KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 543/2011
af 7. juni 2011
om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 3 og 103h, artikel 121, litra a), artikel 127 og 134, artikel 143, litra b), artikel 148 og 179, artikel 192, stk. 2, artikel 194 og artikel 203a, stk. 8, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1234/2007 indføres der en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, herunder frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager.
(2)
Gennemførelsesbestemmelserne for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (2). Denne forordning er, er blevet ændret flere gange. Af klarhedshensyn bør alle gennemførelsesbestemmelserne inkorporeres i en ny forordning sammen med de ændringer, som erfaringen har vist er nødvendige, og forordning (EF) nr. 1580/2007 bør ophæves.
(3)
Der bør fastsættes produktionsår for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Da ingen støtteordninger i sektoren længere følger de pågældende produkters høstcyklus, kan alle produktionsår harmoniseres til at følge kalenderåret.
(4)
Ifølge artikel 113, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 bemyndiges Kommissionen til at fastsætte handelsnormer for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Ifølge artikel 113a, stk. 1, i nævnte forordning må frugt og grøntsager, som skal sælges friske til forbrugeren, kun afsættes, hvis de er af sund, sædvanlig handelskvalitet, og hvis oprindelseslandet er angivet. For at harmonisere gennemførelsen af denne bestemmelse bør der fastlægges en detaljeret, generel handelsnorm for alle friske frugter og grøntsager.
(5)
På grundlag af tallene i Comext, Europa-Kommissionens referencedatabase for international handel, bør der vedtages særlige handelsnormer for de produkter, som det anses for nødvendigt at vedtage en norm for baseret på en vurdering af deres betydning, idet der især tages hensyn til, hvilke produkter der er genstand for den værdimæssigt største handel.
(6)
For at undgå unødvendige handelshindringer, hvis der skal fastlægges særlige handelsnormer for individuelle produkter, bør disse normer være i overensstemmelse med de normer, der er vedtaget af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE). Er der ikke vedtaget nogen særlig EU-handelsnorm, bør produkter betragtes som værende i overensstemmelse med den generelle handelsnorm, hvis indehaveren kan dokumentere, at produkterne er i overensstemmelse med en gældende UNECE-norm.
(7)
Der bør åbnes mulighed for undtagelser fra og fritagelser for anvendelse af handelsnormer i forbindelse med bestemte transaktioner, som enten er meget marginale og/eller specielle eller finder sted i begyndelsen af distributionskæden, eller når der er tale om tørrede frugter og grøntsager og produkter til forarbejdning. Det bør tillades, at nogle produkter på grund af deres biologiske udvikling eller mere eller mindre letfordærvelige karakter udviser en lettere forringet friskhedstilstand og fasthed, hvis de ikke tilhører klasse »Ekstra«. Nogle produkter, som normalt ikke er intakte, når de sælges, bør fritages for den generelle handelsnorm, som ellers ville kræve dette.
(8)
De angivelser, som kræves ifølge handelsnormerne, bør klart fremgå af emballagen og/eller etiketten. For at undgå svig og vildledning af forbrugerne bør de angivelser, som kræves i henhold til normerne, være tilgængelige for forbrugerne inden køb, især i forbindelse med fjernsalg, hvor erfaringen har vist, at der er risiko for svig og tilsidesættelse af den forbrugerbeskyttelse, som normerne yder.
(9)
Kolli med forskellige arter af frugt og grøntsager finder stadigt større udbredelse på markedet for at imødekomme efterspørgslen fra nogle forbrugere. I henhold til god forretningsskik skal frugt og grøntsager, der sælges i samme kolli, være af samme kvalitet. For produkter, som der ikke er fastsat EU-normer for, kan dette sikres ved hjælp af almindelige bestemmelser. Der bør fastsættes mærkningsbestemmelser for kolli med blandinger af forskellige arter af frugt og grøntsager. De bør være mindre strenge end handelsnormernes bestemmelser for navnlig at tage hensyn til den disponible plads på etiketten.
(10)
For at sikre, at der kan føres korrekt og effektiv kontrol, bør fakturaer og ledsagedokumenter, der ikke er beregnet til forbrugerne, indeholde grundlæggende oplysninger, der findes i handelsnormerne.
