RÅDETS AFGØRELSE
af 12. juli 2010
om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation
(2010/405/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 329, stk. 1,
under henvisning til anmodninger fra Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske republik, Republikken Letland, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Malta, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Rumænien og Republikken Slovenien,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig når det er nødvendigt for det indre markeds funktion.
(2)
I henhold til artikel 81 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal disse foranstaltninger sikre forenelighed mellem medlemsstaternes regler om lovvalg, herunder foranstaltninger vedrørende familieret med grænseoverskridende virkninger.
(3)
Den 17. juli 2006 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2201/2003 for så vidt angår kompetence og om indførelse af lovvalgsregler i ægteskabssager (i det følgende benævnt »forordningsforslaget«).
(4)
På samlingen den 5. og 6. juni 2008 vedtog Rådet politiske retningslinjer, som fastslog, at der ikke var enstemmighed med hensyn til at gå videre med forordningsforslaget, og at der var uoverstigelige vanskeligheder, som gjorde det umuligt at opnå enstemmighed på daværende tidspunkt og i den nærmeste fremtid. Rådet fastslog, at målene i forordningsforslaget ikke kunne nås inden for en rimelig frist ved anvendelse af de relevante bestemmelser i traktaterne.
(5)
Grækenland, Spanien, Italien, Luxembourg, Ungarn, Østrig, Rumænien og Slovenien rettede herefter ved brev af 28. juli 2008 en anmodning til Kommissionen, hvori de anførte, at de havde til hensigt at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde om lovvalg i ægteskabssager, og de opfordrede Kommissionen til at forelægge Rådet et forslag herom. Bulgarien rettede en lignende anmodning til Kommissionen ved brev af 12. august 2008, Frankrig tilsluttede sig anmodningen ved brev af 12. januar 2009, Tyskland ved brev af 15. april 2010, Belgien ved brev af 22. april 2010, Letland ved brev af 17. maj 2010, Malta ved brev af 31. maj 2010 og Portugal på rådssamlingen den 4. juni 2010. Den 3. marts 2010 trak Grækenland sin anmodning tilbage. I alt 14 medlemsstater har anmodet om et forstærket samarbejde.
(6)
Det forstærkede samarbejde bør skabe klare og fuldstændige retlige rammer for skilsmisse og separation i de deltagende medlemsstater og sikre borgerne tilfredsstillende løsninger, der giver retssikkerhed, forudsigelighed og fleksibilitet, samt forebygge et kapløb mellem ægtefællerne om at nå først til domstolene.
(7)
Betingelserne i artikel 20 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 326 og 329 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er opfyldt.
(8)
Området for et forstærket samarbejde, nemlig lovvalg i forbindelse med skilsmisse og separation, er nævnt i artikel 81, stk. 2, litra c), og artikel 81, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde som et af de områder, der er omfattet af traktaterne.
(9)
Betingelsen i artikel 20, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union om, at et forstærket samarbejde skal være den sidste udvej, er opfyldt, idet Rådet i juni 2008 fastslog, at målet for forordningsforslaget ikke kan nås inden for en rimelig frist af Unionen som helhed.
(10)
Et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation tager sigte på at udvikle samarbejdet i civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger på grundlag af princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser og at sikre, at medlemsstaternes regler om lovkonflikt er forenelige med hinanden. Det fremmer således Unionens mål, beskytter dens interesser og styrker integrationsprocessen som foreskrevet i artikel 20, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.
(11)
Et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation er i overensstemmelse med traktaterne og EU-retten og skader ikke det indre marked eller den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Det indebærer ikke begrænsning af eller forskelsbehandling i samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer ikke konkurrencevilkårene mellem dem.
(12)
Et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation respekterer ikke-deltagende medlemsstaters beføjelser, rettigheder og forpligtelser. De fælles lovvalgsregler i de deltagende medlemsstater påvirker ikke reglerne i de ikke-deltagende medlemsstater. Domstolene i de ikke-deltagende medlemsstater vil fortsat anvende deres gældende nationale lovvalgsregler for at fastlægge, hvilken lov, der finder anvendelse i forbindelse med skilsmisse og separation.
(13)
Et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation er i overensstemmelse med EU-retten om samarbejde i civilretlige spørgsmål, da det ikke påvirker gældende EU-ret.
(14)
Denne afgørelse respekterer de rettigheder, principper og friheder, der anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 21.
(15)
Et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation er når som helst åbent for alle medlemsstater i medfør af artikel 328 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske republik, Republikken Letland, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Malta, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Rumænien og Republikken Slovenien bemyndiges herved til at indlede et indbyrdes forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation ved anvendelse af de relevante bestemmelser i traktaterne.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2010.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2010. július 12.)
a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról
(2010/405/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Belga Királyság, a Bolgár Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, Málta, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, Románia és a Szlovén Köztársaság által benyújtott kérelemre,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Unió célul tűzte ki, hogy fenntartja és továbbfejleszti a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget, amelyben biztosított a személyek szabad mozgása. E térség fokozatos létrehozása érdekében az Unió intézkedéseket fogad el a határokon átnyúló vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés tekintetében, különösen amennyiben arra a belső piac megfelelő működéséhez szükség van.
