RÅDETS AFGØRELSE 2012/285/FUSP
af 31. maj 2012
om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau og om ophævelse af afgørelse 2012/237/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 3. maj 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/237/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau (1).
(2)
Den 18. maj 2012 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution 2048 (2012), der pålagde et rejseforbud over for personer, der prøver at forhindre genoprettelsen af den forfatningsmæssige orden, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, navnlig dem, der førte an i statskuppet den 12. april 2012, og som med deres handlinger sigter mod at underminere retsstaten, begrænse de civile magtorganers herredømme og befordre straffrihed og ustabilitet i landet.
(3)
I betragtning af den alvorlige situation i Republikken Guinea-Bissau bør der opføres yderligere personer på den liste over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, som findes i bilaget til afgørelse 2012/237/FUSP.
(4)
Afgørelse 2012/237/FUSP bør derfor ophæves og erstattes af nærværende afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse på eller transit gennem deres områder for:
a)
personer, der er opført på listen i bilaget til UNSCR 2048 (2012), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, der er nedsat i overensstemmelse med punkt 9 i UNSCR 2048 (2012) (»udvalget«), i medfør af punkt 6 i UNSCR 2048 (2012), jf. bilag I
b)
personer, som ikke er omfattet af bilag I, men som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og personer med tilknytning til sådanne personer, jf. listen i bilag II.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis udvalget fastslår,
a)
at rejse er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller
b)
at en fritagelse vil fremme målet om fred og national forsoning i Republikken Guinea-Bissau og stabilitet i regionen.
4. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis indrejse eller transit er nødvendig for at gennemføre en retlig procedure.
5. Stk. 1, litra b), gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN, eller som afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Den Hellige Stol (Vatikanstaten) og Italien.
6. Stk. 5 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
7. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 5 eller 6.
8. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, litra b), såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea-Bissau.
9. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 8, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal alligevel beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
10. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 5, 6, 8 og 9 tillader personer, der er opført på listen i bilag II, indrejse på eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilag III, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag III.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække de basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag III og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før tilladelsen gives, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de omhandlede pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person eller enhed eller det i stk. 1 omhandlede organ blev optaget i bilag III, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne og de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag III, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i denne afgørelse,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet gennemfører ændringer til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listerne i bilag II og III, i det omfang det er nødvendigt.
3. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ, som er opført på listen i bilag III, om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der er opført på listen i bilag III, herom.
Artikel 4
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 5
1. Denne afgørelse tages op til revision, ændres eller ophæves alt efter omstændighederne, navnlig på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), og artikel 2 tages regelmæssigt og mindst hver 12. måned op til revision. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 3, stk. 2, fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 6
Afgørelse 2012/237/FUSP ophæves.
Artikel 7
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2012.
A TANÁCS 2012/285/KKBP HATÁROZATA
(2012. május 31.)
a Bissau-guineai Köztársaságban a békét, biztonságot és stabilitást veszélyeztető egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2012/237/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
mivel:
(1)
A Tanács 2012. május 3-án elfogadta a Bissau-guineai Köztársaságban a békét, biztonságot és stabilitást veszélyeztető egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2012/237/KKBP határozatot (1).
(2)
Az ENSZ Biztonsági Tanácsa 2012. május 18-án elfogadta a 2048 (2012) sz. határozatot, amely utazási tilalmat vezet be azon személyek esetében, akik próbálják meghiúsítani az alkotmányos rend helyreállítását, illetve akik tevékenységükkel veszélyeztetik a Bissau-guineai Köztársaság stabilitását, különös tekintettel azokra, akik vezető szerepet játszottak a 2012. április 12-i államcsínyben, és akik tevékenységük révén a jogállamiság meggyengítésére, a polgári hatalom elsőségének korlátozására, továbbá a büntetlenség és az ország instabilitásának az előmozdítására törekednek.
(3)
A Bissau-guineai Köztársaságban kialakult helyzet súlyosságára tekintettel további személyeket kell felvenni a 2012/237/KKBP határozatban szereplő, korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek jegyzékébe.
