EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 531/2012
af 13. juni 2012
om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Unionen
(omarbejdning)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 717/2007 af 27. juni 2007 om roaming på offentlige mobilkommunikationsnet i Fællesskabet (3) er blevet ændret væsentligt (4). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
Målsætningen om at reducere forskellene mellem de indenlandske tariffer og roamingtarifferne, som var indeholdt i Kommissionens benchmarkingramme for 2011-2015, der blev godkendt af Gruppen på Højt Niveau om i2010 i november 2009, og i Kommissionens meddelelse »En digital dagsorden for Europa«, bør også fortsat være målet for denne forordning. Det planlagte særskilte salg af roamingtjenester og indenlandske tjenester bør øge konkurrencen og derfor sænke priserne for kunderne og skabe et indre marked for roamingtjenester i Unionen, hvor der ikke skelnes væsentligt mellem indenlandske tariffer og roamingtariffer. EU-dækkende roamingtjenester kan stimulere udviklingen af et indre telekommunikationsmarked i Unionen.
(3)
Et indre telekommunikationsmarked kan ikke siges at være en realitet, så længe der er betydelige forskelle mellem de indenlandske priser og roamingpriserne. Det endelige mål bør derfor være at fjerne forskellen mellem indenlandske takster og roamingtakster og oprette et indre marked for mobilkommunikationstjenester.
(4)
De høje priser på tale-, sms- og dataroaming, der skal betales af brugerne af de offentlige mobilkommunikationsnet, f.eks. studerende, forretningsrejsende og turister, udgør en hindring for, at de kan benytte deres mobile enheder under rejse i udlandet inden for Unionen, og er en kilde til bekymring både hos forbrugerne, de nationale tilsynsmyndigheder og EU-institutionerne, som udgør en væsentlig barriere for det indre marked. De urimeligt høje detailtakster er resultatet af høje engrostakster, der opkræves af den udenlandske værtsnetudbyder, og også i mange tilfælde af en høj detailavance, der opkræves af kundens egen netudbyder. På grund af manglende konkurrence er nedsættelser af engrostaksterne ofte ikke blevet videregivet til detailkunden. Til trods for, at visse udbydere i den senere tid har indført tarifordninger, der giver kunderne mere fordelagtige betingelser og noget lavere priser, er der stadig tegn på, at forholdet mellem omkostninger og priser er langt fra, hvad der ville kendetegne markeder med konkurrence.
(5)
Høje roamingtakster udgør en hindring for Unionens bestræbelser på at blive en videnbaseret økonomi og for virkeliggørelsen af et indre marked med 500 mio. forbrugere. Mobildatatrafikken fremmes ved allokering af tilstrækkelige radiofrekvenser, så forbrugerne og erhvervslivet kan anvende tale-, sms- og datatjenester overalt i Unionen. Ved at sørge for rettidig allokering af tilstrækkelige og passende radiofrekvenser med henblik på at understøtte Unionens politiske mål og bedst opfylde den øgede efterspørgsel efter trådløs datatrafik vil det flerårige radiofrekvenspolitikprogram, der er fastsat ved afgørelse nr. 243/2012/EU (5), bane vej for en udvikling, der vil gøre det muligt for Unionen at indtage en global førerrolle i forbindelse med bredbåndshastigheder, mobilitet, dækning og kapacitet, hvilket vil fremme udviklingen af nye forretningsmodeller og teknologier og derved bidrage til at mindske de strukturelle problemer ved roaming på engrosniveau.
(6)
Den udbredte brug af mobile enheder med internetadgang betyder, at dataroaming er af stor økonomisk betydning. Dette er et afgørende kriterium for såvel brugere som leverandører af applikationer og indhold. For at stimulere udviklingen af dette marked bør datatransportgebyrerne ikke bremse væksten.
(7)
Kommissionen konstaterede i sin meddelelse med titlen »Foreløbig rapport om udviklingen inden for roamingtjenester i EU«, at ny teknologi og/eller alternativer til roamingtjenester som f.eks. VoIP (Voice over Internet Protocol) og wi-fi kan øge konkurrencen på det indre marked for roamingtjenester i Unionen. Selv om disse alternative muligheder, og især VoIP-tjenester, i stigende grad vinder udbredelse på nationalt plan, har der ikke været nogen særlig udvikling i brugen af dem i forbindelse med roaming.
(8)
På grund af den hurtige udvikling i mobildatatrafikken og det stigende antal kunder, der anvender tale-, sms- og dataroamingtjenester i udlandet, er der behov for at øge konkurrencepresset, udvikle nye forretningsmodeller og teknologier. Reguleringen af roamingtaksterne bør udformes på en sådan måde, at den ikke forsøger at modvirke en konkurrence på lavere priser.
(9)
Oprettelsen af et europæisk socialt, uddannelsesorienteret, kulturelt og iværksætterorienteret område, der bygger på mobilitet for enkeltpersoner og digitale data, bør forbedre kommunikationen mellem personer med henblik på at skabe et reelt »Europa for Borgerne«.
(10)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (6), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelse til at udbyde elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (8), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (10), (i det følgende samlet benævnt »2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation«), tager sigte på at skabe et indre marked for elektronisk kommunikation i Unionen, samtidig med at der sikres et højt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem øget konkurrence.
(11)
Forordning (EF) nr. 717/2007 er ikke en isoleret foranstaltning, men supplerer og understøtter, for så vidt angår EU-dækkende roaming, 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation. Disse rammebestemmelser har ikke givet de nationale myndigheder tilstrækkelige instrumenter til at gribe ind på en effektiv og beslutsom måde over for prisfastsættelsen af roamingtjenester inden for Unionen og sikrer derfor ikke, at det indre marked for roamingtjenester er velfungerende. Forordning (EF) nr. 717/2007 var et hensigtsmæssigt middel til at rette op på denne situation.
(12)
2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation bygger på det princip, at der kun bør pålægges regulerende forhåndsforpligtelser, hvis der ikke er reel konkurrence, og fastsætter bestemmelser om en proces med regelmæssige markedsanalyser og fornyet vurdering af forpligtelserne fra de nationale tilsynsmyndigheders side, som kan føre til pålæggelse af forhåndsforpligtelser over for udbydere, der udpeges som havende en stærk markedsposition. De elementer, der indgår i denne proces, omfatter afgrænsning af relevante markeder i overensstemmelse med Kommissionens henstilling om relevante produkt- og tjenestemarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som er underlagt forhåndsregulering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF (11) (i det følgende benævnt »henstillingen«), analyse af de afgrænsede markeder i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for markedsanalyse og beregning af stærk markedsposition i henhold til EU-rammebestemmelserne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (12), udpegning af udbydere med en stærk markedsposition og pålæggelse af forhåndsforpligtelser på de således udpegede udbydere.
(13)
Henstillingen udpegede det nationale engrosmarked for international roaming på offentlige mobiltelefonnet som et relevant marked, der muligvis skulle underlægges forhåndsregulering. Det arbejde med at analysere de nationale engrosmarkeder for international roaming, der er blevet udført af de nationale tilsynsmyndigheder, både enkeltvis og inden for De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe (ERG) og denne gruppes efterfølger, Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC), der er oprettet ved forordning (EF) nr. 1211/2009 (13), har imidlertid vist, at det endnu ikke har været muligt for nogen national tilsynsmyndighed at gribe effektivt ind over for de høje engrostakster for EU-dækkende roaming på grund af vanskeligheden med at udpege virksomheder med en stærk markedsposition i lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende for international roaming, bl.a. dens grænseoverskridende karakter. Efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 717/2007 blev roamingmarkedet fjernet fra den reviderede henstilling (14).
(14)
Desuden er de nationale tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at beskytte og fremme interesserne hos mobiltelefonkunder, som normalt er bosiddende på deres område, ikke i stand til at kontrollere adfærden hos udbydere af det besøgte net, som befinder sig i andre medlemsstater, og som kunderne er afhængige af, når de benytter internationale roamingtjenester. Denne forhindring kan også formindske effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer på basis af deres residualkompetence til at indføre forbrugerbeskyttelsesregler.
(15)
Som følge heraf er medlemsstaterne under pres for at træffe foranstaltninger for at gribe ind over for takstniveauet for international roaming, men ordningen med regulerende forhåndsindgriben fra de nationale tilsynsmyndigheders side i henhold til 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation har ikke vist sig tilstrækkelig til at sætte myndighederne i stand til at handle beslutsomt for at forsvare forbrugernes interesse på dette særlige område.
(16)
Endvidere opfordredes Kommissionen i Europa-Parlamentets beslutning om elektronisk kommunikation i EU: regulering og markeder (15) til at tage nye initiativer for at nedbringe de høje omkostninger ved den grænseoverskridende mobiltelefontrafik, mens Det Europæiske Råd på sit møde den 23.-24. marts 2006 konkluderede, at en målrettet, effektiv og integreret informations- og kommunikationsteknologipolitik både på EU-plan og på nationalt plan er afgørende for at nå målene om økonomisk vækst og produktivitet, og noterede i denne sammenhæng, at det var af stor betydning for konkurrenceevnen at nedbringe roamingtaksterne.
(17)
2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation, baseret på de overvejelser, der var fremherskende dengang, tog sigte på at fjerne alle handelshindringer mellem medlemsstaterne inden for det område, de harmoniserede, bl.a. hvad angår foranstaltninger, der påvirker roamingtaksterne. Dette bør imidlertid ikke forhindre, at de harmoniserede regler tilpasses andre overvejelser, således at man finder det mest effektive middel til at styrke konkurrencen på det indre marked for roamingtjenester og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
(18)
Denne forordning bør derfor muliggøre en fravigelse fra de regler, der ellers er gældende i henhold til 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation, herunder navnlig rammedirektivet, nemlig at taksterne for udbud af tjenester bør fastsættes ved kommercielle aftaler, hvis der ikke foreligger en stærk markedsposition, og dermed give plads for supplerende regulerende forpligtelser, som afspejler de særlige kendetegn ved EU-dækkende roamingtjenester.
(19)
Detail- og engrosroamingmarkederne har deres helt egne særlige kendetegn, som begrunder ekstraordinære foranstaltninger, som går videre end de ordninger, der ellers er til rådighed under 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation.
(20)
Der bør benyttes en fælles harmoniseret tilgang til at sikre, at brugere af jordbaserede offentlige mobilkommunikationsnet under rejse i Unionen ikke betaler for høje priser for EU-dækkende roamingtjenester, hvorved konkurrencen mellem roamingudbyderne, for så vidt angår roamingtjenester, styrkes, der opnås et højt forbrugerskyttelsesniveau, og tilskyndelsen til innovation og forøgelsen af forbrugernes valgmuligheder bevares. I lyset af de involverede tjenesters grænseoverskridende karakter er der behov for denne fælles tilgang, således at roamingudbyderne kan benytte ét sammenhængende regelsæt baseret på objektive kriterier.
(21)
Forordning (EF) nr. 717/2007 udløber den 30. juni 2012. Forud for dens udløb har Kommissionen foretaget en revision i overensstemmelse med forordningens artikel 11, ifølge hvilken den skulle vurdere, om forordningens mål var nået, og foretage en gennemgang af udviklingen i engros- og detailtaksterne for levering af tale-, sms- og datakommunikationstjenester til roamingkunder. I rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet af 6. juli 2011 om resultatet af gennemgangen af, hvordan forordning (EF) nr. 717/2007 har fungeret, konkluderede Kommissionen, at det var hensigtsmæssigt at forlænge anvendelsen af forordning (EF) nr. 717/2007 ud over den 30. juni 2012.
(22)
Oplysninger om udviklingen i priserne på EU-dækkende tale-, sms- og dataroamingtjenester, siden forordning (EF) nr. 717/2007 trådte i kraft, herunder navnlig de oplysninger, der indsamles kvartalsvis af de nationale tilsynsmyndigheder og indberettes via BEREC, giver ikke belæg for at antage, at konkurrencen på detail- og engrosniveau har udviklet sig i rimelig grad og vil blive opretholdt efter juni 2012 uden regulering. Oplysningerne viser, at detail- og engrospriserne for roaming stadig er meget højere end de indenlandske priser og fortsat ligger på eller tæt ved de lofter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 717/2007, og at der kun er begrænset konkurrence under disse lofter.
(23)
Udløbet den 30. juni 2012 af de reguleringsforanstaltninger, der i kraft af forordning (EF) nr. 717/2007 gælder for EU-dækkende roamingtjenester på engros- og detailniveau, ville derfor medføre en betydelig risiko for, at den underliggende mangel på konkurrencepres på det indre marked for roamingtjenester og incitamentet for roamingudbyderne til at maksimere deres roamingindtægter ville føre til en tilbagevenden til detail- og engrospriser for EU-dækkende roaming, der ikke står i et rimeligt forhold til de underliggende omkostninger ved levering af tjenesten, og dermed bringe målene for den nævnte forordning i fare. Reguleringen af markedet for mobilroamingtjenester bør derfor forlænges ud over den 30. juni 2012 for at sikre et velfungerende indre marked ved at lade konkurrencen udvikle sig, samtidig med at det garanteres, at forbrugerne fortsat kan være sikre på, at de ikke vil blive opkrævet en urimelig pris sammenlignet med konkurrencedygtige nationale priser.
(24)
Det politiske mål i rammedirektivets artikel 8 om slutbrugernes adgang til og mulighed for at videreformidle oplysninger eller deres mulighed for at benytte applikationer og tjenester efter eget valg bør fremmes af de nationale tilsynsmyndigheder.
(25)
Hvis der skal udvikle sig et mere effektivt, integreret og konkurrencepræget marked for roamingtjenester, bør der ikke være restriktioner, der forhindrer virksomheder i effektivt at forhandle sig til engrosadgang med henblik på at udbyde roamingtjenester. Hindringer for adgang til sådanne roamingtjenester på engrosniveau som følge af forskelle i forhandlingsstyrke og i graden af virksomhedernes ejerskab af infrastruktur bør fjernes. Virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere af mobilkommunikationstjenester uden deres egen netinfrastruktur leverer typisk roamingtjenester baseret på kommercielle engrosroamingaftaler med deres værtsmobilnetoperatører i samme medlemsstat. Kommercielle forhandlinger giver dog muligvis ikke virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere tilstrækkelig margen til at stimulere konkurrencen gennem lavere priser. Hvis disse hindringer fjernes, og forhandlingsstyrken afbalanceres mellem de virtuelle mobilnetoperatører/gensælgere og mobilnetoperatørerne gennem en adgangsforpligtelse og engroslofter, bør det lette udviklingen af alternative, innovative og EU-dækkende roamingtjenester og -tilbud til kunderne. Reglerne i 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation, især rammedirektivet og adgangsdirektivet, tillader ikke, at problemet klares ved at pålægge operatører med en stærk markedsposition forpligtelser.
(26)
Derfor bør der indføres regler, der fastsætter en forpligtelse til at imødekomme rimelige anmodninger om engrosadgang til offentlige mobilkommunikationsnet med henblik på udbud af roamingtjenester. En sådan adgang bør være i overensstemmelse med behovene hos dem, som søger adgang. Adgang bør kun afvises på grundlag af objektive kriterier, f.eks. teknisk gennemførlighed og behovet for at bevare nettets integritet. Hvis der nægtes adgang, bør den forurettede part have mulighed for at indgive sagen med henblik på tvistbilæggelse efter proceduren i denne forordning. For at skabe lige konkurrencevilkår bør engrosadgang med henblik på udbud af roamingtjenester ske i overensstemmelse med de regulerende forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning for engrosniveauet, og der bør tages hensyn til de forskellige omkostningselementer, der er forbundet hermed. En ensartet reguleringstilgang på dette område vil bidrage til at undgå, at der opstår konkurrenceforvridning medlemsstaterne imellem. BEREC bør i samråd med Kommissionen og i samarbejde med de relevante interesserede parter udstikke retningslinjer for engrosadgang med henblik på udbud af roamingtjenester.
(27)
En forpligtelse vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør omfatte levering af direkte engrosroamingtjenester såvel som levering af roamingtjenester på engrosbasis til tredjeparters gensalg. Forpligtelsen vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør også omfatte mobilnetoperatørers forpligtelse til at give virtuelle mobilnetoperatører og gensælgere mulighed for at købe regulerede engrosroamingtjenester hos engrosleverandører, som tilbyder et enkelt tilkoblingspunkt og en standardiseret platform for roamingaftaler i hele Unionen. For at sikre, at operatører giver adgang til alle de faciliteter, der er nødvendige for direkte engrosadgang til roamingtjenester og engrosadgang til gensalg af roamingtjenester til roamingudbydere inden for en rimelig tidsfrist, bør der offentliggøres et standardtilbud, som indeholder standardbetingelserne for direkte engrosadgang til roamingtjenester og engrosadgang til gensalg af roamingtjenester. Offentliggørelsen af standardtilbuddet bør ikke stå i vejen for kommercielle forhandlinger mellem enhver, der søger om adgang, og udbyderen af adgang om prisniveauet for den endelige engrosaftale eller om yderligere engrostjenester ud over dem, der er nødvendige for direkte engrossalg af roamingtjenester og engrosgensalg af roamingtjenester.
(28)
En forpligtelse vedrørende engrosadgang til roamingtjenester bør omfatte adgang til alle de komponenter, der er nødvendige for at gøre det muligt at udbyde roamingtjenester, herunder: adgang til netelementer og tilhørende faciliteter, adgang til relevante softwaresystemer, herunder driftsstøttesystemer, adgang til informationssystemer eller databaser til forhåndsbestilling, levering, bestilling, vedligeholdelses- og reparationsbestilling samt fakturering, adgang til nummerkonvertering eller systemer, der tilbyder tilsvarende funktioner, mobile net og virtuelle nettjenester.
(29)
Hvis de, som søger om engrosadgang til gensalg af roamingtjenester, ønsker adgang til faciliteter eller tjenester ud over, hvad der er nødvendigt for at levere detailroamingtjenester, kan mobilnetoperatører få dækket fair og rimelige takster i forbindelse med disse faciliteter eller tjenester. Disse yderligere faciliteter eller tjenester kan bl.a. bestå i tillægstjenester, ekstra software og informationssystemer eller faktureringsordninger.
(30)
Mobilkommunikationstjenester sælges i pakker, der omfatter både indenlandske tjenester og roamingtjenester, hvilket begrænser kundernes valgmuligheder, når det gælder roamingtjenester. Sådanne pakker gør udbuddet af roamingtjenester mindre gennemskueligt, da det er vanskeligt at sammenligne de enkelte elementer i pakkerne. Derfor er der endnu ikke synlig konkurrence mellem udbyderne på grundlag af roamingelementet i mobilpakken. Hvis det bliver lettere at tilbyde roaming som en selvstændig tjeneste, kan det løse strukturelle problemer ved at gøre forbrugerne mere bevidste om roamingpriserne og give dem en klar valgmulighed, for så vidt angår roamingtjenester, således at konkurrencepresset på efterspørgselssiden øges. Det vil derfor bidrage til at skabe et velfungerende indre marked for roamingtjenester.
(31)
Forbrugernes og erhvervslivets efterspørgsel efter mobildatatjenester er øget betydeligt i de seneste år. Som følge af de høje takster for dataroaming er forbrugernes og erhvervslivets anvendelse af disse tjenester dog alvorligt begrænset på tværs af grænserne i Unionen. På grund af markedets umodenhed og den hurtige vækst i forbrugernes efterspørgsel efter dataroaming vil regulerede detailtakster måske kun fastholde priserne på et niveau omkring de foreslåede maksimale takster, som det er set i forbindelse med forordning (EF) nr. 717/2007, i stedet for at presse dem yderligere nedad, hvilket derfor bekræfter behovet for yderligere strukturreformer.
(32)
Det bør være nemt for kunderne at skifte til en alternativ roamingudbyder eller mellem alternative roamingudbydere på kortest mulig tid afhængig af den tekniske løsning, uden sanktioner og gratis. Kunderne bør oplyses på en klar, forståelig og lettilgængelig måde om denne mulighed.
(33)
Forbrugerne bør kunne vælge på en forbrugervenlig måde at købe roamingtjenester adskilt fra deres mobilpakke med indenlandske tjenester. Der er i øjeblikket flere måder, hvorpå et særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester kunne gennemføres teknisk, herunder en dobbelt, international identitet for mobilabonnenten (IMSI) (to særskilte IMSI på samme SIM-kort), enkelt IMSI (deling af en IMSI mellem den indenlandske udbyder og roamingudbyderen) og kombinationer af dobbelt eller enkelt IMSI sammen med den tekniske foranstaltning, som ikke forhindrer kunden i at få adgang til regulerede dataroamingtjenester, der udbydes direkte på et besøgt net ved hjælp af aftaler mellem hjemmenetoperatøren og operatøren af det besøgte net.
(34)
De høje priser på dataroaming afskrækker kunderne fra at bruge mobildatatjenester, når de rejser i Unionen. I betragtning af den stigende efterspørgsel og vigtigheden af dataroamingtjenesterne bør der ikke være nogen hindringer for at anvende alternative dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net, midlertidigt eller permanent, uanset eksisterende roamingkontrakter eller aftaler med indenlandske udbydere og uden opkrævning af yderligere takster. Når det er nødvendigt for at tilbyde dataroamingtjenester, leveret direkte på et besøgt net, bør de indenlandske udbydere og udbyderne af dataroamingtjenester samarbejde, så kunderne ikke forhindres i at få adgang til og benytte disse tjenester, samt for at sikre andre roamingtjenesters servicekontinuitet.
(35)
Mens denne forordning ikke bør fastlægge nogle bestemte tekniske foranstaltninger for særskilt salg af roamingtjenester, men i stedet bør bane vejen for den mest effektive løsning, herunder en kombineret løsning, der udarbejdes af Kommissionen på basis af input fra BEREC, bør der fastlægges kriterier for de tekniske kendetegn, som den tekniske løsning med hensyn til særskilt salg af roamingtjenester bør opfylde. Disse kriterier bør bl.a. omfatte, at løsningen indføres på en koordineret og harmoniseret måde i hele Unionen, og bør sikre, at forbrugerne hurtigt og nemt kan vælge en anden udbyder til at levere roamingtjenester uden at skifte nummer. Desuden bør der ikke lægges hindringer i vejen for roaming uden for Unionen eller for tredjelandsborgeres roaming inden for Unionen.
(36)
Der bør etableres et øget samarbejde og en bedre koordinering mellem mobilnetoperatørerne for at gøre det teknisk muligt at sikre en koordineret og sund teknisk udvikling i forbindelse med leveringen af særskilte roamingtjenester uden at hindre adgang til dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net. Derfor bør der udarbejdes relevante grundlæggende principper og metoder for at muliggøre en hurtig tilpasning til ændrede omstændigheder og teknologiske fremskridt. BEREC bør i samarbejde med de relevante interesserede parter bistå Kommissionen med at udvikle de tekniske elementer for at muliggøre særskilt salg af roamingtjenester og for ikke at forhindre adgang til dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net. Om nødvendigt bør Kommissionen give en europæisk standardiseringsorganisation mandat til at foretage den tilpasning af de relevante standarder, der er nødvendig for at sikre en harmoniseret gennemførelse af særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester.
(37)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår de nærmere regler for indenlandske udbyderes oplysningsforpligtelser og for en teknisk løsning for særskilt salg af roamingtjenester. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (16).
(38)
BEREC bør på eget initiativ og under hensyntagen til denne forordning og de gennemførelsesretsakter, der vedtages i henhold hertil, kunne udstikke specifikke tekniske retningslinjer for det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester eller andre anliggender omfattet af denne forordning.
(39)
Det vurderes, at særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester kun kan fungere fuldt ud i praksis, hvis salget sammenkædes med forpligtelsen vedrørende engrosadgang til roamingtjenester, der vil gøre det lettere for nye eller eksisterende virksomheder, herunder virksomheder, der udbyder roamingtjenester på tværs af grænserne, at få adgang til markedet. Med den løsning ville man undgå konkurrenceforvridning medlemsstaterne imellem ved at sikre en ensartet tilgang til reguleringen og derved bidrage til udviklingen af det indre marked. Imidlertid kræver gennemførelsen af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester, at udbyderne får en rimelig periode til at tilpasse deres systemer rent teknisk, og derfor vil de strukturelle foranstaltninger først føre til et reelt indre marked med tilstrækkelig konkurrence efter et vist tidsrum. Af denne grund bør de maksimale engrostakster for tale-, sms- og dataroamingtjenester såvel som sikkerhedslofterne for disse tjenester på detailniveau midlertidigt opretholdes på et passende niveau for at sikre, at de eksisterende fordele for forbrugerne bevares i en overgangsperiode, mens de strukturelle foranstaltninger gennemføres.
(40)
For så vidt angår videreførelsen af den midlertidige prisregulering bør der iværksættes regulerende forpligtelser både på detail- og engrosniveau for at beskytte roamingkundernes interesser, idet erfaringen har vist, at nedsættelser af engrospriserne på EU-dækkende roamingtjenester ikke altid afspejles i lavere detailpriser på roaming, fordi der mangler incitamenter til at sænke detailpriserne. På den anden side kunne initiativer til at nedbringe niveauet i detailpriserne uden at røre ved niveauet i de engrosomkostninger, der er forbundet med at levere tjenesterne, indebære risiko for at forstyrre det indre marked for roamingtjenesters funktion, og de ville ikke åbne op for øget konkurrence.
(41)
Indtil de strukturelle foranstaltninger har medført tilstrækkelig konkurrence på det indre marked for roamingtjenester, som vil medføre reduktioner i engrosomkostningerne, som vil blive videregivet til forbrugerne, består den mest effektive og forholdsmæssige tilgang til regulering af prisniveauet for at foretage og modtage roamingopkald inden for Unionen i, at der på EU-plan fastsættes en maksimal gennemsnitlig minuttakst på engrosniveau og et loft over taksterne på detailniveau i form af den eurotarif, der er indført med forordning (EF) nr. 717/2007, som blev udvidet til at omfatte den sms-eurotarif, der er fastsat i forordning (EF) nr. 544/2009 (17), og som bør udvides til at omfatte den i nærværende forordning fastsatte dataeurotarif. Den gennemsnitlige engrostakst bør finde anvendelse på samtlige kombinationer af to operatører inden for Unionen over en nærmere bestemt periode.
(42)
Den midlertidige tale-, sms- og dataeurotarif bør fastsættes på et sikkerhedsniveau, der garanterer, at fordelene for forbrugerne ikke kun opretholdes, men tilmed øges i en overgangsperiode, mens de strukturelle foranstaltninger gennemføres, men som samtidig sikrer roamingudbyderne en tilstrækkelig fortjenstmargen og tilskynder til konkurrerende roamingudbud til lavere takster. I den pågældende periode bør roamingudbyderne aktivt oplyse kunderne om eurotarifferne og tilbyde dem gratis og på en klar og gennemsigtig måde til alle deres roamingkunder.
(43)
De midlertidige tale-, sms- og dataeurotariffer, der skal tilbydes roamingkunder, bør muliggøre en rimelig fortjenstmargen i forhold til engrosomkostningerne ved at udbyde roamingtjenesten, samtidig med at roamingudbyderne tillades at konkurrere ved at differentiere deres udbud og tilpasse deres prisstruktur til markedsforholdene og forbrugernes præferencer. Sikkerhedsloftet bør fastsættes således, at det ikke kommer i vejen for de konkurrencemæssige fordele ved strukturelle foranstaltninger, og kan eventuelt ophæves, når de strukturelle foranstaltninger har haft mulighed for at give konkrete resultater til fordel for kunderne. Denne lovgivningsmæssige tilgang bør ikke finde anvendelse på den del af tariffen, der opkræves for levering af tillægstjenester, men kun for tarifferne for tilslutningen til sådanne tjenester.
(44)
Denne lovgivningsmæssige tilgang bør være enkel at gennemføre og overvåge for at lette den administrative byrde mest muligt både for de operatører og de roamingudbydere, som berøres af de krav, den stiller, og for de nationale tilsynsmyndigheder, der har til opgave at overvåge og håndhæve den. Den bør også være gennemskuelig og umiddelbart forståelig for alle mobilkunder i Unionen. Desuden bør den skabe sikkerhed og forudsigelighed for de operatører, som tilbyder engros- og detailroamingtjenester. De maksimale minuttakster på engros- og detailniveau bør derfor fastsættes i denne forordning.
(45)
Den således fastlagte maksimale gennemsnitlige minuttakst på engrosniveau bør tage hensyn til de forskellige elementer, der indgår i et EU-dækkende roamingopkald, herunder udgifter til originering og terminering af opkald over mobilnet, samt overheads og udgifter til signalering og transit. Det mest hensigtsmæssige benchmark for originering og terminering af opkald er den gennemsnitlige mobiltermineringstakst, som anvendes af mobilnetoperatører i Unionen, og som beregnes på grundlag af oplysninger fra de nationale tilsynsmyndigheder og offentliggøres af Kommissionen. Den maksimale gennemsnitlige minuttakst i henhold til denne forordning bør derfor fastsættes under hensyntagen til den gennemsnitlige mobiltermineringstakst, der kan tjene som benchmark for de medgåede omkostninger. Den maksimale gennemsnitlige minuttakst på engrosniveau bør nedsættes en gang om året for at tage hensyn til de nedskæringer i mobiltermineringstaksterne, som de nationale tilsynsmyndigheder gennemfører med regelmæssige mellemrum.
(46)
Den midlertidige taleeurotarif, der bør gælde på detailniveau, bør give roamingkunder sikkerhed for, at de ikke betaler en for høj takst, når de foretager eller modtager et reguleret roamingopkald, samtidig med at roamingudbyderne får tilstrækkeligt råderum til at differentiere de produkter, de tilbyder kunderne.
(47)
I overgangsperioden med sikkerhedslofter bør alle forbrugere uden ekstraudgifter eller forhåndsbetingelser oplyses om og have mulighed for at vælge en simpel roamingtarif, som ikke overstiger maksimale takster. En rimelig margen mellem engrosomkostningerne og detailprisen bør sikre, at roamingudbyderne kan få dækket alle deres særlige roamingomkostninger på detailniveau, herunder en passende andel af udgifter til markedsføring og tilskud til mobiltelefoner, samtidig med at der er tilstrækkeligt til at sikre en rimelig fortjeneste. Midlertidige tale-, sms- og dataeurotariffer er en hensigtsmæssig måde til både at sikre beskyttelse for forbrugerne og fleksibilitet for roamingudbyderne. Som det er tilfældet på engrosniveau, bør de maksimale tale-, sms- og dataeurotariffer nedsættes en gang om året.
