KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 28. november 2011
om bemyndigelse af visse medlemsstater til midlertidigt at fastsætte undtagelser fra visse bestemmelser i Rådets direktiv 2000/29/EF for så vidt angår læggekartofler med oprindelse i visse provinser i Canada
(meddelt under nummer K(2011) 8633)
(Kun den græske, den italienske, den maltesiske, den portugisiske og den spanske udgave er autentiske)
(2011/778/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (1), særlig artikel 15, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2000/29/EF må læggekartofler med oprindelse på det amerikanske kontinent ikke føres ind i Unionen. Nævnte direktiv tillader dog undtagelser fra denne regel, forudsat at der ikke er risiko for spredning af skadegørere.
(2)
Kommissionens beslutning 2003/61/EF af 27. januar 2003 om bemyndigelse af visse medlemsstater til midlertidigt at fastsætte undtagelser fra visse bestemmelser i Rådets direktiv 2000/29/EF for så vidt angår læggekartofler med oprindelse i visse provinser i Canada (2) er flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. Da Portugal har anmodet om yderligere en forlængelse af de pågældende undtagelser, og da der er behov for visse andre ændringer, bør beslutningen udskiftes.
(3)
Canada betragtes i dag som værende fri for kartoffeltenknoldviroid, men er stadig ikke helt fri for Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (i det følgende benævnt »Clavibacter michiganensis«).
(4)
Ifølge oplysninger fra Canada har Canada udviklet sit program for udryddelse af Clavibacter michiganensis i provinserne New Brunswick og Prince Edward Island, og det kan med rimelighed formodes, at udryddelsesprogrammet virker godt i visse områder af disse provinser. Det kan således fastslås, at der ikke er risiko for spredning af Clavibacter michiganensis, hvis visse tekniske betingelser overholdes.
(5)
Ifølge meddelelser, som er indgivet for nylig i henhold til direktiv 2000/29/EF, har man konstateret de første tilfælde af Epitrix similaris i Unionen, nemlig i Portugal og i én region i Spanien. En efterfølgende skadegørerrisikoanalyse vedrørende Epitrix spp. har vist, at nogle Epitrix-arter (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita og Epitrix tuberis) gør skade på kartoffelknolde. Undersøgelsen viste også, at visse Epitrix-arter vides at forekomme i Canada.
(6)
Da situationen er uændret med hensyn til kartoffeltenknoldviroid og Clavibacter michiganensis, er bemyndigelsen til at fastsætte undtagelser trods forekomsten af Epitrix spp. i Canada, fortsat berettiget. Der bør dog indsættes bestemmelser vedrørende Epitrix-arter, der gør skade på kartoffelknolde.
(7)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Plantesundhed -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Grækenland, Spanien, Italien, Cypern, Malta og Portugal bemyndiges til at fastsætte undtagelser fra:
a)
artikel 4, stk. 1, i direktiv 2000/29/EF for så vidt angår forbuddet i direktivets bilag III, del A, punkt 10
b)
artikel 5, stk. 1, i direktiv 2000/29/EF og artikel 13, stk. 1, nr. i), tredje led, i samme direktiv for så vidt angår de særlige krav i direktivets bilag IV, del A, afsnit I, punkt 25.2 og 25.3.
2. Bemyndigelsen til at fastsætte undtagelser i henhold til stk. 1 gælder:
a)
for læggekartofler af sorterne »Atlantic«, »Donna«, »Kennebec«, »Russet Burbank«, »Sebago« og »Shepody« med oprindelse i provinserne New Brunswick og Prince Edward Island i Canada (i det følgende benævnt »læggekartoflerne«)
b)
for læggekartofler, der opfylder betingelserne i artikel 2 til 13 tillige med kravene i bilag I, II og IV til direktiv 2000/29/EF
c)
for afsætningssæsonerne fra 1. december til 31. marts hvert år indtil den 31. marts 2014.
Artikel 2
1. I provinserne New Brunswick og Prince Edward Island skal læggekartoflerne være avlet på marker i et område, som, uanset om markerne dyrkes af kartoffelproducenter inden for eller uden for området, opfylder betingelserne i stk. 2 til 9.
2. Canadian Food Inspection Agency skal have erklæret området frit for både kartoffeltenknoldviroid og Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (i det følgende benævnt »Clavibacter michiganensis«).
For så vidt angår Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita og Epitrix tuberis skal læggekartofler være blevet børstet for fysisk at fjerne eventuelle skadegørere af disse arter og for at rense knoldene for jord.
