KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 578/2010
af 29. juni 2010
om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 for så vidt angår eksportrestitutionsordningen for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, og kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 af 30. november 2009 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (1), særlig artikel 8, stk. 3, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1043/2005 af 30. juni 2005 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 for så vidt angår eksportrestitutionsordningen for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten, og kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet (2) er blevet ændret væsentligt flere gange. Da flere ændringer er nødvendige, bør den afløses af en anden forordning.
(2)
I Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (3) er det fastsat, at i det omfang det er nødvendigt for at muliggøre udførsel til de gældende noteringer eller priser på verdensmarkedet af visse landbrugsprodukter i form af visse forarbejdede varer, der ikke er anført i traktatens bilag I, kan forskellen mellem noteringerne eller priserne for disse produkter på verdensmarkedet og priserne i EU udlignes, ved at der ydes eksportrestitutioner. Der bør derfor fastsættes fælles regler for ydelsen af restitutioner for alle disse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I.
(3)
For at sikre en ensartet anvendelse af forordning (EF) nr. 1234/2007 hvad angår ydelse af eksportrestitutioner, bør der ikke ydes sådanne restitutioner for varer, der er indført fra tredjelande og anvendt til fremstilling af varer, som udføres efter at være overgået til fri omsætning i EU.
(4)
Der bør ydes eksportrestitutioner for varer fremstillet direkte af basisprodukter, af forarbejdede basisprodukter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier. Der bør indføres en metode til fastlæggelse af eksportrestitutionsbeløbet for hvert af disse tilfælde.
(5)
Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (4) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter (5) finder i almindelighed anvendelse på varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvordan visse bestemmelser i disse forordninger anvendes.
(6)
I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1670/2006 af 10. november 2006 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 for så vidt angår fastsættelse og ydelse af tilpassede restitutioner for korn, der eksporteres i form af visse alkoholholdige drikkevarer (6), er restitutionssatsen den sats, der gælder den dag, hvor kornet anbringes under kontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer. Henførsel af korn under toldkontrol med henblik på fremstilling af de alkoholholdige drikkevarer, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1670/2006, bør derfor betragtes som udførsel i forbindelse med ydelse af eksportrestitutioner.
(7)
Alkoholholdige drikkevarer anses for at være mindre følsomme over for prisen på landbrugsprodukter, der anvendes ved fremstillingen heraf end andre varer. I protokol nr. 19 til akten om Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltrædelse bestemmes det imidlertid, at der skal vedtages de nødvendige foranstaltninger for at lette anvendelsen af korn fra EU til fremstilling af spiritus på basis af korn.
(8)
Mange varer, som fremstilles af en virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og hvis egenskaber og kvalitet er konstante, udføres regelmæssigt. For at forenkle udførselsformaliteterne bør der for sådanne varer anvendes en forenklet procedure, hvor producenten meddeler de kompetente myndigheder de oplysninger om produktionsforholdene for disse varer, som disse anser for påkrævet. Når den mængde landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt ved fremstillingen af de udførte varer, registreres hos de kompetente myndigheder, bør der tilføjes en bestemmelse om, at registreringen skal bekræftes en gang om året for at mindske risikoen for, at en ændring af disse mængder ikke bliver meddelt.
(9)
Mange landbrugsprodukter er udsat for naturlige og sæsonmæssige udsving. Indholdet af landbrugsprodukter i de udførte varer kan derfor variere. Restitutionsbeløbet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med de til fremstillingen af de udførte varer faktisk anvendte mængder af de pågældende produkter. For at forenkle administrationen bør restitutionsbeløbene for visse varer af enkel og relativ konstant sammensætning dog fastsættes på grundlag af fastlagte standardmængder af landbrugsprodukter.
(10)
De anvendte landbrugsprodukter og navnlig de varer, der fremstilles af disse produkter, skal udføres, for at der kan udbetales restitutioner. Enhver undtagelse fra denne regel bør fortolkes strengt. Under fremstillingsprocessen kan der dog opstå et svind i råvarerne, som producenterne har betalt EU-priser for, mens det svind, producenter uden for EU rammes af, er begrænset til verdensmarkedspriser. Under fremstillingsprocessen for visse varer fremkommer der desuden biprodukter, hvis værdi afviger markant fra hovedproduktets. I nogle tilfælde kan disse biprodukter kun anvendes som foder. Det er derfor nødvendigt at fastlægge fælles regler for bestemmelse af begrebet den mængde produkter, der rent faktisk er anvendt til fremstilling af de udførte varer.
(11)
Med henblik på anvendelsen af artikel 8, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1216/2009 er det nødvendigt at fastsætte, at restitutionerne for basisprodukter, der udføres som varer, der ikke er omfattet af bilag I, bør fastsættes for et tidsrum, der er lig med det tidsrum, for hvilket restitutionerne fastsættes for landbrugsprodukter, der udføres i uforarbejdet stand. Det er dog også nødvendigt at give mulighed for at fravige denne regel i tilfælde af markedsforstyrrelser efter proceduren i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1216/2009.
(12)
Der bør ved fastsættelsen af restitutionssatsen for basisprodukter eller dermed ligestillede produkter tages hensyn til støtte eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i henhold til forordning (EF) nr. 1234/2007.
(13)
Kartoffelstivelse bør ligestilles med majsstivelse med henblik på fastsættelsen af eksportrestitutionerne. Der bør dog kunne fastsættes en særlig restitutionssats for kartoffelstivelse, hvis der opstår særlige markedssituationer, hvor prisen herfor ligger væsentligt under prisen for majsstivelse.
(14)
I overensstemmelse med artikel 162, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan eksportrestitutionerne for landbrugsprodukter, der indgår i varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, ikke overstige de restitutioner, der skal ydes for disse produkter, når de udføres i uforarbejdet stand. Der bør tages hensyn hertil ved fastsættelsen af restitutionssatserne og ved udarbejdelsen af reglerne om ligestilling.
(15)
Visse varer, der har samme kendetegn, kan være fremstillet ved hjælp af forskellige teknikker og af forskellige udgangsmaterialer. Eksportørerne bør forpligtes til at angive udgangsmaterialernes art og til at afgive visse oplysninger om fremstillingsprocessen, hvis disse oplysninger er nødvendige for at afgøre, om der kan ydes restitution, og hvilken restitutionssats der skal anvendes.
(16)
Ved beregningen af den mængde landbrugsprodukter, der rent faktisk er anvendt, bør der tages hensyn til tørstofindholdet, når der er tale om stivelse og visse glukose- og maltodekstrinsirupper.
(17)
Hvis situationen i den internationale handel, de særlige forhold på visse markeder eller internationale handelsaftaler tilsiger det, bør restitutionen for visse landbrugsvarer, der udføres i form af varer, som ikke er omfattet af traktatens bilag I, kunne differentieres alt efter bestemmelsessted.
(18)
Under hensyn til forvaltningen af de restitutionsbeløb, der i et regnskabsår kan ydes for udførsel af visse landbrugsprodukter i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, bør det tillades at fastsætte forskellige restitutionssatser for udførsel med eller uden forudfastsættelse af restitutionssatsen på grundlag af udviklingen på EU-markedet og verdensmarkedet.
(19)
EU's internationale forpligtelser begrænser det restitutionsbeløb, der kan ydes hvert regnskabsår. Varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, bør kunne udføres på betingelser, der er kendt på forhånd. Det bør især være muligt for erhvervsdrivende at opnå sikkerhed for, at der kan ydes eksportrestitutioner, som er forenelige med EU's forpligtelser. Hvis der ikke længere kan gives en sådan sikkerhed, bør eksportører kunne få forhåndsoplysninger på et tilstrækkeligt tidligt tidspunkt. Udstedelsen af restitutionslicenser gør det muligt at følge udviklingen i restitutionsansøgningerne og at sikre, at licensindehaverne kan få udbetalt en restitution på op til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, forudsat at de opfylder de øvrige betingelser for restitution, der er fastsat i EU-bestemmelserne.
(20)
Der bør fastsættes forvaltningsbestemmelser for restitutionslicensordningen. Det bør navnlig sikres, at der anvendes en reduktionskoefficient, hvis ansøgningerne om restitutionslicenser overstiger de disponible beløb. Under visse omstændigheder bør der være mulighed for at suspendere udstedelsen af restitutionslicenser.
(21)
Restitutionslicenserne har til formål at sikre, at EU's internationale forpligtelser overholdes. De gør det samtidig muligt på forhånd at fastsætte de restitutioner, der kan ydes for landbrugsprodukter, som er anvendt til fremstilling af varer, der udføres til tredjelande. Dette formål afviger i visse henseender fra formålet med de eksportlicenser, der udstedes for basisprodukter, der udføres i uforarbejdet stand, for hvilke der er indgået internationale forpligtelser, som indebærer mængdemæssige begrænsninger. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke af de generelle bestemmelser for licenser og attester for landbrugsprodukter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (7), der ikke bør finde anvendelse på restitutionslicenser.
(22)
I de fleste tilfælde fastsættes eller ændres restitutionssatserne om torsdagen. Det er nødvendigt at mindske risikoen for, at der indgives ansøgninger om forudfastsættelse for produkter i spekulationsøjemed. Derfor bør det bestemmes, at ansøgninger om forudfastsættelse, der indgives på en torsdag, anses for at være indgivet den først følgende arbejdsdag.
(23)
For at gøre det nemmere for medlemsstaterne at anvende eksportrestitutionsordningen bør restitutionssatser for forskellige basisprodukter, der indgår i varer, der ikke er omfattet af bilag I, forudfastsættes på samme tid.
(24)
Der kan ansøges om licenser for større beløb end det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at opdele regnskabsåret i perioder, således at der kan udstedes licenser såvel til de erhvervsdrivende, der eksporterer i slutningen af regnskabsåret, som til dem, der eksporterer i begyndelsen af regnskabsåret. Der bør om nødvendigt anvendes en reduktionskoefficient på alle beløb, hvorom der ansøges i en bestemt periode.
(25)
Hvis der for en bestemt tranche er ansøgt om et samlet restitutionsbeløb, der er mindre end det beløb, der er til rådighed for den pågældende tranche, bør de erhvervsdrivende have mulighed for at indgive ansøgninger om restitutionslicenser på ugentlig basis for et eventuelt ikke opbrugt beløb for den pågældende tranche.
(26)
Det er nødvendigt at præcisere, hvordan visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 376/2008 om licenser med forudfastsættelse, som der er ansøgt om til brug ved en licitation, der afholdes i et indførende tredjeland, finder anvendelse på restitutionslicenser.
(27)
Der bør fastsættes betingelser for frigivelse af den sikkerhed, der er stillet for restitutionslicenser. Disse betingelser bør omfatte de forpligtelser, der betragtes som primære krav, og som der er stillet sikkerhed for, og den dokumentation for opfyldelse af forpligtelserne, der skal indgives.
(28)
Flertallet af eksportører modtager restitutioner til et samlet beløb på under 100 000 EUR om året. Disse udførsler har ringe økonomisk betydning og repræsenterer tilsammen kun en lille del af de restitutionsbeløb, der ydes for landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. I disse tilfælde bør mindre eksportører derfor kunne fritages for kravet om licens. Af forenklingshensyn bør de have ret til, under visse omstændigheder, at anvende restitutionslicenser uden at miste deres status som mindre eksportører. For at undgå misbrug er det imidlertid nødvendigt at begrænse anvendelsen af denne undtagelse til den medlemsstat, hvor den mindre eksportør er etableret.
(29)
Der bør fastsættes et kontrolsystem baseret på princippet om, at eksportøren ved hver udførsel bør afgive en erklæring til de kompetente myndigheder om de mængder produkter, der er anvendt til fremstillingen af de udførte varer. De kompetente myndigheder bør træffe alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at efterprøve rigtigheden af sådanne erklæringer.
(30)
Det kan forekomme, at de myndigheder, der skal kontrollere udførselsangivelsen, ikke har tilstrækkelig dokumentation til at kunne godkende angivelsen af de anvendte mængder, også selv om den er baseret på en kemisk analyse. Det kan især ske, når de varer, der skal udføres, er fremstillet i en anden medlemsstat end den, hvorfra varerne udføres. Det er derfor vigtigt, at de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvorfra en vare udføres, om nødvendigt kan få meddelt alle oplysninger om fremstillingsforholdene for den pågældende vare direkte fra de myndigheder i de andre medlemsstater, som har adgang til sådanne oplysninger.
(31)
Der bør efter aftale med de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, gives de erhvervsdrivende mulighed for at afgive en forenklet erklæring om de anvendte produkter i form af samlede mængder af disse produkter, forudsat at de pågældende erhvervsdrivende udarbejder en detaljeret opgørelse over de anvendte produkter, og stiller den til rådighed for disse myndigheder.
(32)
Det er ikke altid muligt for eksportøren, især når han ikke selv er producent, at kende de nøjagtige mængder anvendte landbrugsprodukter, som han kan ansøge om restitution for. Derfor er eksportøren ikke altid i stand til at udfærdige erklæringen om disse mængder. Det er derfor nødvendigt at indføre en ordning med en tabel til beregning af restitutionen, som den pågældende subsidiært kan anmode om anvendelse af, som er begrænset til nærmere bestemte varer, og som er baseret på en kemisk analyse af varerne.
(33)
I henhold til artikel 28 i forordning (EF) nr. 612/2009 må der ingen restitution ydes, hvis produkterne ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet den dag, udførselsangivelsen antages. For at sikre, at denne bestemmelse anvendes ensartet, bør det præciseres, at for at der kan ydes restitution for visse animalske produkter, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (8) og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (9), og som er anført i bilag II til nærværende forordning, bør de pågældende animalske produkter opfylde kravene i de nævnte forordninger og være forsynet med det krævede sundhedsmærke.
(34)
Det er vigtigt at give Kommissionen mulighed for at føre tilsyn med alle foranstaltninger i forbindelse med ydelse af eksportrestitutioner. Derfor bør medlemsstaternes kompetente myndigheder fremsende visse statistiske oplysninger til Kommissionen. Formatet og omfanget af disse oplysninger bør fastlægges nærmere.
(35)
I henhold til artikel 12, stk. 1 og 4, i forordning (EF) nr. 612/2009 skal bestanddele, undtagen de i artikel 162, stk. 1, litra a), nr. iii), og litra b) i forordning (EF) nr. 1234/2007 nævnte sukkerprodukter, for hvilke der kan ydes restitution, være af EU-oprindelse. Der bør derfor fastsættes de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at dette krav overholdes.
(36)
Der ydes eksportrestitutioner i henhold til nærværende forordning på grundlag af et stort antal anmodninger. De fleste af de varer, som disse anmodninger er indgivet for, er fremstillet under nøje fastlagte tekniske forhold, har konstante egenskaber og kvalitet, udføres regelmæssigt og har fremstillingsformler, der er registreret og bekræftet af de kompetente myndigheder. I betragtning af disse særlige omstændigheder og med henblik på at forenkle det administrative arbejde, der er forbundet med ydelse af eksportrestitutioner efter nærværende forordning, bør medlemsstaterne gives større fleksibilitet ved anvendelsen af de i artikel 24 i forordning (EF) nr. 612/2009 fastsatte bestemmelser vedrørende de beløbsgrænser, under hvilke medlemsstaterne kan fritage de erhvervsdrivende for at fremlægge de beviser, som kræves, med undtagelse af transportdokumentet.
(37)
Der bør sikres en ensartet anvendelse i hele Unionen af bestemmelserne om ydelse af restitutioner for varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. I den forbindelse bør hver medlemsstat underrette Kommissionen om de kontrolmetoder, den anvender på sit område for de forskellige typer varer, der udføres.
(38)
Der bør gives tilstrækkelig tid til omstilling fra de administrative ordninger i henhold til forordning (EF) nr. 1043/2005 til de administrative ordninger, der er fastsat i denne forordning. Denne forordning bør derfor finde anvendelse på ansøgninger om licenser, indsendt fra og med den første dag i den første ansøgningsperiode for regnskabsperioden 2011 og træder i kraft på denne dato.
(39)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Horisontale Spørgsmål i forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for Traktatens Bilag I -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
FORMÅL OG DEFINITIONER
Artikel 1
1. Denne forordning indeholder gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1216/2009 for så vidt angår ordningen for ydelse af eksportrestitutioner i henhold til forordning (EF) nr. 1234/2007.
Den finder anvendelse på udførsel af basisprodukter, af deraf forarbejdede produkter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold til artikel 3 i denne forordning, når disse produkter udføres i form af varer, som ikke er omfattet af traktatens bilag I, men som er anført i del I-V i bilag XX til forordning (EF) nr. 1234/2007 og i bilag II til nærværende forordning.
2. Den i stk. 1 omhandlede eksportrestitution ydes ikke for varer, der er overgået til fri omsætning i henhold til traktatens artikel 29, og som genudføres.
Der ydes ikke restitution for sådanne varer, når de udføres efter forarbejdning eller er indarbejdet i andre varer.
3. Med undtagelse af korn ydes der ikke restitutioner for de produkter, som anvendes til fremstillingen af alkohol indeholdt i alkoholholdige drikkevarer, som er anført i bilag II og henhører under KN-kode 2208.
Artikel 2
1. I denne forordning forstås ved:
a) »regnskabsperiode«: perioden fra 1. oktober i et givet år til 30. september det følgende år
b) »regnskabsår«: perioden fra 16. oktober i et givet år til 15. oktober det følgende år
c) »basisprodukter«: de produkter, der er anført i bilag I til denne forordning
d) »bestanddele«: basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, der er ligestillet med disse to kategorier, der anvendes til fremstilling af varerne og er nævnt i artikel 162, stk. 1, litra a), nr. i), ii), iii), v) og vii), og i artikel 162, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 1234/2007
e) »varer«: produkter, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, men anført i del I-V i bilag XX til forordning (EF) nr. 1234/2007 og i bilag II til nærværende forordning
f) »aftalen«: aftalen om landbrug, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden
g) »fødevarehjælp«: fødevarehjælp, der opfylder betingelserne i artikel 10, stk. 4, i aftalen
h) »restprodukter«: produkter fremkommet ved fremstillingsprocessen, hvis sammensætning tydeligt adskiller sig fra den faktisk udførte vare, og som ikke kan udnyttes erhvervsmæssigt
i) »biprodukter«: produkter eller varer, der er opnået under fremstillingsprocessen, hvis sammensætning eller karakteristika tydeligt adskiller sig fra den faktisk udførte vare, og som kan udnyttes erhvervsmæssigt
j) »svind«: de mængder produkter eller varer, der fremkommer ved fremstillingsprocessen fra det stadium, hvor landbrugsprodukterne anvendes i uforarbejdet stand ved fremstillingen, bortset fra de varer, der faktisk udføres, og bortset fra restprodukter og biprodukter, og som ikke kan udnyttes erhvervsmæssigt.
2. Ved anvendelsen af stk. 1, litra h), i) og j), betragtes de ved processen fremstillede produkter, hvis sammensætning tydeligt adskiller sig fra de faktisk udførte varer, og som sælges til en pris, der udelukkende svarer til omkostningerne ved deres bortskaffelse, ikke som udnyttet erhvervsmæssigt.
Ved anvendelsen af stk. 1, litra j), ligestilles produkter eller varer fra fremstillingsprocessen, der mod eller uden betaling kan overdrages som foder, med svind.
Artikel 3
1. Kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, fremstillet direkte af kartofler, bortset fra biprodukter, ligestilles med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af majs.