(48)
I overgangsperioden med sikkerhedslofter bør nye roamingkunder modtage fuldstændige oplysninger på en klar og forståelig måde om de forskellige eksisterende tariffer for roaming inden for Unionen, herunder de tariffer, som er i overensstemmelse med de midlertidige tale-, sms- og dataeurotariffer. Eksisterende roamingkunder bør have mulighed for at vælge en ny tarif, som er i overensstemmelse med de midlertidige tale-, sms- og dataeurotariffer eller hvilke som helst andre tariffer inden for et vist tidsrum. Med hensyn til eksisterende roamingkunder, som ikke foretager et sådant valg inden for dette tidsrum, bør der skelnes mellem de kunder, som allerede havde valgt en bestemt roamingtarif eller -pakke før denne forordnings ikrafttræden, og de kunder, som ikke havde foretaget et valg. Sidstnævnte bør automatisk opkræves en tarif, der overholder denne forordning. Roamingkunder, som allerede nyder godt af særlige roamingtariffer eller -pakker, der opfylder deres individuelle behov, og som de har valgt af den årsag, bør bibeholde deres tidligere valgte tarif eller pakke, såfremt de efter en påmindelse om deres nuværende tarifvilkår og de gældende eurotariffer angiver deres valg om at bibeholde denne tarif til deres roamingudbyder. Sådanne særlige roamingtariffer eller -pakker kan f.eks. omfatte roaming til fast pris (»flat-rate«), ikke offentligt tilgængelige tariffer, tariffer med yderligere faste roaminggebyrer, tariffer med minutpriser, som er lavere end de maksimale tale-, sms- og dataeurotariffer, eller tariffer med opkaldsetableringsafgift.
(49)
Idet nærværende forordning bør udgøre en specifik foranstaltning i henhold til artikel 1, stk. 5 i rammedirektivet, og idet udbydere af EU-dækkende roamingtjenester i henhold til denne forordning kan blive nødt til at foretage ændringer i deres detailroamingtariffer for at opfylde kravene i forordningen, bør sådanne ændringer ikke give mobilkunder ret til i henhold til den nationale gennemførelseslovgivning om 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation at opsige deres kontrakter.
(50)
Denne forordning bør ikke berøre innovative tilbud til forbrugerne, som er gunstigere end de midlertidige tale-, sms- og dataeurotariffer, der er fastsat i denne forordning, men bør derimod tilskynde til innovative tilbud til roamingkunderne til lavere takster, især som reaktion på det yderligere konkurrencepres, som de strukturelle bestemmelser i denne forordning skaber. Denne forordning gør det ikke nødvendigt at genindføre roamingtakster i tilfælde, hvor de er blevet helt afskaffet, eller at forhøje hidtidige roamingtakster til de midlertidige sikkerhedslofter, der er fastsat i denne forordning.
(51)
Såfremt de maksimale takster ikke angives i euro, bør de indledende takstlofter, der anvendes, og de ændrede værdier for disse takstlofter fastsættes i den relevante valuta ved anvendelse af de referencevalutakurser, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på den dato, der er anført i denne forordning. Hvis der ikke har fundet nogen offentliggørelse sted på den fastsatte dato, bør de relevante referencevalutakurser være dem, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende efter denne dato, og som indeholder sådanne referencevalutakurser. For at beskytte forbrugerne mod øgede detailpriser for regulerede roamingtjenester (regulerede tale-, sms- eller dataroamingtjenester) som følge af udsving i referencevalutakurser for andre valutaer end euroen bør en medlemsstat, hvis valuta ikke er euroen, bruge et gennemsnit af flere referencevalutakurser over tid til at fastlægge de maksimale detailtakster i sin valuta.
(52)
Visse mobilnetoperatører følger den praksis at opkræve betaling for roamingopkald på engrosniveau på grundlag af en minimumsperiode på op til 60 sekunder, i modsætning til den afregning pr. sekund, der normalt anvendes på engrosniveau for andre samtrafiktjenester; dette forvrider konkurrencen mellem disse operatører og dem, der anvender andre afregningsmetoder, og underminerer en konsekvent anvendelse af de maksimale engrostakster, der er indført ved denne forordning. Desuden medfører denne praksis en ekstra udgift, der øger engrosomkostningerne og dermed har negative følger for priserne på taleroamingtjenester på detailniveau. Mobilnetoperatørerne bør derfor forpligtes til at fakturere hinanden pr. sekund for engroslevering af regulerede roamingopkald.
(53)
ERG, forgængeren for BEREC, anslog, at mobiludbydernes brug af afregningsenheder på mere end ét sekund ved fakturering af roamingtjenester på detailniveau har øget en typisk regning for opkald efter taleeurotariffen med 24 % for foretagne opkald og med 19 % for modtagne opkald. Gruppen har også bemærket, at disse forøgelser udgør en slags skjult afgift, da de ikke er gennemskuelige for de fleste forbrugere. Derfor har ERG anbefalet, at der hurtigst muligt gribes ind over for de forskellige afregningsmetoder, der anvendes på detailniveau i forbindelse med taleeurotariffen.
(54)
Forordning (EF) nr. 717/2007 fastlagde en fælles fremgangsmåde for at sikre, at roamingkunder ikke opkræves urimeligt høje priser for regulerede roamingopkald, ved at indføre en eurotarif i Unionen, men de forskellige afregningsenheder, som mobiloperatørerne anvender, underminerer en konsekvent anvendelse af forordningen. Det betyder også, at der trods roamingtjenesternes EU-dækkende og grænseoverskridende karakter er indbyrdes forskellige måder at fakturere regulerede roamingopkald på, hvilket forvrider konkurrencevilkårene på det indre marked.
(55)
Der bør derfor indføres et fælles sæt regler vedrørende afregningsenheder for faktureringen af taleeurotarifferne på detailniveau, så det indre marked styrkes yderligere, og der i hele Unionen tilvejebringes samme høje beskyttelsesniveau for forbrugerne af EU-dækkende roamingtjenester.
(56)
Udbydere af regulerede roamingopkald på detailniveau bør derfor forpligtes til at afregne alle opkald efter taleeurotariffen pr. sekund, idet de dog som den eneste undtagelse bør have mulighed for at kræve betaling for en minimumsperiode på højst 30 sekunder for foretagne opkald. Herved vil roamingudbyderne kunne få dækket alle rimelige omkostninger ved opkaldsetablering samt have fleksibilitet til at konkurrere ved at tilbyde kortere minimumsafregningsperioder. Der er ingen berettigelse for at kræve betaling for en minimumsperiode for modtagne opkald efter taleeurotariffen, da de underliggende engrosomkostninger opkræves pr. sekund, og eventuelle særlige omkostninger ved opkaldsetablering allerede er dækket af mobiltermineringstaksterne.
(57)
Kunder bør ikke skulle betale for at modtage voicemailbeskeder i et besøgt net, da de ikke kan kontrollere varigheden af disse beskeder. Dette bør ikke berøre andre gældende voicemailtakster, f.eks. takster for at aflytte disse beskeder.
(58)
Kunder, der bor i grænseområder, bør ikke modtage unødvendigt høje regninger på grund af utilsigtet roaming. Roamingudbyderne bør derfor tage rimelige skridt til at beskytte deres kunder, så de ikke pålægges roamingtakster, mens de befinder sig i deres medlemsstat. Det bør omfatte passende informationstiltag, der giver kunderne reelle muligheder for aktivt at forhindre utilsigtet roaming. De nationale tilsynsmyndigheder bør være opmærksomme på situationer, hvor kunder oplever, at de skal betale roamingtakster, selv om de fortsat befinder sig i deres medlemsstat, og de bør tage passende skridt til at afhjælpe dette problem.
(59)
Med hensyn til sms-roamingtjenester er der ligesom for taleroaming stor risiko for, at indførelse af forpligtelser vedrørende prisfastsættelsen på engrosniveau alene ikke automatisk vil føre til lavere takster for detailkunderne. På den anden side kunne initiativer til at nedbringe niveauet i detailpriserne uden at røre ved niveauet i de engrosomkostninger, der er forbundet med at levere tjenesterne, være til skade for visse roamingudbydere, særlig mindre roamingudbydere, idet det kan øge risikoen for prisklemmer.
(60)
Markedet for roamingtjenesters særlige struktur og dets grænseoverskridende karakter betyder desuden, at de redskaber, som 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation giver de nationale tilsynsmyndigheder, ikke er egnede til at løse de konkurrenceproblemer, der ligger til grund for de høje engros- og detailpriser på regulerede sms-roamingtjenester. Derfor kan der ikke opretholdes et velfungerende indre marked, og dette bør der gøres noget ved.
(61)
Der bør derfor indføres regulerende forpligtelser vedrørende regulerede sms-roamingtjenester på engrosniveau, så der skabes et mere rimeligt forhold mellem engrostaksterne og de underliggende leveringsomkostninger, og på detailniveau i en overgangsperiode, så roamingkundernes interesser beskyttes, indtil de strukturelle foranstaltninger virker efter hensigten.
(62)
Indtil de strukturelle foranstaltninger har medført tilstrækkelig konkurrence på markedet for roamingtjenester, består den mest effektive og forholdsmæssige tilgang til regulering af taksterne for regulerede roaming-sms'er på engrosniveau i, at der på EU-plan fastsættes en maksimal gennemsnitlig takst pr. sms, der sendes fra et besøgt net. Den gennemsnitlige engrostakst bør finde anvendelse på en hvilken som helst kombination af to operatører inden for Unionen over en nærmere bestemt periode.
(63)
Den maksimale engrostakst for regulerede sms-roamingtjenester bør omfatte alle de omkostninger, som udbyderen af engrostjenesten afholder, inklusive udgifter til bl.a. originering og transit samt de udækkede udgifter til terminering af roaming-sms'er på det besøgte net. For at sikre, at reglerne i denne forordning anvendes ensartet, bør det derfor forbydes engrosleverandører af regulerede sms-roamingtjenester at indføre en særlig takst for terminering af roaming-sms'er på deres net.
(64)
For at sikre, at de maksimale takster for sms-roamingtjenester på engrosniveau i højere grad afspejler de underliggende leveringsomkostninger, og at der kan udvikle sig konkurrence på detailniveau, bør de maksimale engrostakster for regulerede sms-tjenester nedsættes i takt med faldet i de underliggende omkostninger.
(65)
I mangel af strukturelle elementer, der kunne føre til konkurrence på markedet for roamingtjenester, bestod ifølge forordning (EF) nr. 544/2009 den mest effektive og forholdsmæssige tilgang til regulering af priserne for EU-dækkende roaming-sms'er på detailniveau i at indføre et krav om, at mobiloperatører skal tilbyde deres roamingkunder en sms-eurotarif, der ikke må overstige en fastsat maksimal takst.
(66)
Indtil de strukturelle foranstaltninger virker efter hensigten, bør den midlertidige sms-eurotarif fastholdes på et sikkerhedsniveau, der, samtidig med at det sikrer, at de eksisterende fordele for forbrugerne bevares, garanterer roamingudbyderne en tilstrækkelig fortjenstmargen og samtidig står i et mere rimeligt forhold til de underliggende leveringsomkostninger.
(67)
Den midlertidige sms-eurotarif, der må tilbydes roamingkunder, bør derfor muliggøre en rimelig fortjenstmargen i forhold til omkostningerne ved at udbyde en reguleret sms-roamingtjeneste og samtidig give roamingudbyderne mulighed for at konkurrere ved at differentiere deres udbud og tilpasse deres prisstruktur til markedsforholdene og forbrugernes præferencer. Et sådant sikkerhedsloft bør fastsættes på et niveau, som ikke kommer i vejen for de konkurrencemæssige fordele ved strukturelle foranstaltninger, og kan eventuelt ophæves, når den strukturelle foranstaltning har virket efter hensigten. Denne reguleringstilgang bør ikke finde anvendelse på sms-tillægstjenester.
(68)
Roamingkunder bør ikke opkræves yderligere betaling for at modtage en reguleret roaming-sms eller -voicemailbesked, mens de er koblet på et besøgt net, da termineringsomkostningerne i denne forbindelse allerede dækkes af den detailtakst, der opkræves for at sende en roaming-sms eller -voicemailbesked.
(69)
En sms-eurotarif bør automatisk gælde for alle roamingkunder, nye såvel som eksisterende, der ikke udtrykkeligt har valgt eller vælger en særlig roaming-sms-tarif eller en pakke for roamingtjenester, som omfatter regulerede sms-roamingtjenester.
(70)
Sms står for »Short Message Service« og er en tekstbesked, der adskiller sig klart fra andre beskeder som for eksempel mms-beskeder og e-mails. For at sikre, at denne forordning ikke mister sin effektive virkning, og at målene opfyldes fuldt ud, bør det forbydes at ændre i en roaming-sms' tekniske parametre på en sådan måde, at roaming-sms'en adskiller sig fra en indenlandsk sms.
(71)
De oplysninger, der er indsamlet af de nationale tilsynsmyndigheder, tyder på, at de gennemsnitlige engrostakster for dataroamingtjenester, som operatører af besøgte net opkræver af roamingkundernes roamingudbydere, fortsat er høje. Selv om disse engrostakster synes at være på vej nedad, er de fortsat meget høje i forhold til de underliggende omkostninger.
(72)
De fortsat høje engrostakster for dataroamingtjenester skyldes først og fremmest de høje engrospriser, der opkræves af operatører af ikkeforetrukne net. Disse takster er resultatet af trafikstyringsmæssige begrænsninger, der medfører, at operatørerne ikke har noget incitament til ensidigt at sætte de normale engrospriser ned, da trafikken bliver modtaget, uanset hvilken pris der forlanges. Dette fører til en ekstrem variation i engrosomkostningerne. I visse tilfælde er engrostaksterne for dataroaming på ikkeforetrukne net seks gange højere end taksterne på det foretrukne net. Disse urimeligt høje engrostakster for dataroamingtjenester medfører en klar forvridning af konkurrencen mellem mobiloperatører i Unionen og underminerer dermed muligheden for at opnå et velfungerende indre marked. De gør det også vanskeligt for roamingudbyderne at forudberegne deres engrosomkostninger og dermed tilbyde deres kunder gennemskuelige og konkurrencedygtige detailprispakker. I betragtning af, at de nationale tilsynsmyndigheder kun har begrænsede muligheder for at håndtere disse problemer effektivt på nationalt plan, bør der fastsættes en maksimal engrostakst for dataroamingtjenester. Der bør derfor indføres regulerende forpligtelser vedrørende regulerede dataroamingtjenester på engrosniveau, så der skabes et mere rimeligt forhold mellem engrostaksterne og de underliggende leveringsomkostninger, og på detailniveau, så roamingkundernes interesser beskyttes.
(73)
Roamingudbyderne bør ikke kræve betaling af roamingkunder for regulerede dataroamingtjenester, medmindre og indtil roamingkunden indvilliger i at modtage denne tjeneste.
(74)
Anvendelsesområdet for denne forordning bør omfatte levering af EU-dækkende dataroamingtjenester på detailniveau. De særlige kendetegn ved markederne for roamingtjenester, der var baggrunden for at vedtage forordning (EF) nr. 717/2007 og indføre forpligtelser for mobiloperatører vedrørende levering af EU-dækkende taleroaming og sms-roamingtjenester, gælder i lige så høj grad for levering af EU-dækkende dataroamingtjenester på detailniveau. Ligesom tale- og sms-roamingtjenester købes dataroamingtjenester ikke uafhængigt på nationalt plan, men udgør blot en del af en bredere detailpakke, som kunderne køber af deres roamingudbyder, hvorved konkurrencen begrænses. Ligeledes medfører de pågældende tjenesters grænseoverskridende karakter, at de nationale tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at beskytte og fremme interesserne hos de mobilkunder, som er bosiddende på deres område, ikke er i stand til at styre adfærden hos operatørerne af de besøgte net, som befinder sig i andre medlemsstater.
(75)
Ligesom for tale- og sms-tjenester består den mest effektive og forholdsmæssige tilgang til regulering af priserne på EU-dækkende detaildataroamingtjenester i, at der for en overgangsperiode, indtil den strukturelle løsning har medført tilstrækkelig konkurrence, indføres et krav om, at roamingudbydere skal tilbyde deres roamingkunder en midlertidig dataeurotarif, der ikke må overstige en fastsat maksimal takst. Dataeurotariffen bør fastsættes på et sikkerhedsniveau, der dels sikrer forbrugerne en tilstrækkelig beskyttelse, indtil den strukturelle foranstaltning virker efter hensigten, og dels sikrer roamingudbyderne en tilstrækkelig fortjenstmargen, og som samtidig står i et mere rimeligt forhold til de underliggende leveringsomkostninger.
(76)
Den midlertidige dataeurotarif, der må tilbydes roamingkunder, bør derfor muliggøre en rimelig fortjenstmargen i forhold til omkostningerne ved at udbyde en reguleret dataroamingtjeneste og samtidig give roamingudbyderne mulighed for at konkurrere ved at differentiere deres udbud og tilpasse deres prisstruktur til markedsforholdene og forbrugernes præferencer. Et sådant sikkerhedsloft bør fastsættes på et niveau, som ikke kommer i vejen for de konkurrencemæssige fordele ved strukturelle foranstaltninger, og eventuelt kan ophæves, når de strukturelle foranstaltninger har haft mulighed for at give konkrete og varige fordele for kunderne. I betragtning af det forventede fald i de underliggende omkostninger ved levering af dataroamingtjenester på detailniveau bør de maksimale regulerede takster for den midlertidige dataeurotarif nedsættes gradvis ligesom for tale- og sms-roamingtjenester.
(77)
En midlertidig dataeurotarif bør automatisk gælde for alle roamingkunder, nye såvel som eksisterende, der ikke udtrykkeligt har valgt eller vælger en særlig dataroamingtarif eller en pakke for roamingtjenester, som omfatter regulerede dataroamingtjenester.
(78)
For at sikre, at forbrugerne betaler for de datatjenester, de rent faktisk forbruger, bør forbruget af datatjenester til den midlertidige dataeurotarif afregnes pr. kilobyte, så man undgår de problemer med skjulte takster for forbrugerne som følge af operatørernes afregningsmetode, der konstateredes med taletjenester efter indførelsen af forordning (EF) nr. 717/2007. En sådan afregning er i overensstemmelse med den afregningsmetode, der allerede gælder på engrosniveau.
(79)
Roamingudbydere kan tilbyde en månedlig alt inkluderende fast pris for rimelig anvendelse, som ikke er underlagt nogen maksimal takst, og som kan omfatte alle EU-dækkende roamingtjenester.
(80)
For at sikre, at alle brugere af mobiltaletelefoni kan drage fordel af denne forordnings bestemmelser, bør de midlertidige krav til detailpriserne finde anvendelse, uanset om roamingkunderne har en kontrakt om forudgående eller efterfølgende afregning med deres roamingudbyder, og uanset om roamingudbyderen råder over sit eget net, er en virtuel mobilnetoperatør eller gensælger af mobiltaletelefonitjenester.
(81)
I tilfælde af, at udbydere af mobiltelefonitjenester i Unionen befinder sig i en situation, hvor fordelene for deres kunder ved interoperabilitet og end-to-end-forbindelse trues som følge af opsigelse eller trussel om opsigelse af deres roamingaftaler med mobilnetoperatører i andre medlemsstater, eller er ude af stand til at tilbyde deres kunder tjenester i en anden medlemsstat, fordi de ikke har en aftale med mindst én engrosnetudbyder, bør de nationale tilsynsmyndigheder om nødvendigt anvende de beføjelser, de er tillagt i medfør af artikel 5 i adgangsdirektivet til at sikre tilstrækkelig adgang og samtrafik for at garantere en sådan end-to-end-forbindelse og interoperabilitet mellem tjenester under hensyntagen til målsætningerne i artikel 8 i rammedirektivet, herunder navnlig skabelsen af et velfungerende indre marked for elektroniske kommunikationstjenester.
(82)
For at forbedre gennemsigtigheden i detailpriserne for roamingtjenester og for at hjælpe roamingkunder med at træffe afgørelse om brugen af deres mobile enheder under rejse i udlandet bør udbyderne af mobilkommunikationstjenester give deres roamingkunder gratis oplysninger om de roamingtakster, der gælder for dem, når de bruger roamingtjenester i en besøgt medlemsstat. Da visse grupper af kunder muligvis er velinformerede om roamingtaksterne, bør roamingudbyderne give kunderne mulighed for at framelde sig denne automatiske beskedtjeneste på en nem måde. Desuden bør udbyderne aktivt og efter anmodning og gratis give deres kunder, forudsat at sidstnævnte befinder sig i Unionen, yderligere oplysninger om minuttaksten eller dataenhedstaksten pr. sms eller pr. megabyte (inklusive moms) for at foretage eller modtage opkald samt for at sende eller modtage sms, mms og andre datakommunikationstjenester i den besøgte medlemsstat.
(83)
Gennemsigtighed indebærer også, at udbyderne giver oplysninger om roamingtaksterne, navnlig tale-, sms- og dataeurotarifferne og den alt inkluderende faste pris, såfremt en sådan tilbydes, når der tegnes abonnement, og hver gang, der sker ændringer i roamingtaksterne. Roamingudbydere bør orientere om roamingtakster på hensigtsmæssig vis, f.eks. gennem regninger, internettet, tv-reklamer eller med post. Alle oplysninger og tilbud bør være klare, forståelige, gøre det muligt at foretage sammenligning og være gennemsigtige med hensyn til priser og tjenesternes kendetegn. Reklamer for roamingtilbud og markedsføring til forbrugerne bør fuldt ud overholde forbrugerbeskyttelseslovgivningen, især Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (»direktivet om urimelig handelspraksis«) (18). Roamingudbydere bør sikre, at alle deres roamingkunder er klar over, at der i den pågældende periode findes regulerede tariffer, og tilsende dem en klar og saglig skriftlig meddelelse om betingelserne for tale-, sms- og dataeurotarifferne og retten til at skifte til og fra dem.
(84)
Der bør desuden indføres foranstaltninger, der gør detailtaksterne på alle dataroamingtjenester mere gennemskuelige, navnlig for at undgå ubehagelige overraskelser på roamingkundernes regninger, der udgør en hindring for et velfungerende indre marked, samt for at give roamingkunder de nødvendige redskaber til at overvåge og styre deres udgifter til dataroamingtjenester. Der bør ligeledes ikke være nogen hindringer for nye applikationer eller teknologier, som kan være en erstatning for eller et alternativ til roamingtjenester, f.eks. wi-fi.
(85)
Roamingudbyderne bør navnlig sørge for, at deres roamingkunder, hver gang de efter at være rejst ind i et andet land begynder at benytte en dataroamingtjeneste, gratis modtager personaliserede oplysninger om, hvilke takster de skal betale for levering af dataroamingtjenester. Disse oplysninger bør sendes til deres mobile enheder på en sådan måde, at de er lette at modtage og forstå, og at det er let at få adgang til dem igen senere.
(86)
Med henblik på at gøre det lettere for kunderne at forstå de finansielle følger af brugen af dataroamingtjenester og sætte dem i stand til at kontrollere og styre deres udgifter bør roamingudbydere, både før og efter indgåelse af kontrakten, holde deres kunder tilstrækkeligt orienterede om taksterne for regulerede dataroamingtjenester. Sådanne oplysninger kan f.eks. bestå af eksempler på den omtrentlige mængde data, der anvendes f.eks. ved at sende en e-mail, sende et foto, webbrowsing og brug af mobile applikationer.
(87)
For at undgå, at roamingkunder får ubehagelige overraskelser på regningen, bør roamingudbyderne desuden fastsætte én eller flere beløbsgrænser og/eller mængdegrænser for udestående udgifter til dataroaming (udtrykt i den valuta, som kundens faktura udfærdiges i), som stilles gratis til rådighed for alle deres roamingkunder med en behørig meddelelse på et medium, der kan konsulteres igen senere, når grænsen er ved at være nået. Når grænsen er nået, bør kunderne ikke længere modtage tjenesten eller modtage regning herfor, medmindre de udtrykkeligt anmoder om, at tjenesten fortsat leveres i henhold til de betingelser og vilkår, der er beskrevet i meddelelsen. I så fald bør de gratis modtage en bekræftelse på et medium, der kan konsulteres igen senere. Roamingkunder bør have mulighed for at vælge en hvilken som helst af disse beløbsgrænser eller mængdegrænser inden for et rimeligt tidsrum eller vælge ikke at have nogen grænse. Kunderne bør tilsluttes en standardordning for forbrugsgrænser, medmindre de vælger andet.
(88)
Disse tiltag for at øge prisgennemskueligheden bør ses som minimale beskyttelsesforanstaltninger for roamingkunder og bør ikke forhindre roamingudbydere i at tilbyde deres kunder en række andre faciliteter, der kan hjælpe dem til at forudberegne og styre deres udgifter til dataroamingtjenester. Mange roamingudbydere er for eksempel i færd med på detailniveau at udvikle nye fastpristilbud på roaming, der omfatter et »rimeligt forbrug« af dataroamingtjenester i en bestemt periode til en fast pris. Ligeledes er roamingudbydere ved at udvikle systemer, der gør det muligt for deres roamingkunder at indhente øjeblikkeligt ajourførte oplysninger om, hvor meget de skylder for dataroaming. For at sikre et velfungerende indre marked bør denne udvikling på de indenlandske markeder afspejles i de harmoniserede regler.
(89)
Kunder, der benytter forudbetaling, kan også få ubehagelige overraskelser på regningen for brug af dataroamingtjenester. Derfor bør bestemmelserne om beløbsgrænser også gælde for disse kunder.
(90)
Der er væsentlige forskelle mellem regulerede roamingtakster inden for Unionen og roamingtakster for kunder, når de rejser uden for Unionen; sidstnævnte takster er betydeligt højere sammenlignet med priserne inden for Unionen. Da der ikke findes en sammenhængende tilgang til gennemskueligheds- og beskyttelsesforanstaltninger for roaming uden for Unionen, er forbrugerne ikke sikre på, hvilke rettigheder de har, og de afskrækkes derfor ofte fra at anvende mobiltjenester, når de er i udlandet. Gennemskuelige oplysninger til forbrugerne kan ikke kun hjælpe dem i deres beslutning om, hvordan de skal bruge deres mobile enheder, når de rejser i udlandet (både inden for og uden for Unionen), men kan også hjælpe dem, når de skal vælge mellem roamingudbydere. Det er derfor nødvendigt at tage fat på dette problem med manglende gennemsigtighed og forbrugerbeskyttelse ved at sikre, at visse gennemskueligheds- og beskyttelsesforanstaltninger også finder anvendelse på roamingtjenester, der leveres uden for Unionen. Disse foranstaltninger vil derfor fremme konkurrencen og forbedre det indre markeds funktionsmåde.
(91)
Hvis operatøren af det besøgte net i det besøgte land uden for Unionen ikke tillader, at roamingudbyderen overvåger sine kunders brug i realtid, bør roamingudbyderen ikke være forpligtet til at fastsætte beløbs- eller mængdegrænser for at beskytte kunderne.
(92)
De nationale tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at udføre opgaver under 2002-rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation, bør tillægges de nødvendige beføjelser til at overvåge og håndhæve forpligtelserne i denne forordning inden for deres område. De bør også overvåge udviklingen i taksterne for tale- og datatjenester for roamingkunder inden for Unionen, herunder om nødvendigt de særlige omkostninger, der er forbundet med at foretage eller modtage roamingopkald i Unionens mest perifere regioner, og nødvendigheden af at sikre, at disse omkostninger i tilstrækkelig grad kan dækkes ind på engrosmarkedet, samt at trafikstyringsmetoder ikke anvendes til at begrænse valgmulighederne til skade for kunderne. De bør sikre, at der stilles ajourførte oplysninger om anvendelsen af denne forordning til rådighed for interesserede parter, og offentliggøre resultaterne af denne overvågning hvert halve år. Oplysningerne bør opdeles efter, om der er tale om erhvervskunder, og om der er tale om efterfølgende betaling eller forudbetaling.
(93)
Indenlandsk roaming i Unionens mest perifere regioner, hvor mobiltelefontilladelserne afviger fra dem, der tildeles for resten af landets område, kunne have gavn af takstnedsættelser, som svarer til dem, der gælder på det indre marked for roamingtjenester. Gennemførelsen af denne forordning bør ikke medføre, at kunder, som anvender indenlandske roamingtjenester, prismæssigt stilles ringere end kunder, der anvender grænseoverskridende EU-dækkende roamingtjenester. Med henblik herpå kan de nationale myndigheder træffe yderligere foranstaltninger i overensstemmelse med EU-retten.
(94)
Når medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning, bør de bl.a. tage hensyn til muligheden for, at roamingudbydere kompenserer kunderne for enhver forsinkelse eller forhindring med hensyn til at skifte til en alternativ roamingudbyder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
(95)
Målene for denne forordning, nemlig at indføre en fælles tilgang, der skal sikre, at brugerne af offentlige mobilkommunikationsnet under rejse i Unionen ikke betaler for høje priser for EU-dækkende roamingtjenester, og dermed opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, ved at konkurrencen mellem roamingudbyderne styrkes, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på en sikker, harmoniseret og passende måde og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(96)
De regulerende forpligtelser vedrørende engrostaksterne for tale-, sms- og dataroamingtjenester bør opretholdes, indtil de strukturelle foranstaltninger har virket efter hensigten, og der har udviklet sig tilstrækkelig konkurrence på engrosmarkederne. Desuden viser den nuværende markedstendens, at datatjenester gradvist vil blive det mest betydningsfulde segment af mobiltjenester, og engrosmarkedet for dataroamingtjenester udviser for tiden den højeste grad af dynamik med priser, der ligger et rimeligt stykke under de nuværende regulerede takster.
(97)
Detailprislofterne bør fastsættes på et niveau, der er tilstrækkelig højt til, at de ikke kommer i vejen for de potentielle konkurrencemæssige fordele ved strukturelle foranstaltninger, og kan eventuelt ophæves helt, når disse foranstaltninger har virket efter hensigten og ført til udvikling af et reelt indre marked. Derfor bør detailsikkerhedslofterne gradvis nedsættes og sidenhen udløbe.
(98)
Kommissionen bør vurdere, hvor effektivt denne forordning virker, set i forhold til dens formål og hvilket bidrag den yder til gennemførelsen af rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation og sikringen af et velfungerende indre marked. Kommissionen bør i denne forbindelse se på, hvilke konsekvenser forordningen har for mobilkommunikationsudbydere af forskellig størrelse og fra forskellige dele af Unionen, og på udviklingen, tendenserne og gennemskueligheden inden for detail- og engrostakster, deres forhold til de faktiske omkostninger, i hvilket omfang antagelserne i den konsekvensundersøgelse, der ledsager denne forordning, er blevet bekræftet, omkostningerne ved at overholde forordningen og konsekvenserne for investeringerne. Kommissionen bør også undersøge tilgængeligheden og kvaliteten af tjenester, der udgør et alternativ til roaming (såsom adgang via wi-fi), især i lyset af den teknologiske udvikling.
(99)
De regulerende forpligtelser vedrørende engros- og detailtakster for tale-, sms- og dataroamingtjenester bør opretholdes for at beskytte forbrugerne, så længe der ikke har udviklet sig tilstrækkelig konkurrence på detail- og engrosniveauet. Med henblik herpå bør Kommissionen senest den 30. juni 2016 vurdere, om målene for denne forordning er blevet opnået, herunder om de strukturelle foranstaltninger er blevet fuldt gennemført, og om der har udviklet sig tilstrækkelig konkurrence på det indre marked for roamingtjenester. Hvis Kommissionen konkluderer, at der ikke har udviklet sig tilstrækkelig konkurrence, bør Kommissionen fremsætte passende forslag for Europa-Parlamentet og Rådet for at sikre, at forbrugerne er tilstrækkeligt beskyttet fra og med 2017.