(4)
Ezért a 2012/237/KKBP határozat hatályát veszti, és helyébe e határozat lép,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy megakadályozzák az alábbi személyek területükre történő belépését vagy az azon való átutazását:
a)
a 2048 (2012) ENSZ BT-határozat mellékletében szereplő személyek, valamint a Biztonsági Tanács vagy a 2048 (2012) ENSZ BT-határozat 9. pontja értelmében létrehozott bizottság (a továbbiakban: a bizottság) által a 2048 (2012) ENSZ BT-határozat 6. pontjának megfelelően jegyzékbe vett, az I. mellékletben szereplő további személyek;
b)
az I. mellékletben nem szereplő, a Bissau-guineai Köztársaság békéjét, biztonságát, illetve stabilitását veszélyeztető tevékenységeket támogató, a II. mellékletben szereplő személyek.
(2) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja nem alkalmazandó, amennyiben a bizottság megállapítja, hogy:
a)
az utazás humanitárius okokból indokolt, a vallási kötelezettségeket is beleértve; vagy
b)
a mentesség megadása támogatná a Bissau-guineai Köztársaság békéjére és nemzeti megbékélésére, valamint a térség stabilitására irányuló célkitűzéseket.
(4) Az (1) bekezdés a) pontja nem alkalmazandó, amennyiben a beutazás vagy az átutazás bírósági eljárás miatt szükséges.
(5) Az (1) bekezdés b) pontja nem érinti azokat az eseteket, amikor valamely tagállam esetében nemzetközi jogi kötelezettség áll fenn, nevezetesen:
a)
valamely nemzetközi kormányközi szervezet fogadó országa;
b)
az Egyesült Nemzetek Szervezete által vagy annak védnöksége alatt összehívott nemzetközi konferencia fogadó országa;
c)
valamely kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás értelmében; vagy
d)
az Apostoli Szentszék (Vatikáni Városállam) és Olaszország között 1929-ben a megbékélésről létrejött szerződés (lateráni megállapodás) értelmében.
(6) Az (5) bekezdést azokban az esetekben is alkalmazni kell, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) fogadó országa.
(7) A Tanácsot megfelelő módon értesíteni kell minden olyan esetről, amikor valamely tagállam az (5) vagy a (6) bekezdés értelmében mentességet ad.
(8) A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott intézkedések alól, ha az utazást sürgős humanitárius ok vagy olyan kormányközi értekezleteken való részvétel indokolja - beleértve az Unió által támogatott vagy az EBESZ elnöki tisztét betöltő tagállamban tartott értekezleteket is -, amelyeken a demokráciának, az emberi jogoknak és a jogállamiságnak a Bissau-guineai Köztársaságban való közvetlen elősegítését célzó politikai párbeszéd zajlik.
(9) Az a tagállam, amely biztosítani kívánja a (8) bekezdésben meghatározott mentességet, írásban értesíti erről a Tanácsot. A mentességet megadottnak kell tekinteni, kivéve, ha az ellen a Tanács egy vagy több tagja - a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított két munkanapon belül - írásban kifogást emel. Amennyiben a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a Tanács minősített többséggel akkor is határozhat a javasolt mentesség megadásáról.
(10) Azokban az esetekben, amikor az (5), a (6), a (8) és a (9) bekezdésnek megfelelően valamely tagállam engedélyezi a II. mellékletben felsorolt személyeknek a területére történő belépést vagy az azon való átutazást, az engedély az abban megjelölt célra és az általa érintett személyekre korlátozódik.
2. cikk
(1) Be kell fagyasztani a III. mellékletben felsorolt, a Bissau-guineai Köztársaság békéjét, biztonságát, illetve stabilitását veszélyeztető tevékenységet folytató vagy azt támogató természetes vagy jogi személyekhez, szervezetekhez vagy szervekhez - valamint a hozzájuk kapcsolódó természetes vagy jogi személyekhez, szervezetekhez vagy szervekhez - tartozó, az említettek tulajdonát képező, az általuk birtokolt vagy ellenőrzött valamennyi pénzeszközt és gazdasági erőforrást.
(2) A III. mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek részére vagy javára semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági erőforrás sem közvetve, sem közvetlenül nem bocsátható rendelkezésre.