2. Valle henhørende under KN-kode 0404 10 48 til 0404 10 62, ikke koncentreret, også frosset, ligestilles med vallepulver som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 1«.
3. Følgende produkter ligestilles med mælk i pulverform med fedtindhold på 1,5 vægtprocent og derunder som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 2«:
a)
mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 90 51 og 0404 90 21, ikke koncentreret og ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på 0,1 vægtprocent og derunder
b)
mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 90 11 og 0404 90 21, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på 1,5 vægtprocent og derunder.
4. Følgende produkter ligestilles med mælk i pulverform med fedtindhold på 26 vægtprocent som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 3«:
a)
mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 og 0404 90 23, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på over 0,1 men ikke over 6 vægtprocent
b)
mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 og 0404 90 29, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 1,5 men under 45 vægtprocent.
5. Følgende produkter ligestilles med produktgruppe 6:
a)
mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 og 0404 90 29, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 6 vægtprocent
b)
mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 19, 0403 90 19 og 0404 90 29, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på mindst 45 vægtprocent
c)
smør og andre former for mælkefedt, med et indhold af mælkefedt på 62 vægtprocent og derover, undtagen på 82 vægtprocent, henhørende under KN-kode 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 og 0405 90 90.
6. Mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11 til 0403 10 19, 0403 90 51 til 0403 90 59 og 0404 90 21 til 0404 90 29, koncentreret, ikke i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, ligestilles, for så vidt angår den fedtfrie del af tørstoffet i produktet, med produktgruppe 2. Indholdet af mælkefedt i et sådant produkt ligestilles med produktgruppe 6.
Første afsnit finder også anvendelse på ost og ostemasse.
7. Afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 og delvis sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 21 til 1006 30 48 ligestilles med sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 61 til 1006 30 98.
8. Følgende produkter ligestilles med hvidt sukker henhørende under KN-kode 1701 99 10, hvis de opfylder de i forordning (EF) nr. 1234/2007 og Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 (10) fastsatte betingelser for ydelse af restitutioner ved udførsel i uforarbejdet stand:
a)
råsukker (rør- og roesukker) henhørende under KN-kode 1701 11 90 eller 1701 12 90, med et sakkaroseindhold i tør tilstand på 92 vægtprocent og derover, beregnet ved polarisation
b)
sukker henhørende under KN-kode 1701 91 00 eller 1701 99 90
c)
de i del III, litra c), i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007 omhandlede produkter, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter, der er omfattet af del I i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007
d)
de i del III, litra d) og g), i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007 omhandlede produkter, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter, der er omfattet af bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007
Artikel 4
Forordning (EF) nr. 612/2009 og forordning (EØF) nr. 2220/85 finder anvendelse sideløbende med bestemmelserne i denne forordning, medmindre andet er fastsat i artikel 39, stk. 4, og artikel 50 i nærværende forordning.
KAPITEL II
EKSPORTRESTITUTIONER
AFDELING 1
Beregningsmetode
Artikel 5
1. Restitutionsbeløbet for den mængde, der fastlægges efter afdeling 2, for hvert af de basisprodukter, der udføres i form af en og samme type vare, beregnes ved at multiplicere denne mængde med restitutionssatsen for det pågældende basisprodukt, idet denne sats bestemmes pr. vægtenhed i overensstemmelse med afdeling 3.
2. Når der i henhold til artikel 15, stk. 2, er fastsat forskellige restitutionssatser for samme basisprodukt, skal der beregnes et særskilt beløb for hver mængde af basisproduktet, for hvilket der gælder en særlig restitutionssats.
3. Når en vare er anvendt til fremstilling af en udført vare, skal der ved beregningen af restitutionsbeløbet for hvert af de til fremstillingen af den udførte vare anvendte basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, der i henhold til artikel 3 er ligestillet med en af disse to kategorier, anvendes den restitutionssats, der gælder ved udførsel af den anvendte vare i uforarbejdet stand.
AFDELING 2
Referencemængder
Artikel 6
Hvad angår varer, bestemmes den mængde af hvert basisprodukt, der skal danne grundlag for beregningen af restitutionsbeløbet, i det følgende benævnt »referencemængden«, i henhold til artikel 7, 8 og 9, med undtagelse af de tilfælde, hvor der henvises til bilag III, eller hvor artikel 47, stk. 2, finder anvendelse.
Artikel 7
Ved anvendelse af et basisprodukt i uforarbejdet stand eller af et ligestillet produkt er referencemængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstillingen af den udførte vare under hensyntagen til omregningskoefficienterne i bilag VII.
Artikel 8
1. Ved anvendelse af et produkt, som er omfattet af artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007 og del I i bilag I til samme forordning eller af artikel 1, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 og del II i bilag I til samme forordning, er referencemængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare, omregnet til en mængde af basisproduktet ved hjælp af koefficienterne i bilag V til nærværende forordning, når et af følgende forhold gælder for det pågældende produkt:
a)
produktet er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt eller af et produkt, der er ligestillet med dette basisprodukt
b)
produktet er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt
c)
produktet er fremstillet ved forarbejdning af et produkt, der er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt.
2. Uanset stk. 1 er referencemængden for så vidt angår alkohol på basis af korn indeholdt i alkoholholdige drikkevarer henhørende under KN-kode 2208 lig med 3,4 kg byg pr. % vol. alkohol af korn pr. hl af den udførte alkoholholdige drikkevare.
Artikel 9
1. Ved anvendelse af et af følgende produkter er referencemængden for hvert af basisprodukterne, medmindre andet følger af artikel 11, lig med den mængde, der godkendes af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 45:
a)
et produkt, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, og som er fremstillet ved forarbejdning af et produkt, der er omhandlet i artikel 7 eller 8 i denne forordning
b)
et produkt, der er fremstillet ved blanding eller forarbejdning af flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 7 eller 8, eller af produkter som omhandlet i litra a) i nærværende afsnit.
Referencemængden bestemmes ud fra den mængde af det pågældende produkt, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare.
Ved beregningen af denne mængde anvendes de omregningskoefficienter, der er omhandlet i bilag VII, eller i givet fald de særlige beregningsregler, de ækvivalensforhold eller de koefficienter, der er omhandlet i artikel 8.
2. Uanset stk. 1 er referencemængden for så vidt angår alkoholholdige drikkevarer på basis af korn indeholdt i alkoholholdige drikkevarer henhørende under KN-kode 2208 lig med 3,4 kg byg pr. % vol. alkohol af korn pr. hl af den udførte alkoholholdige drikkevare.
Artikel 10
1. Ved anvendelsen af artikel 6-9 anses de produkter, der er blevet anvendt i uforarbejdet stand til fremstilling af den udførte vare, som faktisk anvendt.
2. Forarbejdes et basisprodukt under en af denne vares fremstillingsfaser selv til et andet mere forædlet basisprodukt, der anvendes i en senere fase, anses kun sidstnævnte basisprodukt som faktisk anvendt.
3. For hver vare, der udføres, skal det fastsættes, hvilke mængder produkter der efter stk. 1 faktisk er anvendt.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan disse mængder i tilfælde af regelmæssig udførsel af varer, der er fremstillet af en virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og som derfor har konstante egenskaber og kvalitet, efter aftale med de kompetente myndigheder fastsættes, enten ud fra varernes fremstillingsformel eller ud fra de gennemsnitlige produktmængder, der i en given periode er anvendt til fremstillingen af en bestemt mængde af disse varer. De således fastsatte mængder anvendes som beregningsgrundlag, så længe produktionsvilkårene for varerne ikke ændres.
Medmindre den kompetente myndighed har givet en formel tilladelse, skal de således fastsatte produktmængder bekræftes mindst en gang om året.
Artikel 11
1. For de varer, der er anført i bilag III, er referencemængden i kg basisprodukt pr. 100 kg varer anført i bilaget ud for de enkelte varer.
I forbindelse med frisk pasta skal de mængder basisprodukter, der er anført i bilag III, reduceres til en tilsvarende mængde basisprodukter, der gælder for tørret pasta, ved at multiplicere mængderne med pastaens procentvise tørstofindhold og dividere med 88.
2. Hvis de varer, der er anført i bilag III, er fremstillet dels af produkter, for hvilke ydelse af eksportrestitution er omfattet af forordning (EF) nr. 1234/2007, dels af andre produkter, fastsættes referencemængden for disse førstnævnte produkter i henhold til artikel 6-10.
Artikel 12
1. De mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt, fastsættes i henhold til stk. 2 og 3.
2. For alle landbrugsprodukter, der anvendes som omhandlet i artikel 10, og som giver ret til restitution, men som forsvinder under den normale fremstillingsproces, f.eks. som damp eller røg, eller ved omdannelse til støv eller aske, der ikke kan udnyttes, kan restitutionen ydes for alle de anvendte mængder.
3. De mængder varer, der ikke faktisk udføres, giver ikke ret til restitution for de mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt.
varerne har samme sammensætning som de varer, der faktisk udføres, kan mængderne af de faktisk anvendte landbrugsprodukter nedsættes forholdsmæssigt.
Artikel 13
1. Uanset artikel 12, stk. 3, giver svind på 2 vægtprocent og derunder, der ikke kan undgås i forbindelse med fremstillingen af varen, ret til restitution.
Loftet på 2 % beregnes som forholdet mellem vægten af tørstofindholdet i alle de anvendte råvarer efter fradrag af de i artikel 12, stk. 2, omhandlede mængder og vægten af tørstofindholdet i de varemængder, der faktisk udføres, eller det beregnes ved en anden metode, der under hensyntagen til omstændighederne ved varens fremstilling er mere velegnet.
2. Hvis fremstillingen af varen uundgåeligt medfører et svind, der overstiger 2 %, giver det overskydende svind ikke ret til restitution for de mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt. De kompetente myndigheder i medlemsstaten kan dog acceptere behørigt begrundede større svind. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de tilfælde, hvor de kompetente myndigheder har accepteret større svind, samt begrundelsen herfor.
3. De mængder landbrugsprodukter, der faktisk indgår i restprodukter, giver ret til restitution.
4. Hvis der fremkommer biprodukter, skal de faktisk anvendte mængder landbrugsprodukter fordeles på henholdsvis de udførte varer og biprodukterne.
AFDELING 3
Restitutionssatser
Artikel 14
1. Restitutionssatsen for de basisprodukter, der er anført i bilag I til denne forordning, og som udføres som varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, jf. artikel 164 i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastsættes af Kommissionen pr. 100 kg af basisprodukterne for et tidsrum, der er lig med det tidsrum, for hvilket restitutionerne fastsættes for de samme produkter, der udføres i uforarbejdet stand.
2. Uanset stk. 1 kan restitutionen fastsættes efter en anden rytme efter proceduren i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1216/2009.
Artikel 15
1. Ved Kommissionens fastsættelse af restitutionssatsen tages der især hensyn til:
a)
forarbejdningsindustriens gennemsnitlige udgifter til basisprodukter på EU's marked og verdensmarkedspriserne
b)
størrelsen af restitutionerne ved udførsel af de af traktatens bilag I omfattede forarbejdede landbrugsprodukter, hvis produktionsvilkår er sammenlignelige
c)
nødvendigheden af at sikre lige konkurrencevilkår mellem de industrier, der anvender EU-produkter, og de industrier, der anvender produkter fra tredjelande under proceduren for aktiv forædling
d)
udviklingen dels i budgetudgifterne, dels i markedspriserne for basisprodukterne i EU og på verdensmarkedet
e)
overholdelsen af de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218.
2. Ved restitutionssatsernes fastsættelse tages der i givet fald hensyn til støtte eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, der finder anvendelse på basisprodukter eller dermed ligestillede produkter i alle medlemsstater i henhold til forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. Eksportrestitutionerne for landbrugsprodukter, der indgår i varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, kan ikke overstige de restitutioner, der ydes for disse produkter, når de udføres i uforarbejdet stand.
Artikel 16
1. Restitutionssatsen for kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00 fastsættes særskilt i majsækvivalent efter den procedure, der er omhandlet i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 på grundlag af de i artikel 15, stk. 1, i nærværende forordning fastsatte kriterier. De anvendte mængder kartoffelstivelse omregnes til mængder majsækvivalent i henhold til artikel 8 i nærværende forordning.
2. Når den berørte part for blandinger af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 2905 44 og 3824 60 ikke i den i artikel 45 omhandlede erklæring giver de i artikel 48, stk. 1, litra d, omhandlede oplysninger eller ikke fremlægger tilstrækkelig dokumentation til støtte for sin erklæring, er restitutionssatsen for disse blandinger lig med den, der gælder for det af de pågældende basisprodukter, for hvilket restitutionssatsen er den laveste.
Artikel 17
1. Restitutioner for stivelse henhørende under KN-kode 1108 11 00 til 1108 19 90 eller for produkter, som er anført i del I, litra d), i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007, og som er fremstillet ved forarbejdning af sådan stivelse, ydes kun, hvis leverandøren af disse produkter fremlægger en erklæring, hvori det attesteres, at de omhandlede varer er produceret direkte af korn, kartofler eller ris, og at der ikke er anvendt biprodukter fra fremstillingen af andre landbrugsprodukter eller varer.
2. Den i stk. 1 omhandlede erklæring finder anvendelse, indtil den tilbagekaldes, på alle leverancer fra samme producent. Den kontrolleres i henhold til artikel 45.
Artikel 18
1. Hvis tørstofindholdet i kartoffelstivelse, der er ligestillet med majsstivelse i henhold til artikel 3, stk. 1, er på 80 % eller derover, anvendes den i henhold til artikel 14 fastsatte restitutionssats. Hvis tørstofindholdet er på under 80 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 80.
For anden stivelse med et tørstofindhold på 87 % eller derover er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte. Hvis tørstofindholdet er på under 87 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 87.
2. Hvis tørstofindholdet i glukose- eller maltodekstrinsirupper henhørende under KN-kode 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 eller 2106 90 55 er på 78 % eller derover, fastsættes restitutionssatsen i henhold til artikel 14. Hvis tørstofindholdet i disse sirupper er på under 78 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 78.
3. Ved anvendelsen af stk. 1 bestemmes tørstofindholdet i stivelse ved hjælp af den metode, der er anført i bilag IV til Kommissionens forordning (EF) nr. 687/2008 (11), mens tørstofindholdet i glukose- eller maltodekstrinsirupper bestemmes efter metode 2 i bilag II til Kommissionens direktiv 79/796/EØF (12) eller efter enhver anden egnet analysemetode, der er mindst lige så sikker.
4. Ved afgivelsen af den erklæring, der er omhandlet i artikel 45, skal ansøgeren angive tørstofindholdet i den stivelse eller de glukose- eller maltodekstrinsirupper, der er anvendt.
Artikel 19
1. Restitutionssatserne for kaseiner henhørende under KN-kode 3501 10, kaseinater henhørende under KN-kode 3501 90 90 eller ægalbumin henhørende under KN-kode 3502 11 90 og 3502 19 90, der udføres i uforarbejdet stand, kan differentieres efter bestemmelsessted, hvor det er nødvendigt af hensyn til en eller flere af følgende faktorer:
a)
situationen i den internationale handel med hensyn til disse varer
b)
særlige forhold på visse markeder
c)
internationale handelsaftaler.
2. Restitutionssatsen for varer henhørende under KN-kode 1902 11 00, 1902 19 og 1902 40 10 kan differentieres efter bestemmelsessted.
3. Restitutionssatsen kan variere, alt efter om den er forudfastsat i henhold til artikel 26 eller ej.
Artikel 20
1. Der anvendes den restitutionssats, der gælder på dagen for varernes udførsel, medmindre:
a)
der i henhold til artikel 26 er indgivet ansøgning om forudfastsættelse af restitutionssatsen
b)
der er indgivet ansøgning i henhold til artikel 37, stk. 2, og restitutionssatsen er forudfastsat den dag, hvor ansøgningen om restitutionslicens er indgivet.
2. Ved anvendelse af ordningen med forudfastsættelse af restitutionssatsen anvendes den restitutionssats, der er gældende på dagen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse, for varer, der udføres efter denne dato, men inden udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode, jf. artikel 35, stk. 2.
For så vidt angår produkter forarbejdet på basis af korn og ris tilpasses restitutionssatsen efter de samme regler som dem, der gælder for forudfastsættelse af restitutioner for basisprodukter, der udføres i uforarbejdet stand, dog med anvendelse af de omregningskoefficienter, der er fastsat i bilag V.
3. Der kan ikke foretages forudfastsættelse for partialrestitutionslicenser som omhandlet i forordning (EF) nr. 376/2008 uafhængigt af de licenser, de stammer fra.
KAPITEL III
RESTITUTIONSLICENSER
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 21
1. Medlemsstaterne udsteder restitutionslicenser, der er gyldige i hele EU, til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i EU den pågældende er etableret.
Restitutionslicenserne sikrer betaling af restitutionen, forudsat at betingelserne i kapitel V er opfyldt. Disse betingelser kan omfatte en forudfastsættelse af restitutionssatserne. Licenserne er kun gyldige i en enkelt regnskabsperiode.
2. Ydelse af restitutioner for udførsel af basisprodukter i form af varer, der er anført i bilag II i nærværende forordning, eller for korn, der er anbragt under toldkontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1670/2006, er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens udstedt i overensstemmelse med artikel 24 i nærværende forordning.
Det i første afsnit omhandlede korn betragtes som udført.
Første afsnit gælder ikke for de i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, tredje led, artikel 33, stk. 1, artikel 37, stk. 1, artikel 41, stk. 1, og artikel 43, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009 nævnte leverancer eller for de i kapitel IV i nærværende forordning nævnte udførsler.
3. Ydelse af restitution i henhold til den i artikel 20, stk. 2, nævnte forudfastsættelsesordning er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens med forudfastsættelse af restitutionssatserne.
Artikel 22
1. Forordning (EF) nr. 376/2008 finder anvendelse på de i denne forordning nævnte restitutionslicenser.
2. Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 376/2008 vedrørende rettigheder og forpligtelser i forbindelse med licenser udstedt for bestemte mængder finder tilsvarende anvendelse på rettigheder og forpligtelser i forbindelse med de i nærværende forordning nævnte restitutionslicenser udstedt for beløb i euro, idet der tages hensyn til bilag VI til nærværende forordning.
3. Uanset stk. 1 og 2 finder artikel 7, stk. 2 og 4, artikel 8, stk. 11 og 13, artikel 17, stk. 1, artikel 20, 23, 31, 32 og 34, artikel 35, stk. 6, og artikel 41, 45, 46 og 48 i forordning (EF) nr. 376/2008 ikke anvendelse på de i denne forordning omhandlede restitutionslicenser.
4. I forbindelse med artikel 39 og 40 i forordning (EF) nr. 376/2008 kan gyldighedsperioden for licenser, der er gyldige indtil den 30. september, ikke forlænges.
I sådanne tilfælde annulleres licensen for så vidt angår de beløb, der ikke er ansøgt om som følge af force majeure, og den pågældende sikkerhedsstillelse frigives.
Artikel 23
1. Ansøgninger om restitutionslicenser, bortset fra ansøgninger om de i artikel 36 nævnte licenser vedrørende fødevarehjælp, er kun gyldige, hvis der på de i artikel 14 i forordning (EF) nr. 376/2008 fastsatte betingelser er stillet en sikkerhed svarende til 10 % af det beløb, hvorom der ansøges.