(11)
Der bør fastsættes nærmere regler for den selektive kontrol på grundlag af en risikoanalyse, der er omhandlet i artikel 113a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Det bør især understreges, hvilken rolle risikoanalysen spiller ved udvælgelsen af produkter, der skal kontrolleres.
(12)
Hver medlemsstat bør udpege kontrolorganer, som skal være ansvarlige for, at der foretages overensstemmelseskontrol i alle handelsled. Et af disse organer bør være ansvarligt for kontakt til og koordinering mellem alle øvrige udpegede organer.
(13)
Da information om de erhvervsdrivende og om de grundlæggende træk ved deres virksomhed er en uundværlig hjælp for medlemsstaterne i deres analyser, bør hver medlemsstat oprette en database med oplysninger om erhvervsdrivende i sektoren for frugt og grøntsager. For at sikre, at alle aktører i afsætningskæden er omfattet, og under hensyntagen til retssikkerheden bør der fastsættes en definition af, hvad der forstås ved »erhvervsdrivende«.
(14)
Overensstemmelseskontrollen bør foregå ved hjælp af stikprøver og koncentreres om erhvervsdrivende, hos hvem der er størst risiko for at finde varer, som ikke overholder normerne. Under hensyntagen til de nationale markeders særpræg bør medlemsstaterne fastsætte regler, som gør det muligt for dem at målrette deres kontrol mod bestemte kategorier af erhvervsdrivende. For at sikre åbenhed bør disse regler meddeles Kommissionen.
(15)
Medlemsstaterne bør sørge for, at eksporten af frugt og grøntsager til tredjelande er i overensstemmelse med handelsnormerne, og bør bekræfte dette, jf. Genève-protokollen om fastsættelse af normer for friske frugter og grøntsager samt tørrede produkter, der er indgået inden for rammerne af UNECE, og OECD-ordningen for anvendelse af internationale normer for frugt og grøntsager.
(16)
Frugt og grøntsager, der importeres fra tredjelande, bør være i overensstemmelse med handelsnormerne eller tilsvarende normer. Der bør derfor foretages overensstemmelseskontrol, inden disse varer føres ind på EU's toldområde, dog ikke af mindre partier, som ifølge kontrolorganerne er forbundet med ringe risiko for manglende overensstemmelse. I nogle tredjelande, som behørigt garanterer, at normerne overholdes, kan de pågældende tredjelandes kontrolorganer foretage kontrol forud for eksporten. Udnyttes denne mulighed, bør medlemsstaterne regelmæssigt undersøge, om den kontrol, som tredjelandenes kontrolorganer har gennemført forud for eksporten, er effektiv og pålidelig.
(17)
Da frugt og grøntsager til industriel forarbejdning ikke er underlagt handelsnormer, bør det sikres, at de ikke sælges på markedet til forbrug i frisk tilstand. Disse produkter bør mærkes på en passende måde.
(18)
Frugt og grøntsager, der er omfattet af overensstemmelseskontrollen, bør underkastes den samme form for kontrol i alle handelsled. Med henblik herpå bør de kontrolbestemmelser, som UNECE har anbefalet, og som svarer til OECD’s anbefalinger på området, anvendes. Der bør dog fastsættes særlige regler for kontrol i detailleddet.
(19)
Der bør fastsættes bestemmelser om anerkendelse af producentorganisationer for de produkter, som disse ansøger om. Ansøges der udelukkende om anerkendelse for produkter til forarbejdning, bør det sikres, at de rent faktisk leveres til forarbejdning.
(20)
For at nå frugt- og grøntsagsordningens mål og sikre, at producentorganisationerne udfører deres arbejde på en bæredygtig og effektiv måde, bør der sikres optimal stabilitet i producentorganisationerne. Der bør derfor fastsættes en minimumsperiode for en producents medlemskab af en producentorganisation. Medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte udmeldelsesfrister og tidspunkter for, hvornår et medlems udmeldelse får virkning.
(21)
En producentorganisations vigtigste og væsentligste aktiviteter bør være knyttet til koncentrationen af udbud og afsætning. En producentorganisation bør dog have mulighed for at udøve andre aktiviteter, uanset om de er af handelsmæssig eller anden art.