(100)
Efter ovennævnte revision foretages, og med henblik på at sikre løbende overvågning af roamingtjenesterne i Unionen bør Kommissionen hvert andet år forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, som omfatter en generel gennemgang af de seneste tendenser inden for roamingtjenester og en foreløbig vurdering af udviklingen frem mod opnåelsen af målene for denne forordning og af andre muligheder for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres en fælles tilgang for at sikre, at brugere af offentlige mobilkommunikationsnet under rejse inden for Unionen ikke betaler for høje priser for EU-dækkende roamingtjenester sammenholdt med de tilsvarende nationale priser, når de foretager og modtager opkald, sender og modtager sms'er eller benytter pakkekoblet datakommunikation, hvorved der opnås et velfungerende indre marked og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, der fremmer konkurrencen og gennemskueligheden på markedet og skaber både incitamenter til innovation og valgmuligheder for forbrugerne.
Der fastsættes regler, som gør det muligt, at regulerede roamingtjenester sælges særskilt fra indenlandske mobilkommunikationstjenester, samt fastsætter vilkår for engrosadgang til offentlige mobilkommunikationsnet med henblik på udbud af regulerede roamingtjenester. Der fastsættes også midlertidige regler for de takster, som roamingudbyderne må opkræve for levering af regulerede roamingtjenester inden for Unionen i forbindelse med taleopkald og sms'er med originering og terminering inden for Unionen og for pakkekoblet datakommunikation, der benyttes af roamingkunder ved hjælp af et mobilkommunikationsnet inden for Unionen. Forordningen gælder både for takster, der opkræves af netoperatører på engrosniveau, og for takster, der opkræves af roamingudbydere på detailniveau.
2. Særskilt salg af regulerede roamingtjenester fra indenlandske mobilkommunikationstjenester er et foreløbigt skridt til at øge konkurrencen, således at roamingtarifferne for kunderne sænkes, for at opnå et indre marked for mobilkommunikationstjenester og i sidste ende, at der ikke skelnes mellem indenlandske tariffer og roamingtariffer.
3. Ved denne forordning fastsættes også bestemmelser, som tager sigte på at øge prisgennemsigtigheden og forbedre oplysningerne om takster til brugerne af roamingtjenester.
4. Denne forordning udgør en specifik foranstaltning, jf. artikel 1, stk. 5, i rammedirektivet.
5. De maksimale takster i denne forordning er angivet i euro.
6. Såfremt maksimale takster i henhold til artikel 7, 9 og 12, angives i andre valutaer end euroen, fastsættes de indledende takstlofter i henhold til disse artikler i de pågældende valutaer under anvendelse af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 1. maj 2012 af Den Europæiske Centralbank i Den Europæiske Unions Tidende.
I forbindelse med de efterfølgende takstlofter, jf. artikel 7, stk. 2, artikel 9, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, omregnes de ændrede værdier under anvendelse af de referencevalutakurser, der offentliggøres på samme måde den 1. maj i det relevante kalenderår. For så vidt angår de maksimale takster i artikel 7, stk. 2, artikel 9, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, ændres takstlofterne i andre valutaer end euroen årligt fra og med 2015. De årligt ændrede takstlofter i disse valutaer gælder fra den 1. juli under anvendelse af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 1. maj samme år.
7. Såfremt de maksimale takster i artikel 8, 10 og 13 angives i andre valutaer end euroen, fastsættes de indledende takstlofter i henhold til disse artikler i de pågældende valutaer under anvendelse af gennemsnittet af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 1. marts, den 1. april og den 1. maj 2012 af Den Europæiske Centralbank i Den Europæiske Unions Tidende.
I forbindelse med de efterfølgende takstlofter, jf. artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 2, og artikel 13, stk. 2, omregnes de ændrede værdier under anvendelse af gennemsnittet af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 1. marts, den 1. april og den 1. maj i det relevante kalenderår. For de maksimale takster i artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 2, og artikel 13, stk. 2, ændres takstlofterne i andre valutaer end euroen årligt fra og med 2015. De årligt ændrede takstlofter i disse valutaer gælder fra den 1. juli under anvendelse af gennemsnittet af de referencevalutakurser, der offentliggøres den 1. marts, den 1. april og den 1. maj samme år.
Artikel 2
Definitioner
1. Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 2 i adgangsdirektivet, artikel 2 i rammedirektivet og artikel 2 i forsyningspligtdirektivet anvendelse.
2. Ud over definitionerne i stk. 1 forstås ved:
a) »roamingudbyder«: en virksomhed, der leverer regulerede detailroamingtjenester til en roamingkunde
b) »indenlandsk udbyder«: en virksomhed, der leverer indenlandske mobilkommunikationstjenester til en roamingkunde
c) »alternativ roamingudbyder«: en roamingudbyder, der ikke er den samme som den indenlandske udbyder
d) »hjemmenet«: et offentligt kommunikationsnet, der er beliggende i en medlemsstat og benyttes af roamingudbyderen til levering af regulerede detailroamingtjenester til en roamingkunde
e) »besøgt net«: et jordbaseret offentligt mobilkommunikationsnet beliggende i en anden medlemsstat end den, hvori roamingkundens indenlandske udbyder er beliggende, der giver en roamingkunde mulighed for at foretage eller modtage opkald eller for at sende eller modtage sms'er eller benytte pakkekoblet datakommunikation gennem aftaler med udbyderen af hjemmenettet
f) »EU-dækkende roaming«: en roamingkundes benyttelse af en mobil enhed til at foretage eller modtage opkald i Unionen eller til at sende eller modtage sms'er i Unionen eller benytte pakkekoblet datakommunikation, mens den pågældende befinder sig i en anden medlemsstat end den, hvori den indenlandske udbyders net er beliggende, gennem aftaler mellem operatøren af hjemmenettet og operatøren af det besøgte net
g) »roamingkunde«: en kunde hos en roamingudbyder af regulerede roamingtjenester ved hjælp af et jordbaseret offentligt mobilkommunikationsnet, der er beliggende i Unionen, hvis kontrakt eller aftale med nævnte roamingudbyder gør EU-dækkende roaming mulig
h) »reguleret roamingopkald«: en roamingkundes mobiltaletelefoniopkald med originering i et besøgt net og terminering i et offentligt kommunikationsnet inden for Unionen eller en roamingkundes modtagelse af et opkald med originering i et offentligt kommunikationsnet inden for Unionen og terminering i et besøgt net
i) »taleeurotarif«: en tarif, som ikke overstiger den i artikel 8 fastsatte maksimale takst, som en roamingudbyder kan opkræve for levering af regulerede roamingopkald i overensstemmelse med nævnte artikel
j) »sms« (Short Message Service): en tekstbesked, der hovedsagelig består af bogstaver og/eller tal, og som kan sendes mellem mobilnumre og/eller fastnetnumre, der er tildelt i overensstemmelse med de nationale nummerplaner
k) »reguleret roaming-sms«: en sms, der sendes af en roamingkunde, med originering i et besøgt net og terminering i et offentligt kommunikationsnet inden for Unionen, eller som modtages af en roamingkunde, med originering i et offentligt kommunikationsnet inden for Unionen og terminering i et besøgt net
l) »sms-eurotarif«: en tarif, som ikke overstiger den i artikel 10 fastsatte maksimale takst, som en roamingudbyder kan opkræve for levering af regulerede roaming-sms'er i overensstemmelse med nævnte artikel
m) »reguleret dataroamingtjeneste«: en roamingtjeneste, der gør det muligt for en roamingkunde at benytte pakkekoblet datakommunikation ved hjælp af en mobil enhed, mens enheden er forbundet med et besøgt net. En reguleret dataroamingtjeneste omfatter ikke transmission og modtagelse af regulerede roamingopkald eller roaming-sms'er, men omfatter transmission og modtagelse af mms-beskeder
n) »dataeurotarif«: en tarif, som ikke overstiger den i artikel 13 fastsatte maksimale takst, som en roamingudbyder kan opkræve for levering af regulerede dataroamingtjenester i overensstemmelse med nævnte artikel
o) »engrosadgang til roamingtjenester«: direkte engrosadgang til roamingtjenester eller engrosadgang til gensalg af roamingtjenester
p) »direkte engrosadgang til roamingtjenester«: en mobilnetoperatørs tilrådighedsstillelse af faciliteter og/eller tjenester for en anden virksomhed på nærmere fastlagte betingelser, så denne anden virksomhed kan udbyde regulerede roamingtjenester til roamingkunder
q) »engrosadgang til gensalg af roamingtjenester«: levering af roamingtjenester på engrosniveau af en anden netoperatør end operatøren af det besøgte net til en anden virksomhed, så denne anden virksomhed kan udbyde regulerede roamingtjenester til roamingkunder.
Artikel 3
Engrosadgang til roamingtjenester
1. Mobilnetoperatører skal imødekomme alle rimelige anmodninger om engrosadgang til roamingtjenester.
2. Mobilnetoperatører kan kun afslå anmodninger om engrosadgang til roamingtjenester på grundlag af objektive kriterier.
3. Engrosadgang til roamingtjenester omfatter adgang til alle netelementer og tilhørende faciliteter, relevante tjenester, software og informationssystemer, der er nødvendige for levering af regulerede roamingtjenester til kunderne.
4. Bestemmelserne om regulerede engrostakster for roamingtjenester i artikel 7, 9 og 12 finder anvendelse på adgang til alle komponenter af engrosadgang til roamingtjenester, der er omhandlet i stk. 3 i nærværende artikel.
Uden at det berører første afsnit kan mobilnetoperatører i tilfælde af engrosadgang til gensalg af roamingtjenester tage fair og rimelige priser for komponenter, der ikke er omfattet af stk. 3.
5. Mobilnetoperatører offentliggør et standardtilbud, der tager hensyn til BEREC's retningslinjer, som omhandlet i stk. 8, og stiller det til rådighed for en virksomhed, der anmoder om engrosadgang til roamingtjenester. Mobilnetoperatører giver den virksomhed, der anmoder om adgang, et udkast til kontrakt, der overholder nærværende artikel med hensyn til en sådan adgang, senest en måned efter mobilnetoperatørens første modtagelse af anmodningen. Engrosadgangen til roamingtjenester bevilges inden for en rimelig frist, der ikke overstiger tre måneder, fra kontraktens indgåelse. Mobilnetoperatører, der modtager en anmodning om engrosadgang til roamingtjenester, og virksomheder, der anmoder om adgang, skal forhandle i god tro.
6. Det i stk. 5 nævnte standardtilbud skal være tilstrækkeligt detaljeret og omfatte alle komponenter, der er nødvendige for engrosadgang til roamingtjenester som omhandlet i stk. 3, og give en beskrivelse af de udbud, der er relevante for direkte engrosadgang til roamingtjenester og engrosadgang til gensalg af roamingtjenester og de tilhørende vilkår og betingelser. Den nationale tilsynsmyndighed forlanger om nødvendigt ændringer af standardtilbud for at sikre overholdelse af forpligtelser, der er fastsat i denne artikel.
7. Når den virksomhed, der anmoder om adgangen, ønsker at indgå i kommercielle forhandlinger for også at inddrage komponenter, der ikke er omfattet af standardtilbuddet, skal mobilnetoperatørerne svare på en sådan anmodning inden for en rimelig frist, der ikke overstiger to måneder fra den første modtagelse af anmodningen. Med henblik på nærværende stykke finder stk. 2 og 5 ikke anvendelse.
8. Senest den 30. september 2012 og for at bidrage til en ensartet anvendelse af denne artikel fastlægger BEREC efter høring af aktørerne og i snævert samarbejde med Kommissionen retningslinjer for engrosadgang til roamingtjenester.
9. Stk. 5-7 finder anvendelse fra den 1. januar 2013.
Artikel 4
Særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester
1. Indenlandske udbydere skal gøre det muligt for deres kunder at købe regulerede tale-, sms- og dataroamingtjenester, der leveres som en pakke af enhver alternativ roamingudbyder.
Hverken indenlandske udbydere eller roamingudbydere må forhindre kunder i at benytte regulerede dataroamingtjenester, der leveres direkte på et besøgt net af en alternativ roamingudbyder.
2. Roamingkunder har ret til at skifte roamingudbyder til enhver tid. Når en roamingkunde vælger at skifte roamingudbyder, skal skiftet ske uden unødig forsinkelse og i hvert tilfælde inden for den kortest mulige frist afhængig af den tekniske løsning, der vælges for gennemførelsen af separat salg af regulerede detailroamingtjenester, men må under ingen omstændigheder overstige tre arbejdsdage fra indgåelsen af aftalen med den nye roamingudbyder.
3. Skiftet til en alternativ roamingudbyder eller mellem roamingudbydere skal være gratis for kunderne og skal være muligt under enhver tarifplan. Det må ikke indebære tillægsudgifter til abonnement eller andre faste eller regelmæssige udgifter i forbindelse med andre elementer i abonnementet end roaming sammenlignet med de betingelser, der gjaldt før skiftet.
4. Indenlandske udbydere skal oplyse alle deres roamingkunder på en klar, forståelig og lettilgængelig måde om muligheden for at vælge tjenester, som omhandlet i stk. 1, første afsnit.
Ved indgåelse eller forlængelse af en kontrakt om mobilkommunikationstjenester skal indenlandske udbydere navnlig oplyse alle deres kunder enkeltvis og fuldstændigt om muligheden for at vælge en alternativ roamingudbyder og må ikke hindre indgåelsen af en kontrakt med en alternativ roamingudbyder. Kunder, der indgår en kontrakt med en indenlandsk udbyder om regulerede roamingtjenester, skal udtrykkeligt bekræfte, at de er blevet oplyst om denne mulighed. En indenlandsk udbyder må hverken forhindre detailhandlere, der fungerer som forhandlere af den indenlandske udbyders tjenester, i at tilbyde kontrakter med alternative roamingudbydere om særskilte roamingtjenester, eller fraråde eller forsøge at afskære dem fra det.
5. De tekniske kendetegn ved regulerede roamingtjenester må ikke ændres på en sådan måde, at de adskiller sig fra de tekniske kendetegn ved de regulerede roamingtjenester, herunder kvalitetsmæssigt, som leveret til kunden inden skiftet. Når skiftet ikke vedrører alle regulerede roamingtjenester, skal de tjenester, der ikke er blevet skiftet, fortsat leveres til samme pris og i videst mulige udstrækning med samme tekniske kendetegn, herunder kvalitetsmæssigt.
6. Denne artikel finder anvendelse fra den 1. juli 2014.
Artikel 5
Gennemførelse af særskilt salg af regulerede detailroamingtjenester
1. Indenlandske udbydere gennemfører det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester som omhandlet i artikel 4 således, at deres kunder kan benytte indenlandske mobilkommunikationstjenester og særskilte regulerede roamingtjenester. Indenlandske udbydere skal imødekomme alle rimelige anmodninger om adgang til faciliteter og tilhørende serviceydelser, der er relevante for det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester. Adgangen til disse faciliteter og serviceydelser, der er nødvendige for det særskilte salg af regulerede roamingtjenester, herunder autentifikationstjenester, skal være gratis og må ikke medføre nogen direkte omkostninger for kunderne.
2. For at sikre sammenhængende og samtidig gennemførelse i hele Unionen af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter og efter høring af BEREC senest den 31. december 2012 detaljerede regler om de oplysningskrav, der er fastlagt i artikel 4, stk. 4, og om en teknisk løsning for gennemførelsen af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 6, stk. 2, og finder anvendelse fra den 1. juli 2014.
3. Den tekniske løsning for gennemførelsen af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester skal opfylde følgende kriterier:
a)
være forbrugervenlig, især ved at gøre det let og hurtigt for forbrugerne at skifte til en alternativ roamingudbyder, samtidig med at de beholder deres mobilnummer og ved brug af samme mobile enhed
b)
kunne opfylde alle typer af forbrugerønsker på konkurrencedygtige vilkår, herunder fra storforbrugere af datatjenester
c)
kunne fremme konkurrence effektivt, herunder også tage hensyn til operatørernes mulighed for at udnytte deres infrastrukturelle aktiver og kommercielle aftaler
d)
være omkostningseffektiv, herunder tage hensyn til fordelingen af omkostningerne mellem de indenlandske udbydere og de alternative roamingudbydere
e)
kunne honorere de forpligtelser, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, på en effektiv måde
f)
sikre den højest mulige grad af interoperabilitet
g)
være brugervenlig, navnlig med hensyn til kundernes tekniske håndtering af den mobile enhed, når de skifter net
h)
sikre at EU-kunders roaming i tredjelande eller tredjelandskunders roaming i Unionen ikke vanskeliggøres
i)
sikre, at reglerne om beskyttelse af privatlivets fred, personoplysninger, nettenes sikkerhed og integritet og gennemsigtighed som krævet i rammedirektivet og særdirektiverne overholdes
j)
tage hensyn til, at de nationale tilsynsmyndigheder fremmer slutbrugernes mulighed for at få adgang til og distribuere oplysninger eller benytte applikationer og tjenester efter eget valg i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, litra g), i rammedirektivet
k)
sikre, at udbydere anvender samme betingelser under samme omstændigheder.
4. Den tekniske løsning kan kombinere en eller flere tekniske foranstaltninger med henblik på at opfylde kriterierne i stk. 3.
5. Om nødvendigt skal Kommissionen give en europæisk standardiseringsorganisation mandat til at foretage den tilpasning af de relevante standarder, der er nødvendig for at sikre en harmoniseret gennemførelse af det særskilte salg af regulerede detailroamingtjenester.
6. Stk. 1, 3, 4 og 5 i denne artikel finder anvendelse fra den 1. juli 2014.
Artikel 6
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Kommunikationsudvalget, som er nedsat i henhold til artikel 22 i rammedirektivet. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 7
Engrostakster for foretagelse af regulerede roamingopkald
1. Den gennemsnitlige engrostakst, som operatøren af det besøgte net må opkræve af en kundes roamingudbyder for levering af et reguleret roamingopkald med originering i det besøgte net, inklusive udgifter til bl.a. originering, transittjenester og terminering, må pr. 1. juli 2012 ikke overstige 0,14 EUR pr. minut.
2. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst finder anvendelse på en hvilken som helst kombination af to operatører og beregnes over en periode på 12 måneder eller mindre, hvis der er mindre end 12 måneder til udløbet af gyldighedsperioden for en gennemsnitlig maksimal engrostakst som fastsat i dette stykke eller før den 30. juni 2022. Den gennemsnitlige maksimale engrostakst nedsættes til 0,10 EUR den 1. juli 2013 og til 0,05 EUR den 1. juli 2014 og forbliver derefter 0,05 EUR indtil den 30. juni 2022, jf. dog artikel 19.
3. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst beregnes ved at dividere den samlede engrosroamingindtægt med det samlede antal engrosroamingminutter, der rent faktisk anvendes af den pågældende operatør til levering af engrosroamingopkald inden for Unionen i løbet af den pågældende periode, udregnet pr. sekund og justeret for at tage hensyn til muligheden for operatøren af det besøgte net til at kræve betaling for en indledende minimumsperiode på højst 30 sekunder.
Artikel 8
Detailtakster for regulerede roamingopkald
1. Roamingudbydere er forpligtet til klart og gennemskueligt og aktivt at tilbyde alle deres roamingkunder en taleeurotarif i overensstemmelse med stk. 2. Denne tarif må ikke indebære tillægsudgifter til abonnement eller andre faste eller regelmæssige udgifter, og den kan kombineres med en hvilken som helst anden detailtarif.
Når roamingudbydere fremsætter sådanne tilbud, skal de minde de roamingkunder, som havde valgt en særlig roamingtakst eller -pakke, om de betingelser, der gælder for denne tarif eller pakke.
2. Fra og med den 1. juli 2012 kan den detailtakst (eksklusive moms) for en taleeurotarif, som en roamingudbyder må opkræve af sin roamingkunde for levering af et reguleret roamingopkald, variere fra roamingopkald til roamingopkald, men må ikke overstige 0,29 EUR pr. minut for ethvert foretaget opkald eller 0,08 EUR pr. minut for ethvert modtaget opkald. Den maksimale detailtakst for foretagne opkald nedsættes til 0,24 EUR den 1. juli 2013 og til 0,19 EUR den 1. juli 2014, og den maksimale detailtakst for modtagne opkald nedsættes til 0,07 EUR den 1. juli 2013 og til 0,05 EUR den 1. juli 2014. Disse maksimale detailtakster for taleeurotariffen forbliver gyldige indtil den 30. juni 2017, jf. dog artikel 19.
Roamingudbydere må ikke opkræve betaling af deres roamingkunder for modtagelse af en roamingvoicemailbesked. Denne bestemmelse berører ikke andre gældende takster såsom betaling for at aflytte sådanne beskeder.
Enhver roamingudbyder afregner sine roamingkunders regulerede roamingopkald, foretagne såvel som modtagne, for hvilke der er fastsat en taleeurotarif, pr. sekund.
Roamingudbyderen kan kræve betaling for en minimumsperiode på højst 30 sekunder for opkald, for hvilke der gælder en taleeurotarif.
3. Roamingudbydere skal automatisk anvende en taleeurotarif for alle eksisterende roamingkunder, bortset fra de kunder, der allerede udtrykkeligt har valgt en særlig roamingtarif eller -pakke, hvorved de nyder fordel af en anden tarif for regulerede roamingopkald end den tarif, de ville blive opkrævet, hvis de ikke havde foretaget et sådant valg.
4. Roamingudbydere skal anvende en taleeurotarif for alle nye roamingkunder, der ikke udtrykkeligt vælger en anden roamingtarif eller en tarifpakke for roamingtjenester, der indeholder en anden tarif for regulerede roamingopkald.
5. Alle roamingkunder kan anmode om at skifte til eller fra taleeurotariffen. Et sådant skift skal foretages én arbejdsdag efter modtagelsen af anmodningen, skal være gratis og må ikke indebære betingelser eller begrænsninger vedrørende andre elementer i abonnementet, ud over at roamingudbyderen kan kræve, at en roamingkunde, der har abonneret på en særlig roamingpakke med mere end én reguleret roamingtjeneste, og som ønsker at skifte til en taleeurotarif, giver afkald på fordelene ved de øvrige elementer i pakken. Roamingudbyderen kan udsætte skiftet indtil den tidligere roamingtarif har været gældende i en nærmere fastsat minimumsperiode, som ikke må overstige to måneder. En taleeurotarif kan til enhver tid kombineres med en sms-eurotarif og en dataeurotarif.
Artikel 9
Engrostakster for regulerede roaming-sms'er
1. Fra og med den 1. juli 2012 må den gennemsnitlige engrostakst, som operatøren af et besøgt net må opkræve for levering af en reguleret roaming-sms med originering i det besøgte net, ikke overstige 0,03 EUR pr. sms. Den maksimale gennemsnitlige engrostakst skal nedsættes til 0,02 EUR den 1. juli 2013 og skal forblive 0,02 EUR indtil den 30. juni 2022, jf. dog artikel 19.
2. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst finder anvendelse på en hvilken som helst kombination af to operatører og beregnes over en periode på 12 måneder eller enhver anden kortere periode inden den 30. juni 2022.
3. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst beregnes ved at dividere den samlede engrosroamingindtægt, som operatøren af det besøgte net eller operatøren af hjemmenettet modtager for originering og transmission af regulerede roaming-sms'er inden for Unionen i den pågældende periode, med det samlede antal sådanne sms'er, der origineres og transmitteres på vegne af den pågældende roamingudbyder eller operatør af hjemmenettet i samme periode.
4. Ud over den i stk. 1 omhandlede takst må operatøren af et besøgt net ikke opkræve nogen betaling af en roamingkundes roamingudbyder eller operatør af hjemmenettet for terminering af en reguleret roaming-sms, der sendes til en roamingkunde, som benytter det besøgte net.
Artikel 10
Detailtakster for regulerede roaming-sms'er
1. Roamingudbydere er forpligtede til på klar og gennemskuelig vis at stille til rådighed for og aktivt tilbyde alle deres roamingkunder en sms-eurotarif som omhandlet i stk. 2. Sms-eurotariffen må ikke indebære tillægsudgifter til abonnement eller andre faste eller regelmæssige udgifter, og den kan kombineres med en hvilken som helst anden detailtarif, jf. dog de øvrige bestemmelser i denne artikel.
2. Fra og med den 1. juli 2012 kan den detailtakst (eksklusive moms) for en sms-eurotarif, som en roamingudbyder må opkræve af sin roamingkunde for en reguleret roaming-sms, som denne kunde sender, variere for regulerede roaming-sms'er, men må ikke overstige 0,09 EUR. Denne maksimale takst nedsættes til 0,08 EUR den 1. juli 2013 og til 0,06 EUR den 1. juli 2014 og forbliver 0,06 EUR indtil den 30. juni 2017, jf. dog artikel 19.
3. Roamingudbydere må ikke opkræve betaling af deres roamingkunder for disses modtagelse af regulerede roaming-sms'er.
4. Roamingudbydere skal automatisk anvende en sms-eurotarif for alle eksisterende roamingkunder, bortset fra de kunder, der allerede udtrykkeligt har valgt en særlig roamingtarif eller -pakke, hvorved de nyder fordel af en anden tarif for regulerede roaming-sms'er end den takst, de ville blive opkrævet, hvis de ikke havde foretaget et sådant valg.
5. Roamingudbydere skal anvende en sms-eurotarif for alle nye roamingkunder, der ikke udtrykkeligt vælger en anden roaming-sms-tarif eller en tarifpakke for roamingtjenester, der indeholder en anden tarif for regulerede roaming-sms'er.
6. Alle roamingkunder kan på et hvilket som helst tidspunkt anmode om at skifte til eller fra sms-eurotariffen. Et sådant skift skal foretages én arbejdsdag efter modtagelsen af anmodningen, skal være gratis og må ikke indebære betingelser eller begrænsninger vedrørende andre elementer i abonnementet end roaming. Roamingudbyderen kan udsætte skiftet indtil den tidligere roamingtarif har været gældende i en nærmere fastsat minimumsperiode, som ikke må overstige to måneder. En sms-eurotarif kan til enhver tid kombineres med en taleeurotarif og en dataeurotarif.
Artikel 11
Tekniske kendetegn ved regulerede roaming-sms'er
Roamingudbydere, indenlandske udbydere, operatører af hjemmenet eller operatører af et besøgt net må ikke ændre i regulerede roaming-sms'ers tekniske kendetegn på en sådan måde, at de adskiller sig fra de tekniske kendetegn ved sms'er, der sendes inden for vedkommendes hjemmemarked.
Artikel 12
Engrostakster for regulerede dataroamingtjenester
1. Den gennemsnitlige engrostakst, som operatøren af et besøgt net må opkræve af roamingkundens hjemmeudbyder for levering af regulerede dataroamingtjenester ved hjælp af det besøgte net, må ikke overstige et sikkerhedsloft på 0,25 EUR pr. megabyte sendte data fra den 1. juli 2012. Sikkerhedsloftet nedsættes til 0,15 EUR pr. megabyte sendte data den 1. juli 2013 og til 0,05 EUR pr. megabyte sendte data fra den 1. juli 2014 og forbliver derefter 0,05 EUR pr. megabyte sendte data indtil den 30. juni 2022, jf. dog artikel 19.
2. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst finder anvendelse på en hvilken som helst kombination af to operatører og beregnes over en periode på 12 måneder eller mindre, hvis der er mindre end 12 måneder til den 30. juni 2022.
3. Den i stk. 1 omhandlede gennemsnitlige engrostakst beregnes ved at dividere den samlede engrosindtægt, som operatøren af det besøgte net eller operatøren af hjemmenettet modtager fra hver enkelt udbyder af roamingtjenester for levering af regulerede dataroamingtjenester i den pågældende periode, med det samlede antal megabyte data, der reelt forbruges ved levering af disse tjenester i samme periode udregnet pr. kilobyte på vegne af den pågældende roamingudbyder eller operatør af hjemmenettet i samme periode.
Artikel 13
Detailtakster for regulerede dataroamingtjenester
1. Roamingudbydere er forpligtet til på klar og gennemskuelig vis at stille til rådighed for og aktivt tilbyde alle deres roamingkunder en dataeurotarif i overensstemmelse med stk. 2. Dataeurotariffen må ikke indebære tillægsudgifter til abonnement eller andre faste eller regelmæssige udgifter, og den kan kombineres med en hvilken som helst anden detailtarif.
Når roamingudbydere fremsætter sådanne tilbud, skal de minde de roamingkunder, som allerede har valgt en særlig roamingtarif eller -pakke, om vilkårene for denne tarif eller pakke.
2. Fra og med den 1. juli 2012 må den detailtakst (eksklusive moms) for en dataeurotarif, som en roamingudbyder må opkræve af sin roamingkunde for levering af en reguleret dataroamingtjeneste ikke overstige 0,70 EUR pr. anvendt megabyte. Den maksimale detailtakst for anvendt data nedsættes til 0,45 EUR pr. anvendt megabyte den 1. juli 2013 og til 0,20 EUR pr. anvendt megabyte den 1. juli 2014 og forbliver derefter 0,20 EUR pr. anvendt megabyte indtil den 30. juni 2017, jf. dog artikel 19.
Enhver roamingudbyder foretager opkrævning for sine roamingkunders regulerede dataroamingtjenester, for hvilke der gælder en eurotarif, pr. kilobyte, undtagen når det gælder mms'er (Multimedia Messaging Service), som kan opkræves pr. enhed. I så fald må den detailtakst, som en roamingudbyder kan opkræve af sin roamingkunde for at sende eller modtage en roaming-mms, ikke overstige den maksimale detailtakst, der er fastsat i første afsnit.
3. Fra og med den 1. juli 2012 skal roamingudbydere automatisk anvende en dataeurotarif for alle eksisterende roamingkunder, bortset fra de kunder, der allerede har valgt en særlig roamingtarif, eller som allerede har en tarif, der er klart lavere end dataeurotariffen, eller som allerede har valgt en pakke, hvorved de nyder fordel af en anden tarif for regulerede dataroamingtjenester end den tarif, de ville blive opkrævet, hvis de ikke havde foretaget et sådant valg.
4. Fra og med den 1. juli 2012 skal roamingudbydere anvende en dataeurotarif for alle nye roamingkunder, der ikke udtrykkeligt har valgt en anden dataroamingtarif eller en tarifpakke for roamingtjenester, der indeholder en anden tarif for regulerede dataroamingtjenester.
5. Alle roamingkunder kan på et hvilket som helst tidspunkt anmode om at skifte til eller fra en dataeurotarif under overholdelse af deres kontraktbetingelser. Et sådant skift skal foretages én arbejdsdag efter modtagelsen af anmodningen, skal være gratis og må ikke indebære betingelser eller begrænsninger vedrørende andre elementer i abonnementet end EU-dækkende roaming. Roamingudbyderen kan udsætte skiftet indtil den tidligere roamingtarif har været gældende i en nærmere fastsat minimumsperiode, som ikke må overstige to måneder. En dataeurotarif kan til enhver tid kombineres med en sms-eurotarif og en taleeurotarif.
6. Senest den 30. juni 2012 skal roamingudbydere på en klar og forståelig måde og på et varigt medium oplyse alle deres roamingkunder enkeltvis om dataeurotariffen, om at den gælder senest fra den 1. juli 2012 for alle roamingkunder, der ikke udtrykkeligt har valgt en særlig tarif eller pakke, der omfatter regulerede dataroamingtjenester, og om kundernes ret til at skifte til og fra dataeurotariffen i overensstemmelse med stk. 5.