2. Sikkerheden frigives på de i artikel 40 i denne forordning fastsatte betingelser.
Artikel 24
1. Ansøgningen om en restitutionslicens og selve restitutionslicensen udarbejdes på grundlag af blanketten »Eksportlicens eller forudfastsættelsesattest« i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008, og beløbet angives i euro.
Disse dokumenter udfyldes efter anvisningen i bilag VI til denne forordning.
2. Har ansøgeren ikke til hensigt at foretage udførslen fra en anden medlemsstat end den, hvori han ansøger om restitutionslicens, kan den kompetente myndighed opbevare den udstedte restitutionslicens, navnlig i elektronisk format. I så fald oplyser den kompetente myndighed ansøgeren om, at hans restitutionslicens er blevet registreret, og giver ham de oplysninger, der er anført på indehaverens eksemplar af restitutionslicensen, i det følgende benævnt »eksemplar nr. 1«. Den udstedende myndigheds eksemplar af restitutionslicensen, i det følgende benævnt »eksemplar nr. 2«, udstedes ikke.
Den kompetente myndighed registrerer alle de oplysninger, der er anført på de i afsnit III og IV i bilag VI omhandlede restitutionslicenser, samt de afskrivninger, der er foretaget på licensen.
Artikel 25
1. De forpligtelser, der følger af licenserne, kan ikke overdrages. De rettigheder, der følger af licenserne, kan inden for deres gyldighedsperiode overdrages af licensens indehaver, hvis rettighederne, der følger af hver licens eller partiallicens, kun overdrages til en enkelt erhverver. Denne overdragelse skal omfatte de beløb, der endnu ikke er afskrevet på licensen eller partiallicensen.
2. Erhververen kan ikke videreoverdrage sine rettigheder, men kan tilbageføre dem til licensens indehaver. Denne tilbageføring vedrører det på licensen eller partiallicensen endnu ikke udnyttede beløb. I så fald anfører den udstedende myndighed en af de i bilag VIII anførte angivelser i licensens rubrik 6.
3. Hvis licensens indehaver anmoder om overdragelse, eller erhververen anmoder om tilbageføring til licensens indehaver, anfører den udstedende myndighed eller den eller de af hver medlemsstat udpegede myndigheder på licensen eller partiallicensen:
a)
navn og adresse på erhververen, jf. stk. 1, eller den i stk. 2 anførte angivelse
b)
datoen for overdragelsen eller tilbageføringen til licensens indehaver, attesteret ved myndighedens stempel.
4. Overdragelsen eller tilbageføringen til licensens indehaver får virkning fra datoen for anførelsen som omhandlet i stk. 3, litra b).
Artikel 26
1. Ansøgninger om forudfastsættelse af restitutionssatserne skal omfatte alle de restitutionssatser, der er relevante.
2. Ansøgning om forudfastsættelse kan enten indgives samtidig med ansøgningen om en restitutionslicens eller i perioden fra den dag, hvor restitutionslicensen tildeles.
3. Ansøgning om forudfastsættelse sker i overensstemmelse med afsnit II i bilag VI under anvendelse af den i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008 fastsatte blanket. Forudfastsættelsen gælder ikke for udførsler, der finder sted inden datoen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse.
4. Ansøgninger om forudfastsættelse, der indgives en torsdag, anses for indgivet den følgende arbejdsdag.
Artikel 27
1. Indehaveren af en restitutionslicens kan ansøge om partiallicens udfyldt på den i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008 fastsatte blanket. Ansøgningen skal indeholde de oplysninger, der er nævnt i afsnit II, punkt 3, i bilag VI til nærværende forordning.
Det beløb, for hvilket der ansøges om partiallicens, afskrives på den oprindelige licens.
2. Der kan på grundlag af licenser, der registreres som gyldige i en enkelt medlemsstat, udstedes partiallicenser, der er gyldige i hele EU, jf. dog artikel 9 i forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 28
1. Hver eksportør skal udfylde en udtrykkelig udbetalingsanmodning som defineret i artikel 46 i forordning (EF) nr. 612/2009. Den skal forelægges den udbetalende myndighed sammen med de tilhørende licenser, undtagen hvis licenserne er registreret som fastsat i artikel 24, stk. 2, i denne forordning, eller hvis der er tale om udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicenser.
Den kompetente myndighed kan anse den udtrykkelige anmodning for ikke at udgøre de dokumenter vedrørende udbetaling, der er omhandlet i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Den kompetente myndighed kan anse den udtrykkelige anmodning for at udgøre den udførselsangivelse, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009. I så fald er den i stk. 2 omhandlede dato for den udbetalende myndigheds modtagelse af den udtrykkelige anmodning den dato, hvor den udbetalende myndighed har modtaget udførselsangivelsen. I alle andre tilfælde skal den udtrykkelige anmodning indeholde en henvisning til udførselsangivelsen, herunder udførselsangivelsens referencenummer.
2. Den udbetalende myndighed fastsætter det beløb, der anmodes om, på grundlag af oplysningerne i den udtrykkelige anmodning, ved udelukkende at basere sig på det eller de udførte basisprodukters art og mængde og på den eller de gældende restitutionssatser. Disse oplysninger skal være anført i udførselsangivelsen, eller der skal være præcise henvisninger til dem deri.
Den udbetalende myndighed afskriver dette beløb på restitutionslicensen senest seks måneder efter datoen for modtagelsen af den udtrykkelige anmodning.
Afskrivningen på licensen foretages på bagsiden af eksemplar nr. 1. I rubrik 28, 29 og 30 angives beløbet i euro i stedet for mængden.
Tredje afsnit finder tilsvarende anvendelse på licenser i elektronisk format.
3. Når afskrivningen har fundet sted, og hvis restitutionslicensen ikke er registreret som fastsat i artikel 24, stk. 2, tilbageleveres eksemplar nr. 1 af licensen til indehaveren, eller det opbevares af den udbetalende myndighed, såfremt eksportøren anmoder herom.
4. Sikkerhedsstillelsen for det beløb, som restitutionslicensen er blevet afskrevet med vedrørende udførsler, der har fundet sted, kan enten frigives eller anvendes som sikkerhed for forudbetaling af restitutionen, jf. afsnit II, kapitel 2, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 29
1. Ansøgninger om restitutionslicenser, som udstedes inden for samme regnskabsperiode, kan indgives særskilt for seks trancher. Licensansøgninger kan indgives senest den:
a)
7. september for licenser til brug fra den 1. oktober
b)
7. november for licenser til brug fra den 1. december
c)
7. januar for licenser til brug fra den 1. februar
d)
7. marts for licenser til brug fra den 1. april
e)
7. maj for licenser til brug fra den 1. juni
f)
7. juli for licenser til brug fra den 1. august.
2. En erhvervsdrivende kan kun ansøge om restitutionslicenser for den tranche, som svarer til den første i stk. 1, angivne frist, som følger efter datoen for den pågældende ansøgning.
Artikel 30
Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om licensansøgningerne senest den:
a)
14. september for de i artikel 29, stk. 1, litra a), nævnte licenser
b)
14. november for de i artikel 29, stk. 1, litra b), nævnte licenser
c)
14. januar for de i artikel 29, stk. 1, litra c), nævnte licenser
d)
14. marts for de i artikel 29, stk. 1, litra d), nævnte licenser
e)
14. maj for de i 29, stk. 1, litra e), nævnte licenser
f)
14. juli for de i artikel 29, stk. 1, litra f), nævnte licenser.
Artikel 31
1. Det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes restitutionslicenser for hver regnskabsperiode, fastsættes i henhold til stk. 2.
2. Fra maksimumsbeløbet for restitutionerne som fastsat i overensstemmelse med aftalens artikel 9, stk. 2, trækkes følgende beløb:
a)
det beløb, der overstiger maksimumsbeløbet, og som uretmæssigt er udbetalt i det foregående regnskabsår
b)
det beløb, der er afsat til de i kapitel IV i denne forordning omhandlede udførsler
c)
de beløb, for hvilke der er udstedt restitutionslicenser, der er gyldige i den pågældende regnskabsperiode.
3. Det beløb, for hvilket udstedte licenser som omhandlet i artikel 41 er blevet tilbageleveret, lægges til det tal, der er fremkommet i henhold til stk. 2.
4. Beløb, der er afsat til dækning af de udførsler, der er omhandlet i kapitel IV, og som forbliver uudnyttede, lægges til det tal, der er fremkommet i henhold til stk. 2.
5. Ved fastsættelse af det endelige beløb tages der hensyn til eventuelle usikkerhedsfaktorer i tilknytning til de i stk. 2, omhandlede beløb.
Artikel 32
Det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser for hver af de i artikel 29 nævnte trancher, er lig med:
a)
30 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. september for den i artikel 29, stk. 1, litra a), nævnte tranche
b)
27 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. november for den i artikel 29, stk. 1, litra b), nævnte tranche
c)
32 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. januar for den i artikel 29, stk. 1, litra c), nævnte tranche
d)
44 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. marts for den i artikel 29, stk. 1, litra d), nævnte tranche
e)
67 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. maj for den i artikel 29, stk. 1, litra e), nævnte tranche
f)
100 % af det i henhold til artikel 31 beregnede beløb fastsat den 14. juli for den i artikel 29, stk. 1, litra f), nævnte tranche.
AFDELING 2
Ansøgning om og udstedelse af restitutionslicenser
Artikel 33
1. Hvor det samlede beløb, hvorom der ansøges for et af de nævnte tidsrum, overstiger det i artikel 31, stk. 2, nævnte maksimumsbeløb, fastsætter Kommissionen en reduktionskoefficient for alle de ansøgninger, der er indgivet inden den tilsvarende i artikel 29 fastsatte frist, således at den i artikel 31 nævnte beløbsgrænse overholdes.
Kommissionen offentliggør koefficienten i Den Europæiske Unions Tidende inden for fem arbejdsdage efter de i artikel 30 nævnte datoer.
2. Hvor Kommissionen fastsætter en reduktionskoefficient, udstedes der licenser for det i ansøgningen anførte beløb, multipliceret med 1 minus den reduktionskoefficient, der er fastsat i henhold til stk. 1 eller i artikel 34, stk. 3, litra a).
Hvad angår den i artikel 29, stk. 1, litra f), omhandlede tranche, kan ansøgerne dog trække deres ansøgninger tilbage inden for fem arbejdsdage efter offentliggørelsen af koefficienten i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Medlemsstaterne giver senest den 1. august Kommissionen meddelelse om de beløb, for hvilke ansøgere har trukket licensansøgninger tilbage i henhold til stk. 2, andet afsnit.
Artikel 34
1. Er der efter udløbet af fristen for indgivelse af ansøgninger om restitutionslicenser for en bestemt tranche som omhandlet i artikel 29, stk. 1, ikke blevet offentliggjort en reduktionskoefficient i henhold til artikel 33, stk. 1, kan erhvervsdrivende indgive en ansøgning om udstedelse af en restitutionslicens for eventuelt ikke opbrugte beløb, for hvilke der endnu ikke er indgivet ansøgning inden for den pågældende tranche.
Ansøgningen skal indgives i perioden op til den næstfølgende frist, der er fastsat i artikel 29, stk. 1.
2. Medlemsstaterne fremsender meddelelse om de ansøgninger, der er indgivet i ugens løb, til Kommissionen den følgende mandag. Sådanne licenser kan udstedes fra den første onsdag efter fremsendelsen af meddelelsen, medmindre Kommissionen træffer anden bestemmelse.
3. Hvor det samlede beløb, for hvilket der er modtaget ansøgninger i en bestemt ansøgningsuge, overstiger det ikke opbrugte beløb som omhandlet i stk. 1, skal Kommissionen træffe en eller flere af følgende foranstaltninger:
a)
anvende en reduktionskoefficient på ansøgninger om restitutionslicenser, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som er meddelt Kommissionen, og for hvilke der endnu ikke er udstedt restitutionslicenser
b)
pålægge medlemsstaterne at afslå ansøgninger, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som endnu ikke er meddelt Kommissionen
c)
suspendere indgivelsen af ansøgninger om restitutionslicenser.
4. Enhver forordning, som vedtages i henhold til stk. 3, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende inden for en frist på tre dage fra fremsendelsen af den meddelelse om ansøgninger, der er nævnt i stk. 2.
Artikel 35
1. Restitutionslicenserne er gyldige fra udstedelsesdagen som defineret i artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 376/2008.
2. Med forbehold af bestemmelserne i andet afsnit er restitutionslicenserne gyldige indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om licens, eller indtil regnskabsperiodens udløb, hvis denne udløber forinden.
De i artikel 36 omhandlede restitutionslicenser er gyldige indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om licens.
3. Forudfastsatte restitutionssatser, jf. artikel 26, gælder indtil udløbet af licensens gyldighedsperiode.
Artikel 36
Kommissionens forordning (EF) nr. 2298/2001 (13) finder anvendelse på ansøgninger om restitutionslicenser og restitutionslicenser, der udstedes for udførsel af varer i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4.
Artikel 37
1. Ved anvendelsen af artikel 47 i forordning (EF) nr. 376/2008 finder stk. 2-11 i nærværende artikel anvendelse.
2. Fra den 1. oktober i hver regnskabsperiode kan der indgives ansøgninger om licenser i forbindelse med en licitation, der afholdes i et indførende tredjeland, og med forudfastsættelse af restitutionssatsen på dagen for indgivelsen af ansøgningen uden for de i artikel 29 og 34 fastsatte perioder, hvor det samlede beløb for en licitation, for hvilken en eller flere eksportører har ansøgt om en eller flere licenser, og for hvilken disse licenser endnu ikke er blevet udstedt, ikke overstiger 2 mio. EUR.
Denne grænse kan dog sættes til 4 mio. EUR, hvis ingen af de reduktionskoefficienter, der er offentliggjort siden regnskabsperiodens begyndelse og omhandlet i artikel 33, stk. 1, eller i artikel 34, stk. 3, overstiger 50 %.
3. Det samlede beløb, der ansøges om licens(er) for, må ikke overstige den mængde, der er anført i licitationsbekendtgørelsen multipliceret med den eller de dertil svarende restitutionssatser som forudfastsat den dag, ansøgningen indgives. Der tages ikke hensyn til fastsatte tolerancer eller valgmuligheder i licitationsbekendtgørelsen.
4. Ud over de i artikel 47, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 376/2008 omhandlede oplysninger meddeler medlemsstaterne straks Kommissionen de beløb, for hvilke der er ansøgt om licens, samt dato og tidspunkt for hver ansøgning.
5. Hvis de beløb, der er meddelt i henhold til stk. 4, plus de beløb, for hvilke der allerede er indgivet ansøgning om en eller flere licenser i forbindelse med den samme licitationsbekendtgørelse, overstiger den tærskel, der er omhandlet i stk. 2, meddeler Kommissionen inden for to arbejdsdage efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede supplerende oplysninger medlemsstaterne, at restitutionslicensen ikke vil blive udstedt til den erhvervsdrivende.
6. Kommissionen kan suspendere anvendelsen af stk. 2, hvis det samlede beløb, som der kan udstedes licenser for i henhold til artikel 47 i forordning (EF) nr. 376/2008, overstiger 4 mio. EUR i en enkelt regnskabsperiode. Afgørelser om suspendering offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
7. Uanset artikel 35, stk. 1 og 2, i denne forordning er restitutionslicenser, der er udstedt i henhold til artikel 47 i forordning (EF) nr. 376/2008, gyldige fra udstedelsesdagen som defineret i artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008. Restitutionslicenser er gyldige indtil udgangen af den ottende måned efter udstedelsesmåneden eller indtil den 30. september, hvis denne dato indtræffer først. Forudfastsatte satser er gyldige indtil licensens sidste gyldighedsdag.
8. Hvis den kompetente myndighed i overensstemmelse med artikel 47, stk. 9, litra a) i forordning (EF) nr. 376/2008 er overbevist om, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har hævet kontrakten, frigiver den sikkerhedsstillelsen, hvis den forudfastsatte restitutionssats for det basisprodukt, for hvilket restitutionsbeløbet er størst i forhold til de andre anvendte basisprodukter, er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder på den sidste dag i licensens gyldighedsperiode.
9. Hvis den kompetente myndighed i overensstemmelse med artikel 47, stk. 9, litra b), i forordning (EF) nr. 376/2008 er overbevist om, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har krævet ændringer i kontrakten, kan den forlænge licensens gyldighedsperiode og forudfastsættelsens varighed indtil den 30. september.
10. Hvis tilslagsmodtageren i overensstemmelse med artikel 47, stk. 9, litra c), i forordning (EF) nr. 376/2008 fremlægger dokumentation for, at der i licitationsbekendtgørelsen eller i den kontrakt, som er indgået efter licitationstilslaget, er fastsat en negativ tolerance eller valgmulighed på over 5 %, og den institution, der afholder licitationen, gør brug af denne bestemmelse, betragtes forpligtelsen til at udføre som opfyldt, når den udførte mængde er højst 10 % mindre end den mængde, der svarer til det beløb, der er udstedt licens for.
Første afsnit finder anvendelse på betingelse af, at den forudfastsatte restitutionssats for det basisprodukt, for hvilket restitutionsbeløbet er størst i forhold til de andre anvendte basisprodukter, er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder den sidste dag i licensens gyldighedsperiode. I så fald ændres de 95 %, der er omhandlet i artikel 40, stk. 3 og 5, i denne forordning, til 90 %.
11. Ved anvendelse af stk. 1-10 er den tidsfrist på 21 dage, der er omhandlet i artikel 47, stk. 5, i forordning (EF) nr. 376/2008, i stedet 44 dage.
AFDELING 3
Sikkerhedsstillelse
Artikel 38
1. Ved udstedelsen af en restitutionslicens forpligtes indehaveren til at anmode om restitutioner til et beløb svarende til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, for udførsler, der finder sted i restitutionslicensens gyldighedsperiode.
For at sikre overholdelsen af denne forpligtelse skal der stilles en sikkerhed som omhandlet i første afsnit.
2. Den i stk. 1, første afsnit, omhandlede forpligtelse betragtes som et primært krav som omhandlet i artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Artikel 39
1. Det primære krav anses for at være opfyldt, når eksportøren har indgivet den udtrykkelige anmodning for udførsler, der har fundet sted i licensens gyldighedsperiode på betingelserne i artikel 28 og i afsnit V i bilag VI.
2. Hvis den udtrykkelige anmodning ikke er udførselsangivelsen, skal anmodningen indgives senest tre måneder efter udløbet af gyldighedsperioden for den restitutionslicens, hvis nummer er angivet i den udtrykkelige anmodning, medmindre der foreligger force majeure.
Hvis den i første afsnit omhandlede frist på tre måneder ikke overholdes, anses det primære krav ikke for opfyldt.
3. Som dokumentation for det primære kravs overholdelse forelægges de kompetente myndigheder eksemplar nr. 1 af den restitutionslicens, som er behørigt afskrevet i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2. Denne dokumentation skal være forelagt inden udgangen af den tolvte måned efter udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode.
Første afsnit finder tilsvarende anvendelse på licenser, der er registreret som fastsat i artikel 24, stk. 2.
4. Uanset artikel 22, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2220/85 fortabes den i artikel 23 i nærværende forordning omhandlede sikkerhed i forhold til det beløb, for hvilket den krævede dokumentation ikke er forelagt inden for den tidsfrist, der er fastsat i stk. 2 og 3 i nærværende artikel.