3. Området skal enten:
a)
bestå af marker, der ejes eller forpagtes af mindst tre forskellige kartoffelproducenter, eller
b)
omfatte et areal på mindst 4 km2, der er helt omgivet af vand eller af marker, hvor de i stk. 2 nævnte skadegørere ikke er konstateret inden for de foregående tre år.
4. Alle de i området avlede kartofler skal være første generation af læggekartofler af kategorien »Pre-elite«, »Elite I«, »Elite II«, »Elite III« eller »Elite IV«, som er avlet i centre, der er kvalificeret til avl af læggekartofler af kategorierne »Pre-elite« eller »Elite I«, og som er officielle centre eller officielt udpegede centre og kontrolleres i dette øjemed.
5. Det areal, der er registreret til avl af læggekartofler, som ikke er endeligt certificeret som læggekartofler, må ikke overstige en femtedel af det samlede areal, som er registreret til certificering.
6. Systematiske og repræsentative årlige undersøgelser, der i mindst de fem foregående år under de rette betingelser for påvisning af kartoffeltenknoldviroid og Clavibacter michiganensis er blevet foretaget af de relevante officielle canadiske myndigheder på alle kartoffelmarker i området og af kartofler, som er høstet der, herunder passende laboratorieundersøgelser, må ikke have vist positive resultater eller andet, der taler imod at erklære området for skadegørerfrit.
7. Læggekartofler skal umiddelbart inden eksport og som led i passende officielle undersøgelser være fundet frie for Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita og Epitrix tuberis, for symptomer på disse og for jord.
8. Der skal lovgivningsmæssigt, administrativt eller på anden måde være truffet foranstaltninger til at sikre:
a)
at kartofler med oprindelse i andre områder af Canada end dem, der er erklæret frie for kartoffeltenknoldviroid og for Clavibacter michiganensis, eller i lande, hvor disse skadegørere vides at forekomme, ikke kan føres ind i området
b)
at hverken kartofler med oprindelse i området eller beholdere, emballeringsmaterialer, køretøjer eller håndterings-, sorterings- eller klargøringsudstyr, som anvendes der, kan komme i kontakt med kartofler med oprindelse i andre områder end dem, der er erklæret skadegørerfrie, eller med beholdere, emballeringsmaterialer, køretøjer eller håndterings-, sorterings- eller klargøringsudstyr, der anvendes i andre områder end dem, der er erklæret skadegørerfrie.
9. Inden læggekartoflerne føres ind i Unionen, giver Canadian Food Inspection Agency Kommissionen en udførlig liste over de områder, der er erklæret frie for de i stk. 2 nævnte skadegørere, dokumenteret ved hjælp af en teknisk rapport, der ajourføres en gang om året, om den plantesundhedsmæssige status for produktionen af læggekartofler det foregående år.
Artikel 3
Læggekartoflerne skal af de relevante canadiske myndigheder være officielt certificeret som læggekartofler, der mindst opfylder betingelserne for kategorien »Foundation«.
Artikel 4
1. Der udtages en officiel prøve på mindst 200 læggekartoffelknolde af hvert parti på 25 tons eller derunder, som er bestemt til eksport til Unionen.
2. Et parti må kun bestå af knolde af en enkelt sort og klasse avlet af et enkelt center og med samme referencenummer.
3. Prøverne undersøges af officielle laboratorier for eventuel forekomst af Clavibacter michiganensis. Undersøgelserne skal omfatte hele prøven og foregå efter den metode til påvisning og diagnosticering af Clavibacter michiganensis i partier af læggekartoffelknolde, der er fastsat i Rådets direktiv 93/85/EØF (3).
Artikel 5
For læggekartofler, som skal eksporteres til Unionen, skal der lovgivningsmæssigt, administrativt eller på anden måde være truffet foranstaltninger til at sikre:
a)
at Canadian Food Inspection Agency direkte fører tilsyn med og foretager kontrol af:
i)
prøvetagningsprocessen, dvs. indsamling, påsætning af mærkesedler og plombering
ii)
etiketteringssystemet ved hjælp af hensigtsmæssige procedurer for regnskabsaflæggelse for etiketter, således at der for hvert parti læggekartofler i hver sending, som afskibes til Unionen, er anvendt en nummereret etiket, som er hæftet på sækkene særskilt fra certificeringsetiketterne
iii)
den relevante farvekode for en bestemt importør i importmedlemsstaten
b)
at der på det tidspunkt, hvor fartøjet lastes, sættes to plomberede sække med læggekartofler af hvert parti, der afskibes til Unionen, til side, som opbevares særskilt under Canadian Food Inspection Agencys tilsyn og kontrol, i det mindste indtil resultaterne af de i artikel 10 nævnte undersøgelser foreligger
c)
at partierne holdes isoleret på alle stadier, også under transporten, i det mindste indtil de leveres til de i artikel 7 nævnte importører.
