalmazásának idejét.
(6) A gazdaságban hozzáférhetővé kell tenni a vízkinyerésre vonatkozó felhatalmazást, vagy az illetékes „vízkonzorciummal” kötött vízhasználati szerződést, vagy azt a térképet, amely feltünteti, hogy a gazdaság olyan területen található, ahol a felszínközeli talajvíz érintkezik a gyökérzónával. Adott esetben a felhatalmazás vagy a szerződés alapján kinyerhető vízmennyiségnek elegendőnek kell lennie a vízkorlátozás nélküli feltételek mellett elérhető terméshozam eléréséhez.
(7) Az eltérés lehetőségével élő valamennyi gazdaságnak rendelkeznie kell a talaj nitrogén- és foszfortartalmára vonatkozó elemzések eredményeivel. Foszforra és nitrogénre vonatkozó mintavételt és elemzéseket legalább négyévente, legkésőbb június 1-jéig a gazdaság valamennyi, a vetésforgó és a talajminőség szempontjából egynemű területén végezni kell. A gazdaság területének minden öt hektárján legalább egy elemzést el kell végezni.
(8) Az eltérésben részesülő gazdaságokban alkalmazott szerves trágya nitrogénfelhasználási hatékonyságának legalább 65 %-osnak kell lennie hígtrágya és 50 %-osnak szilárd trágya esetén.
(9) Az eltérésben részesülő gazdaságokban alkalmazott szerves trágyát és műtrágyát november 1-je után tilos kijuttatni.
(10) A szerves trágyából származó nitrogén legalább kétharmadát minden év június 30-a előtt fel kell használni, kivéve a legeltetett állatállománytól származó szerves trágyából eredő nitrogént. Ehhez az eltérésben részesülő gazdaságoknak legalább a trágyázási tilalom időszakaira megfelelő szervestrágya-tárolási kapacitással kell rendelkezniük.
(11) A folyékony trágyát - többek között a kezelt trágyát és a hígtrágyát - alacsony kibocsátású alkalmazási technikákkal kell kijuttatni. A szilárd trágyát 24 órán belül kell talajba keverni.
(12) A talajoknak a szikesedés veszélyétől való védelme érdekében a kezelt trágya nitrogénkivonással csak nem sós és alacsony sótartalmú talajokon alkalmazható. Ennek érdekében a kezelt trágyát nitrogénkivonással alkalmazni kívánó gazdálkodók legalább négyévente megmérik az alkalmazásba bevonni kívánt parcellák elektromos vezetőképességét, és ennek eredményeit belefoglalják a 4. cikk (1) bekezdésében említett kérelembe. Az illetékes hatóságok meghatározzák az elektromos vezetőképesség mérésére a gazdálkodók által használandó protokollt. Az illetékes hatóságok térképeket készítenek a szikesedés veszélyének kitett területekről.
7. cikk
Földhasználat
Az eltérés lehetőségével élő gazdálkodóknak biztosítaniuk kell a következő feltételek teljesülését:
a)
a gazdaság területének legalább 70 %-án magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrákat művelnek;
b)
az ideiglenes legelőket tavasszal fel kell szántani;
c)
az ideiglenes és állandó legelő nem tartalmazhat 50 %-nál nagyobb arányban hüvelyes vagy más, a légköri nitrogént megkötő növényeket;
d)
a késői érésű kukoricát (az egész növényt) be kell takarítani;
e)
az őszi takarmánynövényeket, például az olasz perjét, az árpát, a tritikálét vagy őszi rozst a kukorica/cirok betakarítása után két héten belül el kell vetni, és legkorábban a kukorica/cirok vetése előtt két héttel lehet betakarítani;
f)
a nyári takarmánynövényeket, például a kukoricát, a cirkot, a muharféléket (Setaria) vagy kölesféléket (Panicum) az őszi gabonafélék betakarítása után két héten belül el kell vetni és legkorábban az őszi gabonafélék vetése előtt két héttel lehet betakarítani;
g)
a magas nitrogénigényű növényeket a legelő felszántását követő 2 héten belül kell elvetni, és az állandó legelőt a felszántás évében nem szabad trágyázni.
8. cikk
Egyéb intézkedések
(1) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a kezelt trágya használatára engedélyezett eltérések összeegyeztethetők legyenek a trágyakezelést végző létesítmények kapacitásával.