Artikel 40
1. Anvendes der en reduktionskoefficient i henhold til artikel 33, stk. 2, eller artikel 34, stk. 3, litra a), frigives en del af sikkerheden omgående for det beløb, der fremkommer ved at multiplicere det beløb, der ansøges om, med reduktionskoefficienten.
2. Hvis ansøgeren trækker sin licensansøgning tilbage i henhold til artikel 33, stk. 2, andet afsnit, frigives 80 % af den oprindelige sikkerhed.
3. Hele sikkerheden frigives, hvis indehaveren af licensen har ansøgt om restitutioner svarende til 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt.
4. Efter anmodning fra licensindehaveren kan medlemsstaten frigive sikkerheden i rater i forhold til de beløb, for hvilke de i artikel 39, stk. 1 og 3, omhandlede betingelser er blevet opfyldt, hvis der er fremlagt dokumentation for, at der er ansøgt om et beløb på mindst 5 % af det i licensen angivne beløb.
5. Hvis der er ansøgt om restitutioner for mindre end 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt, fortabes den del af sikkerheden, der svarer til 10 % af forskellen mellem 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt, og det faktisk udnyttede beløb.
6. Hvis det beløb, for hvilket de i artikel 39, stk. 1 og 3, omhandlede betingelser er blevet opfyldt, imidlertid er mindre end 5 % af det i licensen angivne beløb, fortabes hele sikkerheden.
7. Er den sikkerhed, som ville være fortabt, på 100 EUR eller derunder for en given licens, frigiver den pågældende medlemsstat hele sikkerheden.
Artikel 41
1. Tilbageleveres licensen eller en partiallicens til den udstedende myndighed inden for den periode, der udgør de to første tredjedele af licensens gyldighedsperiode, nedsættes den sikkerhed, der fortabes, med 40 %, idet en del af en dag tæller som en hel dag.
2. Tilbageleveres licensen eller en partiallicens til den udstedende myndighed i den sidste tredjedel af licensens gyldighedsperiode eller i den måned, der følger efter dagen for gyldighedsperiodens udløb, nedsættes den sikkerhed, der fortabes, med 25 %.
3. Stk. 1 og 2 anvendes kun på licenser og partiallicenser, der tilbageleveres til den udstedende myndighed i løbet af den regnskabsperiode, for hvilken licenserne er blevet udstedt, og hvis de tilbageleveres senest den 31. august i denne periode.
KAPITEL IV
UDFØRSLER UDEN LICENSER
Artikel 42
1. Der kræves ikke licenser for udførsler, for hvilke de ansøgninger, som den erhvervsdrivende i løbet af det pågældende regnskabsår har indgivet, højst vedrører et beløb på 100 000 EUR.
2. Der kræves ikke licenser for de leverancer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, tredje led, artikel 33, stk. 1, artikel 37, stk. 1, artikel 41, stk. 1, og artikel 43, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009.
3. Stk. 1 og 2 finder også anvendelse på udførsler foretaget af erhvervsdrivende, som har været i besiddelse af en restitutionslicens i den pågældende regnskabsperiode, eller som er i besiddelse af en licens på udførselsdagen.
4. Stk. 1, 2 og 3 finder kun anvendelse i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er etableret.
Artikel 43
1. I hver regnskabsperiode kan der udbetales restitutioner inden for en samlet reserve på 40 mio. EUR pr. regnskabsår til de udførsler, der er omhandlet i artikel 42, stk. 1.
2. Der tages ikke hensyn til restitutioner for udførsler i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4, eller restitutioner for leverancer, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, tredje led, artikel 33, stk. 1, artikel 37, stk. 1, artikel 41, stk. 1, og artikel 43, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009, ved fastlæggelse af udgiftsniveauet inden for den reserve, som er omhandlet i stk. 1.
Artikel 44
1. Hvis summen af de beløb, medlemsstaterne i henhold til artikel 53 har underrettet om, når op på 30 mio. EUR, kan Kommissionen under hensyn til EU's internationale forpligtelser i højst 20 arbejdsdage suspendere anvendelsen af artikel 43, stk. 1, for udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicens.
2. Under de omstændigheder, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1216/2009 for en periode på over 20 arbejdsdage suspendere anvendelsen af artikel 43, stk. 1, i denne forordning for udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicens.
KAPITEL V
EKSPORTØRENS FORPLIGTELSER
Artikel 45
1. Ved en vares udførsel skal den berørte part afgive erklæring om de mængder basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold til artikel 3, som efter artikel 10 faktisk er anvendt til fremstillingen af disse varer, og som der vil blive anmodet om restitution for, eller oplyse om sammensætningen, hvis denne er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 4.
2. Når en vare er anvendt til fremstillingen af en vare, der skal udføres, skal den berørte parts erklæring indeholde dels angivelse af den varemængde, der faktisk er anvendt, dels oplysning om arten og mængden af hvert af de basisprodukter, de deraf forarbejdede produkter og de produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold artikel 3, som varen er fremstillet af.
Til støtte for sin erklæring skal den berørte part forelægge de kompetente myndigheder alle de dokumenter og oplysninger, som disse anser for relevante. De pågældende dokumenter og oplysninger kan foreligge og forelægges i elektronisk form.
De kompetente myndigheder anvender de kontrolforanstaltninger, som de anser for hensigtsmæssige, til efterprøvelse af erklæringens rigtighed.
3. På begæring af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, på hvis område toldformaliteterne ved udførsel gennemføres, meddeler de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder dem direkte alle disponible oplysninger for at muliggøre kontrollen med den berørte parts erklæring.
Artikel 46
Uanset artikel 45 kan der i stedet for erklæringen om de anvendte produkter eller varer efter aftale med de kompetente myndigheder afgives en samlet erklæring om mængden af de anvendte produkter eller anføres en henvisning til en erklæring om disse mængder, hvor de allerede er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 4, forudsat at fabrikanten giver de kompetente myndigheder adgang til alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere erklæringen.
Artikel 47
1. Udfærdiger eksportøren ikke den i artikel 46 nævnte erklæring, eller fremlægger han ikke tilfredsstillende oplysninger til støtte for den forelagte erklæring, kan han ikke opnå restitution.
2. Uanset stk. 1 kan den berørte part dog, hvis den pågældende vare er anført i kolonne 1 og 2 i bilag IV, efter udtrykkelig anmodning opnå en restitution. Ved beregningen heraf fastsættes arten og mængden af de basisprodukter, der skal tages i betragtning, ud fra de oplysninger, der konstateres ved en analyse af den vare, som skal udføres, og efter tabellen i bilag IV. Den kompetente myndighed fastsætter betingelserne for gennemførelsen af denne analyse og de oplysninger, der skal forelægges til støtte for anmodningen.
3. Udgifterne til nævnte analyse afholdes af eksportøren.
Artikel 48
1. Artikel 45 finder ikke anvendelse på de mængder landbrugsprodukter, der er fastlagt i henhold til bilag III, med undtagelse af følgende:
a)
de mængder af de i artikel 45, stk. 1, omhandlede produkter, som udføres i form af varer, der delvis er fremstillet af produkter, for hvilke ydelsen af eksportrestitution er omfattet af forordning (EF) nr. 1234/2007, og delvis af andre produkter, jf. betingelserne i artikel 11, stk. 2
b)
de mængder af æg eller ægprodukter, som udføres i form af pastaprodukter henhørende under KN-kode 1902 11 00
c)
mængden af tørstof indeholdt i frisk pasta som omhandlet i artikel 11, stk. 1, andet afsnit
d)
arten af de basisprodukter, der faktisk er anvendt til fremstillingen af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 2905 44 og 3824 60, samt eventuelt de mængder D-glucitol (sorbitol), der er fremstillet af henholdsvis stivelsesholdige produkter og sakkarose
e)
de mængder kasein, som udføres i form af varer henhørende under KN-kode 3501 90 90
f)
indbrygningsgraden af øl henhørende under KN-kode 2202 90 10
g)
de mængder umaltet byg, som de kompetente myndigheder har accepteret.
Varebeskrivelsen i udførselsangivelsen og restitutionsansøgningen for de varer, som er anført i bilag III, skal være i overensstemmelse med nomenklaturen i nævnte bilag.
2. Foretages der en analyse af en vare med henblik på anvendelse af artikel 45, 46 eller 47 eller af stk. 1 eller 3 i denne artikel, anvendes de analysemetoder, som er anført i Kommissionens forordning (EF) nr. 904/2008 (14), eller hvis dette ikke er muligt, i Kommissionens forordning (EF) nr. 900/2008 (15), eller hvis dette ikke er muligt, de analysemetoder, der benyttes ved tarifering i den fælles toldtarif af en lignende vare, der indføres til EU.
3. Det dokument, der attesterer den nævnte udførsel, skal indeholde angivelse af både mængderne af de udførte varer og af mængderne af de i artikel 45, stk. 1, omhandlede produkter eller oplysninger om sammensætningen som fastsat i henhold til artikel 10, stk. 4. Hvor artikel 47, stk. 2, finder anvendelse erstattes sidstnævnte mængder dog af mængderne af de basisprodukter, der er anført i kolonne 4 i bilag IV, og som svarer til resultaterne af analysen af de udførte varer.
4. For at der kan ydes restitution for varer henhørende under KN-kode 0403 10 51 til 0403 10 99, 0403 90 71 til 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 og 3502 19 90 skal varerne opfylde kravene i forordning (EF) nr. 852/2004 og forordning (EF) nr. 853/2004, herunder kravet om at være tilvirket i en godkendt virksomhed og om at opfylde de i afsnit I i bilag II til forordning (EF) nr. 853/2004 nævnte krav til sundhedsmærkning.
5. Ved anvendelsen af artikel 45 og 46 underretter hver medlemsstat Kommissionen om de kontrolforanstaltninger, der anvendes på dens område for de forskellige typer udførte varer. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 49
1. I henhold til artikel 45 og 46 i nærværende forordning og ved anvendelsen af artikel 12 i forordning (EF) nr. 612/2009 skal den berørte part for varer, som indeholder korn, ris, mælk og mejeriprodukter eller æg, jf. artikel 162, stk. 1, litra a), nr. i), ii), v) og vii), og artikel 162, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, afgive erklæring om, at ingen af bestanddelene er indført fra tredjelande, eller angive, hvor stor en mængde af sådanne produkter, der er indført fra tredjelande.
2. Indgives der ansøgning for mængder, der skal fastlægges i henhold til artikel 10, stk. 4, kan de kompetente myndigheder acceptere en erklæring fra den berørte part om, at der ikke vil blive anvendt korn, ris, mejeriprodukter og ægprodukter, der er indført fra tredjelande, jf. stk. 1.
3. Indgives der ansøgning for mængder, der skal fastlægges i henhold til artikel 11, stk. 1, eller i henhold til artikel 47, stk. 2, kan de kompetente myndigheder acceptere en erklæring fra den berørte part om, at der ikke vil blive anvendt korn, ris, mejeriprodukter og ægprodukter, der er indført fra tredjelande, jf. stk. 1.
4. De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede erklæringer skal kontrolleres af de kompetente myndigheder ved hjælp af alle relevante midler.
KAPITEL VI
UDBETALING AF RESTITUTIONER
Artikel 50
1. For varer, der udføres i perioden 1. til 15. oktober hvert år, finder udbetalingen af restitutioner ikke sted før den 16. oktober.
I tilfælde af varer, der udføres ved forelæggelse af en restitutionslicens, der er udstedt for en bestemt regnskabsperiode, og hvis Kommissionen finder, at der foreligger en risiko for, at EU ikke opfylder sine internationale forpligtelser, finder restitutionsbetalinger, der skal foretages efter udløbet af denne periode, ikke sted før den 16. oktober. I så fald kan den i artikel 46, stk. 8, i forordning (EF) nr. 612/2009 omhandlede frist midlertidigt ændres til tre måneder og femten dage ved en forordning, som offentliggøres inden den 20. september i Den Europæiske Unions Tidende.
2. For de varer, der er anført i bilag II til denne forordning, og som undtagelse fra artikel 24 i forordning (EF) nr. 612/2009 finder det beløb, der er fastsat i artikel 24, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 612/2009, anvendelse, uanset hvilket destinationsland eller destinationsområde varerne udføres til:
a)
når der er tale om varer, der er pakket til detailsalg i pakninger, som højst indeholder netto 2,5 kg, eller i beholdere, som højst indeholder 2 liter, og som er mærket som defineret i artikel 1, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF (16) enten med angivelse af importøren i bestemmelseslandet eller med oplysninger på et i bestemmelseslandet officielt sprog eller et sprog, der forstås i dette land
b)
når en eksportør mindst 12 gange i de to år, der går forud for datoen for anmodningen om tilladelse, jf. stk. 3, har udført varer, der højst indeholder 90 vægtprocent af et enkelt basisprodukt, for hvilket der ydes restitution, og som henhører under samme ottecifrede KN-kode, til samme modtager(e).
3. I de i stk. 2 omhandlede tilfælde kan medlemsstaterne efter anmodning udstede en formel tilladelse, hvorved eksportøren fritages for at fremlægge de dokumenter, der kræves i artikel 17 i forordning (EF) nr. 612/2009, med undtagelse af transportdokumentet.
Den i første afsnit nævnte tilladelse gælder, medmindre den inddrages, i en periode på højst to år og kan fornyes. Medlemsstaterne kan efter eget skøn inddrage tilladelsen, hvilket de navnlig straks skal gøre, når de har rimelig grund til at tro, at eksportøren ikke har overholdt betingelserne deri.
Fritagelser i henhold til første afsnit betragtes som risikofaktorer, som der skal tages hensyn til ved anvendelsen af artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 485/2008 (17).
Eksportører, der gør brug af fritagelsen, skal anføre tilladelsesnummeret i det administrative enhedsdokument og på den udtrykkelige anmodning om udbetaling, jf. artikel 28 i denne forordning.
4. Uanset stk. 3 kan medlemsstaterne i de i stk. 2, litra b), fastsatte tilfælde fritage eksportøren for at fremlægge transportdokumenter for alle de udførsler, der er omfattet af en tilladelse, forudsat at den pågældende eksportør afkræves transportdokumenter for mindst 10 % af de pågældende udførselsangivelser eller for mindst en angivelse pr. år, alt efter hvilket antal der er størst, idet medlemsstaterne foretager en udvælgelse blandt udførselsangivelserne efter kriterierne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1276/2008 (18).
5. For varer, der er anført i bilag II til denne forordning, hvis udførselsangivelse er antaget senest den 30. september 2007, og for hvilke eksportøren ikke er i stand til at fremlægge de i artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 612/2009 nævnte beviser, anses varerne for at være importeret til et tredjeland ved forelæggelse af en kopi af transportdokumentet sammen med et af de i artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 612/2009 anførte dokumenter eller et bankdokument udstedt af godkendte mellemmænd, der er etableret i EU, hvori det attesteres, at betaling for udførslen er krediteret eksportørens konto hos dem, eller bevis for betalingen.
6. Ved anvendelsen af artikel 27 i forordning (EF) nr. 612/2009 tager medlemsstaterne hensyn til stk. 5.
KAPITEL VII
INDBERETNINGSPLIGT
Artikel 51
1. Inden den 10. i hver måned giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om:
a)
de beløb, udtrykt i euro, for hvilke der i den foregående måned er tilbageleveret restitutionslicenser i henhold til artikel 41, stk. 1
b)
de beløb, udtrykt i euro, for hvilke det i den foregående måned blev fastslået, at det i artikel 38 omhandlede primære krav ikke er opfyldt
c)
de restitutionslicenser, udtrykt i euro, jf. artikel 35, der er blevet udstedt i løbet af den foregående måned
d)
de restitutionslicenser, udtrykt i euro, der er blevet udstedt i løbet af den foregående måned i henhold til artikel 47 i forordning (EF) nr. 376/2008.
De i første afsnit, litra b) nævnte beløb opdeles i forhold til regnskabsperioden for den restitutionslicens, de vedrører.
2. Medlemsstaterne giver inden den 1. november hvert år Kommissionen meddelelse om de samlede restitutionsbeløb, udtrykt i euro, der inden den 1. oktober samme år er afskrevet på restitutionslicenser, der er udstedt i den regnskabsperiode, der slutter den 30. september det foregående kalenderår.
Artikel 52
1. Senest ved udgangen af måneden efter hver måned i kalenderåret fremsender medlemsstaterne til Kommissionen ved hjælp af dataudvekslingssystemet DEX statistiske oplysninger om varer, der er omfattet af denne forordning, og for hvilke der er ydet eksportrestitutioner i den foregående måned, opdelt efter den ottecifrede KN-kode og med angivelse af:
a)
mængderne af disse varer, udtrykt i tons eller en anden angiven måleenhed
b)
eksportrestitutionsbeløbet, udtrykt i euro, der i den foregående måned er ydet for hvert af de pågældende basislandbrugsprodukter
c)
de mængder af hvert basislandbrugsprodukt, udtrykt i tons, for hvilke der er ydet restitutioner.
2. Medlemsstaterne giver inden den 31. december hvert år Kommissionen meddelelse om de samlede restitutionsbeløb, udtrykt i euro, de faktisk har ydet i den regnskabsperiode, der slutter den 30. september samme år, i forhold til udførsler, der har fundet sted i løbet af den regnskabsperiode, der slutter den 30. september det foregående år, og i løbet af tidligere regnskabsperioder, og som ikke tidligere er meddelt, idet de angiver, hvilke perioder det drejer sig om.
3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 betragtes forudbetalinger som tildelte restitutioner.
4. Medlemsstaterne giver inden den 31. december hvert år Kommissionen meddelelse om de samlede tilbagebetalinger, udtrykt i euro, af uretmæssigt udbetalte restitutioner, som er inddrevet i løbet af den regnskabsperiode, der slutter den 30. september det samme år, idet de angiver, hvilken eller hvilke regnskabsperioder det drejer sig om.
Artikel 53
Medlemsstaterne underretter Kommissionen senest den 5. i hver måned om de restitutionsbeløb, der er ydet i henhold til artikel 43, stk. 1, fra den 16. til udgangen af den foregående måned, og senest den 20. i hver måned om de restitutionsbeløb, der er ydet i henhold til artikel 43, stk.1, fra den 1. til den 15. i den indeværende måned. Hvis der ikke er ydet restitutionsbeløb i de pågældende perioder, meddeler medlemsstaterne Kommissionen dette.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 54
Forordning (EF) nr. 1043/2005 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IX.
Artikel 55
Denne forordning træder i kraft den anden dag efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes på ansøgninger indgivet fra den 8. juli 2010 for licenser til brug fra den 1. oktober 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2010.
A BIZOTTSÁG 578/2010/EU RENDELETE
(2010. június 29.)
az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról szóló, 2009. november 30-i 1216/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1)
A 3448/93/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2005. június 30-i 1043/2005/EK bizottsági rendeletet (2) több alkalommal is jelentősen módosították. Tekintettel arra, hogy további módosítások is szükségesek, a rendeletet egy új rendelettel kell felváltani.
(2)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (3) előírja, hogy olyan mértékben, mint a világpiaci árfolyamok vagy az ilyen árukra vonatkozó árak alapján egyes mezőgazdasági áruk a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában történő exportjának lehetővé tételéhez szükséges, az említett árfolyamok vagy árak és az uniós árak közötti különbséget export-visszatérítés révén ki lehet egyenlíteni. A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre szóló visszatérítések odaítélésére ezért közös szabályokat kell alkalmazni.