Artikel 14
Gennemskuelighed i detailtaksterne for roamingopkald og roaming-sms'er
1. For at henlede roamingkundernes opmærksomhed på at de vil blive omfattet af roamingtakster, når de foretager og modtager opkald eller sender sms'er, giver hver roamingudbyder, undtagen i de tilfælde hvor roamingkunden har meddelt roamingudbyderen, at vedkommende ikke ønsker at gøre brug af denne tjeneste, automatisk ved hjælp af en beskedtjeneste, uden unødig forsinkelse og gratis, hver af sine roamingkunder basale personaliserede takstoplysninger om de roamingtakster (inklusive moms), der gælder, når kunderne foretager og modtager opkald og sender sms'er i en given besøgt medlemsstat, når roamingkunden rejser ind i en anden medlemsstat end den, hvori kundens indenlandske udbyder er beliggende.
Disse basale personaliserede takstoplysninger omfatter de maksimale takster (i samme valuta som den normale regning fra kundens indenlandske udbyder), som kunden kan blive opkrævet i henhold til vedkommendes tarifordning for:
a)
at foretage regulerede roamingopkald i den besøgte medlemsstat og til den medlemsstat, hvor kundens indenlandske udbyder er beliggende, og at modtage regulerede roamingopkald, og
b)
at sende regulerede roaming-sms'er fra den besøgte medlemsstat.
Oplysningerne omfatter også det gratis nummer, der henvises til i stk. 2, som kunden kan ringe til for at få mere detaljerede oplysninger og muligheden for adgang til alarmtjenester ved gratis at benytte det europæiske alarmnummer 112.
I forbindelse med hver besked skal kunden have mulighed for nemt og gratis at meddele roamingudbyderen, at vedkommende ikke ønsker at modtage beskeder fra den automatiske beskedtjeneste. En kunde, som har givet meddelelse om, at vedkommende ikke ønsker de automatiske beskeder, kan til enhver tid kræve, at roamingudbyderen gebyrfrit yder denne service igen.
Roamingudbyderne formidler automatisk og gratis ved hjælp af et taleopkald de basale personaliserede takstoplysninger, der er nævnt i første afsnit, til blinde og synshæmmede, hvis de anmoder om dette.
Første, andet, fjerde og femte afsnit finder også anvendelse på tale- og sms-roamingtjenester, som benyttes af roamingkunder, når de rejser uden for Unionen, og som leveres af en roamingudbyder.
2. Ud over bestemmelserne i stk. 1 har kunder ret til, uanset hvor de befinder sig inden for Unionen, gratis at anmode om og modtage mere detaljerede personaliserede takstoplysninger om de roamingtakster, der gælder for telefonopkald og sms i det besøgte net, såvel som oplysninger om de gældende foranstaltninger for at øge prisgennemskueligheden i kraft af denne forordning via mobilopkald eller sms. En sådan anmodning foretages via et gratis nummer, som roamingudbyderen opretter til dette formål. Forpligtelserne i stk. 1 gælder ikke for enheder, der ikke understøtter sms-funktioner.
3. Roamingudbyderne giver alle brugere fuldstændige oplysninger om de gældende roamingtakster, navnlig taleeurotariffen og sms-eurotariffen, når der tegnes abonnement. De giver også uden unødig forsinkelse hver gang, der sker en takstændring, deres roamingkunder ajourførte oplysninger om de gældende roamingtakster.
Roamingudbyderne foretager det fornødne for at sikre, at alle deres roamingkunder har kendskab til taleeurotariffen og sms-eurotariffen. De skal navnlig orientere alle roamingkunder om betingelserne for taleeurotariffen og om betingelserne for sms-eurotariffen, i begge tilfælde på en klar og saglig måde. De skal derefter med rimelige mellemrum sende en påmindelse til alle kunder, der har valgt en anden tarif.
Oplysningerne skal være tilstrækkelig udførlige til, at kunder kan vurdere, om det er til deres fordel at skifte til en eurotarif.
4. Roamingudbyderne skal stille oplysninger til rådighed for deres kunder om, hvordan man undgår utilsigtet roaming i grænseområder. Roamingudbyderne skal tage rimelige skridt til at beskytte deres kunder, så de ikke betaler roamingtakster for utilsigtede roamingtjenester, mens de befinder sig i den medlemsstat, hvor de er hjemhørende.
Artikel 15
Gennemskuelighed og beskyttelsesmekanismer i forbindelse med dataroamingtjenester på detailniveau
1. Roamingudbyderne sikrer, at deres roamingkunder, både før og efter indgåelse af kontrakten, holdes tilstrækkeligt informerede om, hvilke takster der gælder for deres brug af regulerede dataroamingtjenester, således at kunderne lettere forstår de økonomiske konsekvenser af en sådan brug og har mulighed for overvåge og styre deres udgifter til regulerede dataroamingtjenester i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
Roamingudbyderne oplyser, hvor det er relevant, inden indgåelsen af kontrakten og regelmæssigt derefter deres kunder om risikoen for automatiske og ukontrollerede dataroamingforbindelser og automatisk og ukontrolleret downloading. Endvidere skal roamingudbyderne gratis og på en klar og letforståelig måde underrette deres kunder om, hvordan disse automatiske dataroamingforbindelser deaktiveres med henblik på at undgå ukontrolleret forbrug af dataroamingtjenester.
2. Roamingudbyderen underretter ved hjælp af en automatisk besked roamingkunden, når denne roamer, og giver basale personaliserede takstoplysninger om de takster (i samme valuta som den normale regning fra kundens indenlandske udbyder) udtrykt i pris pr. megabyte, der gælder for levering af regulerede dataroamingtjenester til denne kunde i den pågældende medlemsstat, undtagen i de tilfælde, hvor kunden har meddelt sin roamingudbyder, at vedkommende ikke ønsker det.
Disse basale personaliserede takstoplysninger skal sendes til roamingkundens mobile enhed, f.eks. pr. sms, e-mail eller pop-op-vindue på den mobile enhed, hver gang roamingkunden rejser ind i en anden medlemsstat end den, hvori vedkommendes indenlandske udbyder er beliggende, og for første gang påbegynder anvendelsen af en dataroamingtjeneste i denne medlemsstat. Oplysningerne leveres gratis i det øjeblik, roamingkunden påbegynder anvendelsen af en reguleret dataroamingtjeneste, og på en sådan måde, at de er lette at modtage og forstå.
En kunde, som har givet sin roamingudbyder meddelelse om, at vedkommende ikke ønsker de automatiske tarifoplysninger, kan til enhver tid kræve, at roamingudbyderen gebyrfrit yder denne service igen.
3. Hver roamingudbyder giver sine roamingkunder muligheden for efter eget ønske og gratis at vælge en service, der giver oplysninger om det samlede forbrug, udtrykt i mængde eller den valuta, som kundens faktura for regulerede dataroamingtjenester udfærdiges i, og som garanterer, at de samlede udgifter for dataroamingtjenester i en afgrænset periode, undtagen mms'er faktureret pr. enhed, ikke uden kundens udtrykkelige samtykke overskrider en fastsat beløbsgrænse.
Roamingudbyderen tilbyder med henblik herpå ét eller flere øvre beløbsgrænser for afgrænsede perioder, forudsat at kunden på forhånd oplyses om de dertil svarende mængder. Et af disse beløb (standardbeløbsgrænsen) skal ligge tæt på, men må ikke overskride 50 EUR for udestående udgifter pr. månedlig opkrævningsperiode (eksklusive moms).
Alternativt kan roamingudbyderen fastsætte grænser udtrykt i mængde, forudsat at kunden på forhånd oplyses om de dertil svarende beløb. En af disse grænser (standardmængdegrænsen) skal ligge tæt på, men må ikke overskride 50 EUR for udestående udgifter pr. månedlig opkrævningsperiode (eksklusive moms).
Derudover kan roamingudbyderen tilbyde sine roamingkunder andre øvre grænser med forskellige, dvs. højere eller lavere, månedlige beløbsgrænser.
De i andet og tredje afsnit omtalte standardgrænser gælder for alle kunder, der ikke har valgt en anden grænse.
Hver roamingudbyder sørger også for, at der sendes en passende meddelelse til roamingkundens mobile enhed, f.eks. pr. sms, e-mail eller pop-op-vindue på computeren, når dataroamingtjenesterne har nået 80 % af den aftalte beløbs- eller mængdegrænse. Hver kunde skal være berettiget til at forlange, at roamingudbyderen holder op med at sende sådanne meddelelser, og til på et hvilket som helst tidspunkt og gratis at kræve, at udbyderen leverer tjenesten igen.
Når beløbs- eller mængdegrænsen ellers ville blive overskredet, sendes en meddelelse til roamingkundens mobile enhed. Denne meddelelse skal indeholde oplysninger om den procedure, der skal følges, såfremt kunden fortsat ønsker at modtage disse tjenester, og om omkostningerne pr. enhed, der forbruges. Reagerer roamingkunden ikke på opfordringen i den modtagne meddelelse, ophører roamingudbyderen øjeblikkeligt med at yde og debitere roamingkunden for regulerede dataroamingtjenester, medmindre og indtil roamingkunden anmoder om, at disse tjenester leveres på ny.
Når en roamingkunde anmoder om at få tildelt eller fjernet en beløbs- eller mængdegrænse, skal ændringen foretages gratis inden én arbejdsdag efter modtagelsen af anmodningen og må ikke indebære betingelser eller begrænsninger vedrørende andre elementer i abonnementet.
4. Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse på maskine til maskine-enheder, som anvender mobil datakommunikation.
5. Roamingudbyderne skal tage rimelige skridt til at beskytte deres kunder, så de ikke betaler roamingtakster for utilsigtede roamingtjenester, mens de befinder sig i deres hjemmemedlemsstat. Kunder skal bl.a. orienteres om, hvordan de undgår utilsigtet roaming i grænseområder.
6. Med undtagelse af stk. 5 og med forbehold af nærværende stykkes andet og tredje afsnit finder denne artikel også anvendelse på dataroamingtjenester, som benyttes af roamingkunder, når de rejser uden for Unionen, og som leveres af en roamingudbyder.
Såfremt kunden vælger den service, der er omhandlet i stk. 3, første afsnit, finder de i stk. 3 fastlagte krav ikke anvendelse, hvis udbyderen af det besøgte net i det besøgte land uden for Unionen ikke tillader, at roamingudbyderen overvåger sine kunders brug i realtid.
I det tilfælde skal kunden uden unødig forsinkelse og gratis meddeles pr. sms, når denne rejser ind i et sådant land, at oplysninger om det samlede forbrug og garantien om ikke at overskride en fastsat beløbsgrænse ikke er til rådighed.
Artikel 16
Tilsyn og håndhævelse
1. De nationale tilsynsmyndigheder overvåger og fører tilsyn med overholdelsen af denne forordning på deres område.
2. De nationale tilsynsmyndigheder gør ajourførte oplysninger om anvendelsen af denne forordning, navnlig artikel 7, 8, 9, 10, 12 og 13, offentlig tilgængelig på en sådan måde, at interesserede parter har nem adgang til oplysningerne.
3. Med henblik på gennemførelsen af den i artikel 19 omhandlede revision overvåger de nationale tilsynsmyndigheder udviklingen i engros- og detailtaksterne for levering af tale- og datakommunikationstjenester til roamingkunder, herunder sms og mms, og herunder i de mest perifere regioner, som omhandlet i artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. De nationale tilsynsmyndigheder skal også være opmærksomme på den særlige utilsigtede roaming i grænseområder mellem nabomedlemsstater og overvåge, om trafikstyringsmetoder anvendes til skade for kunderne.
De nationale tilsynsmyndigheder overvåger og indsamler oplysninger om utilsigtet roaming og træffer passende foranstaltninger.
4. De nationale tilsynsmyndigheder har beføjelse til at kræve, at virksomheder, der er underlagt forpligtelserne i denne forordning, afgiver alle oplysninger af relevans for gennemførelsen og håndhævelsen af denne forordning. Virksomhederne afgiver oplysningerne, så snart de anmodes herom, i overensstemmelse med de frister og i den detaljeringsgrad, som den nationale tilsynsmyndighed kræver.
5. De nationale tilsynsmyndigheder kan på eget initiativ gribe ind for at sikre overholdelsen af denne forordning. Navnlig skal de om nødvendigt anvende de beføjelser, de er tillagt i medfør af artikel 5 i adgangsdirektivet til at sikre tilstrækkelig adgang og samtrafik for at garantere end-to-end-forbindelse og interoperabilitet mellem roamingtjenester, for eksempel i tilfælde, hvor kunder ikke kan udveksle regulerede roaming-sms'er med kunder på et jordbaseret offentligt mobilkommunikationsnet i en anden medlemsstat, fordi der ikke foreligger en aftale om levering af sådanne beskeder.
6. Konstaterer en national tilsynsmyndighed, at der er forekommet en overtrædelse af forpligtelserne i denne forordning, har den beføjelse til at kræve, at overtrædelsen øjeblikkeligt ophører.
Artikel 17
Bilæggelse af tvister
1. I tilfælde af tvister mellem virksomheder, der udbyder elektroniske kommunikationsnet eller -tjenester i en medlemsstat, i forbindelse med de forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning, finder tvistbilæggelsesprocedurerne i artikel 20 og 21 i rammedirektivet anvendelse.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til de udenretslige tvistbilæggelsesprocedurer, der er fastlagt i artikel 34 i forsyningspligtdirektivet i tilfælde af uløste tvister, der involverer en forbruger eller en slutbruger, og som vedrører spørgsmål, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 18
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes karakter og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse sanktionsbestemmelser senest den 30. juni 2013 og underretter omgående Kommissionen om enhver efterfølgende ændring af sanktionsbestemmelserne.
Artikel 19
Revision
1. Kommissionen tager denne forordnings funktion op til revision og forelægger efter en offentlig høring en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. juni 2016. Kommissionen vurderer navnlig, om målene i denne forordning er nået. I denne forbindelse gennemgår Kommissionen blandt andet:
a)
om konkurrencen har udviklet sig tilstrækkeligt til at begrunde de maksimale detailtaksters udløb
b)
om der vil være tilstrækkelig konkurrence til at fjerne de maksimale engrostakster
c)
udviklingen og de forventede fremtidige tendenser i engros- og detailtaksterne for levering af tale-, sms- og datakommunikationstjenester til roamingkunder i sammenligning med taksterne for mobilkommunikationstjenester på nationalt plan i de forskellige medlemsstater, opgjort separat efter kunder, der betaler forud, og kunder, der betaler efterfølgende, samt udviklingen i kvaliteten og hastigheden af disse tjenester
d)
tilgængeligheden og kvaliteten af disse tjenester, herunder dem, der er et alternativ til tale-, sms- og dataroamingtjenester, især på baggrund af den teknologiske udvikling
e)
i hvilken udstrækning forbrugerne har draget fordel af egentlige fald i priserne på roamingtjenester, den vifte af takster og produkter, der udbydes til forbrugere med forskellige opkaldsmønstre, og forskellen mellem roamingtariffer og indenlandske tariffer, herunder tilgængeligheden af tilbud om en enhedstarif for indenlandske tjenester og roamingtjenester
f)
graden af konkurrence inden for både detail- og engrosmarkeder, især konkurrenceforholdene for mindre, uafhængige eller nystartede udbydere, herunder konkurrencevirkningerne af kommercielle aftaler og graden af samtrafik mellem udbydere
g)
i hvilken udstrækning gennemførelsen af de strukturelle foranstaltninger fastsat i artikel 3 og 4 har skabt øget konkurrence på det indre marked for roamingtjenester i en sådan udstrækning, at forskellen mellem roamingtakster og indenlandske tariffer nærmer sig nul
h)
i hvilken udstrækning niveauet for de maksimale engros- og detailtakster har sikret tilstrækkelig beskyttelse mod for høje priser for forbrugerne og samtidig tillader udvikling af konkurrence på det indre marked for roamingtjenester.
2. Viser rapporten, at de strukturelle foranstaltninger i medfør af denne forordning ikke har været tilstrækkelige til at styrke konkurrencen på det indre marked for roamingtjenester til fordel for alle europæiske forbrugere, eller at forskellene mellem roamingtariffer og indenlandske tariffer ikke har nærmet sig nul, fremsætter Kommissionen passende forslag for Europa-Parlamentet og Rådet for at rette op på denne situation og derved opnå et indre marked for mobilkommunikationstjenester, hvor der i sidste ende ikke er nogen forskel på indenlandske tariffer og roamingtariffer. Kommissionen vurderer navnlig, om det er nødvendigt:
a)
at træffe yderligere tekniske og strukturelle foranstaltninger
b)
at ændre de strukturelle foranstaltninger
c)
at forlænge gyldigheden af og eventuelt revidere de maksimale detailtaksters niveau fastsat i artikel 8, 10 og 13
d)
at ændre gyldigheden eller revidere de maksimale engrostaksters niveau fastsat i artikel 7, 9 og 12
e)
at indføre alle andre nødvendige krav, herunder ikkedifferentiering af roaming-tariffer og indenlandske tariffer.
3. Kommissionen forelægger endvidere hvert andet år efter udarbejdelsen af den rapport, der henvises til i stk. 1, en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Hver rapport skal indeholde en gennemgang af tilsynet med udbuddet af roamingtjenester i Unionen og en evaluering af fremskridtene frem mod opfyldelse af denne forordnings mål, blandt andet under henvisning til de forhold, der er omhandlet i stk. 1 og 2.
4. Med henblik på at vurdere den konkurrencemæssige udvikling på EU-dækkende roamingmarkeder indsamler BEREC jævnligt oplysninger fra de nationale tilsynsmyndigheder om udviklingen i detail- og engrostaksterne for tale-, sms- og dataroamingtjenester. Disse oplysninger indberettes til Kommissionen mindst to gange om året. Kommissionen offentliggør oplysningerne.
BEREC indsamler også årligt oplysninger fra de nationale tilsynsmyndigheder om, hvor gennemskuelige og sammenlignelige de forskellige tariffer, som operatørerne tilbyder deres kunder, er. Kommissionen offentliggør disse data og resultater.
Artikel 20
Underretningskrav
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navnet på de nationale tilsynsmyndigheder, som er ansvarlige for at udføre opgaverne i henhold til denne forordning.
Artikel 21
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 717/2007 ophæves i overensstemmelse med bilag I med virkning fra den 1. juli 2012.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 22
Ikrafttræden og udløb
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og dens bestemmelser finder anvendelse fra den dag, medmindre andet er angivet i specifikke artikler.
Den udløber den 30. juni 2022.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. juni 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 531/2012/EU RENDELETE
(2012. június 13.)
az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming)
(átdolgozás)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A Közösségen belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló, 2007. június 27-i 717/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) jelentősen módosult (4). Mivel most további módosításokra kerül sor, a rendeletet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2)
E rendeletnek is azt a célt kell szolgálnia, amely a 2011-2015 közötti időszakra szóló, az i2010 magas szintű csoport által 2009 novemberében jóváhagyott bizottsági teljesítményértékelési keretben, valamint „Az európai digitális menetrend” című bizottsági közleményben szerepel, nevezetesen a belföldi és a barangolási díjak közötti különbség csökkentését. A barangolási szolgáltatások és a belföldi szolgáltatások egymástól elkülönített értékesítésének célja a verseny növelése, és ezáltal a díjak csökkentése, valamint egy olyan belső barangolásszolgáltatási piac megteremtése az Unióban, ahol nincs jelentős különbség a belföldi és a barangolási díjak között. Az Unión belüli barangolási szolgáltatások lendületet adhatnak a távközlési belső piac Unión belüli létrehozásának.
(3)
Addig nem jelenthető ki, hogy létezik távközlési belső piac, amíg jelentős különbségek vannak a belföldi és barangolási díjak között. Ezért a végső célnak a belföldi és a barangolási díjak közötti különbség megszüntetésének, ekként pedig a mobilhírközlési szolgáltatások belső piaca megteremtésének kell lennie.
(4)
A nyilvános mobilhírközlő hálózatot hanghívások bonyolítására, rövid szöveges üzenetek (SMS-ek) küldésére és fogadására, valamint adatforgalom bonyolítására igénybe vevők (például tanulók, üzletemberek és turisták) által fizetendő magas díjak gátolják a mobilkészülékek használatát az Unión belüli, határon átnyúló utazások során; ezeket a díjakat a fogyasztók, a nemzeti szabályozó hatóságok és az uniós intézmények is aggasztónak találják, és azok a belső piacnak is számottevő akadályát képezik. A túlzott mértékű kiskereskedelmi árak oka az, hogy a külföldi hálózat üzemeltetője magas nagykereskedelmi árakat szab, és hogy gyakran az ügyfél saját hálózatának üzemeltetője is magas fogyasztói felárat kér. A nagykereskedelmi ár csökkenése pedig a verseny hiánya miatt többnyire nem jelenik meg kiskereskedelmi szinten. Bár az utóbbi időkben egyes szolgáltatók kedvezőbb feltételeket és némileg alacsonyabb árakat kínáló tarifacsomagokat vezettek be ügyfeleik számára, bizonyítható, hogy a költségek és az árak közötti kapcsolat továbbra is messze van attól, amilyen versenykörülmények között lenne.
(5)
A magas barangolási díjak akadályt jelentenek az Unió tudásalapú gazdaság létrehozására irányuló erőfeszítései, és egy 500 millió fogyasztót magában foglaló belső piac megvalósítása szempontjából. A mobil adatforgalmazást elősegíti, ha megfelelő rádiófrekvencia-spektrum áll rendelkezésre ahhoz, hogy a fogyasztók és a vállalkozások Unió-szerte igénybe vehessék a hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatásokat. Annak előírásával, hogy kellő nagyságrendű és megfelelő tartományú rádióspektrum álljon időben rendelkezésre az uniós szakpolitikai célkitűzések támogatása és a vezeték nélküli adatforgalom iránti fokozódó kereslet legmegfelelőbb kielégítése érdekében, a 243/2012/EU határozattal (5) létrehozott többéves rádióspektrum-politikai program olyan fejlesztés előtt nyitja meg az utat, amely lehetővé teszi az Unió számára, hogy globális szinten vezető helyet foglaljon el a széles sávú sebesség, a mobilitás, a lefedettség és a kapacitás tekintetében, elősegítve új üzleti modellek és technológiák megjelenését, és csökkentve a barangolás nagykereskedelmi szintű strukturális problémáit.
(6)
Az internetcsatlakozásra alkalmas mobilkészülékek erőteljes elterjedése miatt a barangolásos adatátvitel igen nagy gazdasági jelentőséggel bír. Ez mind a felhasználók, mind pedig az alkalmazásokat és tartalmakat szolgáltatók szempontjából döntő kritériumnak számít. E piac fejlődésének előmozdítása érdekében az adatforgalmi árak nem akadályozhatják a növekedést.
(7)
Az „Időközi jelentés az Európai Unión belüli barangolási szolgáltatások fejlődéséről” című közleményben a Bizottság rámutatott arra, hogy a technológiai fejlődés és/vagy a barangolási szolgáltatás alternatívái, például az internetes hangtovábbítás (VoIP) vagy a Wi-Fi versenyképesebbé tehetik az Unió belső barangolásszolgáltatási piacát. Miközben belföldi szinten egyre inkább használják ezeket az alternatívákat, különösen a VoIP-szolgáltatásokat, a barangolás tekintetében nem történt jelentős változás használatukban.
(8)
A mobil-adatforgalom gyors fejlődése és a barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli barangolási szolgáltatásokat külföldön igénybe vevő ügyfelek egyre növekvő száma miatt fokozni kell a versenykényszert, és új üzleti modelleket és technológiákat kell kifejleszteni. A barangolási díjak szabályozását úgy kell kialakítani, hogy az ne fogja vissza az alacsonyabb árakhoz vezető versenyt.
(9)
Az egyének mobilitásán és digitális adatokon alapuló európai szociális, oktatási, kulturális és vállalkozási térség létrehozása várhatóan megkönnyíti az emberek közötti kapcsolattartást, hogy megvalósuljon a valódi „Európa a polgárokért”.
(10)
Az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (hozzáférési irányelv) (6), az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (engedélyezési irányelv) (7), az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (8), az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) (9), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (10) (a továbbiakban együtt: az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása) az elektronikus hírközlés uniós belső piacának létrehozására és a verseny ösztönzése révén a magas szintű fogyasztóvédelemre irányul.
(11)
A 717/2007/EK rendelet nem elszigetelt intézkedés, hanem az Unión belüli barangolás vonatkozásában kiegészíti és támogatja az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozását. Ez a keretszabályozás nem biztosít megfelelő eszközöket a nemzeti szabályozó hatóságok számára ahhoz, hogy az Unión belüli barangolás árszabása tekintetében hatékony intézkedéseket hozhassanak, és így nem biztosítja a barangolási szolgáltatások belső piacának akadálytalan működését. A 717/2007/EK rendelet e helyzet javításának megfelelő eszköze volt.
(12)
Az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása azon az elven alapul, hogy ex ante szabályozási kötelezettségek csak akkor írhatók elő, ha nincs hatékony verseny, és olyan eljárást biztosít, amely szerint a nemzeti szabályozó hatóságoknak rendszeresen elemezniük kell a piacot és felül kell vizsgálniuk a kötelezettségeket, és ennek nyomán ex ante kötelezettségeket kell előírniuk azon szolgáltatók tekintetében, amelyek jelentős piaci erővel rendelkeznek. Az eljárás magában foglalja az érintett piacoknak a 2002/21/EK irányelv alapján előzetes szabályozás alá vonható érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról szóló bizottsági ajánlással (11) (a továbbiakban: ajánlás) összhangban történő meghatározását, ezen piacoknak a Bizottságnak az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások uniós keretszabályozása szerinti piacelemzésről és a jelentős piaci erő eszerinti meghatározásáról szóló iránymutatásaival (12) összhangban történő elemzését, a jelentős piaci erővel rendelkező szolgáltatók kijelölését, valamint ex ante kötelezettségek előírását ezen szolgáltatók számára.
(13)
Az ajánlás értelmében a nyilvános mobiltelefon-hálózatok közötti nemzetközi barangolás nagykereskedelmi nemzeti piaca olyan érintett piac, amely ex ante szabályozás alá vonható. Mindazonáltal a nemzeti szabályozó hatóságok által külön-külön, illetve az európai szabályozók csoportja (European Regulators Group - ERG), illetőleg az annak jogutódjaként működő, az 1211/2009/EK rendelettel (13) létrehozott Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testülete (BEREC) keretében végzett, az Unión belüli barangolás nemzeti nagykereskedelmi piacainak elemzésére irányuló munka során kiderült, hogy még egyetlen nemzeti szabályozó hatóság sem tudott hatásosan fellépni a nemzetközi barangolás magas nagykereskedelmi árai ellen, mivel nehéz megállapítani, hogy mely vállalkozások rendelkeznek jelentős piaci erővel, tekintettel a nemzetközi barangolás különleges körülményeire, így a szolgáltatás határokon átnyúló természetére. A 717/2007/EK rendelet hatálybalépése után a barangolási piac kikerült az ajánlás (14) módosított szövegéből.
(14)
Ezenkívül a nemzeti szabályozó hatóságok, amelyek az ország területén állandó lakóhellyel rendelkező mobiltelefon-használók érdekeit hivatottak megvédeni és érvényesíteni, nem képesek ellenőrizni a látogatott hálózatnak egy másik tagállamban található üzemeltetőjét, amely nemzetközi barangolási szolgáltatást nyújt a szóban forgó ügyfeleknek. Ez az akadály azon fogyasztóvédelmi intézkedések érvényesülését is korlátozhatja, amelyeket a tagállamok az uniós hatáskörhöz képest megmaradó jogalkotói hatáskörükben hoztak meg.
(15)
Ennek megfelelően a tagállamokra nyomás nehezedik, hogy a nemzetközi barangolási díjak tekintetében intézkedéseket hozzanak, azonban az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása szerint a nemzeti szabályozó hatóságoknak biztosított előzetes beavatkozásra irányuló szabályozás nem bizonyult elegendőnek ahhoz, hogy a szóban forgó hatóságok e különleges területen érdemben felléphessenek a fogyasztók érdekében.
(16)
Továbbá, az elektronikus kommunikáció európai szabályozásáról és piacairól szóló állásfoglalásában (15) az Európai Parlament felszólítja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki új kezdeményezéseket a határokon átnyúló mobiltelefonos forgalom magas költségeinek a csökkentésére, míg az Európai Tanács a 2006. március 23-i és 24-i ülésén arra a következtetésre jutott, hogy a gazdasági növekedésre és termelékenységre irányuló célkitűzések megvalósítása érdekében koncentrált, hatékony és integrált információs és kommunikációs technológiai (IKT) politikákra van szükség uniós és nemzeti szinten egyaránt, és ennek összefüggésében az Európai Tanács megjegyezte a barangolási díjak csökkentésének fontosságát a versenyképesség szempontjából.
(17)
Az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozásának célja - akkori nyilvánvaló megfontolások alapján - a tagállamok közötti valamennyi kereskedelmi korlátozás felszámolása volt az általa harmonizált területeken, többek között a barangolási díjakat érintő intézkedések révén. Ez azonban nem akadályozhatja a harmonizált szabályok más megfontolások alapján, a barangolási szolgáltatások belső piacán folyó verseny élénkítése és a magas szintű fogyasztóvédelem elérése érdekében történő módosítását.
(18)
E rendeletnek ezért lehetővé kell tennie az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása, különösen a keretirányelv alapján alkalmazandó szabályoktól - nevezetesen, hogy jelentős piaci erő hiányában a kínált szolgáltatások ára kereskedelmi megállapodás révén legyen megállapítható - való eltérést, és ezáltal olyan kiegészítő szabályozási kötelezettségek előírását tegye lehetővé, amelyek megfelelnek az Unión belüli barangolási szolgáltatások sajátos jellemzőinek.
(19)
A kis- és a nagykereskedelmi barangolási piac olyan sajátosságokkal rendelkezik, amelyek a 2002. évi keretszabályozás értelmében rendelkezésre álló eljárásokon túlmenő, kivételes intézkedéseket tesznek indokolttá.
(20)
Közös, összehangolt megközelítést kell alkalmazni annak biztosítása érdekében, hogy a földfelszíni nyilvános mobilhírközlő hálózatot használók az Unión belüli utazásaik során ne fizessenek túlzott árat az Unión belüli barangolási szolgáltatások igénybevételéért, ezáltal a barangolási szolgáltatások tekintetében fokozódjék a barangolásszolgáltatók közötti verseny, és ennek folytán a fogyasztók magas szintű védelmet élvezzenek, valamint megmaradjon az innovációra való ösztönzés és a fogyasztói választás lehetősége is. Az érintett szolgáltatások határokon átnyúló természetére tekintettel ilyen közös megközelítésre van szükség ahhoz, hogy a barangolásszolgáltatók objektív kritériumokon alapuló, egységes, koherens keretszabályozás alapján működhessenek.
(21)
A 717/2007/EK rendelet 2012. június 30-án hatályát veszti. Hatályának lejárta előtt a Bizottság a rendelet 11. cikkével összhangban felülvizsgálatot folytatott, amelynek során értékelnie kellett, hogy a rendelet céljai megvalósultak-e, és felül kellett vizsgálnia a barangolást végző ügyfeleknek nyújtott hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások nagy- és kiskereskedelmi áraiban bekövetkezett változásokat. A 717/2007/EK rendelet működésére vonatkozó felülvizsgálat eredményéről szóló, az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz címzett 2011. július 6-i jelentésében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy helyénvaló a 717/2007/EK rendelet alkalmazandóságának 2012. június 30-án túli meghosszabbítása.