(2) Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy minden egyes engedélyezett eltérés összeegyeztethető legyen az eltérésben részesülő gazdaság engedélyezett vízfelhasználásával.
9. cikk
Trágyaszállítási intézkedések
(1) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az eltérésben részesülő gazdaságba irányuló és onnan történő szervestrágya-szállítást földrajzi helyzetmeghatározó rendszerekkel vagy olyan kísérőokmányokban rögzítsék, amelyek tartalmazzák a származási és a rendeltetési helyet. A földrajzi helyzetmeghatározó rendszerekben történő rögzítés a 30 km-nél nagyobb távolságra történő szállítások esetén kötelező.
(2) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a szállított trágya mennyiségét, valamint nitrogén- és foszfortartalmát rögzítő okmány a szállítás során rendelkezésre álljon.
(3) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a kezelt trágyát és a trágyakezelésből származó szilárd frakciót elemezzék azok nitrogén- és foszfortartalma szempontjából. Az elemzést engedéllyel rendelkező laboratóriumokban kell elvégezni. A vizsgálat eredményéről értesíteni kell az illetékes hatóságokat és az átvevő gazdálkodót. Az elemzésre vonatkozó igazolásnak minden egyes szállításnál rendelkezésre kell állnia.
10. cikk
Megfigyelés
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy minden település esetében elkészüljenek és évente frissüljenek a gazdaságok százalékos arányát, az állatállomány százalékos arányát valamint az egyedi eltérés hatálya alá tartozó mezőgazdasági területek és a helyi földhasználat százalékos arányát feltüntető térképek. Az egyedi eltérés hatálya alá tartozó vetésforgóra és mezőgazdasági gyakorlatra vonatkozó adatokat évente kell összegyűjteni és frissíteni.
(2) A felszíni vizek és a felszínközeli talajvíz mintavételére az eltérés által a vízminőségre gyakorolt hatás felmérése érdekében megfigyelőhálózatot kell létrehozni és fenntartani. A megfigyelőhálózat tervezetét be kell nyújtani a Bizottsághoz. E határozat alkalmazási ideje alatt az eredeti mintavételi pontok száma nem csökkenthető, elhelyezkedésük nem módosítható.
(3) Az illetékes hatóságok által meghatározandó, leginkább veszélyeztetett víztestek közelében lévő mezőgazdasági mintavételi területeket fokozott megfigyelés alatt kell tartani.
(4) Megfigyelési pontokat kell létrehozni abból a célból, hogy adatokat szolgáltassanak a talajvíz nitrogén- és foszforkoncentrációjáról, a talajszelvény ásványi nitrogéntartalmáról, és ehhez kapcsolódóan a gyökérzónából a felszín alatti vízbe szivárgó nitrogénről és foszforról, valamint a felszíni és felszín alatti csurgalékvízzel eltávozó nitrogénről és foszforról, az eltérés lehetőségével élő gazdaságok területén és azon kívül is. A megfigyelési pontoknak ki kell terjedniük a fő talajtípusokra, trágyázási gyakorlatokra és növénykultúrákra. A megfigyelőhálózat tervezetét be kell nyújtani a Bizottsághoz. E határozat alkalmazási ideje alatt az eredeti mintavételi pontok száma nem csökkenthető, elhelyezkedésük nem módosítható.
11. cikk
Ellenőrzés
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak az eltérésre vonatkozó valamennyi kérelem hatósági ellenőrzéséről. Ha az ellenőrzés során kiderül, hogy az 5., 6. és a 7. cikkben előírt feltételek nem teljesülnek, e tényről értesíteni kell a kérelmezőt. Ilyen esetben a kérelem elutasítottnak tekintendő.
(2) Szántóföldi ellenőrzési tervet kell készíteni, amelynek kockázatelemzésen, az előző évek ellenőrzéseinek eredményein és a 91/676/EGK irányelvet végrehajtó jogszabályok alapján véletlenszerűen végzett általános ellenőrzések eredményein kell alapulnia. A szántóföldi ellenőrzéseknek az e határozat 5., 6. és 7. cikkében meghatározott feltételek szerinti eltérés lehetőségével élő gazdaságok legalább 5 %-ára ki kell terjedniük.