(3)
Az 1234/2007/EK rendeletben foglalt, az export-visszatérítések nyújtásával kapcsolatos előírások egységes alkalmazásának biztosítása érdekében ilyen visszatérítések nem adhatók harmadik országok árucikkeire, ha azokat olyan árucikkek előállításához használják fel, amelyeket azt követően exportálnak, hogy az Unióban szabad forgalomban voltak.
(4)
Export-visszatérítések azokra az árucikkekre adhatók, amelyeket közvetlenül az alaptermékekből, az alaptermékek feldolgozásával nyert termékekből és az e kategóriák valamelyikének megfeleltetett termékekből nyernek. Valamennyi ilyen esetben meg kell határozni az export-visszatérítés összegének megállapítására szolgáló módszert.
(5)
A Szerződés I. mellékeltében nem szereplő árukra általánosan a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2009. július 7-i 612/2009/EK bizottsági rendelet (4) és a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet (5) vonatkozik. Meg kell ezért pontosan határozni, hogy e rendeletek egyes rendelkezései milyen módon alkalmazandók.
(6)
Az 1784/2003/EK tanácsi rendeletnek az egyes szeszes italok formájában exportált gabonafélékre vonatkozó kiigazított visszatérítések rögzítése és odaítélése tekintetében történő alkalmazása egyes részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2006. november 10-i 1670/2006/EK bizottsági rendelet (6) szerint az export-visszatérítés mértéke a szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezésének napján érvényes mérték. Az 1670/2006/EK rendelet 2. cikke szerinti szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezése tehát az export-visszatérítés kiszámításakor egyenértékűnek tekintendő a kivitellel.
(7)
A szeszes italok más termékeknél kevésbé érzékenyek az előállításukhoz felhasznált mezőgazdasági termékek árára. Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia csatlakozási okmányának 19. jegyzőkönyve azonban úgy rendelkezik, hogy határozni kell az uniós gabonaféléknek a gabonából nyert szeszes italok gyártására való felhasználásának megkönnyítéséhez szükséges intézkedésekről.
(8)
Egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint, vállalkozások által előállított, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező sok árucikk szabályos exportstruktúrát követ. Az exportügyintézés megkönnyítésére az ilyen árucikkekre vonatkozóan egyszerűsített eljárást kell bevezetni, amelynek során a gyártó közli az illetékes hatóságokkal az árucikkek gyártási feltételeire vonatkozó azon információkat, amelyeket a hatóságok szükségesnek tart. Amennyiben az exportált árucikkekben ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségét az illetékes hatóságok nyilvántartják, úgy rendelkezni kell az ilyen nyilvántartás évenkénti felülvizsgálatáról, annak érdekében, hogy csökkentsék azt a kockázatot, amely a szóban forgó árucikkek előállításához használt termékek mennyiségében bekövetkezett változás bejelentésének elmulasztásából fakad.
(9)
Számos mezőgazdasági termék ki van téve természeti és szezonális változásoknak. Ebből következően az exportált áruk mezőgazdaságitermék-tartalma változhat. A visszatérítés összegét ezért az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei alapján kell meghatározni. Bizonyos egyszerű és viszonylag állandó összetételű árucikkekre azonban az ügyintézés megkönnyítése érdekében a visszatérítés összegét a mezőgazdasági termékek rögzített mennyiségei alapján kell meghatározni.
(10)
Ahhoz, hogy a visszatérítésre jogosulttá váljanak, a felhasznált mezőgazdasági termékeket és különösen az ilyen termékekből előállított árucikkeket exportálni kell. Az ezen szabály alól adott bármiféle kivételt megszorítóan kell értelmezni. Az árucikkek előállításának folyamatában azonban a gyártóknál felmerülhetnek olyan nyersanyaggal kapcsolatos veszteségek, amelyeket uniós áron szereztek be, miközben az Unión kívüli gyártóknál felmerült ilyen veszteségek a világpiaci árak miatt korlátozottabbak. Emellett a gyártási folyamatban bizonyos melléktermékek keletkeznek, amelyek értéke jelentősen különbözik a fő termékekétől; egyes esetekben a melléktermékek csak állati takarmányozásra használhatók fel. Ezért szükséges közös szabályok meghatározása az exportált árucikkek előállítási folyamatában ténylegesen felhasznált termékmennyiségek fogalmának megállapításához.
(11)
Az 1216/2009/EK rendelet 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazásában úgy kell rendelkezni, hogy az I. mellékletben nem szereplő áruk formájában exportált alaptermékekre a visszatérítés ugyanarra az időszakra legyen rögzítve, mint a feldolgozatlanul exportált mezőgazdasági termékek visszatérítésénél. Az is szükséges azonban, hogy lehetőség legyen a szabálytól való eltérésre piaci zavarok esetén, amelyeket az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással kell meghatározni.
(12)
Az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre érvényes visszatérítési mérték meghatározásakor figyelembe kell venni az 1234/2007/EK rendelet szerint alkalmazandó támogatásokat és más hasonló hatású intézkedéseket.
(13)
A burgonyakeményítőt az export-visszatérítés mértékének megállapításához a kukoricakeményítőnek kell megfeleltetni. Lehetővé kell azonban tenni, hogy konkrét visszatérítési mérték megállapítására kerüljön sor a burgonyakeményítőre az olyan piaci helyzetekben, amikor annak ára lényegesen alacsonyabb, mint a kukoricakeményítőé.
(14)
Az 1234/2007/EK rendelet 162. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitele után járó visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kellene fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálnák azokat. Ezt figyelembe kell venni a visszatérítési mértékek rögzítésekor és a megfeleltetési szabályok kialakításakor.
(15)
Egyes, hasonló tulajdonságokkal rendelkező árucikkek különféle technikákkal nyerhetőek különböző alapanyagokból. Az exportőröktől meg kell követelni, hogy adják meg az alapanyagok jellegét és tegyenek bizonyos nyilatkozatokat a gyártási folyamat tekintetében, amikor az ilyen információra szükség van ahhoz, hogy a visszatérítésre való jogosultságot vagy az alkalmazandó megfelelő visszatérítési mértéket meghatározzák.
(16)
A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek kiszámításakor a keményítők és egyes glükóz- és maltodextrinszirupok esetében a szárazanyag-tartalmat kell figyelembe venni.
(17)
Amikor a világkereskedelmi helyzet, egyes piacok vagy nemzetközi kereskedelmi egyezmények sajátos követelményei azt megkövetelik, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált bizonyos mezőgazdasági árucikkekre lehetővé kell tenni a visszatérítés azok rendeltetési helye szerint történő differenciálását.
(18)
A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre egy költségvetési év során nyújtható visszatérítési összegek kezelésének tekintetében meg kell engedni különböző mértékek meghatározását az exportokra, függetlenül attól, hogy a visszatérítés mértéke az uniós piac és a világpiac fejleményei alapján előzetesen rögzítésre kerültek-e, vagy sem.
(19)
Az odaítélhető visszatérítések összege minden költségvetési évben korlátozott, az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel összhangban. Lehetővé kell tenni a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek előzetesen ismert feltételek szerinti kivitelét. Különösen azt kell lehetővé tenni, hogy a piaci szereplők biztosítékot kapjanak arról, hogy ezen exportok jogosultak az Unió kötelezettségeivel összeegyeztethető visszatérítésre. Ha ilyen biztosíték már nem adható, úgy erről megfelelő időben előre tájékoztatni kell az exportőröket. A visszatérítési bizonyítványok kibocsátása lehetővé teszi a visszatérítési kérelmek nyomon követését és garantálja a bizonyítvány jogosultjának, hogy a bizonyítvány összegéig részesül visszatérítésben, amennyiben eleget tesz az uniós szabályok által előírt egyéb feltételeknek.
(20)
Igazgatási intézkedéseket kell meghatározni a visszatérítési bizonyítványok rendszerével kapcsolatban. Így különösen egy csökkentési együttható alkalmazásáról kell gondoskodni, ha a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmek túllépik a rendelkezésre álló összeget. Bizonyos körülmények között gondoskodni kell a visszatérítési bizonyítványok kibocsátásának felfüggesztéséről.
(21)
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségvállalások betartását. Lehetővé teszik azt is, hogy előre meg lehessen határozni azt a visszatérítést, amely a harmadik országokba exportált árucikkek gyártásában felhasznált mezőgazdasági termékekre adható. Ez a cél bizonyos tekintetben különbözik az exportengedélyek célkitűzéseitől, amelyeket az olyan, feldolgozatlan állapotban exportált alaptermékekre adnak ki, amelyek mennyiségi korlátozásokat magukban foglaló nemzetközi kötelezettségvállalások hatálya alá tartoznak. Ezért szükség van annak meghatározására, hogy melyek azok a jelenleg a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2008. április 23-i 376/2008/EK bizottsági rendeletben (7) megállapított mezőgazdasági engedélyekre és bizonyítványokra vonatkozó általános rendelkezések, amelyeket a visszatérítési bizonyítványokra nem kell alkalmazni.
(22)
A visszatérítés mértékét általában csütörtökönként rögzítik vagy módosítják. Csökkenteni kell annak kockázatát, hogy a termékekre spekulatív céllal adjanak be előzetes rögzítésre irányuló kérelmeket. Ennek megfelelően az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon beadott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon adták volna be.
(23)
Az I. mellékletben nem szereplő árukhoz felhasznált különböző alaptermékek visszatérítési mértékeire az előzetes rögzítésnek egy időben kell megtörténnie, hogy a tagállamok az export-visszatérítések rendszerét könnyebben működtethessék.
(24)
Bizonyítványok iránti kérelmek az odaítélhető összeget meghaladó összegre is benyújthatók. A költségvetési évet ezért időszakokra kell osztani oly módon, hogy a bizonyítványok mind azoknak a piaci szereplőknek kiadhatók legyenek, akik a költségvetési év végén exportálnak, mind pedig azoknak, akik a költségvetési év elején exportálnak. Szükség szerint csökkentési együtthatót kell alkalmazni minden, egy adott időszak során kért összegre.
(25)
Ha egy adott időszakra a kérelmezett visszatérítések teljes összege kisebb, mint az erre az időszakra rendelkezésre álló összeg, akkor a piaci szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy az adott időszakra rendelkezésre álló fennmaradó összeg tekintetében heti szinten benyújthassanak visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet.
(26)
Meg kell határozni, hogy a 376/2008/EK rendeletnek az export-visszatérítés előzetes rögzítéséről szóló, egy importáló harmadik országban meghirdetett pályázati felhívással kapcsolatban kérelmezett bizonyítványokkal kapcsolatos egyes előírásai hogyan alkalmazandóak a visszatérítési bizonyítványokra.
(27)
Meg kell állapítani a visszatérítési bizonyítvány esetében nyújtott biztosíték felszabadításának a feltételeit. Ezeknek a feltételeknek tartalmazniuk kell azokat a kötelezettségeket, amelyek elsődlegesnek tekintendők, amelyeket a biztosíték fedez, és azokat a bizonyítékokat, amelyeket be kell mutatni e kötelezettségek teljesítésének igazolására.
(28)
Az exportőrök többsége évi 100 000 EUR-nál kevesebb visszatérítést kap. Együttesen ez az export csak elhanyagolható gazdasági jelentőséggel bír, és csupán egy kis részét teszi ki a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre adott visszatérítések teljes összegének. Ezekben az esetekben ezért lehetővé kell tenni, hogy a kisebb exportőröket mentesítsék a bizonyítvány benyújtásának követelménye alól. Az egyszerűsítés érdekében az ilyen exportőröknek bizonyos körülmények között jogosultságot kell biztosítani arra, hogy kis exportőri státuszukat megőrizve használhassák a visszatérítési bizonyítványokat. A visszaélések elkerülése érdekében azonban arra a tagállamra kell korlátozni a mentesség igénybevételét, ahol az ilyen kis exportőr székhelye található.
(29)
Ki kell dolgozni az ellenőrzésre vonatkozó szabályokat, mégpedig annak az elvnek az alapján, hogy az exportőr az árucikkek minden egyes kivitelénél közli az illetékes hatóságokkal az exportált árucikkek előállításához felhasznált termékek mennyiségét. Az illetékes hatóságoknak meg kell hozniuk azokat az intézkedéseket, amelyeket szükségesnek tartanak az ilyen nyilatkozat pontosságának ellenőrzésére.
(30)
Előfordulhat, hogy az exportőr nyilatkozatának ellenőrzéséért felelős hatóságoknak nem áll rendelkezésükre elegendő bizonyíték, amely lehetővé tenné számukra a felhasznált mennyiségekre vonatkozó közlés elfogadását, még akkor sem, ha az kémiai analízisen alapul. Ilyen helyzetek előfordulása különösen akkor valószínű, ha az exportálandó árucikkeket nem az exportáló tagállamban, hanem valamely másik tagállamban gyártották. Ezért lehetővé kell tenni, hogy az exportáló tagállam illetékes hatósága szükség esetén közvetlenül a másik tagállam illetékes hatóságától beszerezhessen valamennyi olyan információt, amelyet ez utóbbi hatóság az árucikkek gyártásának feltételeire vonatkozóan be tud szerezni.
(31)
A piaci szereplők számára engedélyezni kell, hogy egy egyszerűsített nyilatkozatot készítsenek annak a tagállamnak az illetékes hatóságaival egyeztetve, amelyben az árucikkeket előállítják, a felhasznált termékekről e termékek összesített mennyiségei formájában, feltételezve, hogy részletes nyilvántartást vezetnek a felhasznált termékekről, és azt az említett hatóságok rendelkezésére bocsátják.
(32)
Az exportőrnek, különösen, ha nem ő a gyártó, nincs mindig lehetősége arra, hogy ismerje azoknak a mezőgazdasági termékeknek a pontos felhasznált mennyiségét, amelyekre visszatérítést igényelhet. Ezért az exportőr nem mindig képes nyilatkozni ezekről a mennyiségekről. Ezért egy alternatív módszert kell biztosítani a visszatérítés kiszámítására, amelynek alkalmazását az érintett személy kérheti, bizonyos árucikkekre korlátozva, ezeknek az árucikkeknek a vegyi elemzése alapján, és az erre a célra összeállított táblázat segítségével.
(33)
A 612/2009/EK rendelet 28. cikke szerint nem jár visszatérítés az olyan termékek után, amelyek nem megfelelő és tisztességes piaci minőségűek azon a napon, amelyen a kiviteli nyilatkozatot elfogadják. E szabály egységes alkalmazásának biztosítása érdekében egyértelművé kell tenni, hogy az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) és az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (9) szereplő, valamint az e rendelet II. mellékletében felsorolt bizonyos állati termékekre adott visszatérítés esetében az érintett állati termékeket az említett rendeletek előírásainak megfelelően kell elkészíteni, és fel kell tüntetni rajtuk a kötelező állat-egészségügyi jelölést.
(34)
Lényeges, hogy a Bizottság ellenőrizni tudja a megadott export-visszatérítésekkel kapcsolatos intézkedéseket. Ezért a tagállamok illetékes hatóságainak át kell adniuk bizonyos statisztikai információkat a Bizottságnak. Ennek a tájékoztatásnak a formátumát és terjedelmét indokolt meghatározni.
(35)
A 612/2009/EK rendelet 12. cikkének (1) és (4) bekezdésével összhangban az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésébek b) pontjában említett cukorágazati termékek kivételével a visszatérítésben részesülő összetevőknek az Unióból kell származniuk. Meg kell ezért határozni az ezen előírás betartatásához szükséges intézkedéseket.
(36)
Sok az olyan kérelem, amelyre e rendelet alapján visszatérítést nyújtanak. A legtöbb olyan áru, amelyre ezeket a kérelmeket benyújtják, egyértelműen meghatározott műszaki feltételek mellett készül, állandó jellemzőkkel és minőséggel bír, szabályos exportstruktúrát követ, és az illetékes hatóságok által nyilvántartott és megerősített gyártási receptek szerint készül. Ezeknek a különleges körülményeknek a fényében, valamint tekintettel az e rendelet szerint nyújtandó export-visszatérítéssel kapcsolatos adminisztratív munka egyszerűsítésére, helyénvaló a tagállamoknak nagyobb rugalmasságot engedni a 612/2009/EK rendelet 24. cikkének alkalmazásakor, amennyiben ez azokra a maximális értékekre vonatkozik, amelyek alatt a tagállamok mentesíthetik az exportőröket a fuvarokmányokon kívüli igazolások bemutatása alól.
(37)
Biztosítani kell, hogy a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árukra adott visszatérítésekkel kapcsolatos rendelkezéseket az Unióban mindenütt egyformán alkalmazzák. Ennek céljából minden tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot azokról az ellenőrzési rendszerekről, amelyeket a területén az exportált árucikkek különféle típusaira alkalmaz.
(38)
Elegendő időt kell biztosítani az 1043/2005/EK rendelet szerinti, a visszatérítési bizonyítványokkal kapcsolatos rendszereknek az ebben a rendeletben előírt igazgatási rendszerhez való átállítására. Ezért e rendeletet alkalmazni kell azokra a bizonyítványok iránti kérelmekre, amelyeket a 2011-es költségvetési időszakra vonatkozó első benyújtási időszak első napjától kezdve nyújtottak be, és e rendeletnek e napon kell hatályba lépnie.
(39)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Szerződés I. mellékletében nem szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
(1) E rendelet az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek az 1234/2007/EK rendeletben létrehozott export-visszatérítési rendszer tekintetében történő végrehajtásáról szóló szabályokat határozza meg.
Ez a rendelet az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e rendelet 3. cikkével összhangban a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek exportjára vonatkozik, amennyiben ezeket a termékeket a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében és e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkek formájában exportálják.
(2) Az (1) bekezdésben említett export-visszatérítés nem jár a Szerződés 29. cikkének megfelelően szabad forgalomba bocsátott és újra kivitelre került árucikkek után.
Hasonlóképpen nem jár visszatérítés az ilyen árucikkek után, ha azokat a feldolgozás után exportálnak, illetve más árucikkbe dolgoznak be.
(3) A gabonaféléket kivéve nem adható visszatérítés olyan termékekre, amelyeket a II. mellékletben említett és a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő alkohol gyártására használnak.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „költségvetési időszak”: az egyik év október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig tartó időszak;
b) „költségvetési év”: az egyik év október 16-tól a következő év október 15-ig tartó időszak;
c) „alaptermékek”: az e rendelet I. mellékletében felsorolt termékek;
d) „összetevők”: az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e két kategóriának megfeleltetett, a termékek előállítása során használt és az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., iii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő termékek;
e) „árucikkek”: a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében, valamint e rendelet II. mellékletében felsorolt termékek;
f) „megállapodás”: a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójában kötött mezőgazdasági megállapodás;
g) „élelmiszersegély”: a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében vett élelmiszersegély-intézkedések;
h) „maradványok”: a gyártási folyamat olyan termékei, amelyek összetétele határozottan eltér a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek nem hozhatók forgalomba;
i) „melléktermékek”: a gyártási folyamat során keletkező olyan termékek vagy árucikkek, amelyek összetevői vagy jellemzői különböznek a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek kereskedelmi forgalomba hozhatók;
j) „veszteség”: a termékeknek vagy árucikkeknek azon mennyisége, amely a gyártási folyamatból származik, a mezőgazdasági termékeket feldolgozatlanul használó szakasztól kezdve, ténylegesen nem lett exportálva, nem maradvány és nem melléktermék, és nem hozható forgalomba.