Artikel 6
1. Det krævede sundhedscertifikat udstedes separat for hver sending, og kun hvis det af de pågældende videnskabsmænd er blevet konstateret, at de i artikel 4 omhandlede undersøgelser ikke har givet anledning til mistanke om eller påvisning af Clavibacter michiganensis i sendingen, og navnlig at IF-prøven har været negativ.
2. Sundhedscertifikatet skal under »Supplerende erklæring« indeholde følgende:
a)
en bekræftelse af, at betingelserne i artikel 2, 3 og 4 er opfyldt, herunder, hvor artikel 2, stk. 2, andet afsnit, er relevant, udtrykkelig bekræftelse af, at læggekartoflerne er blevet børstet i overensstemmelse med samme afsnit
b)
navnet på det eller de centre, som har avlet partierne af læggekartofler
c)
de relevante certificeringsnumre på partierne af læggekartofler
d)
navnet på det i artikel 2 nævnte område
e)
navnet på det i artikel 2, stk. 4, nævnte center, og
f)
antallet af sække.
3. I sundhedscertifikatet angives under »Kollienes mærke« farvekoden for en bestemt importør i importmedlemsstaten sammen med nærmere oplysninger om den nummererede etiket, der er anvendt til hvert parti læggekartofler i hver sending.
4. Dokumenter, der er knyttet til sundhedscertifikatet som en integrerende del af certifikatet, skal nøje svare til certifikatet, både med hensyn til varebeskrivelse og hvad angår varemængde.
Artikel 7
1. Forud for indførslen af en sending til Unionen underretter importøren i tilstrækkeligt god tid i forvejen de officielle ansvarlige organer i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 2, stk. 1, litra g), i direktiv 2000/29/EF, med nærmere oplysninger om:
a)
læggekartoflernes sort
b)
mængde
c)
den oplyste importdato
d)
navn og adresse på de virksomheder, der importerer læggekartoflerne, og på producenter, samlelagre eller forsendelsescentre, der er registreret i henhold til artikel 1 i Kommissionens direktiv 93/50/EØF (4).
Den pågældende medlemsstat underretter straks Kommissionen om de nærmere enkeltheder i meddelelsen og om eventuelle efterfølgende ændringer heraf.
2. På indførselstidspunktet bekræfter importøren oplysningerne i den i stk. 1 nævnte forhåndsmeddelelse over for de officielle ansvarlige organer i den pågældende medlemsstat.
Artikel 8
Læggekartoflerne må kun føres ind i Unionen via følgende havne:
a)
Aveiro
b)
Lissabon
c)
Porto
d)
Genova
e)
La Spezia
f)
Livorno
g)
Napoli
h)
Ravenna
i)
Salerno
j)
Savona
k)
Lemesos
l)
Larnaca
m)
Marsaxlokk
n)
Valletta
o)
Sines
p)
Piræus
Artikel 9
Undersøgelserne i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 2000/29/EF foretages af de officielle ansvarlige organer.
Kommissionen beslutter, i hvilket omfang de inspektioner, der er nævnt i direktivets artikel 21, stk. 3, tredje led, skal integreres i kontrolprogrammet i henhold til direktivets artikel 21, stk. 5, femte afsnit.
De officielle ansvarlige organer og i givet fald de i artikel 21, stk. 1, første afsnit, nævnte eksperter kontrollerer importvirksomhederne på stedet for at bekræfte oplysningerne om de mængder læggekartofler, der er importeret fra Canada, farvekoderne, de nummererede etiketter og de virksomheder, som skal lægge kartoflerne, og som er registreret i henhold til artikel 1 i direktiv 93/50/EØF.
Artikel 10
1. De officielle ansvarlige organer i importmedlemsstaterne udtager en prøve på mindst 200 knolde pr. parti på 25 tons eller derunder af hvert af de ikke-bulk-partier af læggekartofler, der er bestemt til import i henhold til denne afgørelse, med henblik på officiel undersøgelse for Clavibacter michiganensis efter den metode til påvisning og diagnosticering af Clavibacter michiganensis, der er fastsat i direktiv 93/85/EØF.
2. Partierne af læggekartofler holdes isoleret under officiel kontrol og må ikke markedsføres eller anvendes, før det er konstateret, at der hverken har været mistanke om eller er blevet påvist forekomst af Clavibacter michiganensis ved de i stk. 1 nævnte undersøgelser. De importerede mængder må ikke være større, end at undersøgelserne kan foretages under hensyn til de til rådighed værende faciliteter.