(22)
Az Unión belüli barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások árának a 717/2007/EK rendelet hatálybalépése óta tapasztalt alakulására vonatkozó, különösen a nemzeti szabályozó hatóságok által negyedévente gyűjtött és a BEREC-en keresztül közölt adatok nem azt sugallják, hogy a kis- vagy nagykereskedelmi szinten folyó verseny kellőképpen kifejlődött volna, és 2012 júniusától várhatóan szabályozási intézkedések nélkül is fennmaradna. Ezek az adatok azt mutatják, hogy a kis- és nagykereskedelmi barangolási árak még mindig jóval magasabbak a belföldi áraknál, valamint továbbra is a 717/2007/EK rendelettel megállapított felső határok értékén vagy ezekhez az értékekhez közel helyezkednek el, és ezek alatt csupán korlátozott verseny érvényesül.
(23)
Ezért a 717/2007/EK rendelet alapján az Unión belüli barangolási szolgáltatásokra nagy- és kiskereskedelmi szinten vonatkozó szabályozási biztosítékok 2012. június 30-án történő lejárta azzal a jelentős kockázattal járna, hogy a verseny által kifejtett nyomás alapvető hiánya a barangolási szolgáltatások belső piacán, valamint a barangolásból származó bevételek maximalizálására irányuló törekvés a barangolásszolgáltatók részéről az Unión belüli barangolási szolgáltatások kis- és nagykereskedelmi árai esetében olyan árszintekhez vezetne, amelyek nem tükrözik ésszerűen a szolgáltatás nyújtásával járó költségeket, veszélyeztetve ezzel az említett rendelet célkitűzéseit. A barangolási mobilszolgáltatások területén a szabályozási beavatkozást ezért - a belső piac zavartalan működésének biztosítása érdekében - a 2012. június 30. utáni időszakra is ki kell terjeszteni azzal a céllal, hogy kialakulhasson a verseny, és eközben az ügyfelek továbbra is biztosak lehessenek abban, hogy a nemzeti versenypiaci árakhoz képest nem kell túlzott mértékű díjakat fizetniük.
(24)
A nemzeti szabályozó hatóságoknak elő kell mozdítaniuk a keretirányelv 8. cikke szerinti azon szakpolitikai célt, melynek értelmében lehetővé kell tenni a végfelhasználók számára, hogy információkhoz férjenek hozzá és információt terjesszenek, vagy saját választásuk szerinti alkalmazásokat futtassanak, és szolgáltatásokat vegyenek igénybe.
(25)
A barangolási szolgáltatások hatékonyabb, integrált és versenyalapú piacának kialakulását nem akadályozhatják olyan tényezők, amelyek gátolják a vállalkozásokat abban, hogy érdemben tárgyalásokat folytassanak a barangolási szolgáltatások nyújtásához szükséges nagykereskedelmi hozzáférésről. Fel kell számolni a nagykereskedelmi barangolási szolgáltatásokhoz való hozzáférés előtt álló akadályokat, amelyek a tárgyalási pozíciók különbözőségéből, valamint abból a körülményből fakadnak, hogy a vállalkozások különböző mértékben rendelkeznek infrastruktúrával. A virtuális mobilhálózat-üzemeltetők és a mobil hírközlési szolgáltatások viszonteladói, amelyek nem rendelkeznek saját hálózati infrastruktúrával, a barangolási szolgáltatásokat jellemzően a fogadó mobilhálózat ugyanazon tagállamban található üzemeltetőivel kötött nagykereskedelmi barangolási megállapodások alapján nyújtják. Előfordulhat azonban, hogy a kereskedelmi tárgyalások eredményeként a virtuális mobilhálózat-üzemeltetők és a viszonteladók számára nem marad elegendő árrés ahhoz, hogy alacsonyabb árakkal ösztönözzék a versenyt. Az említett akadályok felszámolása, továbbá a virtuális mobilhálózat-üzemeltetők/viszonteladók és a mobilhálózat-üzemeltetők tárgyalási pozícióinak kiegyensúlyozása - a hozzáférésre irányuló kötelezettség és a nagykereskedelmi árkorlátok alkalmazása révén - előreláthatóan megkönnyíti majd az alternatív, innovatív és az Unión belüli barangolási szolgáltatások és ügyfélajánlatok megjelenését. A 2002-es elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályozási keret - különösen a keretirányelv és a hozzáférési irányelv - szabályai nem teszik lehetővé e problémának a jelentős piaci erővel rendelkező szolgáltatókra vonatkozó kötelezettségek előírásán keresztül történő kezelését.
(26)
Ezért olyan szabályokat kell bevezetni, amelyek megállapítják a nyilvános mobilhírközlő hálózatokhoz barangolási szolgáltatások nyújtása céljából való nagykereskedelmi hozzáférés iránti ésszerű igények kielégítésének kötelezettségét. Az ilyen hozzáférésnek összhangban kell lennie a hozzáférést kérő szolgáltató igényeivel. A hozzáférés megtagadására csak olyan objektív kritériumok alapján kerülhet sor, mint például a műszaki megvalósíthatóság vagy a hálózat egysége fenntartásának szükségessége. A hozzáférés megtagadása esetén a sértett fél számára lehetővé kell tenni, hogy az e rendeletben meghatározott eljárással összhangban vitarendezésre irányuló kérelmet nyújtson be. Az egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében a barangolási szolgáltatások nyújtásához szükséges nagykereskedelmi hozzáférést az e rendeletben a nagykereskedelmi hozzáférésre vonatkozóan előírt szabályozási kötelezettségekkel összhangban, az ilyen típusú hozzáférés biztosításával összefüggő különböző költségelemek figyelembevételével kell megadni. Ha a barangolási szolgáltatásokhoz szükséges nagykereskedelmi hozzáférés területén következetes szabályozói fellépés érvényesül, az elősegítheti a tagállamok közötti torzulások elkerülését. A BEREC-nek a Bizottsággal és az érdekelt felekkel együttműködésben iránymutatást kell nyújtania a barangolási szolgáltatásokhoz szükséges nagykereskedelmi hozzáférésre vonatkozóan.
(27)
A barangolási célú nagykereskedelmi hozzáférés biztosítására vonatkozó kötelezettségnek magában kell foglalnia a közvetlen nagykereskedelmi barangolási szolgáltatásokat, valamint a barangolási szolgáltatások nagykereskedelmi alapon történő, harmadik fél általi viszonteladás céljából történő nyújtását is. A barangolási célú nagykereskedelmi hozzáférés biztosítására vonatkozó kötelezettségnek ki kell terjednie a mobilhálózat-üzemeltetők azon kötelezettségére is, amely szerint a virtuális mobilhálózat-üzemeltetők és a viszonteladók számára lehetővé kell tenniük szabályozott nagykereskedelmi barangolási szolgáltatások vásárlását olyan nagykereskedelmi aggregátor szolgáltatóktól, amelyek az Unió egész területén közös hozzáférési pontot és egységes platformot biztosítanak a barangolási megállapodások tekintetében. Annak szavatolására, hogy az üzemeltetők a barangolásszolgáltatók számára ésszerű határidőn belül biztosítsák a hozzáférést a közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáféréshez és a nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáféréshez szükséges valamennyi eszközhöz, referenciaajánlatot kell közzétenni, amely tartalmazza a közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáférésre és a nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférésre vonatkozó általános feltételeket. A referenciaajánlat közzététele nem akadályozhatja meg, hogy a hozzáférést kérelmező és a hozzáférést nyújtó felek kereskedelmi tárgyalásokat folytassanak a végleges nagykereskedelmi megállapodásban szereplő árszintről, valamint a nagykereskedelmi hozzáférésre vonatkozó olyan kiegészítő szolgáltatásokról, amelyek túlmutatnak a közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáféréshez és a nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáféréshez szükséges szolgáltatásokon.
(28)
A barangolási célú nagykereskedelmi hozzáférés biztosítására vonatkozó kötelezettségnek minden olyan összetevőre ki kell terjednie, amely a barangolási szolgáltatások nyújtásához szükséges, így a hálózati elemekre és a kapcsolódó létesítményekre; a megfelelő szoftverrendszerekre - köztük a működést támogató rendszerekre; az előrendelési, a beszerzési és a rendelési célú, a karbantartási és a javítási igényekre vonatkozó, valamint a számlázási célú informatikai rendszerekre és adatbázisokra; a számfordításra vagy azzal egyenértékű funkcióval rendelkező rendszerekre; a mobilhálózatokra, valamint a virtuális hálózati szolgáltatásokra.
(29)
Ha nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférést kérelmezők a kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások nyújtásához szükséges eszközökön vagy szolgáltatásokon túlmutató eszközökhöz vagy szolgáltatásokhoz igényelnek hozzáférést, a mobilhálózat-üzemeltetők tisztességes és ésszerű díjakat számíthatnak fel ezen eszközök vagy szolgáltatások tekintetében. A kiegészítő eszközök vagy szolgáltatások többek között értéknövelt szolgáltatások, kiegészítő szoftverek és informatikai rendszerek, illetve számlázási rendszerek lehetnek.
(30)
A mobil hírközlési szolgáltatások értékesítése belföldi és barangolási szolgáltatásokat egyaránt tartalmazó csomagokban történik, ami korlátozza az ügyfeleknek a barangolási szolgáltatásokkal kapcsolatos választási lehetőségeit. Ezek a csomagok csökkentik a barangolási szolgáltatások átláthatóságát, mert a csomagokban található egyedi tételeket nehéz egymással összehasonlítani. Emiatt egyelőre nem nyilvánvaló, hogy a szolgáltatók a mobilcsomagokban kínált barangolásos szolgáltatások területén versengenének egymással. A strukturális problémákra részben megoldás, hogy a barangolás különálló szolgáltatásként álljon rendelkezésre a piacon, ennek hatására ugyanis a fogyasztókban jobban tudatosodnak a barangolási szolgáltatások árai, és a fogyasztók külön választás elé kerülnek a barangolási szolgáltatások igénybevételét illetően, tehát fokozódik a keresletoldali versenykényszer. Ezáltal tehát elősegíthető a barangolási szolgáltatások belső piacának zavartalan működése.
(31)
Az elmúlt években megugrott a mobil adatátviteli szolgáltatások iránti fogyasztói és üzleti kereslet. A magas barangolási díjak miatt azonban az Unióban határokon átnyúlóan tevékenykedő vállalkozások és fogyasztók számára e szolgáltatások használata erősen korlátozott. A piac éretlenségéből és a barangolásos adatátvitel iránti, gyorsan növekvő fogyasztói keresletből adódóan a szabályozott kiskereskedelmi díjak a javasolt maximális díjak körül tarthatják az árakat - amint azt a 717/2007/EK rendelettel kapcsolatos tapasztalatok is mutatják - ahelyett, hogy még jobban lenyomnák azokat, ami további strukturális intézkedések szükségességét támasztja alá.
(32)
Az ügyfeleknek könnyen, a műszaki megoldástól függően a lehető legrövidebb időn belül, különdíj felszámolása nélkül és díjmentesen kell tudniuk váltani egy alternatív barangolásszolgáltatóra vagy az alternatív barangolásszolgáltatók között. E lehetőségről az ügyfeleket egyértelmű, érthető és könnyen hozzáférhető módon kell tájékoztatni.
(33)
A fogyasztóknak jogot kell biztosítani arra, hogy a barangolási szolgáltatásokat belföldi mobilcsomagjuktól függetlenül, fogyasztóbarát módon vásárolják meg. Jelenleg többféle módja létezik a barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítése műszaki megvalósításának, nevezetesen: kettős nemzetközi mobil-előfizetői azonosító (IMSI) (két külön IMSI ugyanazon a SIM-kártyán); egyedüli IMSI (egyetlen IMSI megosztása a belföldi szolgáltató és a barangolási szolgáltató között); a kettős vagy egyedüli IMSI kombinációi egy olyan technikai megoldással, amely nem akadályozza meg az ügyfelet abban, hogy a belföldi hálózat üzemeltetője és a látogatott hálózat üzemeltetője közötti megállapodás alapján szabályozott, barangolásos adatátviteli szolgáltatást vegyen igénybe közvetlenül a látogatott hálózaton.
(34)
A barangolásos adatátvitellel kapcsolatos magas díjak elriasztják az ügyfeleket attól, hogy Unión belüli utazásaik során mobil adatátviteli szolgáltatásokat vegyenek igénybe. Tekintettel a barangolásos adatátviteli szolgáltatások iránti növekvő keresletre és annak fokozódó jelentőségére, az ügyfeleket nem szabad meggátolni abban, hogy a meglévő barangolásos szerződésektől vagy a belföldi szolgáltatóval kötött megállapodásoktól függetlenül és többletdíjak megfizetése nélkül - ideiglenes vagy állandó jelleggel - a látogatott hálózatokon közvetlenül nyújtott alternatív barangolásos adatátviteli szolgáltatásokat vegyenek igénybe. Ha látogatott hálózatokon barangolásos adatátviteli szolgáltatások közvetlen nyújtását igénylik, a belföldi szolgáltatóknak és a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatóknak együtt kell működniük egymással annak érdekében, hogy az ügyfelek ténylegesen igénybe tudják venni ezeket a szolgáltatásokat, valamint, hogy biztosítva legyen az egyéb barangolásszolgáltatások folyamatossága is.
(35)
E rendeletnek nem célja konkrét műszaki megoldások meghatározása a barangolási szolgáltatások elkülönített értékelésére vonatkozóan, hanem inkább a leghatékonyabb és legeredményesebb megoldás bevezetését kell előkészítenie, ideértve egy kombinált megoldást is, amelyet a BEREC-től érkező információk alapján a Bizottság dolgozna ki -, meg kell viszont állapítania az azokra a műszaki jellemzőkre vonatkozó kritériumokat, amelyeket a barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítését szolgáló bármely műszaki megoldásnak teljesítenie kell. Ezeknek a kritériumoknak magukban kell foglalniuk többek között a megoldásnak az Unió szintjén koordinált és összehangolt módon történő bevezetését, valamint biztosítaniuk kell azt, hogy a fogyasztók - hívószámuk megtartása mellett - gyorsan és könnyen másik szolgáltatótól vehessék igénybe a barangolási szolgáltatásokat. Emellett az Unión kívüli barangolást, illetve a harmadik országbeli ügyfeleknek az Unió területén való barangolását sem szabad akadályozni.
(36)
Fokozni kell a mobilhálózatok üzemeltetői közötti együttműködést és koordinációt annak érdekében, hogy létrejöjjön az elkülönített barangolási szolgáltatások koordinált és számottevő műszaki fejlődésének háttere, ugyanakkor nem szabad meggátolni a látogatott hálózatokon közvetlenül nyújtott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokhoz való hozzáférést. Ezért ki kell dolgozni a változó körülményekhez és a műszaki fejlődéshez való gyors igazodást lehetővé tevő alapelveket és módszertanokat. A BEREC-nek - az érdekelt felekkel együttműködésben - segítenie kell a Bizottságot a barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítését lehetővé tévő olyan eszközrendszer műszaki elemeinek kialakításában, amely nem gátolja a látogatott hálózatokon közvetlenül nyújtott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokhoz való hozzáférést. A Bizottságnak szükség esetén meg kell bíznia a megfelelő európai szabványügyi testületet a vonatkozó szabványoknak a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének harmonizált bevezetéséhez szükséges módosításával.
(37)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni a belföldi szolgáltatók tájékoztatási kötelezettségeire, valamint a barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésére vonatkozó részletes szabályok tekintetében. E hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (16) megfelelően kell gyakorolni.
(38)
Lehetővé kell tenni, hogy a BEREC - figyelembe véve e rendelet rendelkezéseit és a Bizottság végrehajtási jogi aktusait - saját kezdeményezésére konkrét technikai iránymutatást nyújthasson a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítését, illetve az e rendelet hatálya alá tartozó egyéb kérdéseket illetően.
(39)
A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítése csak akkor fejtheti ki teljes hatását, ha ez az értékesítés egységes keretbe illeszkedik a barangolási szolgáltatások nyújtásához szükséges nagykereskedelmi hozzáférésre vonatkozó kötelezettséggel, ami elősegíti az új és a meglévő piaci szereplők, köztük a határokon átívelő barangolási szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások belépését a piacra. Azzal, hogy következetes szabályozást biztosít, ez a megoldás megelőzi a tagállamok közötti torzulásokat, és ezáltal hozzájárul a belső piac kialakulásához. A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítése azonban azzal jár, hogy a szolgáltatóknak a műszaki szintű alkalmazkodáshoz ésszerű időre van szükségük, így a strukturális intézkedések eredményeként a valódi belső piac és a kellő mértékű verseny kialakulására csak egy bizonyos idő elteltével lehet számítani. Ezért annak érdekében, hogy a strukturális intézkedések bevezetéséhez szükséges átmeneti időszakban a már meglévő fogyasztói előnyök megmaradjanak, átmeneti jelleggel kellő szinten fenn kell tartani a barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások maximális nagykereskedelmi díjaira vonatkozó korlátokat és az ugyanezen szolgáltatásokra kiskereskedelmi szinten alkalmazandó biztonsági árkorlátokat.
(40)
Ami az átmeneti árszabályozás fenntartását illeti, a barangolást végző ügyfelek érdekeinek védelmében kis- és nagykereskedelmi szinten egyaránt szabályozási kötelezettségeket kell előírni, mert a tapasztalat azt mutatja, hogy az Unión belüli barangolási szolgáltatások nagykereskedelmi árának csökkenése - kellő ösztönzés hiányában - nem feltétlenül eredményezi a barangolási szolgáltatások kiskereskedelmi árának csökkenését. Másfelől ha a kiskereskedelmi árak leszorítását célzó intézkedések nem járnak együtt a szóban forgó szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó nagykereskedelmi költségek szintjére irányuló fellépéssel, akkor sérülhet a barangolási szolgáltatások belső piacának rendes működése, és nem fog fokozódni a verseny.
(41)
Mindaddig, amíg a strukturális intézkedések nem eredményeznek kellő versenyt a belső barangolási piacon - ami viszont a fogyasztói árakban is megjelenő nagykereskedelmi költségcsökkenéshez vezetne -, az Unión belüli barangolásos híváskezdeményezések és -fogadások díja vonatkozásában a szabályozás leghatékonyabb és legarányosabb módja a legmagasabb átlagos percenkénti nagykereskedelmi díj uniós szintű megállapítása és a kiskereskedelmi díjaknak a 717/2007/EK rendelettel bevezetett eurotarifa útján történő korlátozása, amit kiegészített az 544/2009/EK rendeletben (17) előírt euro-SMS tarifa, és amit az e rendeletben előírt euro-adattarifának ki kell egészítenie. Az átlagos nagykereskedelmi díjnak egy meghatározott időtartam folyamán az Unión belül bármely két szolgáltató között alkalmazandónak kell lennie.
(42)
Az átmeneti euro-hangtarifát, euro-SMS tarifát és euro-adattarifát olyan biztonsági szinten kell megállapítani, amely - miközben a strukturális intézkedések bevezetéséhez szükséges átmeneti időszakban nem csupán megőrzi a fogyasztói előnyöket, hanem növeli is azokat - megfelelő árrést garantál a barangolásszolgáltatók számára, és ösztönözi az olcsóbb, versenyképes barangolási ajánlatokat. A szóban forgó időszakban a barangolásszolgáltatóknak aktívan fel kell hívniuk ügyfeleik figyelmét az eurotarifákról szóló információkra, valamint ajánlaniuk kell azokat valamennyi barangolást végző ügyfelük számára ingyenes, világos és átlátható módon.
(43)
A barangolást végző ügyfeleknek kínálandó átmeneti euro-hangtarifának, euro-SMS tarifának és euro-adattarifának ésszerű árrést kell biztosítania a barangolási szolgáltatások nyújtásának nagykereskedelmi költségéhez képest, ugyanakkor lehetővé kell tennie, hogy a barangolásszolgáltatók szabadon versenyezhessenek azáltal, hogy kínálatukat változatosabbá teszik, és az árszerkezetüket a piaci feltételekhez és a fogyasztói igényekhez igazítják. A szóban forgó biztonsági árkorlátokat olyan szinten kell megállapítani, hogy ne torzítsák a piaci verseny vonatkozásában a strukturális intézkedésekből fakadó előnyöket, és megszüntethetőnek kell lenniük, amint lehetővé válik, hogy a strukturális intézkedések kézzelfogható előnyöket biztosítsanak a fogyasztók számára. Ez a szabályozási megközelítés nem alkalmazandó a díj azon részére, amelyet az értéknövelt szolgáltatások nyújtásáért számítanak fel, hanem azt csak az e szolgáltatásokhoz való kapcsolódásért fizetett díjakra szabad alkalmazni.
(44)
E szabályozási megközelítésnek könnyen végrehajthatónak és figyelemmel kísérhetőnek kell lennie, hogy minél kevesebb adminisztratív terhet rójon mind az előírásai által érintett szolgáltatókra és barangolásszolgáltatók, mind a felügyeletéért és érvényesítéséért felelős nemzeti szabályozó hatóságokra. Ezért átláthatónak és egyértelműnek kell lennie az Unión belüli valamennyi mobiltelefon-ügyfél számára. Ezenkívül egyértelműnek és kiszámíthatónak kell lennie a nagy- és kiskereskedelmi barangolási szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók számára. E rendeletben ezért meg kell határozni a percenkénti nagy- és kiskereskedelmi díjak pénzösszegben kifejezett legmagasabb szintjét.
(45)
A legmagasabb átlagos percenkénti nagykereskedelmi díjat úgy kell megállapítani, hogy az tükrözze az Unión belüli barangolásos hívások lebonyolításában előforduló különböző elemeket, különösen a mobilhálózatokon való híváskezdeményezések és -végződtetések díját, beleértve az általános költségeket, valamint a jelzéstovábbítást és a tranzitálást. A híváskezdeményezés és -végződtetés legmegfelelőbb referenciaértéke az Unión belüli mobilhálózat-üzemeltetők átlagos mobilvégződtetési díja, amely a nemzeti szabályozó hatóságoktól származó és a Bizottság által közzétett információkon alapul. Az e rendelet által megállapított legmagasabb átlagos percenkénti díjakat ezért úgy kell meghatározni, hogy tükrözzék az átlagos mobilvégződtetési díjat, amely a felmerülő költségek referenciaértékeként szolgál. A legmagasabb átlagos percenkénti nagykereskedelmi díjakat évente csökkenteni kell, figyelembe véve a nemzeti szabályozó hatóságok által időről időre előírt mobilvégződtetési díjak csökkentését.
(46)
A kiskereskedelmi szinten alkalmazandó átmeneti euro-hangtarifának biztosítania kell a barangolást végző ügyfél számára, hogy a szabályozott barangolásos híváskezdeményezésért vagy -fogadásért ne kelljen túlzott árat fizetnie, de egyúttal elegendő árrést kell hagynia a barangolásszolgáltatóknak ahhoz, hogy differenciálhassák az ügyfeleknek kínált termékeket.
(47)
A biztonsági árkorlátokkal védett átmeneti időszak folyamán biztosítani kell, hogy minden fogyasztó többletdíjak és előfeltételek nélkül olyan egyszerű barangolási díjszabást választhasson, amely nem haladja meg a maximális díjakat, és a fogyasztókat tájékoztatni kell erről a díjszabásról. A nagykereskedelmi költségek és a kiskereskedelmi árak közötti ésszerű árrésnek kell biztosítania a barangolásszolgáltatók számára a kiskereskedelmi szinten jelentkező, barangolással kapcsolatos valamennyi költség fedezését, beleértve a marketingköltségek és a készüléktámogatás megfelelő részét is; ezen árrésnek megfelelő megtérülést is kell biztosítania a szolgáltatók számára. Az átmeneti euro-hangtarifa, euro-SMS tarifa és euro-adattarifa olyan megfelelő eszköz, amely védelmet nyújt a fogyasztóknak, a barangolásszolgáltató számára pedig rugalmasságot biztosít. A nagykereskedelmi szinttel összhangban az euro-hangtarifa, az euro-SMS tarifa és az euro-adattarifa legmagasabb szintjeinek is évente csökkenniük kell.
(48)
A biztonsági árkorlátokkal védett átmeneti időszak folyamán az újonnan barangoló ügyfeleket világos és érthető formában, teljes körűen tájékoztatni kell az Unióban létező barangolási díjszabásokról, beleértve az átmeneti euro-hangtarifával, euro-SMS tarifával és euro-adattarifával összhangban álló díjszabásokat is. A barangolást végző meglévő ügyfeleknek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy meghatározott időn belül egy, az átmeneti euro-hangtarifával, euro-SMS tarifával és euro-adattarifával összhangban álló új díjszabást, vagy bármely más barangolási díjszabást válasszanak. Azon meglévő, barangolást végző ügyfelek esetében, akik e meghatározott időn belül nem választanak, helyénvaló különbséget tenni azok között, akik már a rendelet hatálybalépése előtt kiválasztottak egy adott barangolási díjszabást vagy -csomagot, és azok között, akik ezt nem tették meg. Az utóbbi ügyfeleket automatikusan az e rendeletnek megfelelő díjszabásban kell részesíteni. Azon barangolást végző ügyfelek, akik az egyéni igényeik alapján választott barangolási díjszabásokat vagy -csomagokat vesznek igénybe, az általuk korábban kiválasztott díjszabásnál vagy -csomagnál maradnak, amennyiben az aktuális díjfeltételeikre és az alkalmazandó eurotarifákra való emlékeztetésüket követően jelzik az adott díjszabás mellett maradási szándékukat a barangolásszolgáltatójuknak. Az ilyen barangolási díjszabások és -csomagok magukba foglalhatnak például átalánydíjakat, nem nyilvános díjszabásokat, rögzített barangolási díjakkal növelt díjszabásokat, a legmagasabb euro-hangtarifánál, euro-SMS tarifánál és euro-adattarifánál alacsonyabb percdíjakat, illetve kapcsolási díjakat tartalmazó díjszabásokat.
(49)
Mivel e rendelet a keretirányelv 1. cikkének (5) bekezdése értelmében egyedi intézkedésnek minősül, és mivel e rendelet előírhatja, hogy az Unión belüli barangolásszolgáltatók változtassák meg a barangolás kiskereskedelmi díjszabását annak érdekében, hogy e rendelet előírásainak megfeleljenek, ezek a változtatások nem keletkeztethetnek jogosultságot a mobiltelefont használó ügyfeleknek arra, hogy az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozását átültető nemzeti jogi rendelkezések alapján felmondják a szerződéseiket.
(50)
E rendelet nem teheti kedvezőtlenebbé a fogyasztóknak kínált azon innovatív ajánlatokat, amelyek az e rendeletben meghatározottak szerinti átmeneti euro-hangtarifánál, euro-SMS tarifánál és euro-adattarifánál előnyösebbek, hanem inkább ösztönöznie kell a barangolást végző ügyfeleknek alacsonyabb áron - különösen a versenykényszer e rendelet strukturális rendelkezéseiből fakadó megnövekedésére reagálva - kínált innovatív ajánlatokat. E rendelet nem írja elő barangolási díjak újbóli bevezetését ott, ahol ezeket már eltörölték, és nem írja elő meglévő barangolási díjak felemelését az e rendeletben meghatározott átmeneti biztonsági szintekre.
(51)
Amennyiben a maximális díjakat nem euróban fejezik ki, a kezdeti díjkorlátokat és a díjkorlátok felülvizsgált értékeit az Európai Unió Hivatalos Lapjában az e rendeletben meghatározott napon közzétett referencia-árfolyam alkalmazásával, a megfelelő pénznemben kell meghatározni. Amennyiben az adott napon nem történik közzététel, az alkalmazandó referencia-árfolyam az Európai Unió Hivatalos Lapjában az e napot követően első alkalommal közzétett referencia-árfolyam. Annak érdekében, hogy a fogyasztókat megvédjük a szabályozott barangolási szolgáltatások (szabályozott hangátviteli, SMS- vagy barangolásos adatátviteli szolgáltatás) kiskereskedelmi árának az eurótól eltérő pénznemek referencia-árfolyamának ingadozása miatt bekövetkező emelkedésétől, azon tagállamoknak, amelyek pénzneme nem az euro, a maximális kiskereskedelmi díjaknak a saját pénznemükben való megállapítása céljából több, különböző időpontban közzétett referencia-árfolyam átlagát kell alkalmazniuk.
(52)
Egyes mobilhálózat-üzemeltetők azon gyakorlata, hogy a nagykereskedelmi barangolásos hívások szolgáltatását 60 másodpercig terjedő legkisebb díjazási időszakok alapján számlázzák, az egyéb nagykereskedelmi összekapcsolási díjakra általában alkalmazott másodpercalapú elszámolástól eltérően, az ilyen, illetve a más számlázási módszereket alkalmazó üzemeltetők közötti verseny torzulásához vezet, és aláássa az e rendelettel bevezetett maximális nagykereskedelmi díjak egységes alkalmazását. Ezenkívül olyan többletdíjat jelent, amely a nagykereskedelmi költségek növelése révén negatív hatással van a barangolásos hangátviteli szolgáltatások kiskereskedelmi díjszabására. A mobilhálózat-üzemeltetőket ezért kötelezni kell arra, hogy a szabályozott barangolásos hívásokat nagykereskedelmi szinten másodpercalapon számlázzák.
(53)
Az ERG-nek, a BEREC elődjének becslése szerint a mobilszolgáltatók azon gyakorlata, hogy barangolási szolgáltatások számlázása során kiskereskedelmi szinten egy másodpercet meghaladó díjazási időszakokat használnak, az indított hívások esetében körülbelül 24 %-kal, a fogadott hívások esetében pedig 19 %-kal növelte egy tipikus euro-hangtarifa-számla összegét. Az ERG azt is megállapította, hogy ezek az áremelések a rejtett díj egy formáját képviselik, mivel a legtöbb fogyasztó számára nem átláthatók. Az ERG ezért sürgős cselekvést ajánlott az euro-hangtarifára alkalmazott, eltérő kiskereskedelmi számlázási gyakorlatok kezelése érdekében.
(54)
Míg a 717/2007/EK rendelet az eurotarifa Unión belüli bevezetésével közös megközelítést hozott létre annak biztosítása érdekében, hogy a barangolást végző ügyfelek ne fizessenek túlságosan magas árat a szabályozott barangolásos hívásokért, a mobilszolgáltatók számlázási egységekre vonatkozó eltérő gyakorlatai komolyan aláássák a rendelet egységes alkalmazását. Ez azt is jelenti, hogy az Unión belüli barangolási szolgáltatások határokon átnyúló jellege ellenére a szabályozott barangolásos hívások számlázását illetően eltérő megközelítések érvényesülnek, amelyek torzítják a versenyfeltételeket a belső piacon.
(55)
Ezért közös szabályokat kell bevezetni az eurohangtarifa-számlák számlázási egységeinek kiskereskedelmi szintű meghatározására vonatkozóan a belső piac további erősítése, valamint annak érdekében, hogy az Unión belüli barangolási szolgáltatásokat igénybe vevő fogyasztók az Unió egész területén egységesen magas szintű védelmet élvezzenek.