(2) Az (1) bekezdés h), i) és j) pontja alkalmazásában nem tekintendők forgalomba hozottnak a gyártási folyamat során nyert olyan termékek, amelyek összetétele különbözik a ténylegesen exportált árucikkekétől, s amelyeket kizárólag az ártalmatlanításuk kapcsán felmerült költségeket fedező fizetség ellenében értékesítenek.
Az (1) bekezdés j) pontja alkalmazásában veszteségnek kell megfeleltetni azokat a termékeket vagy árucikkeket, amelyek a gyártási folyamatból származnak, és amelyeket akár fizetség ellenében, akár anélkül csak állati takarmányként lehet ártalmatlanítani.
3. cikk
(1) A közvetlenül burgonyából előállított, az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő a melléktermékek kivételével a kukorica feldolgozásából nyert terméknek felel meg.
(2) A 0404 10 48 és 0404 10 62 KN-kód alá tartozó sűrítetlen tejsavó, fagyasztva is, az I. mellékletben felsorolt por alakú savónak (a továbbiakban: 1. termékcsoport) felel meg.
(3) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt, legfeljebb 1,5 % zsírtartalommal rendelkező tejpornak (a továbbiakban: 2. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 90 51 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 0,1 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 90 11 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 1,5 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek.
(4) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt 26 %-nál kevesebb zsírtartalmú tejpornak (a továbbiakban: 3. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 és 0404 90 23 KN-kódok alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 0,1 tömegszázaléknál magasabb, de 6 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 1,5 tömegszázaléknál magasabb, de 45 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek.
(5) A következő termékek a 6. termékcsoportnak felelnek meg:
a)
a 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 6 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
b)
a 0403 10 19, 0403 90 19 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legalább 45 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
c)
valamint a 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 és 0405 90 90 KN-kód alá tartozó, 82 tömegszázaléktól eltérő, de legalább 62 tömegszázalék tejzsírtartalmú vaj és más tejzsírok,
(6) A 0403 10 11-0403 10 19, 0403 90 51-0403 90 59 és a 0404 90 21-0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, sűrített, a por, granulátum vagy más szilárd alakúaktól eltérő, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli tej, tejszín és tejtermékek a termék szárazanyag-tartalmának zsírmentes részét illetően a 2. termékcsoportnak felelnek meg. A termék tejzsírtartalmát a 6. termékcsoportnak kell megfeleltetni.
Az első albekezdést kell alkalmazni a sajtra és túróra is.
(7) Az 1006 20 KN-kód alá tartozó előmunkált rizs és az 1006 30 21-1006 30 48 KN-kódok alá tartozó félig hántolt rizs az 1006 30 61-1006 30 98 KN-kódok alá tartozó teljesen hántolt rizsnek felel meg.
(8) Ha a következő termékek teljesítik a visszatérítésre való jogosultságra az 1234/2007/EK rendeletben és a 951/2006/EK bizottsági rendeletben (10) előírt feltételeket, akkor feldolgozatlan állapotban történő export esetén az 1701 99 10 KN-kód alá tartozó fehércukornak felelnek meg:
a)
az 1701 11 90 KN-kód vagy az 1701 12 90 KN-kód alá tartozó nyers répa- és nádcukor, amely száraz állapotra számítva polarimetriás módszerrel meghatározva legalább 92 tömegszázalék szacharózt tartalmaz;
b)
az 1701 91 00, illetve az 1701 99 90 KN-kód alá tartozó cukor;
c)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének c) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének I. részében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével;
d)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének d) és g) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével.
4. cikk
E rendelet rendelkezései mellett a 612/2009/EK rendeletet és a 2220/85/EGK rendeletet is alkalmazni kell, kivéve, ha e rendelet 39. cikkének (4) bekezdése, illetve 50. cikke másként rendelkezik.
II. FEJEZET
EXPORT-VISSZATÉRÍTÉSEK
1. SZAKASZ
Számítási módszer
5. cikk
(1) A 2. szakasznak megfelelően meghatározott mennyiségre adott visszatérítés összegét az ugyanolyan típusú árucikkek formájában exportált alaptermékek mindegyikére oly módon kell meghatározni, hogy a mennyiséget az alaptermékre adott visszatérítés mértékével kell megszorozni, fajlagos súly szerint számolva, a 3. szakasznak megfelelően.
(2) Amikor - a 15. cikk (2) bekezdésének megfelelően - különböző visszatérítési mértékeket határoznak meg egy bizonyos alaptermékre, külön összeget kell kiszámítani az alaptermék minden egyes mennyiségére, amelyre eltérő a visszatérítési mérték.
(3) Amennyiben az exportált árucikkek gyártása során árucikkeket használnak fel, az exportált árucikkek gyártása során felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve e kategóriák valamelyikének a 3. cikk alapján megfeleltetett termékek mindegyikére vonatkozó összeg kiszámításához a figyelembe veendő visszatérítési mérték az a mérték, amely az említett árucikkek feldolgozatlan exportjára érvényes.
2. SZAKASZ
Referenciamennyiség
6. cikk
Az árucikkek tekintetében a visszatérítés összegének kiszámításához alapul szolgáló alaptermékek mindegyikének mennyiségét (a továbbiakban: a referenciamennyiség) a 7., 8. és 9. cikk szerint kell meghatározni, kivéve, ha a III. mellékletre történik utalás, vagy a 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó.
7. cikk
Feldolgozatlan alaptermék vagy megfeleltetett termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, a VII. mellékletben meghatározott átváltási együtthatók figyelembevételével.
8. cikk
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának és I. melléklete I. részének, vagy az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése b) pontjának és I. melléklete II. részének hatálya alá tartozó termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, azt olyan módon kiigazítva, hogy megfeleljen az alaptermék egy mennyiségének az e rendelet V. mellékletében szereplő együtthatókat használva, amennyiben a következő esetek valamelyike áll fenn az érintett termékre:
a)
a termék alaptermék vagy az annak megfeleltetett termék feldolgozásából származik;
b)
a termék olyan terméknek felel meg, amely alaptermék feldolgozásából származik;
c)
a termék alaptermék feldolgozásából származó terméknek megfeleltetett termék feldolgozásából származik.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabonaszesznél a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
9. cikk
(1) A 11. cikk előírásaira tekintettel a következő termékek bármelyikének használata esetén az egyes alaptermékekre a referenciamennyiségnek azonosnak kell lennie az illetékes hatóságok által a 45. cikknek megfelelően megállapított mennyiséggel:
a)
az ennek a rendeletnek a 7. vagy a 8. cikkében említett termék feldolgozásával nyert termék, amely nem szerepel a Szerződés I. mellékletében;
b)
több, a 7. vagy a 8. cikkben említett termék, vagy ennek az albekezdésnek az a) pontjában említett termékek keverésével vagy feldolgozásával nyert termék.
A referenciamennyiséget az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termék mennyisége alapján kell meghatározni.
Ennek a mennyiségnek a kiszámítása céljára az ennek a rendeletnek a VII. mellékletében említett átváltási együtthatókat, vagy adott esetben a 8. cikkben említett speciális számítási szabályokat, egyenértékűségi arányszámokat és együtthatókat kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabona-alapú szesznél azonban a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
10. cikk
(1) A 6-9. cikk alkalmazásában az exportált árucikkek gyártásához feldolgozatlanul felhasznált termékeket ténylegesen felhasználtnak kell tekinteni.
(2) Amennyiben az ilyen árucikkek gyártási szakaszainak egyikében magát az alapterméket egy másik, kifinomultabb alaptermékké dolgozzák fel, és egy későbbi szakaszban használják fel, csak az utóbbi alapterméket kell ténylegesen felhasználtnak tekinteni.
(3) Az (1) bekezdés értelmében ténylegesen felhasznált termékek mennyisége az exportált árucikkek mindegyikére megállapítandó.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdéstől eltérően, ha egy bizonyos vállalkozás által, egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint gyártott, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező árucikkeket rendszeresen exportálnak, az illetékes hatóságokkal történt megállapodás alapján a mennyiségek akár a kérdéses árucikkek gyártási receptjéből, akár a terméknek az árucikk adott mennyiségének gyártásához egy konkrét időszakban felhasznált átlagos mennyiségeiből is kiszámíthatók. Az ily módon meghatározott termékmennyiség marad a számítás alapja mindaddig, amíg a termék gyártásának feltételeiben változás nem következik be.
Az illetékes hatóság által adott hivatalos felhatalmazás esetének kivételével, a termék így meghatározott mennyiségeit minden évben legalább egyszer ellenőrizni kell.
11. cikk
(1) A III. mellékletben felsorolt árucikkek tekintetében az alapterméknek az árucikk 100 kg-jára kilogrammban számított referenciamennyisége az abban a mellékletben azon árucikkeknél jelzett mennyiség.
Azonban a friss tészta esetében az alaptermékek III. mellékletben meghatározott mennyiségeit csökkenteni kell a száraztésztának egy egyenértékű mennyiségére, megszorozva e mennyiségeket a tészta száraz kivonatának százalékával, majd 88-cal elosztva őket.
(2) Amikor a III. mellékletben felsorolt termékeket részben olyan termékekből állították elő, amelyek export-visszatérítéséről az 1234/2007/EK rendelet rendelkezik, és részben más termékekből, ezeknek az előbbi termékeknek a referenciamenynyiségét a 6-10. cikknek megfelelően kell meghatározni.
12. cikk
(1) A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek meghatározásához a (2) és a (3) bekezdéseket kell alkalmazni.
(2) Minden, a 10. cikk értelmében felhasznált, visszatérítésre jogosító mezőgazdasági termék, amely a gyártási folyamat szokásos menete során például gőz vagy füst formájában eltűnik, esetleg nem visszanyerhető porrá vagy hamuvá alakul át, jogosít a teljes felhasznált mennyiségre érvényes visszatérítésre.
(3) Az árucikkeknek a ténylegesen nem exportált mennyisége a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében nem jogosít visszatérítésre.
Ha az ilyen termékek összetétele azonos a ténylegesen exportáltakéval, sor kerülhet az utóbbiak gyártása során ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek arányos csökkentésére.
13. cikk
(1) A 12. cikk (3) bekezdésétől eltérően az árucikkek gyártásával járó, 2 tömegszázalék vagy annál kevesebb veszteség visszatérítésre jogosít.
A 2 %-os küszöböt az összes felhasznált nyersanyag szárazanyag-tömegarányaként kell kiszámítani a 12. cikk (2) bekezdésében említett mennyiségeknek a ténylegesen exportált árucikkek szárazanyag-tömegének levonásával vagy bármely más, az árucikkek gyártási feltételeinek megfelelő számítási módszer alkalmazásával.
(2) Amikor az áru gyártásával járó veszteségek a 2 %-ot meghaladják, a többletveszteség nem jogosít visszatérítésre a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében. A tagállamok illetékes hatóságai azonban megfelelően indokolt esetben nagyobb veszteségeket is elfogadhatnak. A tagállamoknak jelenteniük kell a Bizottság felé azokat az eseteket, amelyekben az illetékes hatóságok elfogadtak nagyobb veszteségeket, valamint az elfogadás indokait.
(3) A mezőgazdasági termékeknek a maradványokban megtestesülő ténylegesen felhasznált mennyiségei visszatérítésre jogosítanak.
(4) Melléktermékek keletkezésekor a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeit értelemszerűen kell az exportált termékekhez illetve a melléktermékekhez számítani.
3. SZAKASZ
A visszatérítés mértéke
14. cikk
(1) Az e rendelet I. mellékletében felsorolt, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált alaptermékek esetében a visszatérítés mértékét, az 1234/2007/EK rendelet 164. cikkének megfelelően, 100 kilogramm alaptermékre nézve a Bizottság állapítja meg a feldolgozatlan állapotban exportált termékekre adott visszatérítés szerinti időszakkal megegyező időszakra.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a visszatérítés egy másik, az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően meghatározott menetrend szerint is rögzíthető.
15. cikk
(1) A visszatérítés mértékét a Bizottság különösen a következők figyelembevételével határozza meg:
a)
a feldolgozó iparágaknál az abból adódóan felmerülő átlagos költség, hogy az alaptermékeket az Európai Unió piacán szerzik be, valamint a világpiacon uralkodó árak;
b)
azoknak a Szerződés I. mellékletében szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékeknek az exportjára vonatkozó visszatérítés mértéke, amelyeket hasonló feltételek mellett állítanak elő;
c)
annak szükségessége, hogy azonos versenyfeltételeket teremtsenek az uniós termékeket felhasználó, valamint az aktív feldolgozási rendszer alapján harmadik országból származó termékeket felhasználó iparágak között;
d)
egyrészt a költségvetési ráfordítás, másrészt az alaptermék piaci árát illetően az uniós és világpiaci ár alakulásának tendenciája;
e)
a Szerződés 218. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból eredő korlátozásoknak való megfelelés.
(2) A visszatérítés mértékének rögzítésekor adott esetben figyelembe veendők az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre vonatkozó, minden tagállamban érvényes termelési visszatérítések, támogatások vagy azonos hatású intézkedések.
(3) A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitelére adott visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kell fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálják azokat.
16. cikk
(1) Az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő esetében a visszatérítés mértéke külön kerül meghatározásra, kukorica-egyenértékben, az 1234/2007/EK rendelet 195. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az e rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében feltüntetett kritériumok szerint. A felhasznált burgonyakeményítő mennyiségeit át kell váltani a kukorica egyenértékű mennyiségeire, e rendelet 8. cikkével összhangban.
(2) A 2905 44 és a 3824 60 KN-kódok alá tartozó D-glucit (szorbit-) keverékek esetében, amennyiben az érintett fél nem készíti el a 45. cikkben említett nyilatkozatot a 48. cikk (1) bekezdésének d) pontjában előírt információ megadásával, vagy nem nyújt be kielégítő dokumentációt nyilatkozatának alátámasztására, ezekre a keverékekre a visszatérítés mértéke a legalacsonyabb visszatérítésre jogosító alaptermék után járó mérték.
17. cikk
(1) Az 1108 11 00 -1108 19 90 KN-kódok alá tartozó keményítőkre, illetve az ilyen keményítők feldolgozásából származó, az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete I. részének d) pontjában felsorolt termékekre vonatkozó visszatérítés csak az e termékek szállítója által adott nyilatkozat alapján jár, amelyben a szállító igazolja, hogy azokat közvetlenül gabonafélékből, burgonyából vagy rizsből állították elő, kizárva a más mezőgazdasági termékek vagy árucikkek előállítása során keletkezett melléktermékek bármiféle felhasználását.
(2) Az (1) bekezdésben említett nyilatkozatot visszavonásig kell alkalmazni az ugyanattól a termelőtől származó összes szállítmányra. Ellenőrzése a 45. cikknek megfelelően történik.
18. cikk
(1) Ha a kukoricakeményítőnek megfeleltetett burgonyakeményítő kivonható szárazanyag-tartalma a 3. cikk (1) bekezdése alapján legalább 80 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 80 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/80 részével.
Az összes többi keményítőre, amelyeknek kivonható szárazanyag-tartalma legalább 87 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 87 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/87 részével.
(2) Amennyiben az 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 vagy a 2106 90 55 KN-kód alá tartozó szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalma legalább 78 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben az ilyen szirupok kivonható szárazanyag-tartalma kevesebb, mint 78 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/78 részével.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában a keményítők kivonható szárazanyag-tartalma a 687/2008/EK bizottsági rendelet (11) IV. mellékletében leírt módszer segítségével kerül meghatározásra; a szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok szárazanyag-tartalma a 79/796/EGK bizottsági irányelv (12) II. mellékletében említett 2. módszer, illetve bármely más alkalmas, legalább ugyanolyan biztosítékokat nyújtó analitikai módszer segítségével kerül meghatározásra.
(4) A 45. cikkben említett nyilatkozat készítésekor a kérelmezőnek nyilatkoznia kell a felhasznált keményítők, illetve szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalmáról.
19. cikk
(1) A változatlan állapotban exportált, a 3501 10 KN-kód alá tartozó kazeinra, a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó kazeinátokra, illetve a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kód alá tartozó ovalbuminra vonatkozó visszatérítés rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható, amennyiben ezt a következők valamelyike szükségessé teszi:
a)
az említett árucikkek világpiaci helyzete;
b)
az egyes piacok sajátos követelményei;
c)
nemzetközi kereskedelmi megállapodások.
(2) Az 1902 11 00, 1902 19 és 1902 40 10 KN-kódok alá tartozó árucikkekre vonatkozó visszatérítés mértéke a rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható.
(3) A visszatérítés változhat attól függően, hogy a 26. cikknek megfelelően előre rögzített-e.
20. cikk
(1) A visszatérítés mértéke az árucikkek exportjának napján érvényes mérték, a következő eseteket kivéve:
a)
ha kérelmet nyújtottak be a 26. cikkel összhangban a visszatérítés mértékének előzetes rögzítésére;
b)
ha kérelmet nyújtottak be a 37. cikk (2) bekezdésével összhangban és a visszatérítés mértékét a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának napján előzetesen rögzítették.
(2) Amennyiben a visszatérítés előzetes rögzítésének rendszerét alkalmazzák, az előzetes rögzítési kérelem benyújtásának napján érvényes mérték vonatkozik a későbbi napon exportált árucikkekre a visszatérítési bizonyítványnak a 35. cikk (2) bekezdése szerinti érvényességi időszaka alatt.
A feldolgozott gabona- és rizstermékek esetében a meghatározott visszatérítési mérték kiigazításra kerül a feldolgozatlanul exportált alaptermékek visszatérítésének előzetes rögzítésére érvényes szabályok szerint, alkalmazva azonban az V. mellékletben meghatározott átváltási együtthatókat.
(3) A visszatérítési bizonyítványoknak a 376/2008/EK rendelet értelmében vett kivonatai nem képezhetik az attól a bizonyítványtól független előzetes rögzítés tárgyát, mint amelyből származnak.
III. FEJEZET
VISSZATÉRÍTÉSI BIZONYÍTVÁNYOK
1. SZAKASZ
Általános rendelkezések
21. cikk
(1) A tagállamok - az Unión belüli letelepedési helyre tekintet nélkül - bármely kérelmező számára az Unió teljes területén érvényes visszatérítési bizonyítványokat állítanak ki.
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják a visszatérítés kifizetését, feltéve hogy az V. fejezetben előírt feltételek teljesülnek. E feltételek tartalmazhatják a visszatérítés mértékének előzetes rögzítését is. A bizonyítványok csak egyetlen költségvetési időszakra érvényesek.
(2) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek formájában exportált alaptermékre vagy az 1670/2006/EK rendelet 2. cikkében említett szeszes italok gyártására szánt, vámfelügyelet alá helyezett gabonafélékre járó visszatérítés megadásának feltétele az e rendelet 24. cikkével összhangban kiadott visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
Az első albekezdésben említett gabonaféléket exportáltnak kell tekinteni.
Az első albekezdés nem vonatkozik a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, és 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vagy az e a rendelet IV. fejezetében említett exportra.
(3) A 20. cikk (2) bekezdésében előírt előzetes rögzítési rendszer szerinti visszatérítés feltétele a visszatérítés mértékét előzetesen rögzítő visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
22. cikk
(1) Az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra alkalmazandó a 376/2008/EK rendelet.
(2) A 376/2008/EK rendeletnek a meghatározott mennyiségekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre vonatkozó rendelkezései megfelelően alkalmazandók az e rendeletben említett, euróban meghatározott összegekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre, e rendelet VI. mellékletének figyelembevételével.