3. De i stk. 1 nævnte prøver holdes til rådighed for de øvrige medlemsstater med henblik på senere undersøgelse. De officielle ansvarlige organer i en medlemsstat, der benytter sig af denne undtagelse, giver senest den 15. april i hvert kalenderår, hvor der finder import sted, Kommissionen underretning med henblik på tilrettelæggelsen af denne undersøgelse og registreringen af resultaterne.
4. For så vidt angår Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita og Epitrix tuberis undersøges hver enkelt sending med henblik på at bekræfte, at læggekartofler er frie for disse skadegørere, for symptomer på disse og for jord.
Artikel 11
Læggekartoflerne må kun sættes i virksomheder i importmedlemsstaten, hvis navn og adresse det er muligt at spore. Denne bestemmelse gælder dog ikke for endelige brugere, der lægger de importerede læggekartofler, eller for brugere, der kun sælger til det lokale marked.
Når det gælder disse virksomheder, emballeres og mærkes kartofler, der er avlet af sådanne læggekartofler, i overensstemmelse hermed, og de skal være forsynet med nummeret på de virksomheder, der er registreret i henhold til direktiv 93/50/EØF, og det skal fremgå, at de anvendte læggekartofler er af canadisk oprindelse. Sådanne kartofler må kun flyttes inden for medlemsstaterne efter tilladelse fra de officielle ansvarlige organer under hensyntagen til resultaterne af den i artikel 12 omhandlede undersøgelse.
Artikel 12
I vækstperioden efter indførslen undersøges en passende andel planter på de rette tidspunkter af de officielle ansvarlige organer i de virksomheder, der er registreret i henhold til direktiv 93/50/EØF, eller de virksomheder, der er nævnt i artikel 11.
Artikel 13
Kartofler, der er avlet af læggekartofler, som er indført i henhold til denne afgørelse:
a)
må ikke certificeres som læggekartofler og
b)
må kun anvendes som spisekartofler.
Artikel 14
Importmedlemsstaterne underretter ved den i artikel 7, stk. 1, nævnte forhåndsmeddelelse de øvrige medlemsstater og Kommissionen, hvis de gør brug af bemyndigelsen til at fastsætte undtagelser i henhold til denne afgørelse.
Importmedlemsstaten giver inden den 1. juni i hvert kalenderår, hvor der finder import sted, Kommissionen og de øvrige medlemsstater oplysning om, hvor store mængder (partier af læggekartofler/sendinger) der er importeret i henhold til denne afgørelse, og forelægger samtidig en detaljeret teknisk rapport om den i artikel 10 nævnte officielle undersøgelse.
I de tilfælde, hvor medlemsstaterne har foretaget officielle undersøgelser af prøver som nævnt i artikel 10, forelægges detaljerede tekniske rapporter herom for de øvrige medlemsstater og Kommissionen inden den 1. juni i hvert kalenderår.
En kopi af hvert enkelt sundhedscertifikat sendes til Kommissionen.
Artikel 15
Bemyndigelsen til at fastsætte undtagelser i henhold til artikel 1 tilbagekaldes inden den 31. marts 2014, hvis:
a)
bestemmelserne i artikel 2 til 13:
i)
viser sig at være utilstrækkelige til at hindre indslæbning i Unionen af de i artikel 2 nævnte skadegørere eller
ii)
ikke er blevet overholdt
b)
der er forhold, der tyder på, at princippet om »skadegørerfrie arealer« i Canada ikke fungerer efter hensigten.
Artikel 16
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Malta og Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2011.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2011. november 28.)
a Kanada bizonyos tartományaiból származó vetőburgonya tekintetében a 2000/29/EK tanácsi irányelv bizonyos rendelkezéseitől való átmeneti eltéréseknek a tagállamok számára történő engedélyezéséről
(az értesítés a C(2011) 8633. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög, máltai, olasz, portugál és spanyol nyelvű szöveg hiteles)
(2011/778/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 2000. május 8-i 2000/29/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2000/29/EK irányelv értelmében az amerikai kontinensről származó vetőmagburgonya nem hozható be az Unióba. Azonban az említett irányelv lehetővé teszi az e szabálytól való eltérést, feltéve, ha nem áll fenn károsító szervezetek elterjedésének kockázata.
(2)
A Kanada bizonyos tartományaiból származó vetőburgonya tekintetében a 2000/29/EK tanácsi irányelv bizonyos rendelkezéseitől való átmeneti eltéréseknek a tagállamok számára történő engedélyezéséről szóló, 2003. január 27-i 2003/61/EK bizottsági határozatot (2) többször, jelentősen módosították. Mivel Portugália kérelmezte az említett eltérések további meghosszabbítását, valamint más módosításokat is igényelt, az említett határozatot fel kell váltani.