(3) Az illetékes tagállami hatóság az általa megfelelőnek ítélt feltételekkel engedélyezheti egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását vagy rendelkezésre bocsátását, miután megállapította, hogy ezek a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások:
a)
a III. mellékletben felsorolt személyek és eltartott családtagjaik alapvető szükségleteinek kielégítéséhez szükségesek, beleértve élelmiszerek, bérleti díj vagy jelzálog, gyógyszerek és orvosi kezelés, adók, biztosítási díjak és közműdíjak költségeit;
b)
kizárólag jogi szolgáltatások nyújtásával kapcsolatban felmerülő, ésszerű mértékű szakértői díjak kifizetését, illetve azzal kapcsolatos kiadások megtérítését szolgálják;
c)
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások szokásos kezelési vagy számlavezetési díjainak vagy költségeinek kiegyenlítését szolgálják;
d)
rendkívüli kiadások fedezéséhez szükségesek, feltéve, hogy az illetékes hatóság az engedély megadását megelőzően legalább két héttel közölte a többi illetékes hatósággal és a Bizottsággal az egyedi engedély megadásának alapjául szolgáló indokokat.
A tagállamok tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot az e bekezdés alapján megadott engedélyekről.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok illetékes hatósága engedélyezheti egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:
a)
az adott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások az (1) bekezdésben említett természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv III. mellékletbe történő felvételének időpontja előtt keletkezett bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozaton alapuló zálogjog, vagy a szóban forgó időpont előtt hozott bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozat hatálya alá tartoznak;
b)
a pénzeszközöket, illetve a gazdasági erőforrásokat kizárólag ilyen zálogjoggal biztosított vagy ilyen határozatban érvényesként elismert követelések kielégítésére fogják használni, az ilyen követelésekkel rendelkező személyek jogaira alkalmazandó irányadó jogszabályokban és rendelkezésekben meghatározott korlátokon belül;
c)
a zálogjog vagy a határozat nem a III. mellékletben szereplő természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv javát szolgálja;
d)
a zálogjog vagy a határozat elismerése nem ellentétes az érintett tagállam közrendjével.
A tagállamok tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot az e bekezdés alapján megadott engedélyekről.
(5) A (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a befagyasztott számlákhoz hozzáadódó:
a)
kamatra vagy egyéb hozamokra; vagy
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján esedékes kifizetésekre, amelyeket azt megelőzően kötöttek, vagy amelyek azt megelőzően keletkeztek, hogy ezek a számlák e határozat rendelkezéseinek hatálya alá kerültek;
feltéve, hogy e kamatok, egyéb hozamok és kifizetések továbbra is az (1) bekezdés hatálya alá tartoznak.
3. cikk
(1) A Tanács az ENSZ Biztonsági Tanácsa vagy a bizottság meghatározásai alapján az I. mellékleten módosításokat hajt végre.
(2) A Tanács valamely tagállam vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője javaslata alapján szükség esetén elfogadja a II., illetve a III. mellékletben szereplő jegyzék módosításait.
(3) A Tanács a határozatát és a jegyzékbe vétel indokolását - amennyiben a cím ismert, közvetlenül, egyéb esetben értesítés közzététele útján - közli a III. mellékletben szereplő érintett személlyel, szervezettel vagy szervvel, ezzel lehetővé téve az adott természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv számára, hogy észrevételeket tegyen.
(4) Amennyiben észrevételt vagy új érdemi bizonyítékot nyújtanak be, a Tanács felülvizsgálja határozatát, és erről értesíti a III. mellékletben szereplő érintett természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet.
4. cikk
Az e határozatban megállapított intézkedések leghatékonyabb alkalmazása érdekében az Unió arra ösztönzi a harmadik országokat, hogy az e határozatban foglaltakhoz hasonló korlátozó intézkedéseket fogadjanak el.
5. cikk
(1) Ezt a határozatot adott esetben felül kell vizsgálni, módosítani kell vagy hatályon kívül kell helyezni, különösen a Biztonsági Tanács vonatkozó határozataira figyelemmel.
(2) Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és a 2. cikkben említett intézkedéseket rendszeres időközönként, de legalább 12 havonta felül kell vizsgálni. Amennyiben a Tanács a 3. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban úgy határoz, hogy ezen intézkedések alkalmazásának feltételei már nem teljesülnek, azok az érintett személyek és szervezetek tekintetében hatályukat vesztik.
6. cikk
A 2012/237/KKBP határozat hatályát veszti.
7. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2012. május 31-én.