(3) Az (1) és a (2) bekezdéstől eltérve a 376/2008/EK rendelet következő rendelkezései nem alkalmazhatók az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra: a 7. cikk (2) és (4) bekezdése, a 8., 11. és 13. cikk, a 17. cikk (1) bekezdése, a 20., a 23., a 31., a 32. és a 34. cikkek, a 35. cikk (6) bekezdése és a 41., a 45., a 46. és a 48. cikkek.
(4) A 376/2008/EK rendelet 39. és 40. cikkeinek alkalmazása céljából a szeptember 30-ig érvényes bizonyítványok nem hosszabbíthatók meg.
Az ilyen esetekben a bizonyítványt érvényteleníteni kell minden vis maior miatt nem igényelt összegre, és a vonatkozó biztosítékot fel kell szabadítani.
23. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmek, a 36. cikkben említett élelmiszersegély-műveletekhez kapcsolódóak kivételével csak akkor érvényesek, ha a kért összeg 10 %-ának megfelelő biztosítékot nyújtottak a 376/2008/EK rendelet 14. cikkében meghatározott feltételekkel összhangban.
(2) A biztosíték az e rendelet 40. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelően szabadítható fel.
24. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványt a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében meghatározott „Kiviteli engedély vagy előzetes rögzítési igazolás” formanyomtatványon kell kérni, és az ugyanott meghatározott formában kell kiállítani, az összeget pedig euróban kell feltüntetni.
A dokumentumokat az e rendelet VI. mellékletében meghatározott utasításoknak megfelelően kell kitölteni.
(2) Amennyiben a kérelmező nem tervezi az árucikket attól a tagállamtól eltérő tagállamból exportálni, mint amelyben a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmét benyújtotta, az illetékes hatóság megőrizheti a visszatérítési bizonyítványt, nevezetesen egy számítógépes fájl formájában. Ez esetben az illetékes hatóság tájékoztatja a kérelmezőt visszatérítési bizonyítványa nyilvántartásba vételéről, a visszatérítési bizonyítványnak a jogosult példányán (a továbbiakban: 1. példány) szereplő információk megadásával. A kiállító szerv másolata a visszatérítési bizonyítványról, a továbbiakban: 2. példány nem kerül kibocsátásra.
A hatáskörrel rendelkező hatóság feljegyzi a VI. melléklet III. és IV. szakaszaiban említett visszatérítési bizonyítványokból származó összes információt, valamint a bizonyítvány alapján igényelt összegeket.
25. cikk
(1) A bizonyítványokból adódó kötelezettségek nem ruházhatók át. A bizonyítványokhoz fűződő jogokat a jogosult a bizonyítványok érvényességi időtartama alatt átruházhatja, feltéve, hogy ez az átruházás egyetlen kedvezményezett javára történik minden egyes bizonyítvány vagy annak kivonata esetében. Az átruházás kizárólag azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá a bizonyítványon vagy a kivonaton.
(2) A kedvezményezettek tovább nem ruházhatják át jogaikat, de visszátruházás az eredeti jogosultra lehetséges. A jogosultra történő visszátruházás azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá az adott bizonyítványon vagy kivonaton. Az ilyen esetekben a kiállító szerv a VIII. mellékletben meghatározott bejegyzések valamelyikét jegyzi be a bizonyítvány 6. rovatába.
(3) Ha az engedélyes átruházási kérelmet nyújt be, vagy ha a kedvezményezett visszátruházással él, a kiállító szerv, illetve az egyes tagállamok által kijelölt szervezet vagy szervezetek a következő bejegyzést vezetik rá a bizonyítványra, vagy ha indokolt, a kivonatára:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban a kedvezményezett neve és címe vagy a (2) bekezdésben említett bejegyzés;
b)
az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás dátuma a hivatal vagy szervezet bélyegzőjével hitelesítve.
(4) Az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás az (3) bekezdés b) pontjában említett bejegyzés időpontjától hatályos.
26. cikk
(1) A visszatérítés mértékének előzetes rögzítése iránti kérelmek az összes alkalmazandó visszatérítési mértéket érintik.
(2) Az előzetes rögzítési kérelem a visszatérítési bizonyítvány kérelmének időpontjában, vagy a visszatérítési bizonyítvány kiadásának napjától bármikor benyújtható.
(3) Az előzetes rögzítési kérelmeket a VI. melléklet II. szakaszával összhangban, a 376/2008/EK rendelet 1. melléklete szerinti formanyomtatvány felhasználásával kell benyújtani. Az előzetes rögzítés nem alkalmazható olyan exportra, amelyre a kérelem beadásának napja előtt sor került.
(4) Az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon benyújtott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon nyújtották volna be.
27. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány jogosultja kérhet kivonatot a bizonyítványból, amelyet a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében közölt forma szerint állítanak ki. A kérelemnek tartalmaznia kell az e rendelet VI. melléklete II. szakaszának 3. pontjában említett információkat.
Azt az összeget, amelyre a kivonatot kérik, be kell jegyezni az eredeti bizonyítványba.
(2) A 376/2008/EK rendelet 9. cikkének sérelme nélkül az egyetlen tagállamban érvényesként nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról az egész Unióban érvényes kivonatok állíthatók ki.
28. cikk
(1) A 612/2009/EK rendelet 46. cikke értelmében minden exportőrnek ki kell töltenie egy, a kifizetésre vonatkozó konkrét kérelmet. Ezt be kell mutatni a kifizetésért felelős hatóságnak, csatolva a vonatkozó bizonyítványokat, kivéve, ha a bizonyítványokat a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon bejegyezték, vagy pedig ha az export nincs visszatérítési bizonyítvánnyal fedezve.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem nem tekinthető a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (2) bekezdésében említett, a visszatérítés kifizetésével kapcsolatos okmánynak.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem a 612/2009/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti kiviteli nyilatkozatnak tekinthető. Ebben az esetben a konkrét kérelem kifizető szerv általi, ezen cikk (2) bekezdésében említett kézhezvételének napja az a nap, amikor a szerv a kiviteli nyilatkozatot kézhez veszi. Minden más esetben a konkrét kérelemnek tartalmaznia kell a kiviteli nyilatkozat adatait, beleértve a kiviteli nyilatkozat hivatkozási számát is.
(2) A konkrét kérelemben megjelölt adatok alapján, kizárólag az exportált alaptermék(ek) mennyiségét és jellegét, valamint az alkalmazandó visszatérítés mértékét (mértékeit) alapul véve a kifizető szerv meghatározza az igényelt összeget. A kiviteli nyilatkozatban ezt a három adatot egyértelműen fel kell tüntetni, illetve utalni kell rájuk.
A konkrét kérelem kézhezvételétől számított hat hónapon belül a kifizető szerv felvezeti ezt az összeget a visszatérítési bizonyítványra.
A bizonyítványokra ez a felvezetés az 1. példány hátoldalán történik; a 28., a 29. és a 30. rovat mennyiség helyett az euróban kifejezett összeget tartalmazza.
A harmadik albekezdés megfelelően alkalmazandó az elektronikus formában tárolt bizonyítványokra.
(3) A felhasználás után, ha nem a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról van szó, a bizonyítvány 1. példányát visszaküldik a jogosulthoz, illetve az exportőr kérelmére a kifizető szerv megőrzi azt.
(4) Az exportált árucikkek vonatkozásában az azon összegre nyújtott biztosíték amely összegre a visszatérítési bizonyítványt kiállították, felszabadítható, illetve átutalható a visszatérítésre történő előlegfizetés biztosítására a 612/2009/EK rendelet II. címének 2. fejezetével összhangban.
29. cikk
(1) Az egyetlen költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítványokat hat szakaszban lehet kérelmezni. A visszatérítési bizonyítványokra vonatkozó kérelmeket legkésőbb a következő időpontokban lehet benyújtani:
a)
az október 1-jétől használandó bizonyítványokra szeptember 7-én;
b)
a december 1-jétől használandó bizonyítványokra november 7-én;
c)
a február 1-jétől használandó bizonyítványokra január 7-én;
d)
az április 1-jétől használandó bizonyítványokra március 7-én;
e)
a június 1-jétől használandó bizonyítványokra május 7-én;
f)
az augusztus 1-jétől használandó bizonyítványokra július 7-én.
(2) A piaci szereplők a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet csak arra az időszakra kérelmezhetik, ami megfelel a kérelmezés időpontját követő első, az (1) bekezdésben meghatározott zárási periódusnak..
30. cikk
A tagállamok a bizonyítványok iránti kérelmekről legkésőbb a következő időpontokig értesítik a Bizottságot:
a)
szeptember 14. a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett bizonyítványok esetén;
b)
november 14. a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett bizonyítványok esetén;
c)
január 14. a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett bizonyítványok esetén;
d)
március 14. a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett bizonyítványok esetén;
e)
május 14. a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett bizonyítványok esetén;
f)
július 14. a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett bizonyítványok esetén.
31. cikk
(1) A teljes összeget, amelyre visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, minden egyes költségvetési időszakra a (2) bekezdéssel összhangban kell megállapítani.
(2) A visszatérítéseknek a megállapodás 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghatározott maximális összegéből le kell vonni:
a)
az előző költségvetési év során nyújtható visszatérítés maximális összegét meghaladó és jogosulatlanul kifizetett összeget;
b)
az e rendelet IV. fejezetében említett exportok fedezésére fenntartott összeget;
c)
azon összegeket, amelyekre a szóban forgó költségvetési időszakban érvényes visszatérítési bizonyítványok kerültek kiállításra.
(3) A (2) bekezdés szerint kapott számhoz hozzá kell adni azon összeget, amelyre a 41. cikk szerint a kiállított bizonyítványokat visszaküldték.
(4) A IV. fejezetben említett exportok fedezésére fenntartott, de fel nem használt összeget hozzá kell adni a (2) bekezdés szerint kapott számhoz.
(5) Amennyiben a (2) bekezdésben említett összegek bármelyike tekintetében bizonytalanság áll fenn, ezt figyelembe kell venni a végső összeg meghatározásakor.
32. cikk
A teljes összeg, amelyre a 29. cikkben említett időszakokra visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, a következők szerint alakul:
a)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 30 %-a, szeptember 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett időszak esetében;
b)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 27 %-a, a november 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett időszak esetében;
c)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 32 %-a, a január 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett időszak esetében;
d)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 44 %-a, a március 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett időszak esetében;
e)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 67 %-a, a május 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett időszak esetében;
f)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 100 %-a, a július 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszak esetében.
2. SZAKASZ
Visszatérítési bizonyítványok kérelmezése és kiállítása
33. cikk
(1) Amennyiben az egyes érintett időszakokra beérkezett kérelmek teljes összege meghaladja a 31. cikk (2) bekezdésében említett maximumot, a Bizottság a 29. cikkben említett megfelelő időpont előtt benyújtott összes kérelemre alkalmazandó csökkentési együtthatót határoz meg úgy, hogy a 31. cikkben említett maximumnak való megfelelés biztosított legyen.
A Bizottság a 30. cikkben említett időpontokat követő öt munkanapon belül közzéteszi az együtthatót az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(2) Amennyiben a Bizottság csökkentési együtthatót határoz meg, a bizonyítványokat az igényelt összeg szorozva 1 mínusz az (1) bekezdés vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja szerint meghatározott csökkentési együttható összegre lehet kiállítani.
A 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszakot illetően azonban a kérelmezők az együttható Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő öt munkanapon belül visszavonhatják kérelmüket.
(3) A tagállamok augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot a (2) bekezdés második albekezdésének megfelelően visszavont visszatérítési bizonyítványok által képviselt összegekről.
34. cikk
(1) Amennyiben a 29. cikk (1) bekezdésében említett, adott időszakra vonatkozóan a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtásának zárónapja után nem tettek közzé csökkentési együtthatót a 33. cikk (1) bekezdése értelmében, a piaci szereplők visszatérítési bizonyítványra irányuló kérelmet nyújthatnak be az adott időszakban bármely olyan megmaradt összegre, amelyre még nem nyújtottak be kérelmet.
A kérelmet a 29. cikk (1) bekezdésében meghatározott, következő zárónapig tartó időszakban kell benyújtani.
(2) Az egyes hetek során benyújtott kérelmekről a tagállamok a következő hétfőn értesítik a Bizottságot. A vonatkozó bizonyítványokat az értesítést követő szerdától kezdődően lehet kiállítani, hacsak a Bizottság ezzel ellentétes intézkedéseket nem hoz.
(3) Amennyiben egy adott kérelmezési héten érkezett kérelmek összértéke meghaladja az (1) bekezdésben említett megmaradt összeget, a Bizottság a következő intézkedések közül egyet vagy többet hoz meg:
a)
csökkentési együtthatót határoz meg az adott kérelmezési héten benyújtott, visszatérítési bizonyítványokra irányuló olyan kérelmekre, amelyekről értesítették a Bizottságot, és amelyekre visszatérítési bizonyítványt még nem állítottak ki;
b)
utasítja a tagállamokat, hogy utasítsák el azokat az adott kérelmezési héten benyújtott kérelmeket, amelyekről még értesíteni kell a Bizottságot;
c)
felfüggeszti a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtását.
(4) A Bizottság a (3) bekezdés szerint elfogadott rendeleteket kihirdeti az Európai Unió Hivatalos Lapjában a kérelmekről szóló, a (2) bekezdésben említett értesítést követő három munkanapon belül.
35. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány a 376/2008/EK rendelet 22. cikkének (1) bekezdése szerinti kiállítás időpontjától érvényes.
(2) Figyelemmel a második albekezdésre a visszatérítési bizonyítvány az erre vonatkozó kérelem hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig, vagy amennyiben az korábban bekövetkezik, akkor a költségvetési időszak végéig érvényes.
A 36. cikkben említett visszatérítési bizonyítványok a bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig érvényesek.
(3) Ha a visszatérítés mértékét a 26. cikkel összhangban előzetesen rögzítették, ezek a mértékek a bizonyítvány érvényességi idejének végéig érvényesek maradnak.
36. cikk
A 2298/2001/EK bizottsági rendelet (13) alkalmazandó az azon visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmekre és visszatérítési bizonyítványokra, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése szerinti nemzetközi élelmiszersegély-műveletek részét képező áruk exportjára állítottak ki.
37. cikk
(1) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének alkalmazásában a (2)-(11) bekezdést kell alkalmazni.
(2) Minden költségvetési időszak október 1-jétől a 29. és 34. cikkben meghatározott időszakokon kívül ezzel a cikkel összhangban kérelmezni lehet az importáló harmadik országok által meghirdetett ajánlati felhívással kapcsolatos bizonyítványokat, melyek a kérelem benyújtásának napján előre rögzítik a visszatérítés mértékét, amennyiben az egyetlen ajánlati felhívásnak megfelelő összegek teljes összege, amellyel kapcsolatban egy vagy több exportőr egy vagy több visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet nyújtott be és ilyet még nem állítottak ki, nem haladja meg a 2 millió eurót.
Ez a határ azonban 4 millió euróra növelhető, amennyiben a költségvetési időszak eleje óta kiadott és a 33. cikk (1) bekezdésében, illetve a 34. cikk (3) bekezdésében említett csökkentési együtthatók egyike sem haladta meg az 50 %-ot.
(3) Az az összeg, amelyre a bizonyítvány vagy bizonyítványok iránti kérelmek szólnak, nem haladhatja meg az ajánlati felhívásban megadott összegnek a kérelem beadásának napján előzetesen rögzített megfelelő visszatérítési mértékkel szorzott összegét. Az ajánlati felhívásban szereplő engedélyezett eltéréseket vagy választási lehetőségeket nem lehet figyelembe venni.
(4) A 376/2008/EK rendelet 47. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében említett adatokon kívül a tagállamoknak azonnal tájékoztatniuk kell a Bizottságot minden bizonyítvány iránti kérelem összegéről és beadásának napjáról és idejéről.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés értelmében bejelentett összegeknek az azonos ajánlati felhívásra vonatkozóan tett egy vagy több kérelem összegével megnövelt összege meghaladja a (2) bekezdésben meghatározott összeget, a Bizottság a (4) bekezdésben meghatározott információ megérkezésétől számított két munkanapon belül értesíti a tagállamokat, hogy a visszatérítési bizonyítvány nem állítható ki a piaci szereplő részére.
(6) A Bizottság felfüggesztheti a (2) bekezdés alkalmazását, amennyiben a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállítható visszatérítési bizonyítványok teljes összege egy költségvetési időszakban meghaladja a 4 millió eurót. A felfüggesztésről szóló határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(7) E rendelet 35. cikkének (1) és (2) bekezdésétől eltérve a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállított visszatérítési bizonyítványok az említett rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerint kiállításuk napjától érvényesek. A visszatérítési bizonyítványok a kiállítás hónapját követő nyolcadik hónap végéig, vagy amennyiben az hamarabb bekövetkezik, szeptember 30-ig érvényesek. Az előzetesen rögzített mértékek a bizonyítvány érvényességének utolsó napjáig érvényesek.
(8) Amennyiben az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének a) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból arra kötelezte a nyertes ajánlattevőt szerződésbeli változások elfogadására, feloldja a biztosítékot, amennyiben a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a tanúsítvány érvényességének utolsó napján érvényes.
(9) Amikor az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének b) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból felbontotta a szerződést, meghosszabbíthatja a bizonyítvány és az előzetes rögzítés érvényességét szeptember 30-ig.
(10) Ha a nyertes ajánlattevő a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének c) pontjával összhangban bizonyítékot szolgáltat arról, hogy a pályázat kiírása vagy a nyertes pályázat alapján kötött szerződés 5 %-osnál nagyobb lefelé irányuló engedélyezett eltérést vagy választási lehetőséget írt elő és a pályáztató ügynökség visszavonja a kérdéses kikötést, a kiviteli kötelezettség teljesítettnek minősül, ha az exportált mennyiség 10 %-nál nem nagyobb mértékben marad el attól a mennyiségtől, amelyre a bizonyítványt kiállították.
Az első bekezdés csak akkor alkalmazható, ha a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a bizonyítvány érvényességének utolsó napján érvényes. Az ilyen esetekben az e rendelet 40. cikkének (3) és (5) bekezdésében említett 95 %-os mérték 90 %-ra változik.
(11) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének (5) bekezdésében előírt 21 napos határidő e cikk (1)-(10) bekezdése alkalmazásában 44 napot tesz ki.
3. SZAKASZ
Biztosítékok
38. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány kiállítása kötelezi a jogosultat, hogy a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozóan azzal az összeggel azonos mértékű visszatérítését igényeljen, mint amelyre a bizonyítványt kiállították.
A 23. cikkben említett biztosítékot kell letétbe helyezni az első albekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés biztosítására.
(2) Az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett kötelezettség a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében vett elsődleges követelménynek tekintendő.
39. cikk
(1) Az elsődleges követelmény akkor tekintendő teljesítettnek, ha az exportőr a 28. cikkben és a VI. melléklet V. szakaszában meghatározott feltételeknek megfelelően benyújtotta a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozó konkrét kérelmet.
(2) Amennyiben a konkrét kérelem nem a kiviteli nyilatkozat, úgy azt, a vis maior esetét kivéve, azon visszatérítési bizonyítvány lejárati napját követő három hónapon belül kell benyújtani amelynek száma a konkrét kérelemben szerepel.