(3)
Kanadát jelenleg mentesnek tekintik a burgonyagumó-orsósodás viroidtól (Potato spindle tuber viroid), de még nem teljesen mentes a következőtől: Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. („Clavibacter michiganensis”).
(4)
A Kanada által benyújtott információk azt mutatják, hogy Kanada kidolgozta arra irányuló programját, hogy New Brunswick és a Prince Edward-sziget tartományokban felszámolja a Clavibacter michiganensist, és ésszerűen feltételezhető, hogy a felszámolási program e tartományok bizonyos területein hatékony. Ezért megállapítható, hogy bizonyos technikai feltételek betartása esetén nem áll fenn a Clavibacter michiganensis terjedésének veszélye.
(5)
A 2000/29/EK irányelv szerinti bejelentések arról tanúskodnak, hogy első alkalommal mutatták ki az Epitrix similarist az Unióban, mégpedig Portugáliában és Spanyolország egyik régiójában. Az ezt követő, az Epitrix spp.-re vonatkozó kártevői kockázatelemzés azt mutatta, hogy az Epitrix egyes fajai (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita és Epitrix tuberis) károsíthatják a burgonyagumókat. Szintén kiderült, hogy az Epitrix egyes fajai ismerten előfordulnak Kanadában.
(6)
Mivel a burgonyagumó-orsósodás viroiddal (Potato spindle tuber viroid) és a Clavibacter michiganensisszel kapcsolatban a helyzet változatlan, és annak ellenére, hogy az Epitrix spp. előfordul Kanadában, továbbra is indokolt az eltérések engedélyezése. Ugyanakkor rendelkezni kell az Epitrix burgonyagumókat károsító fajaival kapcsolatban.
(7)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a Növényegészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Görögország, Spanyolország, Olaszország, Ciprus, Málta és Portugália számára engedélyezett, hogy eltérést biztosítsanak a következők alól:
a)
a 2000/29/EK irányelv 4. cikkének (1) bekezdése az említett irányelv III. melléklete A. része 10. pontjában említett tilalom tekintetében;
b)
a 2000/29/EK irányelv 5. cikkének (1) bekezdése és az említett irányelv 13. cikke (1) pontjának i. alpontja az ugyanazon irányelv IV. melléklete A. része I. szakaszának 25.2. és 25.3. pontjában említett speciális követelmények tekintetében.
(2) Az (1) bekezdésben említett, az eltérések biztosítására vonatkozó felhatalmazás a következőkre vonatkozik:
a)
a következő vetőburgonya-fajtákra: a Kanada New Brunswick és Prince Edward-sziget tartományaiból származó „Atlantic”, „Donna”, „Kennebec”, „Russet Burbank”, „Sebago” és „Shepody” fajták (a továbbiakban: vetőburgonyák);
b)
az olyan vetőburgonyákra, amelyek megfelelnek a 2000/29/EK irányelv I., II. és IV. mellékletében megállapított követelmények mellett a 2-13. cikkben előírt feltételeknek;
c)
2014. március 31-ig minden évben a burgonya december 1-jétől március 31-ig tartó értékesítési idényére.
2. cikk
(1) New Brunswick és Prince Edward-sziget tartományokban a vetőburgonyát olyan területen elhelyezkedő termőföldeken kell előállítani, amelyre vonatkozóan teljesülnek a (2)-(9) bekezdésben meghatározott feltételek, függetlenül attól, hogy e termőföldeken az e területen belül vagy kívül tevékenykedő burgonyatermelők működnek-e.
(2) A területet a Kanadai Élelmiszerfelügyeleti Hatóság (Canadian Food Inspection Agency, CFIA) jelenleg mentesnek tekinti a burgonyagumó-orsósodás viroidtól (Potato spindle tuber viroid), és a következőtől: Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. („Clavibacter michiganensis”).
Az Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita és Epitrix tuberis tekintetében a vetőburgonyákat megtisztították, hogy fizikailag eltávolítsák róluk az esetleg a felületükön található kártevőket, és a gumókat megtisztítsák a földtől.
(3) A területre a következő feltételek valamelyikének kell teljesülnie:
a)
vagy olyan termőföldekből áll, amely legalább három egymástól különböző burgonyatermesztő tulajdona vagy bérleménye; vagy
b)
területe legalább négy négyzetkilométer, melyet vagy víz vesz körül, vagy pedig olyan területek, ahol a (2) bekezdésben említett kártevők az előző három évben nem fordultak elő.