(56)
A kiskereskedelmi szinten szabályozott barangolásos hívásokat nyújtó szolgáltatókat ezért kötelezni kell arra, hogy ügyfeleiknek minden euro-hangtarifa alá tartozó hívást másodpercalapon számlázzanak, ezzel összefüggésben azonban a kezdeményezett hívások esetében 30 másodpercet meg nem haladó hosszúságú minimális kezdeti díjazási időszakot alkalmazhatnak. Ez lehetővé fogja tenni a barangolásszolgáltatók számára a kapcsolat létrehozásával járó indokolt költségek fedezését, és rugalmasságot biztosít a rövidebb minimális díjazási időszakok terén való versenyhez. Az euro-hangtarifa hatálya alá tartozó fogadott hívások esetében nem indokolt minimális kezdeti díjazási időszak, mivel a szolgáltatás alapjául szolgáló nagykereskedelmi díjat másodpercalapon számlázzák, és a kapcsolat létrehozásával járó esetleges külön költségeket a mobilhívás-végződtetési díjak már fedezik.
(57)
Az ügyfelektől nem várható el, hogy fizessenek a hangposta-üzenetekért egy látogatott hálózatban, mivel az ilyen üzenetek hosszát nem tudják befolyásolni. Ez nem érinti az egyéb alkalmazandó hangpostadíjakat, például az ilyen üzenetek meghallgatásának díját.
(58)
A határ menti területeken élő ügyfelek nem kaphatnak szükségtelenül magas számlákat a szándékolatlan barangolás miatt. A barangolásszolgáltatóknak ezért minden ésszerű lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy megóvják az ügyfeleiket attól, hogy miközben a saját tagállamuk területén tartózkodnak, barangolási díjfizetési kötelezettségük keletkezzen. Ennek magában kell foglalnia az ügyfelek megfelelő tájékoztatását arról, hogy ők maguk mit tehetnek annak érdekében, hogy elkerüljék az ilyen szándékolatlan barangolást. A nemzeti szabályozó hatóságoknak tisztában kell lenniük azon helyzetekkel, amelyekben az ügyfelek - bár a saját tagállamukban tartózkodnak - barangolási díj fizetésére kötelezettek, és a hatóságoknak meg kell tenniük a megfelelő lépéseket a probléma enyhítése érdekében.
(59)
A barangolásos hangátviteli szolgáltatások esetéhez hasonlóan a barangolásos SMS-szolgáltatások esetében is jelentős a kockázata annak, hogy a nagykereskedelmi díjszabási kötelezettségek előírása önmagában nem vezetne automatikusan alacsonyabb árakhoz a kiskereskedelmi ügyfelek számára. Másrészt viszont a kiskereskedelmi ár csökkentésére irányuló intézkedések - az e szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó nagykereskedelmi költségek szintjét megcélzó intézkedések nélkül - az árprés kockázatának növelésével hátrányosan befolyásolhatják egyes, különösen a kisebb barangolásszolgáltatók helyzetét.
(60)
Ezenkívül a barangolási szolgáltatások piacának különleges szerkezete és határokon átnyúló jellege miatt az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása nem biztosított megfelelő eszközöket a nemzeti szabályozó hatóságoknak ahhoz, hogy eredményesen kezeljék a szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatások magas nagy- és kiskereskedelmi árai mögött rejlő, a versennyel összefüggő problémákat. Ez a helyzet nem segíti elő a belső piac zavartalan működését, ezért azt javítani szükséges.
(61)
Következésképpen szabályozási kötelezettségeket kell előírni a szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatásokra vonatkozóan, mind nagykereskedelmi szinten, a nagykereskedelmi díjak és a szolgáltatás nyújtásával járó költségek közötti ésszerűbb kapcsolat megteremtése céljából, mind pedig kiskereskedelmi szinten egy átmeneti időszakban, annak érdekében, hogy mindaddig biztosítva legyen a barangolást végző ügyfelek érdekeinek védelme, amíg a strukturális intézkedés hatásai nem érvényesülnek.
(62)
Mindaddig, amíg a strukturális intézkedés hatására nem alakul ki kellő fokú verseny a barangolási szolgáltatások piacán, a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek nagykereskedelmi szintű díjának szabályozására szolgáló leghatékonyabb és legarányosabb megközelítés az, ha uniós szinten egy legmagasabb átlagdíj kerül megállapításra a látogatott hálózatból küldött SMS-ekre vonatkozóan. Helyénvaló, hogy az átlagos nagykereskedelmi díj egy meghatározott időtartam alatt bármely két Unión belüli szolgáltató között alkalmazandó legyen.
(63)
A szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatásokra vonatkozó maximális nagykereskedelmi díjnak tartalmaznia kell a nagykereskedelmi szolgáltatást nyújtó szolgáltató valamennyi költségét, beleértve többek között a barangolásos SMS-üzenetek látogatott hálózatból történő kezdeményezésének és továbbításának a költségét, valamint a meg nem térült végződtetési költséget is. Az e rendelettel bevezetett szabályok egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a nagykereskedelmi szinten szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatóknak ezért meg kell tiltani, hogy a barangolásos SMS-üzenetek saját hálózatukban történő végződtetéséért külön díjat vezessenek be.
(64)
Annak érdekében, hogy a nagykereskedelmi barangolásos SMS-szolgáltatások maximális díjai közelebb legyenek a szolgáltatásnyújtás tényleges költségeit tükröző árszintekhez, és kiskereskedelmi szinten kialakulhasson a verseny, a szabályozott SMS-szolgáltatás maximális nagykereskedelmi díjait időben csökkenő összegben indokolt meghatározni.
(65)
Az 544/2009/EK rendelet abból indult ki, hogy mindaddig, amíg nincsenek olyan strukturális elemek, amelyek hatására a barangolási szolgáltatások piacán létrejönne a verseny, a leghatékonyabb és legarányosabb megközelítés, amelynek révén szabályozható az Unión belüli barangolásos SMS-üzenetek kiskereskedelmi díja, annak a mobilszolgáltatók számára kötelezettségként történő előírása, hogy barangolást végző ügyfeleiknek egy meghatározott maximális díjat meg nem haladó euro-SMS tarifát kínáljanak.
(66)
Mindaddig, amíg nem érvényesülnek a strukturális intézkedések hatásai, az átmeneti euro-SMS tarifát olyan biztonsági szinten kell tartani, amely - amellett, hogy biztosítja a meglévő fogyasztói előnyök érvényesülését - megfelelő árrést garantál a barangolásszolgáltatók számára, ugyanakkor ésszerűbben tükrözi a szolgáltatással járó költségeket.
(67)
A barangolást végző ügyfeleknek kínálható átmeneti euro-SMS tarifának ésszerű árrést kell biztosítana a szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatás nyújtásának költségéhez képest, ugyanakkor lehetővé kell tennie, hogy a barangolásszolgáltatók szabadon versenyezhessenek azáltal, hogy kínálatukat differenciálják, és árszerkezetüket a piaci feltételekhez és a fogyasztói igényekhez igazítják. Az említett biztonsági árkorlátokat olyan szinten kell megállapítani, hogy a strukturális intézkedésekből fakadó versenyelőnyök ne torzuljanak, és megszüntethetőnek kell lenniük, amint a strukturális intézkedések meghozzák a tőlük várt eredményeket. Ez a szabályozási megközelítés nem alkalmazandó az értéknövelt SMS-szolgáltatásokra.
(68)
Biztosítani kell továbbá, hogy a barangolást végző ügyfeleknek ne kelljen további díjat fizetniük a látogatott hálózaton való barangolás során a szabályozott barangolásos SMS- vagy hangposta-üzenetek fogadásáért, mivel az ilyen végződtetési költségeket már ellentételezi a szabályozott barangolásos SMS- vagy hangpostaüzenet küldéséért felszámított kiskereskedelmi díj.
(69)
Az euro-SMS tarifának automatikusan vonatkoznia kell minden barangolást végző, új vagy meglevő olyan ügyfélre, aki kifejezett formában nem választott vagy választ külön barangolási SMS-tarifát vagy olyan barangolási szolgáltatáscsomagot, amely szabályozott barangolásos SMS-szolgáltatást is tartalmaz.
(70)
Az SMS-üzenet a rövidüzenet-szolgáltatás (Short Message Service) keretében küldött szöveges üzenet, és világosan különbözik más üzenetektől, így az MMS-üzenetektől és az e-mailektől. Annak érdekében, hogy e rendelet ne veszítse el hatékonyságát, célkitűzései pedig teljes mértékben teljesüljenek, meg kell tiltani a barangolásos SMS-üzenetek műszaki paramétereinek bármely olyan módosítását, amely megkülönböztetné azokat a belföldi SMS-üzenetektől.
(71)
A nemzeti szabályozó hatóságok által gyűjtött adatok azt mutatják, hogy a látogatott hálózatok üzemeltetői által a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokért a barangolást végző ügyfél barangolásszolgáltatójának felszámított átlagos nagykereskedelmi díjakból adódó árak továbbra is magasak. Habár e nagykereskedelmi díjak csökkenőben vannak, a kapcsolódó költségekhez képest még mindig nagyon magasak.
(72)
A barangolásos adatátviteli szolgáltatások tartósan magas nagykereskedelmi díjai elsősorban a nem preferált hálózatok üzemeltetői által felszámított magas nagykereskedelmi díjaknak tulajdoníthatók. E díjakat a forgalomterelési korlátozások okozzák, amelyek miatt a szolgáltatókat semmi sem ösztönzi általános nagykereskedelmi díjaik egyoldalú csökkentésére, mivel a forgalmat a felszámított díjtól függetlenül is fogadják. Ez a nagykereskedelmi költségek szélsőséges szóródását eredményezi. Egyes esetekben a barangolásos adatátvitel nem preferált hálózatokon alkalmazandó nagykereskedelmi díjai hatszor magasabbak, mint a preferált hálózaton alkalmazandó díjak. A barangolásos adatátviteli szolgáltatások e túlzottan magas nagykereskedelmi díjai az Unión belüli mobilszolgáltatók közötti versenyfeltételek jelentős torzulásához vezetnek, ami aláássa a belső piac zavartalan működését. Ezenkívül a barangolásszolgáltatók számára megnehezítik nagykereskedelmi költségeik előrejelzését, így azt is, hogy ügyfeleiknek átlátható és versenyképes kiskereskedelmi díjcsomagokat kínáljanak. Tekintettel arra, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok csak korlátozottan képesek e problémákat nemzeti szinten hatékonyan kezelni, a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra maximális nagykereskedelmi díjat kell alkalmazni. Ezért nagykereskedelmi szinten a nagykereskedelmi díjak és a szolgáltatás nyújtásával járó költségek közötti ésszerűbb viszony érdekében, kiskereskedelmi szinten pedig a barangolást végző ügyfelek érdekeinek védelme érdekében szabályozási kötelezettségeket kell előírni a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra vonatkozóan.
(73)
A barangolásszolgáltatók csak akkor és csak addig számolhatnak fel díjat a barangolást végző ügyfél számára a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokért, amennyiben és amíg a barangolást végző ügyfél elfogadja a szolgáltatás nyújtását.
(74)
E rendelet hatályának ki kell terjednie az Unión belüli kiskereskedelmi barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra. A barangolási szolgáltatások piacainak azon különleges jellemzői, amelyek a 717/2007/EK rendelet elfogadását és az Unión belüli barangolásos hangátviteli és SMS-szolgáltatások nyújtása tekintetében a mobilszolgáltatók számára bizonyos kötelezettségek megállapítását indokolták, ugyanúgy vonatkoznak az Unión belüli kiskereskedelmi barangolásos adatátviteli szolgáltatások nyújtására. A barangolásos hangátviteli és SMS-szolgáltatásokhoz hasonlóan nemzeti szinten a barangolásos adatátviteli szolgáltatások sem rendelhetők meg önállóan, csak az ügyfél barangolásszolgáltatójánál megvásárolt nagyobb kiskereskedelmi szolgáltatáscsomag részeként, korlátozva ezáltal a piaci erők érvényesülését. Hasonlóképpen, az érintett szolgáltatások határokon átnyúló jellegéből eredően a nemzeti szabályozó hatóságok, amelyek az országuk területén lakóhellyel rendelkező mobiltelefonálók érdekeit hivatottak megvédeni és érvényesíteni, nem képesek ellenőrizni az egy másik tagállamban található látogatott hálózat üzemeltetőjének magatartását.
(75)
A hangátviteli és az SMS-szolgáltatások területén már meglévő szabályozási intézkedésekhez hasonlóan mindaddig, amíg a strukturális intézkedés nyomán elegendő verseny nem alakul ki, kiskereskedelmi szinten az Unión belüli szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások díjának átmeneti szabályozása leghatékonyabban és legarányosabban egy olyan kötelezettség bevezetésével valósítható meg, amely szerint a barangolásszolgáltatók kötelesek barangolást végző ügyfeleiknek egy meghatározott maximális díjat meg nem haladó átmeneti euro-adattarifát kínálni. Az euro-adattarifát olyan biztonsági szinten kell megállapítani, amely, miközben a strukturális intézkedés hatásainak érvényesüléséig biztosítja a fogyasztók védelmét, megfelelő árrést garantál a barangolásszolgáltatók számára, és ésszerűbben tükrözi a szolgáltatás nyújtásával járó költségeket.
(76)
Ezért a barangolást végző ügyfeleknek kínálható átmeneti euro-adattarifának ésszerű árrést kell biztosítana a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás nyújtásának költségéhez képest, ugyanakkor lehetővé kell tennie, hogy a barangolásszolgáltatók szabadon versenyezhessenek azáltal, hogy kínálatukat differenciálják, és árszerkezetüket a piaci feltételekhez és a fogyasztói igényekhez igazítják. Az említett biztonsági árkorlátot olyan szinten kell megállapítani, hogy a strukturális intézkedésekből fakadó versenyelőnyök ne torzuljanak, és megszüntethetőknek kell lenniük, amint lehetővé válik, hogy a strukturális intézkedések kézzelfogható és tartós előnyöket biztosítsanak az ügyfelek számára. A barangolásos hangátviteli és SMS-szolgáltatások esetében követett szemlélethez hasonlóan, mivel a barangolásos kiskereskedelmi adatátviteli szolgáltatások nyújtásának költségei várhatóan csökkenni fognak, az átmeneti euro-adattarifa maximális szabályozott díjának idővel csökkennie kell.
(77)
Az átmeneti euro-adattarifának automatikusan vonatkoznia kell minden barangolást végző új vagy meglevő olyan ügyfélre, aki kifejezett formában nem választott vagy választ külön barangolási adattarifát vagy olyan barangolási szolgáltatáscsomagot, amely szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatást is tartalmaz.
(78)
Annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztóknak csak azért az adatátviteli szolgáltatásért kelljen fizetniük, amelyet valóban igénybe is vesznek, továbbá azon problémák elkerülése céljából, amelyek a hangátviteli szolgáltatások esetében a 717/2007/EK rendelet bevezetése után annak következtében álltak elő, hogy a szolgáltatók által alkalmazott díjszámítási mechanizmusok miatt a fogyasztókat rejtett díjtételek is terhelték, indokolt úgy rendelkezni, hogy az átmeneti euro-adattarifát kilobájtalapon kell számlázni. Ez a díjszámítás összhangban van a nagykereskedelmi szinten már alkalmazandó díjszámítási mechanizmussal.
(79)
A barangolásszolgáltatók felkínálhatnak egy méltányos, minden szolgáltatásra kiterjedő havi átalánydíjat, amelyhez nem kapcsolódnak maximális díjak, és amely magában foglalhatja az Unión belüli összes barangolási szolgáltatást.
(80)
Annak érdekében, hogy e rendelet rendelkezései minden mobiltelefon-beszélgetést folytató felhasználó számára előnyösek lehessenek, a kiskereskedelmi díjszabásra vonatkozó átmeneti előírásokat attól függetlenül alkalmazni kell, hogy a barangolást végző ügyfél feltöltőkártyás vagy számlás szerződést kötött-e barangolásszolgáltatójával, valamint attól is, hogy a barangolásszolgáltató saját hálózattal rendelkezik-e, virtuális mobilhálózat-üzemeltető-e, illetve mobil-hangátviteli szolgáltatások viszonteladója-e.
(81)
Ha az Unión belüli mobilszolgáltatók úgy találják, hogy az átjárhatóságból és a végpontok közötti összeköthetőségből az ügyfeleik számára fakadó előnyöket veszélyezteti a más tagállamokban működő mobilhálózat-üzemeltetőkkel kötött, barangolásra vonatkozó megállapodásaik megszűnése, illetve a megszűnés veszélye, vagy ha ügyfeleiknek egy másik tagállamban nem tudnak szolgáltatásokat nyújtani, mivel egyetlen nagykereskedelmi hálózatszolgáltatóval sem létezik megállapodásuk, a nemzeti szabályozó hatóságok szükség esetén élhetnek a hozzáférési irányelv 5. cikkében foglalt hatáskörrel a megfelelő hozzáférés és összekapcsolás biztosítása céljából, hogy garantálják az ilyen végpontok közötti összeköthetőséget és a szolgáltatások kölcsönös átjárhatóságát, figyelembe véve a keretirányelv 8. cikkében foglalt célokat, különösen az elektronikus hírközlési szolgáltatások teljes körűen működő belső piacának megteremtését.
(82)
Annak érdekében, hogy a barangolási szolgáltatások kiskereskedelmi árai átláthatóbbá váljanak, valamint hogy segítsenek döntéseket hozni a barangolást végző ügyfeleiknek mobilkészülékük külföldi használatával kapcsolatban, a mobilhírközlési szolgáltatások nyújtóinak ingyenes tájékoztatást kell nyújtaniuk a barangolást végző ügyfeleik számára arról, hogy milyen díjak érvényesek rájuk, ha barangolási szolgáltatásokat vesznek igénybe a látogatott tagállamban. Mivel az ügyfelek egyes csoportjai jól tájékozottak lehetnek a barangolási szolgáltatások díjairól, a barangolásszolgáltatóknak lehetővé kell tenniük az ügyfelek számára, hogy ezt az automatikus üzenetküldési szolgáltatást könnyen lemondják. A szolgáltatóknak továbbá aktívan és ingyenesen további információkat kell nyújtaniuk ügyfeleik kérésére a látogatott tagállamban a hanghívások, SMS-ek és MMS-ek kezdeményezésének vagy fogadásának, valamint az egyéb adatátviteli szolgáltatásoknak a (héát tartalmazó) percdíjára, SMS-díjára vagy megabájtonkénti díjára vonatkozólag, feltéve, hogy az ügyfél az Unióban tartózkodik.
(83)
Az átláthatóság azt is megköveteli, hogy a szolgáltatók az előfizetések megkötésekor, valamint a díjak megváltozásakor minden alkalommal tájékoztatást nyújtsanak a barangolási díjakról, különösen az euro-hangtarifáról, az euro-SMS tarifáról és az euro-adattarifáról és - amennyiben kínálatukban szerepel - a minden szolgáltatást magában foglaló átalánydíjról. A barangolásszolgáltatóknak megfelelő eszközök segítségével, például számlákon, az interneten keresztül, televíziós reklámokkal vagy közvetlenül a címzettnek küldött levélben kell tájékoztatást nyújtaniuk a barangolási díjakról. Az árak és a szolgáltatások jellemzői tekintetében minden tájékoztatásnak és ajánlatnak világosnak, érthetőnek, összehasonlíthatónak és átláthatónak kell lennie. A barangolási ajánlatok reklámozása és ügyfelek részére történő értékesítése során teljes mértékben eleget kell tenni a fogyasztóvédelmi jogszabályoknak, különösen a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (18) („a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv”). A barangolásszolgáltatóknak biztosítaniuk kell, hogy a barangolást végző ügyfeleik tisztában legyenek azzal, hogy az érintett időszakban rendelkezésre állnak a szabályozott tarifák, valamint ezen ügyfeleik számára világos és elfogulatlan írásos tájékoztatót kell küldeniük, amely ismerteti az euro-hangtarifa, az euro-SMS tarifa és az euro-adattarifa feltételeit és a jogot az azokra, illetve azokról történő átállásra.
(84)
Intézkedéseket kell hozni mindemellett a valamennyi barangolásos adatátviteli szolgáltatás kiskereskedelmi díja átláthatóságának javítása, különösen a „számlasokk” problémájának kiküszöbölése érdekében, amely akadályozza a belső piac zavartalan működését, valamint annak érdekében, hogy a barangolást végző ügyfelek számára a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra fordított kiadásaik nyomon követéséhez és ellenőrzéséhez szükséges eszközök biztosítva legyenek. Emellett nem szabad akadályozni az olyan alkalmazások vagy technológiák megjelenését, amelyek helyettesíthetik a barangolási szolgáltatásokat, illetve azokhoz képest alternatívát jelenthetnek (pl. Wi-Fi).
(85)
Így a barangolásszolgáltatóknak személyre szabott, ingyenes díjszabási tájékoztatást kell nyújtaniuk barangolást végző ügyfeleik számára a barangolásos adatátviteli szolgáltatásoknak ezen ügyfelekre alkalmazandó díjairól, valahányszor az ügyfelek barangolásos adatátviteli szolgáltatást vesznek igénybe egy másik országba történő belépéskor. Ezt a tájékoztatást az ügyfelek mobilkészülékére kell eljuttatni, a tájékoztatás könnyű fogadásának és megértésének biztosítására legalkalmasabb módon, valamint lehetővé téve annak egy későbbi időpontban történő ismételt megtekintését.
(86)
Annak érdekében, hogy ügyfeleik könnyebben megérthessék a barangolásos adatátviteli szolgáltatások igénybevételének pénzügyi következményeit, valamint, hogy lehetővé tegyék számukra a kiadásaik figyelemmel követését és ellenőrzését, a barangolásszolgáltatóknak a szerződéskötés előtt és azt követően is megfelelő tájékoztatásban kell részesíteniük ügyfeleiket a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatások díjaira vonatkozóan. E tájékoztatásban példák is szerepelhetnek, mint például e-mailek és képek küldése, böngészés az interneten, valamint mobil alkalmazások használata során felhasznált adatmennyiség megközelítő mértéke.
(87)
Ezenkívül a „számlasokk” elkerülése érdekében a barangolásszolgáltatóknak egy vagy több pénzügyi és/vagy adatforgalmi korlátot kell megállapítaniuk a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokért fizetendő díjakra, a barangolást végző ügyfél részére történő számlázás pénznemében kifejezve, amelyet minden barangolást végző ügyfelük számára a korlát elérésének közeledtekor díjmentesen fel kell ajánlani egy olyan értesítésben, amelynek formátuma lehetővé teszi a későbbi ismételt hozzáférést. E felső korlát elérése után az ügyfél nem kaphatja tovább ezeket a szolgáltatásokat, és nem is számolhatnak fel neki ezért díjat, kivéve, ha az ügyfél kifejezetten kéri ezen szolgáltatások nyújtásának folytatását az értesítésben közölt feltételek szerint. Ilyen esetben ingyenes megerősítést kell kapnia a későbbi ismételt hozzáférést lehetővé tevő formátumban. A barangolást végző ügyfelek számára biztosítani kell a lehetőséget arra, hogy ésszerű időn belül döntsenek valamely fent említett pénzügyi vagy adatforgalmi korlát igénybevételéről, vagy arról, hogy egyáltalán nem kérnek ilyen korlátozást. Amennyiben az ügyfél nem rendelkezik másképp, az alapértelmezett korlátokat tartalmazó rendszerbe kell besorolni.
(88)
Ezeket az átláthatósági intézkedéseket a barangolást végző ügyfeleket védő minimális biztosítékoknak kell tekinteni, amelyek nem zárják ki, hogy a barangolásszolgáltatók más olyan lehetőségeket is kínáljanak ügyfeleiknek, amelyekkel segítik a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra fordított kiadásaik tervezhetőségét és ellenőrzését. Számos barangolásszolgáltató például új átalánydíjas kiskereskedelmi barangolási ajánlatok kialakításán dolgozik, amelyek meghatározott áron, meghatározott időszakban lehetővé teszik a barangolásos adatátvitelt, egy méltányos adatforgalom-korlát eléréséig. Hasonlóképpen, a barangolásszolgáltatók olyan rendszereket fejlesztenek ki, amelyek lehetővé teszik barangolást végző ügyfeleik számára, hogy valós idejű tájékoztatást kapjanak az általuk fizetendő, addig felhalmozódott barangolási díjakról. A belső piac zavartalan működésének biztosítása érdekében a harmonizált szabályoknak tükrözniük kell a belföldi piacokon jelentkező ezen fejleményeket.
(89)
A feltöltőkártyás ügyfeleket is érintheti a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokhoz társuló „számlasokk” jelensége. E megfontolások miatt a forgalmidíj-korlátra vonatkozó rendelkezéseknek ezekre az ügyfelekre is ki kell terjedniük.
(90)
Jelentős eltérések vannak az Unión belüli szabályozott barangolási díjak és az ügyfeleknél az Unión kívüli utazásaik során jelentkező barangolási díjak között, amelyek az Unión belüli áraknál lényegesen magasabbak. Az Unión kívüli barangolással kapcsolatos átláthatóságra és a védintézkedésekre vonatkozó következetes megközelítés hiánya miatt a fogyasztók nem biztosak jogaikban, és ez gyakran visszatartja őket attól, hogy külföldi tartózkodásuk alatt mobilszolgáltatásokat vegyenek igénybe. A fogyasztók számára nyújtott átlátható tájékoztatás a mobilkészülékeik külföldi utazások során (az Unión belül és kívül egyaránt) történő használatával kapcsolatban nem csupán a döntéshozatalban segítheti a fogyasztókat, hanem a barangolásszolgáltatók közötti választásban is. Ezért az átláthatósági és fogyasztóvédelmi hiányosságokkal kapcsolatos problémára megoldást kell találni bizonyos átláthatósági és védintézkedéseknek az Unión kívül nyújtott barangolási szolgáltatásokra is történő alkalmazásával. Ezek az intézkedések ezért elősegíthetik a versenyt, és javíthatják a belső piac működését.
(91)
Ha az Unión kívüli látogatott országban működő látogatott hálózat üzemeltetője nem engedélyezi a barangolásszolgáltatónak az ügyfelei általi használat valós idejű ellenőrzését, a barangolásszolgáltató nem köteles pénzügyi vagy adatforgalmi korlátot kínálni az ügyfelek védelme érdekében.
(92)
Az elektronikus hírközlés 2002. évi keretszabályozása szerinti feladatok elvégzéséért felelős nemzeti szabályozó hatóságoknak biztosítani kell a szükséges hatásköröket arra, hogy az illetékességi területükön felügyeljék és érvényesítsék az e rendeletben foglalt kötelezettségeket. Nyomon kell követniük az Unión belül barangolást végző barangolást végző ügyfeleknek nyújtott hang- és adatátviteli szolgáltatások díjszabásának alakulását is, beleértve adott esetben az Unió legkülső régióiban lebonyolított barangolásos híváskezdeményezésekhez és -fogadásokhoz kapcsolódó speciális költségeket, továbbá azt, hogy gondoskodni kell arról, hogy e költségek a nagykereskedelmi piacon megfelelő módon megtérülhessenek, valamint azt, hogy nem használnak-e forgalomterelési technikákat a kínálat ügyfeleket károsító korlátozására. Biztosítaniuk kell, hogy az érdekelt felek naprakész tájékoztatást kapjanak e rendelet alkalmazásáról, és félévenként nyilvánosságra kell hozniuk az ilyen nyomonkövetési vizsgálatok eredményeit. Tájékoztatást kell nyújtani külön-külön a vállalati, a számlás szerződéssel rendelkező és a feltöltőkártyás ügyfelekről.
(93)
Az Unió olyan legkülső régióiban, ahol a mobiltelefonos szolgáltatásokra vonatkozó engedélyek eltérnek az ország többi területén kiadottaktól, az országon belüli barangolás esetében a díjakat a barangolási szolgáltatások belső piacán alkalmazott díjakkal megegyező mértékben kell csökkenteni. E rendelet végrehajtása nem eredményezheti azt, hogy az országon belüli barangolási szolgáltatásokat igénybe vevő ügyfelek a díjszabás tekintetében kevésbé kedvező bánásmódban részesüljenek, mint az Unión belüli barangolási szolgáltatásokat igénybe vevő ügyfelek. Ennek érdekében a nemzeti szabályozó hatóságok az uniós jognak megfelelő, kiegészítő intézkedéseket hozhatnak.
(94)
Az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályok megállapításakor a tagállamoknak figyelembe kell venniük egyebek mellett annak lehetőségét, hogy a barangolásszolgáltatók kompenzálják az ügyfeleket egy alternatív barangolásszolgáltatóra történő váltásban beálló késedelem vagy a váltás akadályoztatása esetén a tagállamok nemzeti jogával összhangban.
(95)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen olyan közös megközelítés létrehozását, amely biztosítja, hogy a nyilvános mobilhírközlő hálózatokat az Unión belül igénybe vevő felhasználók ne fizessenek túl magas árakat az Unión belüli barangolási szolgáltatásokért, és ezáltal magas szintű fogyasztóvédelmet ér el azzal, hogy fokozza a barangolásszolgáltatók közötti versenyt - a tagállamok nem tudják kielégítően, biztonságosan, összehangoltan és kellő időben megvalósítani, és ezért azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(96)
A barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások nagykereskedelmi díjaira vonatkozó szabályozási kötelezettségeket addig indokolt fenntartani, ameddig a strukturális intézkedések el nem kezdik érvényesíteni hatásukat, és a nagykereskedelmi piacokon kellő mértékben ki nem fejlődik a verseny. Emellett a piaci trendek ma azt mutatják, hogy a jövőben a mobilszolgáltatásokon belül egyre inkább az adatátviteli szolgáltatások fognak előtérbe kerülni: jelenleg a nagykereskedelmi adatátviteli szolgáltatások bővülése a legdinamikusabb, és áruk szignifikánsan alatta van a jelenlegi szabályozott árszinteknek.
(97)
A biztonsági kiskereskedelmi árkorlátokat olyan kellően magas szinten kell megállapítani, hogy ne torzítsák a piaci verseny vonatkozásában a strukturális intézkedésektől várható előnyöket, és teljes mértékben megszüntethetőknek kell lenniük, amint a strukturális intézkedések érvényesíteni kezdik hatásukat, és kialakult a valódi belső piac. Ezért a biztonsági kiskereskedelmi árkorlátoknak egyre csökkenniük kell, végül pedig meg kell szűnniük.
(98)
A Bizottságnak a rendelet célkitűzései fényében felül kell vizsgálnia e rendelet eredményességét, és azt, hogy mennyiben járul hozzá az elektronikus hírközlésre vonatkozó 2002-es keretszabályozás végrehajtásához, valamint a belső piac zavartalan működéséhez. Ebben az összefüggésben a Bizottságnak figyelmet kell fordítania a különböző méretű és az Unió különböző részeiből származó mobilszolgáltatók versenyhelyzetére gyakorolt hatásra, a kis- és nagykereskedelmi díjak alakulására, tendenciáira és átláthatóságára, azok tényleges költségekhez való viszonyára, továbbá arra, hogy az e rendeletet kísérő hatásvizsgálat feltételezései milyen mértékben bizonyulnak helyesnek, valamint a megfelelés költségeire és a beruházásokra gyakorolt hatásra. A Bizottságnak - a technológiai fejlődés fényében - figyelembe kell vennie a barangolás alternatíváit jelentő szolgáltatásoknak (például a Wi-Fi-n keresztüli hozzáférésnek) az elérhetőségét és minőségét is.