Ha az első albekezdésben meghatározott három hónapos határidőt nem tartják be, az elsődleges kötelezettség nem tekinthető teljesítettnek.
(3) Az elsődleges követelmény teljesítése úgy kerül bizonyításra, hogy az illetékes hatóságnak bemutatják a visszatérítési bizonyítványnak a 28. cikk (2) bekezdésének megfelelő felvezetést tartalmazó 1. példányát,. Ezt a bizonyítékot a visszatérítési bizonyítvány érvényességi időszakának végét követő tizenkettedik hónap végéig kell bemutatni.
Az e rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett bizonyítványokra az első albekezdést megfelelően alkalmazni kell.
(4) A 2220/85/EGK rendelet 22. cikkének (3) bekezdésétől eltérve az e rendelet 23. cikkében előírt biztosíték visszatartásra kerül annak az összegnek a mértékében, amelyre a szükséges bizonyítékot nem adták meg az e cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott határidőn belül.
40. cikk
(1) Ha csökkentési együtthatót alkalmaznak a 33. cikk (2) bekezdése vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja alapján, a biztosíték egy része azonnal felszabadul, ez a rész megegyezik a nyújtott összeg és a csökkentési együttható szorzatával.
(2) Ha a kérelmező a bizonyítvány iránti kérelmét visszavonja, a 33. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban az eredeti biztosíték 80 %-át fel kell szabadítani.
(3) A biztosítékot teljes mértékben fel kell szabadítani, amint a bizonyítvány birtokosa annak az összegnek a 95 %-át kitevő visszatérítést kérelmezett, amelyre a bizonyítványt kibocsátották.
(4) A jogosult kérésére a tagállamok a biztosítékot részletekben is felszabadíthatják, azoknak az összegeknek az arányában, amelyek tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, feltéve, hogy bizonyítékot mutattak be arra, hogy legalább a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ára nyújtottak be kérelmet.
(5) Amennyiben a kérelem annak az összegnek kevesebb mint 95 %-át kitevő visszatérítésére vonatkozik, amelyre a bizonyítványt kiállították, a biztosíték egy részét visszatartják, ez a rész a bizonyítványban szereplő összeg 95 %-a és a ténylegesen igényelt visszatérítések összege közötti különbség 10 %-ával egyenlő.
(6) Ha azonban az az összeg, amely tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ánál kevesebb, a biztosíték egészét vissza kell tartani.
(7) Ha a visszatartásra kerülő biztosíték teljes összege 100 EUR vagy kevesebb lenne az adott bizonyítványra, az érintett tagállam a biztosíték egészét felszabadítja.
41. cikk
(1) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam első kétharmadának megfelelő időn belül a kiállító hatósághoz visszaküldik, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 40 %-kal csökken. E célra egy nap bármely része teljes napnak számít.
(2) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam utolsó harmadának megfelelő időszakban vagy az érvényesség lejárta utáni hónapban küldik vissza a kiállító hatósághoz, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 25 %-kal csökken.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés csak azokra a bizonyítványokra és a bizonyítványokról készült kivonatokra vonatkozik, amelyeket a kiállító hatósághoz annak a költségvetési időszaknak a folyamán küldtek vissza, amelyre vonatkozóan a bizonyítványokat kibocsátották, feltéve hogy azokat legkésőbb az adott időszak augusztus 31-éjéig visszaküldik.
IV. FEJEZET
BIZONYÍTVÁNNYAL NEM FEDEZETT EXPORT
42. cikk
(1) Nem írható elő bizonyítvány olyan exportokra, amelyekre a gazdasági szereplő által a költségvetési évben benyújtott kérelmek összesen legfeljebb 100 000 EUR kifizetésére jogosíthatnak.
(2) Nem írható elő bizonyítvány a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikke (1) bekezdésében, 37. cikke (1) bekezdésében, 41. cikke (1) bekezdésében és 43. cikke (1) bekezdésében említett szállítmányokra.
(3) Az (1) és (2) bekezdés az olyan exportőr kiviteleire is vonatkozik, aki a szóban forgó költségvetési időszak alatt rendelkezett visszatérítési bizonyítvánnyal, vagy aki az export napján ilyen bizonyítvánnyal rendelkezett.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés csak abban a tagállamban alkalmazandó, amelyben a piaci szereplő letelepedett.
43. cikk
(1) Minden költségvetési időszakban a 42. cikk (1) bekezdésében említett exportok visszatérítés kifizetésére jogosultak, minden egyes költségvetési évben egy 40 millió eurós tartalék keretén belül.
(2) Azokat az export-visszatérítéseket, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében nemzetközi élelmiszersegély-intézkedések részét képezik, valamint a 612/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vonatkozó visszatérítéseket, nem kell figyelembe venni az (1) bekezdésben említett tartalék szerinti ráfordítási szint meghatározásakor.
44. cikk
(1) Amennyiben a tagállamok által az 53. cikkel összhangban közölt összegek együttesen elérik a 30 millió eurót, a Bizottság, az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásaira tekintettel legfeljebb 20 munkanapos időszakra felfüggesztheti a 43. cikk (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportokra.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott körülmények esetén a Bizottság az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésével összhangban 20 munkanapot meghaladó időszakra felfüggesztheti e rendelet 43. cikke (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportok tekintetében.
V. FEJEZET
AZ EXPORTŐR KÖTELESSÉGEI
45. cikk
(1) Árucikkek exportja esetén az érintett félnek nyilatkoznia kell az árucikkek gyártása során a 10. cikk értelmében ténylegesen felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek és a 3. cikk értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek azon mennyiségéről, amelyekre a visszatérítést igényelni fogja, illetve amennyiben ezt a 10. cikk (4) bekezdésével összhangban határozták meg, más módon kell utalnia erre az összetételre.
(2) Amennyiben az árucikkeket exportálandó árucikkek előállítása során használták fel, az érintett fél nyilatkozatának tartalmaznia kell a ténylegesen felhasznált árucikkek mennyiségét, valamint azon alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve az 1. cikk (3) bekezdésének értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek mindegyikének a jellegét és mennyiségét, amelyekből az árucikkek származnak.
Nyilatkozata alátámasztására az érintett fél eljuttatja az illetékes hatóságokhoz az összes olyan dokumentumot és információt, amelyet az utóbbi célszerűnek ítél. Az érintett dokumentumok és információk tárolhatók és beadhatók elektronikus formátumban.
Az illetékes hatóságoknak megfelelő eszközökkel ellenőrizniük kell a nyilatkozatok pontosságát.
(3) Azon tagállam illetékeső hatóságainak a kérésére, amelynek területén a kiviteli vámalakiságokat elvégzik, a többi tagállam illetékes hatóságai közvetlenül eljuttatják az általuk beszerezhető összes információt, amely lehetővé teszi az érintett fél nyilatkozatának ellenőrzését.
46. cikk
A 45. cikktől eltérve és az illetékes hatóságokkal egyeztetve a felhasznált termékekről és/vagy árucikkekről szóló nyilatkozatot felválthatja a felhasznált termékek mennyiségeire vonatkozó összesített nyilatkozat, vagy az e mennyiségekre vonatkozó nyilatkozatra való utalás, amennyiben a 10. cikk (4) bekezdése alapján ezek a mennyiségek már meghatározásra kerültek, azzal a feltétellel, hogy a gyártó a hatóságok rendelkezésére bocsát minden olyan információt, amely a nyilatkozat ellenőrzéséhez szükséges.
47. cikk
(1) Amennyiben az exportőr nem állítja össze a 46. cikkben említett nyilatkozatot, illetve nem biztosítja a megfelelő információkat nyilatkozatának alátámasztására, nem jogosult a visszatérítésre.
(2) Ha az érintett termékek a IV. melléklet 1. és 2. oszlopában szerepelnek, akkor az (1) bekezdéstől eltérően az érintett fél, kifejezett kérésére, kaphat visszatérítést. Az alaptermékek ilyen visszatérítés kiszámításánál figyelembe veendő jellegét és mennyiségét az exportálandó árucikkek elemzése alapján, valamint a IV. mellékletben szereplő táblázatnak megfelelően kell meghatározni. Az illetékes hatóság dönt az elemzés végrehajtásának feltételeiről és a kérelem alátámasztásához benyújtandó információról.
(3) Az ilyen elemzés költségét az exportőr viseli.
48. cikk
(1) A 45. cikk nem alkalmazandó a mezőgazdasági termékek III. melléklet alapján meghatározott mennyiségére, a következők kivételével:
a)
a 45. cikk (1) bekezdése szerint részben az 1234/2007/EK rendelet alapján létrehozott export-visszatérítési rendszer hatálya alá tartozó termékekből, részben más termékekből származó árucikkek formájában exportált termékmennyiségek, a 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek szerint;
b)
az 1902 11 00 KN-kód alá tartozó tészta formájában exportált tojás, illetve tojástermékek mennyisége;
c)
a 11. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett friss tészta szárazanyag-tartalma;
d)
a 2905 44 és a 3824 60 KN-kód alá tartozó D-glucit (szorbit) gyártása során ténylegesen felhasznált alaptermékek jellege, valamint adott esetben a keményítőtartalmú termékekből és szacharózból nyert D-glucit (szorbit) részarányai,
e)
a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó árucikkek formájában exportált kazein mennyisége;
f)
a 2202 90 10 KN-kód alá tartozó, malátából készült sör Balling-foka;
g)
az illetékes hatóságok által elfogadott malátázatlan árpa mennyisége.
A III. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozó kiviteli nyilatkozaton és visszatérítési kérelmen az árucikkek meghatározásánál figyelembe kell venni az adott mellékletben található nómenklatúrát.
(2) Amikor az árucikkeket a 45., a 46., illetve a 47. cikknek vagy e cikk (1) vagy (3) bekezdéseinek alkalmazásában elemzik, az elemzési módszerek megegyeznek a 904/2008/EK bizottsági rendeletben (14) említett módszerekkel, illetve azok hiányában a 900/2008/EK bizottsági rendeletben (15) említett módszerekkel, illetve ezek hiányában az Európai Unióba importált hasonló árucikkeknek a közös vámtarifába való besorolásánál alkalmazott módszerekkel.
(3) A kivitelt igazoló okmány tartalmazza az exportált árucikkek mennyiségét és a 45. cikk (1) bekezdésében említett termékek mennyiségét vagy a 10. cikk (4) bekezdésének megfelelően meghatározott összetételre való utalást. Mindamellett, ha az 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó, az utóbbi mennyiségek helyébe az alaptermékeknek a IV. melléklet 4. oszlopában feltüntetett, az exportált árucikkek elemzése eredményeinek megfelelő mennyiségei lépnek.
(4) Ahhoz, hogy a 0403 10 51 -0403 10 99, a 0403 90 71 -0403 90 99, a 0405 20 10, a 0405 20 30, a 2105 00 99, a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kódok alá tartozó áruk esetében visszatérítést lehessen nyújtani, az áruknak meg kell felelniük a 852/2004/EK rendelet és a 853/2004/EK rendelet előírásainak, ideértve azt az előírást is, hogy előkészítésük engedélyezett létesítményben történjen, és hogy eleget tegyenek a 853/2004/EK rendelet II. melléklete I. szakaszában felsorolt, az állat-egészségügyi jelölésre vonatkozó előírásoknak.
(5) A 45. és a 46. cikk alkalmazása céljából valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot a területén a különböző típusú exportált árucikkekre vonatkozóan végrehajtott ellenőrzésekről. A Bizottság erről megfelelően tájékoztatja a többi tagállamot.
49. cikk
(1) Az e rendelet 45. és 46. cikke szerint és a 612/229/EK rendelet 12. cikkének alkalmazásában az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett gabonaféléket, rizst, tejet és tejtermékeket, vagy tojástermékeket tartalmazó árukra vonatkozóan az érintett félnek nyilatkoznia kell arról, hogy az összetevők egyikét sem importálták harmadik országból, vagy nyilatkoznia kell a harmadik országokból importált termékek mennyiségéről.
(2) Amennyiben a mennyiségeknek a 10. cikk (4) bekezdése szerinti meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(3) Amennyiben a mennyiségeknek a 11. cikk (1) bekezdése szerinti, vagy a 47. cikk (2) bekezdésének megfelelő meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésben említett nyilatkozatokat az illetékes hatóságok megfelelő eszközökkel ellenőrzik.
VI. FEJEZET
A VISSZATÉRÍTÉS KIFIZETÉSE
50. cikk
(1) Az adott év október 1-je és október 15-e között exportált áruk után a visszatérítések október 16-a előtt nem fizethetők ki.
Az egy költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítvánnyal exportált áruk esetében, amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy fennáll annak a veszélye, hogy az Európai Unió nem teljesíti nemzetközi kötelezettségeit, az adott időszak végét követően ütemezett visszatérítések nem fizethetők ki október 16. előtt. Ilyen esetben a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (8) bekezdésében említett határidő átmenetileg három hónapra és tizenöt napra hosszabbítható egy szeptember 20-át megelőzően az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett rendelettel.
(2) Az e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkekre, és a 612/2009/EK rendelet 24. cikkétől eltérve, a 612/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii) alpontjában meghatározott összeg az exportált áruk rendeltetési országától vagy területétől függetlenül alkalmazandó:
a)
olyan árucikkek esetében, amelyek 2,5 kg nettó tömeget meg nem haladó kiskereskedelmi csomagolásban vagy 2 liternél nem nagyobb űrtartalmú tartályokban találhatók, és amelyek a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16) 1. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében olyan címkével vannak ellátva, amely feltünteti a rendeltetési országban működő importőrt, vagy amelynek szövege a rendeltetési ország valamely hivatalos nyelvén vagy olyan nyelven készült, amelyet abban az országban könnyen megértenek;
b)
olyan esetekben, amikor egy meghatározott exportőr - a (3) bekezdésben említett engedély kérelmezését megelőző két évben legalább 12 alkalommal - bármilyen visszatérítésre alkalmas egyes alapterméket legfeljebb 90 tömegszázalékban tartalmazó árucikkeket exportál, amelyeknek azonos a nyolc számjegyű KN-kódja és azonos a címzettje.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott esetekben a tagállamok kérésre hivatalos engedélyt adhatnak, amely mentesíti az érintett exportőrt a 612/2009/EK rendelet 17. cikke szerinti, a fuvarokmányokon kívüli, igazolások bemutatása alól.
Az első albekezdésben említett engedély legfeljebb két évig érvényes, kivéve visszavonás esetén, és megújítható. A tagállamok saját megítélésük szerint visszavonhatják az engedélyt, és különösen akkor kell haladéktalanul visszavonniuk, ha megalapozott okuk van azt sejteni, hogy az exportőr nem tesz eleget az abban foglalt egyedi feltételeknek.
Az első albekezdés szerint adott mentességek a 485/2008/EK tanácsi rendelet (17) 2. cikke (1) bekezdése szerint figyelembe veendő kockázati tényezőknek minősülnek.
A mentességet felhasználó exportőrök az egységes vámokmányon és az e rendelet 28. cikkében említett kifizetési kérelmen kötelesek feltüntetni az engedély számát.
(4) A (3) bekezdéstől eltérően a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott esetekben a tagállamok mentesíthetik az exportőrt azalól, hogy a fuvarokmányokat minden olyan kivitel esetében bemutassa, amelyre kiterjed az engedély, feltéve hogy az érintett exportőrt az ilyen éves kiviteli nyilatkozatok legalább 10 %-ánál, vagy legalább évi egy alkalommal, akármelyik is a nagyobb, felkérik a fuvarokmányok bemutatására; ezeket az alkalmakat a tagállam választja ki az 1276/2008/EK bizottsági rendeletben (18) meghatározott kritériumok alkalmazásával.
(5) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek esetében, amelyeknél a kiviteli nyilatkozatot legkésőbb 2007. szeptember 30-ig elfogadták és amelyeknél az exportőr nem képes bemutatni a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást, az árucikkeket - a fuvarokmány másolatának és vagy a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében említett valamelyik okmány vagy egy az Unióban letelepedett elismert közvetítő által kibocsátott banki okmány, amely igazolja, hogy az export utáni kifizetést teljesítették az exportőr náluk vezetett bankszámlájára vagy a fizetési igazolás bemutatását követően - olyannak kell tekinteni, mint amelyeket egy harmadik országba importáltak.
(6) A tagállamoknak a 612/2009/EK rendelet 27. cikkének alkalmazásakor figyelembe kell venniük az (5) bekezdést.
VII. FEJEZET
ÉRTESÍTÉSI KÖTELEZETTSÉG
51. cikk
(1) A tagállamok minden hónap tizedik napja előtt értesítik a Bizottságot:
a)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során a 41. cikk (1) bekezdésével összhangban visszatérítési bizonyítványokat küldtek vissza;
b)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során megállapították, hogy a 38. cikkben említett elsődleges kötelezettségek nem teljesültek;
c)
a 35. cikkben említettek szerint az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve;
d)
a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve.
Az első albekezdés b) pontjában említett összegeket meg kell különböztetni, arra a költségvetési időszakra való utalással, amelyre a visszatérítési bizonyítvány vonatkozik.
(2) A tagállamok minden év november 1. előtt értesítik a Bizottságot a megelőző naptári év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során kiállított visszatérítési bizonyítványokra október 1. előtt nyújtott teljes, euróban kifejezett összegről.
52. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb a naptári év minden hónapját követő hónap végéig a DEX (Data Exchange System) néven ismert adatcsere-rendszer révén közlik a Bizottsággal az e rendelet által érintett olyan árucikkekre vonatkozó statisztikai információkat, amelyekre export-visszatérítést nyújtottak az előző hónapban. Az információ tartalmazza az árucikkek nyolcjegyű KN-kódjai mellett a következőket:
a)
az ilyen áruk tonnában vagy más meghatározott mértékegységben kifejezett mennyisége;
b)
minden érintett mezőgazdasági alaptermékre az előző hónapban nyújtott export-visszatérítések euróban kifejezett összege;
c)
minden mezőgazdasági alaptermék azon tonnában kifejezett mennyisége, amelyre visszatérítést nyújtottak.
(2) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot azoknak a visszatérítéseknek a teljes, euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során ténylegesen nyújtottak az előző év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban exportált árucikkek vonatkozásában, valamint a korábban nem közölt, korábbi költségvetési időszakokban exportált árucikkekre, pontosan meghatározva az érintett időszakokat.
(3) Az (1) és (2) bekezdések alkalmazásában a ténylegesen nyújtott visszatérítések magukban foglalják az előlegfizetéseket.
(4) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot a jogosulatlanul kifizetett visszatérítések visszafizetéseinek euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban hajtottak be, pontosan meghatározva az érintett költségvetési időszako(ka)t.
53. cikk
A tagállamok legkésőbb minden hónap ötödik napjáig értesítik a Bizottságot az előző hónap tizenhatodik napjától annak végéig a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről, és legkésőbb minden hónap huszadik napjáig a folyó hónap első és tizenötödik napja között a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről. Értelemszerűen a tagállamok arról is tájékoztatják a Bizottságot, ha nem nyújtottak visszatérítéseket a vonatkozó napok között.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
54. cikk
Az 1043/2005/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a IX. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
55. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő második napon lép hatályba.
Ez a rendelet a 2010. július 8-a után benyújtott és 2010. október 1-je után érvényes bizonyítványok iránti kérelmekre vonatkozik.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. június 29-én.