(4) Valamennyi, az adott területen termelt burgonya a „Pre-elite”, „Elite I”, „Elite II”, „Elite III” vagy „Elite IV” kategóriába tartozó vetőburgonya elsőgenerációs utódai közé tartozik; a vetőburgonyát a „Pre-elite” vagy „Elite I” kategóriába tartozó vetőburgonya termesztésére engedélyezett hatósági vagy hatóságilag kijelölt és e célból ellenőrzött létesítményben termesztették.
(5) A vetőburgonyaként végül nem certifikált vetőburgonya termesztéséhez kijelölt terület nem haladhatja meg a certifikált vetőburgonya termesztéséhez kijelölt teljes terület egyötödét.
(6) A releváns kanadai hatóságok megfelelő körülmények között szisztematikus és reprezentatív éves felméréseket - beleértve a megfelelő laboratóriumi vizsgálatokat - végeztek legalább az előző öt évben a burgonyagumó-orsósodás viroid (Potato spindle tuber viroid) és a Clavibacter michiganensis kimutatására a területen elhelyezkedő valamennyi burgonyatermő területen és az ott betakarított burgonyán, és vizsgálataik nem mutattak ki olyan eredményt, amely ellent mondana annak a ténynek, hogy a terület kórokozómentesnek nyilvánítotható.
(7) Közvetlenül a kivitel előtt a megfelelő hatósági vizsgálatok során a vetőburgonyákat Epitrix cucumeristől, Epitrix similaristól, Epitrix subcrinitától és Epitrix tuberistől, az ezek által okozott bármely tünettől és földtől mentesnek találták.
(8) Jogi, közigazgatási vagy más szabályozással biztosították a következőket:
a)
a területre nem hozható be olyan burgonya, amely nem Kanadának a burgonyagumó-orsósodás viroidtól (Potato spindle tuber viroid) és a Clavibacter michiganensistől mentesnek nyilvánított területéről származik, illetve amely olyan országból származik, ahol az említett kártevők ismerten előfordulnak;
b)
sem az ezen területről származó burgonya, sem a területen használt tárolóeszközök, csomagolóanyagok, járművek és a kezeléshez, osztályozáshoz és előkészítéshez használt eszközök nem kerülhetnek kapcsolatba olyan területről származó burgonyával, amelyet nem nyilvánítottak kártévőtől mentesnek, illetve olyan tárolóeszközökkel, csomagolóanyagokkal, járművekkel és a kezeléshez, osztályozáshoz és előkészítéshez használt eszközökkel, amelyek nem kártevőtől mentesnek nyilvánított területről származnak.
(9) A vetőburgonyák Unióba történő behozatalát megelőzően a Kanadai Élelmiszerfelügyeleti Hatóság a Bizottságnak teljes listát ad a (2) bekezdésben említett, kártevőktől mentesnek nyilvánított területekről, és e listát évente aktualizált, az előző évi vetőburgonya-termesztés növény-egészségügyi státusáról szóló technikai jelentéssel támasztja alá.
3. cikk
A vetőburgonyákat hivatalosan a releváns kanadai hatóságok hitelesítik, tanúsítva, hogy azok megfelelnek legalább a „Foundation” kategóriára vonatkozó feltételeknek.
4. cikk
(1) 25 tonnányi vagy kisebb mennyiségű tételenként legalább 200 vetőburgonya-gumóból mintát kell venni minden egyes, az Unióba való exportálásra szánt tételből.
(2) Egy tétel egyféle vetőburgonyagumó-fajtából és -osztályból állhat, amelyet egyetlen létesítményben, ugyanazon referenciaszám alatt termesztettek.
(3) A mintákat hatósági laboratóriumok hivatalos vizsgálatnak vetik alá a Clavibacter michiganensis kimutatása céljából. A vizsgálatot a minta egészén kell elvégezni, a Clavibacter michiganensis vetőburgonya-gumókban való jelenlétének kimutatására és diagnosztizálására a 93/85/EGK tanácsi irányelvben (3) előírt módszert alkalmazva.