(99)
A barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások nagy- és kiskereskedelmi díjaira vonatkozó szabályozási kötelezettségeket a fogyasztók védelme érdekében mindaddig fenn kell tartani, amíg nagy- és kiskereskedelmi szinten teljes mértékben létre nem jön a verseny. A Bizottságnak ezért 2016. június 30-ig fel kell mérnie, hogy teljesültek-e e rendelet célkitűzései, beleértve annak vizsgálatát is, hogy teljes körűen megvalósultak-e a strukturális intézkedések, továbbá, hogy a barangolási szolgáltatások belső piacán kellő mértékben kifejlődött-e a verseny. Amennyiben a Bizottság arra a következtetése jut, hogy a verseny még nem fejlődött ki kellő mértékben, a Bizottságnak megfelelő javaslatokat kell benyújtania az Európai Parlament és a Tanács számára annak érdekében, hogy 2017-től kezdődően biztosított legyen a fogyasztók megfelelő védelme.
(100)
A fent említett felülvizsgálatot követően és az Unión belüli barangolásos szolgáltatások folyamatos felügyeletének biztosítása érdekében a Bizottság kétévente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben szerepel a barangolásos szolgáltatások legújabb trendjeinek általános összefoglalása és az e rendelet célkitűzéseinek teljesítése terén elért eredmények időközi értékelése, továbbá e célkitűzések megvalósításának lehetséges alternatívái,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ez a rendelet közös megközelítést hoz létre annak biztosítása érdekében, hogy a nyilvános mobilhírközlő hálózatok felhasználói az Unión belüli utazásaik során a nemzeti versenypiaci díjakhoz képest ne fizessenek túlságosan magas árat az Unión belüli barangolási szolgáltatásokért hívások kezdeményezése és fogadása, SMS-üzenetek küldése és fogadása, valamint csomagkapcsolt adatátviteli szolgáltatások igénybevétele során, hozzájárulva ezzel a belső piac zavartalan működéséhez, magas szintű fogyasztóvédelem elérése mellett, elősegítve a versenyt és az átláthatóságot a piacon, valamint egyaránt ösztönzve az innovációs kezdeményezéseket és a fogyasztók szabad választását.
Ez a rendelet szabályokat állapít meg, amelyek lehetővé teszik a szabályozott barangolási szolgáltatások és a belföldi mobilhírközlési szolgáltatások egymástól elkülönített értékesítését, és meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett a szabályozott barangolási szolgáltatások nyújtása céljából biztosítani kell a nyilvános mobilhírközlő hálózatokhoz való nagykereskedelmi hozzáférést. Ez a rendelet továbbá átmeneti szabályokat állapít meg az Unión belül kezdeményezett és végződtetett hanghívásokkal és SMS-üzenetekkel összefüggő szabályozott barangolási szolgáltatások, valamint a barangolást végző ügyfelek által az Unión belül egy mobilhírközlő hálózaton történő barangolás során igénybe vett csomagkapcsolt adatátviteli szolgáltatások nyújtásáért a barangolásszolgáltatók által felszámítható díjakról. E rendelet alkalmazása egyaránt kiterjed a hálózatüzemeltetők által felszámított nagykereskedelmi díjakra és a barangolásszolgáltatók által felszámított kiskereskedelmi díjakra.
(2) A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások és a belföldi mobilhírközlési szolgáltatások egymástól elkülönített értékesítése szükséges közbenső lépés a verseny fokozása érdekében, azaz hogy az ügyfelek által fizetendő barangolási tarifák csökkentésével létrejöjjön a mobilhírközlési szolgáltatások belső piaca, és végül teljesen megszűnjön a nemzeti és a barangolási tarifák közötti különbségtétel.
(3) Ez a rendelet továbbá szabályokat állapít meg az árak átláthatóságának javítása, valamint a barangolási szolgáltatások felhasználói által fizetendő díjakra vonatkozó tájékoztatás javítása céljából.
(4) Ez a rendelet a keretirányelv 1. cikkének (5) bekezdése értelmében egyedi intézkedésnek minősül.
(5) Az e rendeletben foglalt maximális díjak euróban vannak megadva.
(6) Amennyiben a 7., a 9. és a 12. cikk szerinti maximális díjakat eurótól eltérő pénznemben fejezik ki, az e cikkek szerinti kezdeti díjkorlátokat az Európai Központi Bank által az Európai Unió Hivatalos Lapjában2012. május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyam alkalmazásával kell az adott pénznemben meghatározni.
A 7. cikk (2) bekezdése, a 9. cikk (1) bekezdése és a 12. cikk (1) bekezdése szerinti későbbi díjkorlátok tekintetében a felülvizsgált értékeket az adott év május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyam alkalmazásával kell meghatározni. A 7. cikk (2) bekezdése, a 9. cikk (1) bekezdése és a 12. cikk (1) bekezdése szerinti maximális díjak tekintetében az eurótól eltérő pénznemben kifejezett díjkorlátokat 2015-től kezdve évente felül kell vizsgálni. Az eurótól eltérő pénznemben kifejezett, évente felülvizsgált díjkorlátokat július 1-jétől, az ugyanazon év május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyam használatával kell alkalmazni.
(7) Amennyiben a 8.,10. és 13. cikk szerinti maximális díjakat az eurótól eltérő pénznemben fejezik ki, az említett cikkek szerinti kezdeti díjkorlátokat az Európai Központi Bank által az Európai Unió Hivatalos Lapjában2012. március 1-jén, április 1-jén és május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyamok középértékének alkalmazásával kell az adott pénznemben meghatározni.
A 8. cikk (2) bekezdése, a 10. cikk (2) bekezdése és a 13. cikk (2) bekezdése szerinti későbbi díjkorlátok tekintetében a felülvizsgált értékeket az adott naptári év március 1-jén, április 1-jén és május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyamok középértékének alkalmazásával kell az adott pénznemben meghatározni. A 8. cikk (2) bekezdése, a 10. cikk (2) bekezdése és a 13. cikk (2) bekezdése szerinti maximális díjak tekintetében az eurótól eltérő pénznemben kifejezett díjkorlátokat 2015-től kezdve évente felül kell vizsgálni. Az eurótól eltérő pénznemben kifejezett, évente felülvizsgált díjkorlátokat július 1-jétől, az ugyanazon év március 1-jén, április 1-jén és május 1-jén közzétett referencia átváltási árfolyamok középértékének használatával kell alkalmazni.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában a hozzáférési irányelv 2. cikkében, a keretirányelv 2. cikkében és az egyetemes szolgáltatási irányelv 2. cikkében megállapított fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdésben említett fogalommeghatározásokon kívül a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a) „barangolásszolgáltató”: olyan vállalkozás, amely a barangolást végző ügyfeleknek szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatásokat nyújt;
b) „belföldi szolgáltató”: olyan vállalkozás, amely a barangolást végző ügyfeleknek belföldi mobilhírközlési szolgáltatásokat nyújt;
c) „alternatív barangolásszolgáltató”: a belföldi szolgáltatótól eltérő barangolásszolgáltató;
d) „hazai hálózat”: olyan, valamely tagállamon belüli nyilvános hírközlő hálózat, amelynek révén egy barangolásszolgáltató a barangolást végző ügyfélnek szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatásokat nyújt;
e) „látogatott hálózat”: olyan földfelszíni nyilvános mobilhírközlő hálózat, amely a barangolást végző ügyfél belföldi szolgáltatójának tagállamától eltérő tagállamban található, és amely lehetővé teszi, hogy a barangolást végző ügyfél - a hazai hálózat üzemeltetőjével kötött megállapodás alapján - hívásokat kezdeményezzen és fogadjon, SMS-üzeneteket küldjön és fogadjon vagy csomagkapcsolt adatátviteli szolgáltatásokat használjon;
f) „Unión belüli barangolás”: mobilkészülék barangolást végző ügyfél általi használata az Unión belüli hívásfogadásra vagy -kezdeményezésre, Unión belüli SMS-üzenetek küldésére vagy fogadására, illetve csomagkapcsolt adatátviteli szolgáltatások igénybevételére attól eltérő tagállamban, mint amelyben a belföldi szolgáltató hálózata található, a hazai hálózat üzemeltetője és a látogatott hálózat üzemeltetője közötti megállapodás alapján;
g) „barangolást végző ügyfél”: az Unión belül található földfelszíni nyilvános mobilhírközlő hálózaton keresztül szabályozott barangolási szolgáltatásokat nyújtó barangolásszolgáltató ügyfele, akinek az említett barangolásszolgáltatóval kötött szerződése vagy megállapodása lehetővé teszi az Unión belüli barangolást;
h) „szabályozott barangolásos hívás”: a barangolást végző ügyfél olyan mobil-hanghívása, amelyet egy látogatott hálózaton kezdeményeztek, és a végződtetés szerinti nyilvános hírközlő hálózat az Unión belül található, vagy a barangolást végző ügyfél olyan hívásfogadása, amelyet az Unión belüli nyilvános hírközlő hálózatról kezdeményeztek és egy látogatott hálózaton végződtettek;
i) „euro-hangtarifa”: a 8. cikkben előírt legmagasabb díjat meg nem haladó olyan tarifa, amelyet egy barangolásszolgáltató az említett cikkel összhangban a szabályozott barangolásos hívások szolgáltatásáért felszámíthat;
j) „SMS-üzenet”: rövidüzenet-szolgáltatás (Short Message Service) keretében küldött szöveges üzenet, amely elsősorban alfabetikus és/vagy numerikus karakterekből áll, és a nemzeti számozási tervekkel összhangban kiosztott mobil- és/vagy vezetékes számok között küldhető;
k) „szabályozott barangolásos SMS-üzenet”: barangolást végző ügyfél által küldött olyan SMS-üzenet, amelyet egy látogatott hálózaton kezdeményeztek és az Unión belüli nyilvános hírközlő hálózaton végződtettek, vagy a barangolást végző ügyfél által fogadott olyan SMS-üzenet, amelyet az Unión belüli nyilvános hírközlő hálózatról kezdeményeztek és egy látogatott hálózaton végződtettek;
l) „euro-SMS tarifa”: a 10. cikkben előírt legmagasabb díjat meg nem haladó olyan tarifa, amelyet egy barangolásszolgáltató az említett cikkel összhangban a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek szolgáltatásáért felszámíthat;
m) „szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás”: a barangolást végző ügyfél számára a csomagkapcsolt adatátvitel igénybevételét lehetővé tevő barangolási szolgáltatás a látogatott hálózathoz való kapcsolódó mobilkészüléke segítségével. A szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás nem terjed ki szabályozott barangolásos hívások vagy SMS-üzenetek továbbítására és fogadására, de kiterjed MMS-üzenetek továbbítására és fogadására;
n) „euro-adattarifa”: a 13. cikkben előírt legmagasabb díjat meg nem haladó olyan tarifa, amelyet egy barangolásszolgáltató az említett cikkel összhangban a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásért felszámíthat;
o) „nagykereskedelmi barangolási hozzáférés”: közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáférés vagy nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférés;
p) „közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáférés”: eszközök és/vagy szolgáltatások rendelkezésre bocsátása egy mobilhálózat-üzemeltető által egy másik vállalkozás számára meghatározott feltételekkel abból a célból, hogy ez a másik vállalkozás szabályozott barangolási szolgáltatásokat nyújthasson a barangolást végző ügyfeleknek;
q) „nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférés”: barangolási szolgáltatások nagykereskedelmi alapon történő nyújtása a látogatott hálózat üzemeltetőjétől eltérő mobilhálózat-üzemeltető által egy másik vállalkozás számára abból a célból, hogy ez a másik vállalkozás szabályozott barangolási szolgáltatásokat nyújthasson a barangolást végző ügyfeleknek.
3. cikk
Nagykereskedelmi barangolási hozzáférés
(1) A mobilhálózat-üzemeltetők minden olyan ésszerű igényt teljesítenek, amely nagykereskedelmi barangolási hozzáférésre vonatkozik.
(2) A mobilhálózat-üzemeltetők csak objektív kritériumok alapján utasíthatnak vissza nagykereskedelmi barangolási hozzáférésre vonatkozó igényeket.
(3) A nagykereskedelmi barangolási hozzáférés a szabályozott barangolási szolgáltatások ügyfelek részére történő nyújtásához szükséges valamennyi hálózati elemre és kapcsolódó eszközre, releváns szolgáltatásra, szoftverre és informatikai rendszerre vonatkozik.
(4) A nagykereskedelmi barangolási hozzáférés (3) bekezdésben említett összetevőinek nyújtására a 7., 9. és 12. cikkben meghatározott, a szabályozott nagykereskedelmi barangolási díjakra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
Az első albekezdés sérelme nélkül, a mobilhálózat-üzemeltetők nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférés esetén tisztességes és ésszerű díjakat számíthatnak fel a (3) bekezdés hatálya alá nem tartozó összetevőkre vonatkozóan.
(5) A mobilhálózat-üzemeltetők a (8) bekezdésben említett BEREC-iránymutatások figyelembevételével referenciaajánlatot tesznek közzé, és azt a nagykereskedelmi barangolási hozzáférést kérő vállalkozások rendelkezésére bocsátják. A mobilhálózat-üzemeltetők legkésőbb egy hónappal a kérelem kézhezvételét követően a hozzáférést kérő vállalkozás rendelkezésére bocsátanak egy ilyen hozzáférésre vonatkozó, az ezen cikknek megfelelő szerződéstervezetet. A nagykereskedelmi barangolási hozzáférést ésszerű időn belül, de legkésőbb három hónappal a szerződés megkötését követően meg kell adni. A nagykereskedelmi barangolási hozzáférés iránti kérelemmel megkeresett mobilhálózat-üzemeltetők és a hozzáférést kérő vállalkozások a tárgyalások során jóhiszeműen járnak el.
(6) Az (5) bekezdésben említett referenciaajánlatnak kellően részletesnek kell lennie, abban szerepelnie kell a (3) bekezdésben említett, a nagykereskedelmi barangolási hozzáféréshez szükséges valamennyi elemnek, továbbá tartalmaznia kell a közvetlen nagykereskedelmi barangolási hozzáférés és a nagykereskedelmi viszonteladói barangolási hozzáférés szempontjából releváns ajánlatok leírását és a kapcsolódó feltételeket. Szükség esetén a nemzeti szabályozó hatóságok előírhatják a referenciaajánlatok megváltoztatását annak érdekében, hogy érvényt szerezzenek az e cikkben meghatározott kötelezettségeknek.
(7) Amennyiben a hozzáférést kérő vállalkozás kereskedelmi tárgyalásokat kíván kezdeni annak érdekében, hogy a hozzáférés a referenciaajánlatban nem szereplő összetevőkre is kiterjedjen, a mobilhálózat-üzemeltetőknek erre a kérelemre ésszerű időn belül, de legkésőbb két hónappal a kérelem kézhezvételét követően választ kell adniuk. E bekezdés alkalmazása esetén a (2) és (5) bekezdés nem alkalmazandó.
(8) Annak érdekében, hogy hozzájáruljon e cikk következetes alkalmazásához, a BEREC az érintett felekkel folytatott konzultációt követően és a Bizottsággal szoros együttműködésben 2012. szeptember 30-ig iránymutatásokat fogalmaz meg a nagykereskedelmi barangolási hozzáféréssel kapcsolatban.
(9) Az (5)-(7) bekezdést 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
4. cikk
A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítése
(1) A belföldi szolgáltatók lehetővé teszik ügyfeleik számára, hogy bármely alternatív barangolásszolgáltató által csomagként kínált, szabályozott hangátviteli, adatátviteli és SMS-szolgáltatást igénybe vegyenek.
Sem a belföldi szolgáltatók, sem a barangolásszolgáltatók nem akadályozhatják meg, hogy ügyfeleik igénybe vegyenek alternatív barangolásszolgáltató által a látogatott hálózaton belül közvetlenül nyújtott szabályozott adatátviteli szolgáltatásokat.
(2) A barangolást végző ügyfelek jogosultak bármikor barangolásszolgáltatót váltani. Ha egy barangolást végző ügyfél úgy dönt, hogy barangolásszolgáltatót kíván váltani, a váltást indokolatlan késedelem nélkül, - azaz minden esetben a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének végrehajtásához választott műszaki megoldástól függően a lehető legrövidebb időn belül, de az új barangolásszolgáltatóval történő megállapodás megkötésétől számított legfeljebb három munkanapon belül - végre kell hajtani.
(3) Az alternatív barangolásszolgáltatóhoz történő, vagy a barangolásszolgáltatók közötti váltásnak térítésmentesnek kell lennie az ügyfél számára, és erre minden díjcsomagban lehetőséget kell biztosítani. A szolgáltatóváltás nem vonhat maga után semmilyen ezzel kapcsolatos előfizetést vagy az előfizetésnek a barangoláson kívüli egyéb elemeire vonatkozó, a váltás előtti feltételekhez képest további rögzített, illetve rendszeres díjat.
(4) A belföldi szolgáltatók egyértelmű, érthető és könnyen hozzáférhető formában valamennyi barangolást végző ügyfelüket tájékoztatják arról, hogy lehetőségük van az (1) bekezdés első albekezdésében említett szolgáltatások választására.
Mindenekelőtt akkor, amikor a belföldi szolgáltató mobilhírközlési szolgáltatásokra vonatkozó szerződést köt vagy újít meg, köteles valamennyi ügyfelének külön-külön teljes körű tájékoztatást nyújtani az alternatív barangolásszolgáltató választásának lehetőségéről, és nem akadályozhatja az alternatív barangolásszolgáltatóval való szerződéskötést. A szabályozott barangolási szolgáltatásokra a belföldi szolgáltatóval szerződést kötő ügyfélnek kifejezetten nyilatkoznia kell arról, hogy erről a lehetőségről megkapta a tájékoztatást. A belföldi szolgáltatók nem akadályozhatják meg az értékesítési pontjukként szolgáló kiskereskedőket abban, hogy alternatív barangolásszolgáltatók elkülönült barangolási szolgáltatásaira vonatkozó szerződéseket kínáljanak, erről nem beszélhetik le őket, és nem ösztönözhetik őket arra, hogy ezt ne tegyék meg.
(5) A szabályozott barangolási szolgáltatások műszaki jellemzői nem változtathatók meg oly módon, hogy eltérjenek a váltás előtt az ügyfélnek nyújtott szabályozott barangolási szolgáltatások műszaki jellemzőitől - ideértve a szolgáltatások minőségi paramétereit is. Ha a váltás nem érinti az összes szabályozott barangolási szolgáltatást, a váltással nem érintett szolgáltatásokat továbbra is ugyanolyan áron, és a lehető legnagyobb mértékben ugyanolyan műszaki jellemzőkkel - köztük minőségi paraméterekkel - kell nyújtani.
(6) Ezt a cikket 2014. július 1-jétől kell alkalmazni.
5. cikk
A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének megvalósítása
(1) A belföldi üzemeltetők a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások 4. cikk szerinti elkülönített értékesítését úgy hajtják végre, hogy az ügyfelek a belföldi mobilhírközlési szolgáltatásokat és az elkülönült szabályozott barangolási szolgáltatásokat igénybe vehessék. A belföldi szolgáltatók kielégítenek minden ésszerű, az eszközökhöz és a kapcsolódó kiegészítő támogatási szolgáltatásokhoz való hozzáférésre irányuló, a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítése szempontjából releváns igényt. A szabályozott barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítéséhez szükséges említett eszközökhöz és a támogatási szolgáltatásokhoz való hozzáférésnek - ideértve a felhasználók személyazonosságának igazolását célzó szolgáltatásokat is - térítésmentesnek kell lennie, és az nem vonhat maga után az ügyfelek által közvetlenül megfizetendő díjakat.
(2) Annak érdekében, hogy a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének megvalósítása az Unióban következetes legyen, és mindenhol egyidejűleg menjen végbe, a Bizottság a BEREC-cel folytatott konzultációt követően 2012. december 31-ig végrehajtási jogi aktusok révén elfogadja a 4. cikk (4) bekezdésében foglalt tájékoztatási kötelezettségekre és a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének végrehajtásához szükséges műszaki megoldásokra vonatkozó részletes szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 6. cikk (2) bekezdésében meghatározott vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni, és azokat 2014. július 1-jétől kell alkalmazni.
(3) A szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének végrehajtásához szükséges műszaki megoldásnak az alábbi kritériumoknak kell megfelelnie:
a)
fogyasztóbarát megközelítés, és mindenekelőtt annak lehetővé tétele, hogy az ügyfelek hívószámuk megtartásával, valamint ugyanazon mobilkészülék használatával könnyen és gyorsan válthassanak alternatív barangolásszolgáltatóra;
b)
valamennyi fogyasztói keresletkategória versenyképes kiszolgálásának képessége, beleértve az adatátviteli szolgáltatások intenzív használatát;
c)
a verseny hatékony elősegítésének képessége, figyelembe véve az üzemeltetőknek az infrastrukturális eszközeik vagy kereskedelmi megállapodásaik kiaknázására irányuló mozgásterét;
d)
költséghatékonyság, figyelembe véve a belföldi szolgáltatók és az alternatív barangolásszolgáltatók közötti költségmegosztást;
e)
a 4. cikk (1) bekezdésében említett kötelezettségek érvényesítésére való hatékony képesség;
f)
a legmagasabb fokú kölcsönös átjárhatóság lehetővé tétele;
g)
felhasználóbarát jelleg, mindenekelőtt ami hálózatváltás esetén a mobil készülék fogyasztók általi technikai kezelését illeti;
h)
annak biztosítása, hogy az uniós ügyfelek által harmadik országokban végzett barangolást, valamint a harmadik országok ügyfelei által az Unióban végzett barangolást ne lehessen gátolni;
i)
a magánéletnek, a személyes adatoknak, a hálózatok biztonságának és integritásának a keretirányelvben és a különös irányelvekben előírt védelmére, továbbá az említett irányelvekben előírt átláthatóságra vonatkozó szabályok tiszteletben tartásának biztosítása;
j)
annak figyelembevétele, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok a keretirányelv 8. cikke (4) bekezdésének g) pontjával összhangban ösztönzik, hogy a végfelhasználók információkhoz férjenek hozzá és információt terjesszenek, valamint saját választásuk szerinti alkalmazásokat futtassanak és szolgáltatásokat vegyenek igénybe;
k)
annak biztosítása, hogy a szolgáltatók azonos körülmények között azonos feltételeket biztosítsanak.
(4) A műszaki megoldás a (3) bekezdésben lefektetett kritériumok teljesítése céljából több technikai feltételt is egyesíthet.
(5) A Bizottság szükség esetén megbízza valamelyik európai szabványügyi testületet az érintett szabványoknak a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások elkülönített értékesítésének harmonizált végrehajtásához szükséges módosításával.
(6) E cikk (1), (3), (4) és (5) bekezdését 2014. július 1-jétől kell alkalmazni.
6. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a keretirányelv 22. cikke által létrehozott hírközlési bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
7. cikk
Szabályozott barangolásos hívások nagykereskedelmi díjai
(1) A látogatott hálózat üzemeltetője 2012. július 1-jétől kezdve az ügyfél barangolásszolgáltatójától percenként legfeljebb 0,14 EUR-nak megfelelő átlagos nagykereskedelmi díjat szedhet a látogatott hálózatról kezdeményezett szabályozott barangolásos hívás nyújtásáért, beleértve többek között annak kezdeményezési, továbbítási és végződtetési költségét is.
(2) Az (1) bekezdésben említett átlagos nagykereskedelmi díjat kell alkalmazni bármely két üzemeltető között, és azt egy tizenkét hónapos időszakra, vagy egy adott legmagasabb átlagos nagykereskedelmi díj e bekezdésben meghatározott alkalmazási idejének lejártáig vagy 2022. június 30-ig hátralévő rövidebb időszakra kell kiszámítani. A legmagasabb átlagos nagykereskedelmi díjat 2013. július 1-jén 0,10 EUR-ra és 2014. július 1-jén 0,05 EUR-ra kell csökkenteni, és az a 19. cikk sérelme nélkül 2022. június 30-ig 0,05 EUR marad.
(3) Az (1) bekezdésben említett átlagos nagykereskedelmi díjat úgy kell kiszámítani, hogy a teljes nagykereskedelmi barangolásos árbevételt el kell osztani a vonatkozó időszakban az érintett üzemeltető által az Unión belüli nagykereskedelmi barangolásos hívások nyújtására ténylegesen felhasznált, másodpercalapon összesített nagykereskedelmi barangolásos percek számával, mindezt úgy kiigazítva, hogy figyelembe vegye a látogatott hálózat üzemeltetőjének azt a lehetőségét, hogy legfeljebb 30 másodperces kezdeti minimális díjazási időszakot alkalmazhat.
8. cikk
Szabályozott barangolásos hívások kiskereskedelmi díjai
(1) A barangolásszolgáltatók a (2) bekezdésben előírt euro-hangtarifát világosan és átlátható módon hozzáférhetővé teszik, és aktívan ajánlják valamennyi barangolást végző ügyfelük részére. Az említett tarifa nem vonhat maga után semmilyen ezzel kapcsolatos előfizetést vagy más rögzített, illetve rendszeres díjat, és valamennyi kiskereskedelmi díjszabással kombinálhatónak kell lennie.
Az erre vonatkozó ajánlat során a barangolásszolgáltatóknak emlékeztetniük kell valamennyi barangolást végző ügyfelüket, akik külön barangolási díjszabást vagy csomagot választottak, az azon díjszabásra vagy csomagra alkalmazott feltételekre.
(2) 2012. július 1-jétől a barangolásszolgáltató által saját barangolást végző ügyfeleinek egy szabályozott barangolásos hívás nyújtásáért felszámított (héa nélküli) euro-hangtarifa barangolásos hívásonként eltérő lehet, de a szolgáltató híváskezdeményezés esetén legfeljebb 0,29 EUR/perc díjat, hívásfogadás esetén 0,08 EUR/perc díjat számíthat fel. A kezdeményezett hívások maximális kiskereskedelmi díja 2013. július 1-jén 0,24 EUR-ra, 2014. július 1-jén pedig 0,19 EUR-ra, míg a fogadott hívások maximális kiskereskedelmi díja 2013. július 1-jén 0,07 EUR-ra, 2014. július 1-jén pedig 0,05 EUR-ra csökken. A 19. cikk sérelme nélkül az említett, az euro-hangtarifára vonatkozó maximális kiskereskedelmi díjak 2017. június 30-ig érvényesek.
A barangolásszolgáltatók barangolást végző ügyfeleiknek hangüzenetek fogadásáért nem számíthatnak fel díjat. Ez nem sérti az egyéb vonatkozó díjakat, például az ilyen üzenetek meghallgatásáért felszámolható díjakat.
A barangolásszolgáltatók kötelesek barangolást végző ügyfeleiknek minden euro-hangtarifa alá eső, kezdeményezett és fogadott szabályozott barangolásos hívást másodpercalapon számlázni.
A barangolásszolgáltató az euro-hangtarifa alá eső, kezdeményezett hívásokra 30 másodpercet meg nem haladó hosszúságú kezdeti díjazási időszakot alkalmazhat.
(3) A barangolásszolgáltatóknak automatikusan euro-hangtarifát kell alkalmazniuk valamennyi barangolást végző ügyfelükre, azon ügyfelek kivételével, akik már korábban külön barangolási díjszabást vagy csomagot választottak, amely alapján a szabályozott barangolásos hívások tekintetében kedvezőbb díjszabást élveznek, mint amilyenben ilyen választás hiányában részesültek volna.
(4) A barangolásszolgáltatók valamennyi olyan új barangolást végző ügyfelük esetében euro-hangtarifát alkalmaznak, aki nem nyilatkozik kifejezetten úgy, hogy más barangolási díjszabást vagy a barangolási szolgáltatásokra vonatkozóan olyan díjcsomagot választ, amely a szabályozott barangolásos hívásokra vonatkozóan más díjszabást tartalmaz.
(5) A barangolást végző ügyfél bármikor kérheti az euro-hangtarifába történő átsorolását vagy abból való kilépését. A díjszabások közötti váltásnak a kérelem kézhezvételét követő egy munkanapon belül, ingyenesen kell megtörténnie, és nem köthető az előfizetés egyéb részeire vonatkozó feltételekhez és korlátozásokhoz, kivéve, ha olyan barangolást végző ügyfél kéri az euro-hangtarifába történő átsorolását, aki több szabályozott barangolási szolgáltatást tartalmazó külön barangolási díjcsomagra fizetett elő; ebben az esetben a barangolásszolgáltató megkövetelheti, hogy a díjszabást váltó ügyfél mondjon le a csomag többi eleméhez kapcsolódó előnyökről. A barangolásszolgáltató az érvényes barangolási díjszabás alkalmazásának előre meghatározott, legfeljebb két hónap hosszúságú minimális időtartamára elhalaszthatja a váltást. Az euro-hangtarifa mindig kombinálható euro-SMS tarifával és euro-adattarifával.
9. cikk
A szabályozott barangolásos SMS-üzenetek nagykereskedelmi díjai
(1) 2012. július 1-jétől a látogatott hálózat üzemeltetője a látogatott hálózatról küldött szabályozott barangolásos SMS-üzenet nyújtásáért SMS-üzenetenként legfeljebb 0,03 EUR-t számíthat fel. A maximális átlagos nagykereskedelmi díj összege 2013. július 1-jén 0,02 EUR-ra csökken, és a 19. cikk sérelme nélkül 2022. június 30-ig 0,02 EUR marad.
(2) Az (1) bekezdésben említett átlagos nagykereskedelmi díjat kell alkalmazni bármely két üzemeltető között, és azt tizenkét hónapos időszakra, vagy a 2022. június 30-ig hátralévő rövidebb időszakra kell kiszámítani.
(3) Az (1) bekezdésben említett átlagos nagykereskedelmi díjat úgy kell kiszámítani, hogy a vonatkozó időszak alatt a látogatott hálózat üzemeltetője vagy a hazai hálózat üzemeltetője által a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek Unión belüli küldésével és továbbításával nyert nagykereskedelmi barangolásos árbevételt el kell osztani az érintett barangolásszolgáltató vagy a hazai hálózat üzemeltetője nevében az adott időszakban küldött és továbbított ilyen SMS-üzenetek számával.
(4) A látogatott hálózat üzemeltetője az (1) bekezdésben említett díjon kívül nem számíthat fel más díjat a barangolást végző ügyfél barangolásszolgáltatójának vagy hazaihálózat-üzemeltetőjének az ő látogatott hálózatában barangolást végző ügyfélnek küldött szabályozott barangolásos SMS-üzenetek végződtetéséért.
10. cikk
A szabályozott barangolásos SMS-üzenetek kiskereskedelmi díjai
(1) A barangolásszolgáltatók a (2) bekezdésben előírt euro-SMS tarifát valamennyi barangolást végző ügyfelük részére világosan és átlátható módon rendelkezésre bocsátják és aktívan ajánlják. Az euro-SMS tarifa nem vonhat maga után semmilyen ezzel kapcsolatos előfizetést vagy más rögzített, illetve rendszeres díjat, és valamennyi kiskereskedelmi díjszabással kombinálhatónak kell lennie, az e cikkben foglalt egyéb rendelkezések fenntartásával.