(2)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke alapján ezeknek az intézkedéseknek ösztönözniük kell a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét, beleértve a több államra kiterjedő, családjogi vonatkozású intézkedéseket is.
(3)
A Bizottság 2006. július 17-én javaslatot fogadott el a 2201/2003/EK tanácsi rendeletnek a joghatóság tekintetében történő módosításáról és a házassági ügyekben alkalmazandó jogra vonatkozó szabályok bevezetéséről szóló tanácsi rendeletre irányulóan (a továbbiakban: a javasolt rendelet).
(4)
2008. június 5-6-i ülésén a Tanács politikai iránymutatásokat fogadott el, amelyek rögzítették, hogy a javasolt rendelet tekintetében nem sikerült egyhangúságot elérni, és egyben olyan leküzdhetetlen akadályok fennállását állapította meg, amelyek az egyhangúság elérését abban a pillanatban és az akkor belátható jövőben egyaránt lehetetlenné tették. Megállapította, hogy a javasolt rendelet céljai nem érhetők el ésszerű határidőn belül a szerződések megfelelő rendelkezéseinek alkalmazásával.
(5)
E körülmények között Görögország, Spanyolország, Olaszország, Luxemburg, Magyarország, Ausztria, Románia és Szlovénia 2008. július 28-án kelt levelében kérelmet intézett a Bizottsághoz, amely szerint megerősített együttműködést kívánnak létrehozni egymás között a házassági ügyekben alkalmazandó jog területén, és felkérték a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot ebből a célból a Tanácsnak. Bulgária 2008. augusztus 12-i levelében azonos kérelemmel fordult a Bizottsághoz, Franciaország 2009. január 12-i levelében csatlakozott a kérelemhez, míg Németország a 2010. április 15-én kelt levelében, Belgium a 2010. április 22-én kelt levelében, Lettország a 2010. május 17-én kelt levelében, Málta a 2010. május 31-én kelt levelében, Portugália pedig a Tanács 2010. június 4-i ülésén tette meg ugyanezt. 2010. március 3-án Görögország visszavonta kérelmét. Összesen tizennégy tagállam kérelmezte a megerősített együttműködést.
(6)
A megerősített együttműködésnek egyértelmű és átfogó jogi keretet kell biztosítania a házasság felbontása és a különválás területén a részt vevő tagállamokban, és megfelelő megoldásokat kell biztosítania a polgárok számára a jogbiztonságot, a kiszámíthatóságot és rugalmasságot illetően, valamint meg kell akadályoznia a „bíróságra rohanást”.
(7)
Az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikkében és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 326. és 329. cikkében rögzített feltételek teljesülnek.
(8)
A megerősített együttműködés területét, a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jogot a szerződések által szabályozott területként azonosítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 81. cikkének (3) bekezdése.
(9)
Az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikkének (2) bekezdésében említett végső lehetőség követelménye is teljesül, mivel a Tanács 2008 júniusában megállapította, hogy a javasolt rendelet célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el.
(10)
A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés célja, hogy igazságügyi együttműködést alakítson ki a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elve alapján, valamint biztosítsa a tagállamokban alkalmazandó kollíziós szabályok összeegyeztethetőségét. Mindez hozzájárul az Unió célkitűzéseihez, védi érdekeit és erősíti az integrációs folyamatot, ahogy azt az Európai Unióról szóló szerződés 20. cikke (1) bekezdése megkívánja.
(11)
A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés összeegyeztethető a szerződésekkel és az uniós joggal, és nem érinti hátrányosan a belső piacot vagy a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Nem jelent megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja a tagállamok közötti versenyt.
(12)
A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés tiszteletben tartja azon tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit, amelyek nem vesznek részt benne. A részt vevő tagállamokra vonatkozó közös kollíziós szabályok nem érintik a részt nem vevő országok szabályozását. A részt nem vevő tagállamok bíróságai továbbra is a meglévő hazai kollíziós szabályaikat alkalmazzák a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog meghatározására.
(13)
A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés különösen összeegyeztethető a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó uniós joggal, mivel a megerősített együttműködés nem érint semmilyen meglévő uniós vívmányt.
(14)
E határozat tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert jogokat, elveket és szabadságokat, különös tekintettel annak 21. cikkére.
(15)
A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés bármikor nyitva áll valamennyi tagállam előtt, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 328. cikkével összhangban,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Belga Királyság, a Bolgár Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, Málta, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, Románia és a Szlovén Köztársaság felhatalmazást kap arra, hogy egymás között megerősített együttműködést hozzanak létre a házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén a szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával.
2. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 12-én.