5. cikk
Az Unióba való kivitelre szánt vetőburgonyára jogi, közigazgatási vagy egyéb szabályozást kell alkalmazni a következők biztosítására:
a)
a Kanadai Élelmiszerfelügyeleti Hatóság közvetlen felügyeletet és ellenőrzést gyakorolhasson az alábbiakon:
i.
a mintavételi folyamat, vagyis a gyűjtés, jelölés és a lezárás;
ii.
a címke megbízhatóságára vonatkozó megfelelő eljárásokon keresztül a címkézési rendszer annak érdekében, hogy a vetőburgonyának az Unióba behozott minden egyes szállítmányon belüli egyes tételei esetében számozott címkét használjanak, amelyet a tanúsítást szolgáló címkétől elkülönítve a zsákokra erősítenek;
iii.
az importáló tagállam meghatározott importőrének megfelelő releváns színkód;
b)
a szállító hajó berakodása során az Unióba szállított vetőburgonya minden egyes tételéből két lezárt zsákot külön vegyenek, és a Kanadai Élelmiszerfelügyeleti Hatóság általi ellenőrzésig külön tároljanak legalább addig, amíg a 10. cikkben említett vizsgálatok eredményei rendelkezésre nem állnak;
c)
a tételeket elkülönítve tárolják valamennyi művelet során, beleértve a szállítást is, legalább a 7. cikkben említett importőrök létesítményeibe való beszállításig.
6. cikk
(1) A szükséges növény-egészségügyi bizonyítványt az egyes szállítmányok esetében külön kell kiállítani, miután az érintett szakemberek megállapították, hogy a 4. cikkben említett vizsgálatok alapján nem gyanítható vagy mutatható ki Clavibacter michiganensis jelenléte a szállítmányban, és az IF-vizsgálat negatív eredménnyel járt.
(2) A növény-egészségügyi bizonyítvány a „Kiegészítő nyilatkozat” alatt a következő információkat tartalmazza:
a)
annak megerősítése, hogy a 2., 3. és 4. cikkben említett feltételek teljesültek, és amennyiben a 2. cikk (2) bekezdése alkalmazandó, annak kifejezett megerősítése is, hogy a vetőburgonyát az említett rendelkezésnek megfelelően megtisztították;
b)
a vetőburgonya-tételeket termesztő létesítmény(ek) neve;
c)
a vetőburgonya-tétel vonatkozó bizonyítványozási számai;
d)
a 2. cikkben említett terület neve;
e)
a 2. cikk (4) bekezdésében említett létesítmény neve; továbbá
f)
a zsákok száma.
(3) A növény-egészségügyi bizonyítvány a „Megkülönböztető jegyek” alatt felsorolja az importáló tagállam meghatározott importőrének megfelelő színkódot, valamint a vetőburgonyák minden egyes szállítmányának minden egyes tétele esetén a számozott címke adatait.
(4) A növény-egészségügyi bizonyítványhoz csatolt dokumentumok a bizonyítvány szerves részeként pontosan kapcsolódnak az adott bizonyítványhoz a vetőburgonya leírása és mennyisége tekintetében egyaránt.
7. cikk
(1) Az Unióba való behozatalt megelőzően az importőr megfelelő időben előzetes értesítést küld az érintett tagállam felelős hatóságainak a szállítmány behozataláról, a 2000/29/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdése g) pontjában említetteknek megfelelően, beszámolva a következőkről:
a)
a vetőburgonya fajtái;
b)
a mennyiség,
c)
a behozatal bejelentett időpontja;
d)
a vetőburgonya importőreinek és gyártóinak neve és létesítményének címe, valamint a 93/50/EGK bizottsági irányelv (4) 1. cikke szerint felsorolt termelők, közraktárak vagy szállítási központok neve és címe.
Az érintett tagállam haladéktalanul továbbítja ezen adatokat és bármely későbbi módosításukat a Bizottságnak.
(2) A behozatal időpontjában az importőr megerősíti az (1) bekezdésben említett előzetes értesítésben szereplő adatokat az érintett tagállam felelős hatósága számára.
8. cikk
A vetőburgonyák a következő kikötőkből hozhatók be az Unióba:
a)
Aveiro;
b)
Lisszabon;
c)
Porto;
d)
Genova;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Nápoly;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaca;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireusz.
9. cikk
A 2000/29/EK irányelv 13. cikkének (1) bekezdése értelmében szükséges vizsgálatokat a felelős hatóságok végzik.
A Bizottság meghatározza, hogy az említett irányelv 21. cikke (3) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett vizsgálatokat milyen mértékben kell integrálni a vizsgálati programba, az említett irányelv 21. cikke (5) bekezdése ötödik albekezdése szerint.
A felelős hatóságok és adott esetben a 21. cikk (1) bekezdésében említett szakértők ellenőrzik az importőrök létesítményeit a Kanadából importált vetőmagburgonya mennyiségére vonatkozó adatok, a színkód, a számozott címkék és a 93/50/EGK irányelv 1. cikke szerint felsorolt létesítményekben az ültetés rendeltetési helyének megerősítése érdekében.