(2) 2012. július 1-jétől a barangolásszolgáltató által saját, barangolást végző ügyfelének az érintett barangolást végző ügyfél által küldött szabályozott barangolásos SMS-üzenetenként felszámított euro-SMS tarifa (héa nélküli) kiskereskedelmi díjának összege eltérő lehet, de nem haladhatja meg a 0,09 EUR-t. Az említett maximális díj 2013. július 1-jén 0,08 EUR-ra, 2014. július 1-jén pedig 0,06 EUR-ra csökken, és a 19. cikk sérelme nélkül 2017. június 30-ig 0,06 EUR marad.
(3) A barangolásszolgáltatók barangolást végző ügyfeleiknek a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek fogadásáért nem számíthatnak fel díjat.
(4) A barangolásszolgáltatóknak automatikusan euro-SMS tarifát kell alkalmazniuk valamennyi barangolást végző ügyfelükre, azon ügyfelek kivételével, akik már korábban külön barangolási díjszabást vagy olyan csomagot választottak, amely alapján a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek tekintetében kedvezőbb díjszabást élveznek, mint amilyenben ilyen választás hiányában részesültek volna.
(5) A barangolásszolgáltatóknak euro-SMS tarifát kell alkalmazniuk valamennyi olyan új barangolást végző ügyfélre, aki kifejezett formában nem választ eltérő barangolásos SMS-díjszabást vagy a barangolásos szolgáltatásokra vonatkozó olyan díjcsomagot, amely a szabályozott barangolásos SMS-üzenetekre eltérő díjszabást tartalmaz.
(6) A barangolást végző ügyfél bármikor kérheti az euro-SMS tarifába történő átsorolását vagy abból való kilépését. A díjszabások közötti váltást a kérelem kézhezvételét követő egy munkanapon belül, ingyenesen kell biztosítani, és nem köthető az előfizetés barangolástól eltérő részeire vonatkozó feltételekhez és korlátozásokhoz. A váltást a barangolásszolgáltató az érvényes barangolási díjszabás alkalmazásának előre meghatározott, de legfeljebb két hónap hosszúságú minimális időtartamára elhalaszthatja. Az euro-SMS tarifa mindig kombinálható euro-hangtarifával és euro-adattarifával.
11. cikk
A szabályozott barangolásos SMS-üzenetek műszaki jellemzői
A barangolásszolgáltatók, a belföldi szolgáltatók, a hazai hálózatok üzemeltetői vagy a látogatott hálózatok üzemeltetői nem változtathatják meg a szabályozott barangolásos SMS-üzenetek műszaki jellemzőit oly módon, hogy azok eltérjenek a belföldi piacon nyújtott SMS-üzenetek műszaki jellemzőitől.
12. cikk
A szabályozott barangolásos adattovábbítási szolgáltatások nagykereskedelmi díjai
(1) 2012. július 1-jétől a látogatott hálózat üzemeltetője által a barangolást végző ügyfél hazai szolgáltatójának a látogatott hálózaton keresztül nyújtott szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásért felszámított átlagos nagykereskedelmi díj az átvitt adatmennyiség egy megabájtjára vetítve nem haladhatja meg a 0,25 EUR összegű biztonsági árkorlátot. A biztonsági árkorlát az átvitt adatmennyiség egy megabájtjára vetítve2013. július 1-jétől 0,15 EUR-ra, 2014. július 1-jétől pedig az átvitt adatmennyiség egy megabájtjára vetítve 0,05 EUR-ra csökken, és a 19. cikk sérelme nélkül 2022. június 30-ig 0,05 EUR marad.
(2) Az (1) bekezdésben előírt átlagos nagykereskedelmi díjat bármely két üzemeltető között alkalmazni kell, és tizenkét hónapos vagy a 2022. június 30-ig hátralévő rövidebb időszakra vetítve kell kiszámítani.
(3) Az (1) bekezdésben előírt átlagos nagykereskedelmi díjat úgy kell kiszámítani, hogy az adott időszak alatt a látogatott hálózat vagy a hazai hálózat üzemeltetőjéhez a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás nyújtása címén befolyó teljes nagykereskedelmi árbevételt el kell osztani a szolgáltatás nyújtása során az adott időszakban ténylegesen felhasznált adatok megabájtban kifejezett mennyiségével, kilobájtalapon összesítve azt az érintett barangolásszolgáltató vagy hazaihálózat-üzemeltető nevében az adott időszakra vonatkozóan.
13. cikk
A szabályozott barangolásos adattovábbítási szolgáltatások kiskereskedelmi díjai
(1) A barangolásszolgáltatók valamennyi barangolást végző ügyfelük részére világosan és átlátható módon rendelkezésre bocsátják és aktívan kínálják a (2) bekezdésben meghatározott euro-adattarifát. Az euro-adattarifa nem vonhat maga után semmilyen ezzel kapcsolatos előfizetést vagy más rögzített vagy rendszeres díjat, és valamennyi kiskereskedelmi díjszabással kombinálhatónak kell lennie.
Az erre vonatkozó ajánlat során a barangolásszolgáltatóknak emlékeztetniük kell azon, barangolást végző ügyfeleiket, akik már külön barangolási díjszabást vagy csomagot választottak, az azon díjszabásra vagy csomagra alkalmazott feltételekre.
(2) 2012. július 1-jétől a barangolásszolgáltató által saját barangolást végző ügyfelének a szabályozott barangolási szolgáltatásért felszámított euro-adattarifa (héa nélküli) kiskereskedelmi díjtétele megabájtonként legfeljebb 0,70 EUR lehet. Az adatátvitel maximális kiskereskedelmi díja 2013. július 1-jén megabájtonként 0,45 EUR-ra, 2014. július 1-jén megabájtonként 0,20 EUR-ra csökken, és a 19. cikk sérelme nélkül 2017. június 30-ig megabájtonként 0,20 EUR marad.
A barangolásszolgáltatók kötelesek barangolást végző ügyfeleiknek minden euro-adattarifa alá eső szabályozott barangolásos adattovábbítási szolgáltatást kilobájtalapon számlázni, kivéve a multimédiás üzenetküldő szolgáltatás (MMS) révén küldött üzeneteket, amelyek egységenként számlázhatók. Ilyen esetben az a kiskereskedelmi díj, amelyet egy barangolásszolgáltató saját barangolást végző ügyfelének a barangolás során egy MMS-üzenet küldéséért vagy fogadásáért felszámíthat, nem haladhatja meg az első albekezdésben meghatározott maximális kiskereskedelmi díjat.
(3) 2012. július 1-jétől a barangolásszolgáltatók valamennyi meglévő barangolást végző ügyfelük esetében automatikusan euro-adattarifát alkalmaznak, kivéve akkor, ha az adott ügyfelek korábban külön barangolási díjszabást választottak, vagy ha az euro-adattarifánál igazolhatóan alacsonyabb díjszabás alá tartoznak, vagy ha már olyan csomagot választottak, amely alapján a szabályozott barangolásos adattovábbítási szolgáltatások tekintetében kedvezőbb díjszabást élveznek, mint amilyenben ilyen választás hiányában részesültek volna.
(4) 2012. július 1-jétől a barangolásszolgáltatók valamennyi olyan új barangolást végző ügyfelük esetében euro-adattarifát alkalmaznak, akik nem nyilatkoztak kifejezetten úgy, hogy a barangolásos adattovábbítási szolgáltatásokra vonatkozóan más díjszabást vagy a barangolási szolgáltatásokra vonatkozóan olyan díjcsomagot választanak, amely a szabályozott barangolásos adattovábbítási szolgáltatásokra vonatkozóan más díjszabást tartalmaz.
(5) A barangolást végző ügyfél bármikor kérheti euro-adattarifába történő átsorolását vagy az euro-adattarifából való kilépését. A díjszabások közötti váltást a kérelem kézhezvételét követő egy munkanapon belül, ingyenesen kell biztosítani, és az nem köthető olyan feltételekhez és korlátozásokhoz, amelyek az előfizetés Unión belüli barangolástól eltérő részeire vonatkoznak. A váltást a barangolásszolgáltató az érvényes barangolási díjszabás megtartásával egy előre meghatározott, de legfeljebb két hónap hosszúságú minimális időtartamra elhalaszthatja. Az euro-adattarifa mindig összekapcsolható euro-SMS tarifával és euro-hangtarifával.
(6) A barangolásszolgáltatók 2012. június 30-ig valamennyi barangolást végző ügyfelüket egyenként, egyértelmű és érthető módon, tartós adathordozón tájékoztatják az euro-adattarifáról és arról, hogy az legkésőbb 2012. július 1-jétől valamennyi olyan barangolást végző ügyfélre alkalmazandó lesz, aki a szabályozott barangolási adatátviteli szolgáltatásokra vonatkozóan kifejezett formában nem választott külön díjszabást vagy csomagot, valamint az ügyfelek azon jogáról, hogy az (5) bekezdéssel összhangban kérhetik euro-adattarifába történő átsorolásukat vagy az euro-adattarifából való kilépésüket.
14. cikk
A barangolásos hívások és SMS-üzenetek kiskereskedelmi díjainak átláthatósága
(1) A barangolást végző ügyfelek arra való figyelmeztetése érdekében, hogy híváskezdeményezéskor és -fogadáskor, valamint SMS-üzenet küldésekor barangolási díjak vonatkoznak rájuk, minden barangolásszolgáltató köteles - kivéve, ha az ügyfél értesítette a barangolásszolgáltatót, hogy nem kívánja e szolgáltatást igénybe venni - automatikusan, indokolatlan késedelem nélkül, ingyenesen, üzenetszolgáltatás útján alapvető, személyre szóló díjszabási tájékoztatást adni a barangolást végző ügyfélnek, amikor az a belföldi szolgáltatójának tagállamától eltérő tagállam területére lép, a szóban forgó ügyfél által látogatott tagállamban történő híváskezdeményezésre és -fogadásra, valamint SMS-üzenetek küldésére vonatkozó (héát tartalmazó) barangolási díjakról.
E személyre szóló, alapvető díjszabási tájékoztatásnak tartalmaznia kell az ügyfél díjcsomagjának megfelelően kiszabható (az ügyfél belföldi szolgáltatója által kiállított hazai számla pénznemében kifejezett) legmagasabb díjakat:
a)
a látogatott tagállamon belüli, továbbá a belföldi szolgáltatója szerinti tagállamba irányuló szabályozott barangolásos hívások kezdeményezéséért, valamint a szabályozott barangolásos hívások fogadásért; továbbá
b)
a látogatott tagállamban tartózkodás alatt szabályozott barangolásos SMS-üzenetek küldéséért.
Ugyancsak tartalmaznia kell a (2) bekezdésben említett, további tájékoztatás céljából ingyenesen hívható telefonszámot, valamint a segélyszolgálatoknak az ingyenesen hívható 112-es egységes európai segélyhívószám tárcsázásával való elérésére vonatkozó információkat.
Az ügyfélnek minden üzenet kapcsán meg kell adni a lehetőséget, hogy térítésmentesen és egyszerű módon értesíthesse a barangolásszolgáltatót, hogy az automatikus üzenetszolgáltatást a jövőben nem kívánja igénybe venni. Annak az ügyfélnek, aki értesítést küldött, hogy nem kívánja igénybe venni az automatikus üzenetszolgáltatást, joga van e szolgáltatást bármikor ingyenesen újból kérni a barangolásszolgáltatótól.
A barangolásszolgáltatóknak az első albekezdésben említett, személyre szóló díjszabási tájékoztatást a vak és gyengén látó ügyfelek részére, az ügyfél kérésére, automatikusan és ingyenesen, hanghívással kell nyújtaniuk.
Az első, második, negyedik és ötödik albekezdés a barangolásszolgáltatók által nyújtott és az Unión kívül utazó, barangolást végző ügyfelek által igénybe vett barangolásos hangátviteli és SMS-szolgáltatásokra is alkalmazandó.
(2) Az (1) bekezdés kiegészítéseként, az ügyfélnek - függetlenül az Unión belüli tartózkodási helyétől - joga van ingyenesen, hanghívás vagy SMS révén személyre szabott, részletesebb információt kérni és kapni a látogatott hálózaton belül a hanghívásokra és SMS-re vonatkozó barangolási díjszabásokról, valamint tájékoztatást kérni és kapni az e rendelet alapján alkalmazandó átláthatósági intézkedésekről. Az ilyen kérések kezelése a barangolásszolgáltató által erre a célra kijelölt ingyenesen hívható telefonszámon keresztül történik. Az (1) bekezdésben előírt kötelezettségek az SMS-funkciót nem támogató készülékek esetében nem alkalmazandók.
(3) A barangolásszolgáltatók szerződéskötéskor kötelesek minden felhasználót teljes körűen tájékoztatni az érvényes barangolási díjakról, különösen az euro-hangtarifáról és az euro-SMS tarifáról. Ezenkívül a díjakban bekövetkező minden változás alkalmával indokolatlan késedelem nélkül naprakész tájékoztatást kell adniuk barangolást végző ügyfeleiknek az érvényes barangolási díjakról.
A barangolásszolgáltatóknak minden szükséges lépést meg kell tenniük annak biztosítása érdekében, hogy minden ügyfelük tisztában legyen az euro-hangtarifa és az euro-SMS tarifa rendelkezésre állásával. Különösen pedig valamennyi barangolást végző ügyfelük részére egyértelmű és részrehajlásmentes tájékoztatást kell nyújtaniuk mind az euro-hangtarifára, mind az euro-SMS tarifára vonatkozó feltételekről. Ezután ésszerű időközönként emlékeztetőt kell küldeniük az összes olyan ügyfélnek, aki más díjszabást választott.
A tájékoztatásnak elegendően részletesnek kell lennie ahhoz, hogy az ügyfelek meg tudják ítélni, hogy előnyös-e számukra átváltani eurotarifára.
(4) A szolgáltatóknak tájékoztatniuk kell az ügyfeleiket arról, hogy hogyan lehet elkerülni a szándékolatlan barangolást a határ menti régiókban. A barangolásszolgáltatóknak minden ésszerű lépést meg kell tenniük azért, hogy megóvják az ügyfeleiket attól, hogy saját tagállamukban barangolási díjat fizessenek olyan barangolási szolgáltatásokért, amelyekhez nem szándékoltan jutottak hozzá.
15. cikk
A barangolásos kiskereskedelmi adatátviteli szolgáltatásokra vonatkozó átláthatósági és védőmechanizmusok
(1) A barangolásszolgáltatóknak a (2) és (3) bekezdéssel összhangban biztosítaniuk kell, hogy barangolást végző ügyfeleik a szerződéskötés előtt és azt követően is megfelelő tájékoztatásban részesüljenek az általuk igénybe vett szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatások díjszabására vonatkozóan, olyan módon, amely elősegíti, hogy az ügyfelek megértsék e használat pénzügyi következményeit, és lehetővé teszi számukra a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra fordított kiadásaik nyomon követését és ellenőrzését.
Szükség esetén a barangolásszolgáltatók a szerződéskötés előtt, majd azt követően rendszeresen tájékoztatják ügyfeleiket az automatikus és ellenőrizetlen barangolásos adatátviteli szolgáltatási kapcsolatok és letöltések kockázatáról. A barangolásszolgáltatóknak ezenkívül térítésmentesen, valamint világosan és könnyen érthető módon kell tájékoztatniuk ügyfeleiket arról, hogyan kapcsolhatják ki ezeket az automatikus barangolásos adatátviteli szolgáltatási kapcsolatokat a barangolásos adatátviteli szolgáltatások ellenőrizetlen igénybevételének kiküszöbölése érdekében.
(2) A barangolásszolgáltatóknak automatikus üzenetben kell értesíteniük a barangolást végző ügyfelet arról, hogy barangol, és személyre szabott díjszabási alaptájékoztatást kell nyújtaniuk az érintett tagállamban a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatások nyújtására vonatkozóan az adott barangolást végző ügyfélre alkalmazandó (az ügyfél belföldi szolgáltatója által kiállított hazai számla pénznemében kifejezett) megabájtonkénti díjakról, kivéve, ha az ügyfél értesítette a barangolásszolgáltatót arról, hogy nem tart igényt erre a tájékoztatásra.
Ezt a személyre szabott alapvető díjszabási tájékoztatást a barangolást végző ügyfél mobil készülékére kell eljuttatni például SMS-üzenet, e-mail vagy a mobilkészüléken felugró ablak formájában, valahányszor a barangolást végző ügyfél egy, a belföldi szolgáltatójának államától eltérő tagállamba lép, és e tagállamban először vesz igénybe szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatást. A tájékoztatást ingyenesen kell nyújtani, abban a pillanatban, amikor a barangolást végző ügyfél a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatást kezdeményezi, a tájékoztatás fogadását és könnyű megértését elősegítő módon.
Annak az ügyfélnek, aki értesítette barangolásszolgáltatóját, hogy nem kívánja igénybe venni az automatikus díjszabási tájékoztatást, joga van e szolgáltatást bármikor ingyenesen újból kérni barangolásszolgáltatójától.
(3) Minden barangolásszolgáltatónak valamennyi barangolást végző ügyfele számára biztosítania kell azt a lehetőséget, hogy ingyenesen és szabadon választhasson olyan megoldást, amely tájékoztatást ad az addigi összes fogyasztásáról adatmennyiségben vagy a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokért a barangolást végző ügyfél részére történő számlázás pénznemében kifejezve, és amely garantálja, hogy az ügyfél kifejezett beleegyezése nélkül a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásokért egy adott időszakban fizetendő összes díj - kivéve az egységenként számlázott MMS-üzenetek díját - nem haladhatja meg a megadott pénzügyi korlátot.
Ezért a barangolásszolgáltatók egy vagy több maximális pénzügyi korlátot bocsátanak rendelkezésre meghatározott használati időszakok tekintetében, feltéve, hogy az ügyfeleket előre tájékoztatják az azoknak megfelelő adatmennyiségekről. Ezen pénzügyi korlátok egyikének (az alapértelmezett pénzügyi korlátnak) havi számlázási időszakonként meg kell közelítenie az 50 EUR-t, de nem haladhatja meg azt (héa nélkül).
A barangolásszolgáltató adatmennyiségben kifejezett korlátokat is megállapíthat, feltéve, hogy az ügyfeleket előre tájékoztatja az azoknak megfelelő pénzösszegekről. Ezen korlátok egyike (az alapértelmezett adatmennyiségi határ) esetében a megfelelő pénzösszegnek havi számlázási időszakonként legfeljebb 50 EUR-nak kell lennie (héa nélkül).
Ezenfelül a barangolásszolgáltató a barangolást végző ügyfele részére további, különböző - azaz magasabb vagy alacsonyabb - havi felső pénzügyi korlátokat is kínálhat.
A második és a harmadik albekezdésben említett alapértelmezett korlátokat minden olyan ügyfélre alkalmazni kell, aki nem választott más korlátot.
Valamennyi barangolásszolgáltató biztosítja továbbá megfelelő értesítés küldését a barangolást végző ügyfél mobil készülékére, például SMS-üzenet, e-mail vagy a számítógépén felugró ablak formájában a barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra vonatkozó, megállapodás szerinti felső pénzügyi vagy adatforgalmi korlát 80 %-ának elérésekor. Biztosítani kell minden ügyfél számára a jogot, hogy kérhesse barangolásszolgáltatójától az ilyen értesítések küldésének megszüntetését, illetve, hogy bármikor díjmentesen kérhesse a szolgáltatótól a szolgáltatás visszaállítását.
Ha ezt a pénzügyi vagy adatforgalmi korlátot egyébként túllépnék, értesítést kell küldeni a barangolást végző ügyfél mobil készülékére. Ezen értesítésnek jeleznie kell, hogy az ügyfél milyen eljárást követve kérheti a szolgáltatás folytatását, illetve fel kell tüntetnie a korláton felüli egységekhez kapcsolódó költségeket. Amennyiben a barangolást végző ügyfél nem válaszol a kézbesített értesítésnek megfelelően, a barangolásszolgáltató haladéktalanul megszünteti a szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás nyújtását és az ezért fizetendő további díjak felszámolását a barangolást végző ügyfél számára, kivéve, ha és ameddig az ügyfél kéri e szolgáltatások további vagy újbóli nyújtását.
Amennyiben a barangolást végző ügyfél „pénzügyi vagy adatforgalomra vonatkozó limit” funkciót igényel vagy annak megszüntetését kéri, a váltásnak a kérelem kézhezvételét követő egy munkanapon belül, ingyenesen kell megtörténnie, és nem köthető az előfizetés más részeire vonatkozó feltételekhez és korlátozásokhoz.
(4) A (2) és a (3) bekezdés nem alkalmazandó a mobil adatátvitelt használó, gép-gép kapcsolat elvén működő készülékekre.
(5) A barangolásszolgáltatóknak minden ésszerű lépést meg kell tenniük azért, hogy megóvják az ügyfeleiket attól, hogy saját tagállamukban barangolási díjat fizessenek olyan barangolási szolgáltatásokért, amelyekhez szándékolatlanul jutottak hozzá. Ez magában foglalja az ügyfelek tájékoztatását arról, hogy hogyan kerülhetik el a szándékolatlan barangolást a határ menti régiókban.
(6) Ez a cikk - az (5) bekezdés kivételével és e bekezdés második és harmadik albekezdésére figyelemmel - a barangolásszolgáltatók által nyújtott és az Unión kívül utazó, barangolást végző ügyfelek által igénybe vett barangolásos adatátviteli szolgáltatásokra is alkalmazandó.
Amennyiben az ügyfél a (3) bekezdés első albekezdésében említett megoldást választja, a (3) bekezdésben rögzített követelmények nem alkalmazandók abban az esetben, ha az Unión kívüli látogatott országban működő látogatott hálózat üzemeltetője nem engedélyezi a barangolásszolgáltatónak az ügyfelei általi használat valós idejű ellenőrzését.
Ilyen esetben az ügyfelet, amikor ilyen országba lép be, indokolatlan késedelem nélkül és ingyenesen SMS-üzenetben értesíteni kell, hogy az addigi összes fogyasztásra vonatkozó tájékoztatás és a megadott pénzügyi korlát betartására vonatkozó garancia nem áll rendelkezésre.
16. cikk
Felügyelet és jogérvényesítés
(1) A nemzeti szabályozó hatóságok illetékességi területükön figyelemmel kísérik és felügyelik e rendelet betartását.
(2) A nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek az e rendelet és különösen a 7., 8., 9., 10., 12. és 13. cikk alkalmazására vonatkozó naprakész információkat az érintett felek számára könnyen hozzáférhető módon nyilvánosságra hozni.
(3) A nemzeti szabályozó hatóságok a 19. cikkben előírt felülvizsgálatra történő felkészülés keretében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 349. cikkében említett legkülső régiókban is figyelemmel kísérik a barangolást végző ügyfeleknek nyújtott hang- és adatátviteli szolgáltatások - köztük az SMS és az MMS - nagy- és kiskereskedelmi díjainak alakulását. A nemzeti szabályozó hatóságok a szomszédos tagállamok határ menti régióiban különös figyelmet fordítanak a szándékolatlan barangolás sajátos eseteire, továbbá figyelemmel kísérik, hogy alkalmaznak-e forgalomterelési technikákat az ügyfelek kárára.
A nemzeti szabályozó hatóságok figyelemmel kísérik a szándékolatlan barangolást és arról információt gyűjtenek, továbbá meghozzák a megfelelő intézkedéseket.
(4) A nemzeti szabályozó hatóságoknak hatáskörrel kell rendelkezniük arra, hogy az e rendelet szerint kötelezett vállalkozásoktól bekérjék az e rendelet végrehajtását és érvényre juttatását érintő összes információt. Azon vállalkozások - a nemzeti szabályozó hatóságok kérésére, az előírt határidőket betartva és részletességgel - késlekedés nélkül kötelesek kiadni ezeket az információkat.
(5) A nemzeti szabályozó hatóságok saját kezdeményezésük alapján is felléphetnek az e rendeletnek való megfelelés biztosítása érdekében. Amennyiben szükséges, élhetnek különösen a hozzáférési irányelv 5. cikke szerinti hatáskörökkel a megfelelő hozzáférés és összekapcsolás biztosítása érdekében, hogy ezáltal garantálják a barangolási szolgáltatások végpontok közötti kapcsolódását és kölcsönös átjárhatóságát, például abban az esetben, ha az ügyfelek nem tudnak szabályozott barangolásos SMS-üzeneteket váltani egy más tagállamban található földfelszíni nyilvános mobilhírközlő hálózat ügyfeleivel az ilyen üzenetek továbbítását lehetővé tevő megállapodás hiányának következtében.
(6) A nemzeti szabályozó hatóságoknak hatáskörrel kell rendelkezniük ahhoz, hogy az e rendeletben előírt kötelezettségek megszegését megállapítva előírhassák e jogsértés azonnali megszüntetését.
17. cikk
Vitarendezés
(1) A valamely tagállamban elektronikus hírközlő hálózatot biztosító vagy elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújtó vállalkozások között az e rendeletben megállapított kötelezettségekkel kapcsolatban kialakuló vita esetén a keretirányelv 20. és 21. cikkében meghatározott vitarendezési eljárásokat kell alkalmazni.
(2) Az e rendelet hatálya alá tartozó kérdéssel kapcsolatban ügyfeleket vagy végfelhasználókat érintő megoldatlan vita esetén a tagállamok biztosítják az egyetemes szolgáltatási irányelv 34. cikkében meghatározott peren kívüli vitarendezési eljárások hozzáférhetőségét.
18. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést ezek végrehajtására. Az előírt szankcióknak hatásosaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok az említett rendelkezésekről 2013. június 30-ig, az ezeket érintő későbbi módosításokról pedig haladéktalanul kötelesek értesíteni a Bizottságot.
19. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság felülvizsgálja e rendelet működését, és nyilvános konzultációt követően 2016. június 30-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A Bizottság különösen azt értékeli, hogy e rendelet céljai megvalósultak-e. Ennek során a Bizottság többek között a következőket vizsgálja felül:
a)
a verseny elegendő mértékben erősödött-e ahhoz, hogy indokolt legyen a maximális kiskereskedelmi díjak megszüntetése;
b)
a verseny elegendő lesz-e a maximális nagykereskedelmi díjak megszüntetéséhez;
c)
a barangolást végző ügyfeleknek nyújtott hang-, SMS- és adatátviteli szolgáltatások nagy- és kiskereskedelmi áraiban bekövetkezett változások és ezek várható jövőbeli tendenciái - az egyes tagállamokban nemzeti szinten nyújtott belföldi mobilhírközlési szolgáltatások díjaihoz képest -, külön a feltöltőkártyás és a számlás szerződéssel rendelkező ügyfelek tekintetében, valamint e szolgáltatások minőségében és sebességében bekövetkezett változások és ezek várható jövőbeli tendenciái;
d)
a szolgáltatások - ideértve a barangolásos hangátviteli, SMS- és adatátviteli szolgáltatások alternatíváját jelentő szolgáltatásokat is - elérhetősége és minősége, különösen a technológiai fejlődés fényében;
e)
mennyire voltak előnyösek az ügyfelek számára a barangolásos szolgáltatások tényleges árcsökkentései, a különféle hívási minták szerint a fogyasztók rendelkezésére álló tarifák és termékek sokfélesége, valamint a barangolási és a nemzeti tarifák közötti különbség, ideértve olyan ajánlatok rendelkezésre állását, amelyek egységes tarifát kínálnak a nemzeti és a barangolási szolgáltatásokra;
f)
a verseny mértéke a kis- és nagykereskedelmi piacon, különösen a kisebb, független vagy új üzemeltetők versenyhelyzete, ideértve az üzemeltetők közötti kereskedelmi megállapodások versenyre gyakorolt hatásának mértékét és az üzemeltetők közötti összeköttetés mértékét is;
g)
a 3. és 4. cikkben előírt strukturális intézkedések megvalósításának hatására milyen mértékben eredményezte olyan verseny kialakulását a barangolási szolgáltatások belső piacán, hogy a barangolási és a nemzeti tarifák közötti különbség megközelítette a nullát;
h)
a nagykereskedelmi és kiskereskedelmi maximális díjak elegendő védelmet nyújtottak-e az ügyfelek által fizetendő túlzott mértékű árakkal szemben, lehetővé téve egyúttal a verseny kialakulását a barangolási szolgáltatások belső piacán.
(2) Ha a jelentés azt állapítja meg, hogy az e rendeletben előírt strukturális intézkedések nem voltak elegendőek ahhoz, hogy valamennyi európai fogyasztó előnyére elősegítsék a versenyt a barangolási szolgáltatások belső piacán, vagy hogy a barangolási és a nemzeti tarifák közötti különbségek nem közelítettek a nullához, a Bizottság a helyzet orvoslása érdekében megfelelő javaslatokat terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé annak érdekében, hogy ezáltal létrejöjjön a mobilhírközlési szolgáltatások belső piaca, ahol idővel eltűnnek a nemzeti és a barangolási tarifák közötti különbségek. A Bizottság azt vizsgálja meg különösen, hogy szükséges-e:
a)
további technikai és strukturális intézkedéseket meghatározni;
b)
módosítani a strukturális intézkedéseket;
c)
meghosszabbítani a 8., 10. és 13. cikkben előírt maximális kiskereskedelmi díjak időtartamát, és adott esetben felülvizsgálni azok szintjét;
d)
módosítani a 7., 9. és 12. cikkben előírt maximális nagykereskedelmi díjak időtartamát, és/vagy felülvizsgálni azok szintjét;
e)
előírni bármely más szükséges követelményt, ideértve a barangolási és a nemzeti tarifák közötti különbségek megszüntetését.
(3) A Bizottság továbbá az (1) bekezdésben említett jelentés elkészítését követően kétévente jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére. Mindegyik jelentésnek magában kell foglalnia az Unión belüli barangolásos szolgáltatások nyújtása nyomon követésének összefoglalását és az e rendelet célkitűzéseinek elérése terén tett előrelépések értékelését, kitérve az (1) és a (2) bekezdésben szereplő kérdésekre is.
(4) A BEREC az uniós barangolási piacokon folyó verseny fejlődésének értékeléséhez rendszeresen adatokat gyűjt be a nemzeti szabályozó hatóságoktól a barangolásos hangátviteli-, SMS- és adatátviteli szolgáltatások kis- és nagykereskedelmi díjainak alakulásáról. Ezekről az adatokról évente legalább kétszer értesíti a Bizottságot. A Bizottság a szóban forgó adatokat nyilvánosan közzéteszi.
A BEREC ezenkívül évi rendszerességgel információt gyűjt be a nemzeti szabályozó hatóságoktól az üzemeltetők által az ügyfeleiknek kínált különböző tarifák átláthatóságáról és összehasonlíthatóságáról. A Bizottság ezeket az adatokat és eredményeket közzéteszi.
20. cikk
Bejelentési kötelezettségek
A tagállamok közlik a Bizottsággal, hogy melyek az e rendelet alá tartozó feladatok elvégzéséért felelős nemzeti szabályozó hatóságok.
21. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 717/2007/EK rendelet az I. melléklettel összhangban 2012. július 1-jén hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni, a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázatnak megfelelően.
22. cikk
Hatálybalépés és lejárat
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba, és rendelkezéseit ettől a naptól kell alkalmazni, kivéve, ha egyes cikkek ettől eltérően rendelkeznek.
Ez a rendelet 2022. június 30-án jár le.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. június 13-án.