(3) Az illetékes hatóságoknak kockázatfelmérésen és az (1) bekezdésben leírt közigazgatási ellenőrzések eredményein alapuló helyszíni ellenőrzést kell biztosítaniuk a trágyaszállítási műveletek legalább 1 %-ánál. Az ellenőrzéseknek legalább a kísérőokmányok vizsgálatára, a trágya származási és rendeltetési helyének igazolására, valamint a szállított trágyából való mintavételre kell kiterjedniük.
(4) Az illetékes hatóságok számára biztosítani kell az e határozat alapján engedélyezett eltérésnek való megfelelés ellenőrzéséhez szükséges hatásköröket és eszközöket. Amennyiben az ellenőrzés a határozatnak való megfelelés hiányát jelzi, az illetékes hatóságok megteszik a szükséges jogorvoslati intézkedéseket. Különösen azok a gazdálkodók, akik nem tesznek eleget az 5., 6. és 7. cikkben foglaltaknak, nem részesülhetnek eltérésben a következő évben.
12. cikk
Jelentéstétel
Az illetékes hatóságok minden év decemberéig, 2015-ben pedig szeptemberig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az alábbi tartalommal:
a)
az eltérési feltételek teljesítésének értékelése a gazdaságok és parcellák szintjén végzett ellenőrzések alapján, továbbá a trágyaszállítás ellenőrzése, valamint a feltételeknek meg nem felelő gazdaságokra vonatkozó információk, a közigazgatási és szántóföldi ellenőrzések alapján;
b)
a trágyakezelésre, a szilárd frakció további feldolgozására és felhasználására vonatkozó információ, továbbá részletes adatszolgáltatás a kezelési rendszerek jellemzőiről, hatékonyságáról és a kezelt trágya összetételéről, valamint a szilárd frakció végső rendeltetési helyéről;
c)
az alacsony szervesanyag-tartalmú területeket ábrázoló térképek, valamint az 5. cikk (2) bekezdésében említett, annak ösztönzése érdekében elfogadott intézkedések, hogy a stabilizált szilárd frakciót alacsony szervesanyag-tartalmú talajokon használják;
d)
az 5. cikk (3) bekezdésében említett, minden egyes, egyedi eltérésben részesülő gazdaság tekintetében a kezelt trágya összetételét, összetételének változatait és a kezelés hatékonyságát értékelő módszerek;
e)
az 5. cikk (4) bekezdésében említett ammónia- és egyéb kibocsátásokat tartalmazó jegyzék;
f)
az elektromos vezetőképesség mérésére meghatározott protokoll és a 6. cikk (12) bekezdésében említett, szikesedéssel érintett területeket ábrázoló térképek;
g)
a 8. cikk (1) bekezdésében említett, az engedélyezett eltéréseknek a trágyakezelő létesítmények kapacitásával való összeegyeztethetőségét igazoló módszerek;
h)
a 8. cikk (2) bekezdésében említett, az engedélyezett eltéréseknek az eltérésben részesülő gazdaság engedélyezett vízfelhasználásával való összeegyeztethetőségét igazoló módszerek;
i)
a gazdaságok és az állatállományok százalékos arányát, valamint az egyedi eltérésekben részesülő mezőgazdasági földterületek és a helyi földhasználat százalékos arányát feltüntető térképek, továbbá a 10. cikk (1) bekezdésében említett, eltérésben részesülő gazdaságok vetésforgójára és mezőgazdasági gyakorlatára vonatkozó adatok;
j)
a vízmegfigyelés eredményei, beleértve a talajvíz és a felszíni vizek vízminőségének tendenciáira vonatkozó tájékoztatást, továbbá a 10. cikk (2) bekezdésében említett vízminőségi eltérésre gyakorolt hatást;
k)
a 10. cikk (3) bekezdésében említett, leginkább veszélyeztetett víztestek felsorolása;
l)
a 10. cikk (4) bekezdésében említett megfigyelési pontoktól szerzett adatok összegzése és értékelése.
13. cikk
Alkalmazás
Ez a határozat a cselekvési programot Emilia Romagna (1273/2011 5.09.2011 sz. határozat), Lombardia (IX/2208 14.09.2011. sz. határozat), Piemonte (18-2612 19.09.2011. sz. határozat) és Veneto (1150 26.07.2011. sz. határozat) tartományokban végrehajtó rendeletekkel együtt alkalmazandó.
Ezt a határozatot 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a határozat 2015. december 31-én hatályát veszti.
14. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 3-án.