10. cikk
(1) Az importáló tagállam felelős hatóságai 25 tonnányi vagy kevesebb mennyiségű tételenként legalább 200 vetőburgonya-gumóból mintát vesznek minden olyan, nem ömlesztett, e határozatnak megfelelően import céljára szánt vetőburgonya-tételből hatósági ellenőrzés céljára a Clavibacter michiganensis tekintetében, a Clavibacter michiganensis jelenlétének kimutatására és diagnosztizálására a 93/85/EGK tanácsi irányelvben előírt módszert alkalmazva.
(2) A vetőburgonya-tételeket hatósági felügyelet alatt, elkülönítve kell tartani, és nem kerülhetnek értékesítésre vagy felhasználásra mindaddig, amíg nem állapítják meg, hogy a Clavibacter michiganensis jelenléte nem gyanítható vagy mutatható ki az (1) bekezdésben említett vizsgálatok alapján. Az importált mennyiségek nem haladhatják meg a vizsgálatokhoz szükséges mennyiséget, figyelembe véve az e célból rendelkezésre álló létesítményeket.
(3) Az (1) bekezdésben említett mintáknak más tagállamok által folytatott későbbi vizsgálatok céljára rendelkezésre kell állniuk. Az ezen eltérést alkalmazó tagállamok illetékes hivatalos szervei minden olyan naptári év április 15-ig, amelyben behozatal történik, tájékoztatják a Bizottságot a vizsgálatok elvégzése és azok jegyzőkönyvbe vétele céljából.
(4) Az Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita és Epitrix tuberisa tekintetében az egyes szállítmányokat meg kell vizsgálni annak megerősítése céljából, hogy a vetőburgonyák mentesek az említett kártevőktől, az általuk okozott tünetektől és a talajtól.
11. cikk
A vetőmagburgonyák csak az importáló tagállam létesítményeiben ültethetők el, amelynek tekintetében lehetséges az érintett létesítmények nevének és címének nyomon követése. Ugyanakkor e korlátozás nem alkalmazandó olyan végfelhasználók esetében, akik az importált vetőmagburgonyát elültetik, vagy olyan felhasználók esetében, akik azt kizárólag a helyi piacon értékesítik.
E létesítmények esetében az ilyen vetőmagburgonyából termesztett burgonyát megfelelően kell csomagolni és címkézni, és fel kell tüntetni azon a 93/50/EGK irányelv szerint felsorolt létesítmények számát, valamint azt, hogy a felhasznált vetőburgonya Kanadából származik. Az ilyen burgonya a tagállamban kizárólag a felelős hatóságok jóváhagyását követően szállítható, figyelembe véve a 12. cikkben említett vizsgálat eredményeit.
12. cikk
A behozatalt követő vegetációs időszak során a felelős hatóságok a növények megfelelő hányadát megfelelő időközönként megvizsgálják a 93/50/EGK irányelv szerint felsorolt létesítményekben vagy a 11. cikkben említett létesítményekben.
13. cikk
Az ezen irányelv szerint behozott vetőburgonyából nevelt burgonya
a)
nem hitelesíthető vetőburgonyaként; továbbá
b)
kizárólag étkezési célokra használható fel.
14. cikk
Az importáló tagállamok a többi tagállamot és a Bizottságot a 7. cikk (1) bekezdésében említett előzetes értesítés keretében tájékoztatják arról, hogy alkalmazták-e az e határozat értelmében engedélyezhető eltéréseket.
Az importáló tagállamok minden azon naptári év június 1-jéig, amelyben a behozatal történik, tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az e határozatnak megfelelően importált mennyiségekről (burgonyatételek/-szállítmányok), valamint továbbítanak egy, a 10. cikkben említett hivatalos vizsgálatról szóló részletes technikai jelentést.
Amennyiben a tagállamok hatósági vizsgálatokat végeztek el a 10. cikkben említett mintákon, az ilyen vizsgálatokról szóló részletes technikai jelentéseket minden naptári év június 1-jéig meg kell küldeniük a többi tagállamnak és a Bizottságnak.
Minden egyes növény-egészségügyi bizonyítvány másolatát továbbítják a Bizottságnak.
15. cikk
Az 1. cikkben említett, az eltérések biztosítására vonatkozó felhatalmazást 2014. március 31-ét megelőzően visszavonják, amennyiben:
a)
a 2-13. cikkben előírt rendelkezések
i.
elégtelennek bizonyulnak a 2. cikkben említett kórokozók Unióba történő behurcolásának megakadályozására; vagy
ii.
azokat nem tartották be;
b)
bizonyos tényezők alapján megállapítható, hogy a kórokozómentes terület fogalmát nem alkalmazzák megfelelően Kanadában.
16. cikk
Ennek a határozatnak a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Máltai Köztársaság és a Portugál Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 28-án.