(22)
Producentorganisationerne bør tilskyndes til at samarbejde, ved at det tillades, at afsætningen af frugt og grøntsager, der udelukkende er købt hos en anden anerkendt producentorganisation, hverken tages i betragtning ved beregningen af hovedaktiviteten eller de øvrige aktiviteter. Er en producentorganisation anerkendt for et produkt, hvortil der kræves tekniske faciliteter, bør den have mulighed for at tilvejebringe disse faciliteter via sine medlemmer, via datterselskaber eller ved udlicitering.
(23)
Producentorganisationer kan have kapitalandele i datterselskaber, der bidrager til, at deres medlemmers produktion opnår større værditilvækst. Der bør fastlægges regler for beregning af værdien af en sådan afsat produktion. Disse datterselskaber bør have samme hovedaktiviteter som producentorganisationen efter en overgangsperiode, hvor de har mulighed for at tilpasse sig.
(24)
Der bør fastlægges nærmere regler for anerkendelse af sammenslutninger af producentorganisationer, tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, og for, hvordan de skal fungere. For at opnå sammenhæng bør de i videst muligt omfang afspejle de regler, der er fastsat for producentorganisationer.
(25)
For at lette koncentrationen af udbuddet bør der tilskyndes til, at bestående producentorganisationer sammenlægges til nye producentorganisationer, ved at der fastlægges regler for sammenlægning af de sammenlagte producentorganisationers driftsprogrammer.
(26)
Samtidig med, at princippet om, at en producentorganisation skal oprettes på producenternes initiativ og kontrolleres af disse, overholdes, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte betingelser for, at andre fysiske eller juridiske personer accepteres som medlemmer af en producentorganisation og/eller sammenslutning af producentorganisationer.
(27)
For at sikre, at producentorganisationerne rent faktisk repræsenterer et minimumsantal producenter, bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger for at undgå, at et mindretal af medlemmer, der eventuelt tegner sig for størstedelen af den pågældende producentorganisations produktion, dominerer producentorganisationens forvaltning og drift alt for kraftigt.
(28)
For at tage hensyn til forskellige produktions- og afsætningsforhold i EU bør medlemsstaterne fastsætte betingelser for foreløbig anerkendelse af producentsammenslutninger, der forelægger en anerkendelsesplan.
(29)
For at fremme oprettelsen af stabile producentorganisationer, der kan bidrage varigt til at nå frugt- og grøntsagsordningens mål, bør kun producentsammenslutninger, der kan godtgøre, at de er i stand til at opfylde alle betingelserne for anerkendelse inden for et bestemt tidsrum, foreløbigt anerkendes.
(30)
Det bør fastlægges, hvilke oplysninger producentsammenslutningerne skal medtage i anerkendelsesplanen. For at producentsammenslutningerne bedre kan opfylde betingelserne for anerkendelse bør det tillades, at anerkendelsesplanen ændres. Med henblik herpå bør det fastsættes, at medlemsstaterne kan anmode en producentsammenslutning om at træffe korrigerende foranstaltninger for at sikre, at anerkendelsesplanen gennemføres.
(31)
En producentsammenslutning kan opfylde betingelserne for anerkendelse, inden anerkendelsesplanen er afsluttet. Det bør fastsættes, at nævnte sammenslutninger kan indgive ansøgning om anerkendelse sammen med udkast til driftsprogrammer. For at opnå sammenhæng bør anerkendelsen af en producentsammenslutning være ensbetydende med, at dens anerkendelsesplan afsluttes og støtten afbrydes. For at tage hensyn til den flerårige finansiering af investeringer bør investeringer, hvortil der kan ydes investeringsstøtte, kunne overføres til driftsprogrammer.
(32)
For at lette den korrekte anvendelse af ordningen for støtte til dækning af udgifterne til oprettelse og administration af producentsammenslutninger bør denne støtte ydes som et fast beløb. Der bør indføres et loft over dette faste beløb af hensyn til de budgetmæssige begrænsninger. For at tage hensyn til de forskellige finansielle behov hos producentsammenslutninger af forskellig størrelse bør dette loft desuden tilpasses efter værdien af producentsammenslutningernes salgbare produktion.
(33)
For at opnå sammenhæng og en gnidningsløs overgang til status som anerkendt producentsammenslutning bør der for producentsammenslutninger gælde de samme regler som for producentorganisationer med hensyn til deres hovedaktiviteter og deres afsatte produktions værdi.
(34)
For at tage hensyn til de nye producentsammenslutningers finansielle behov og sikre, at støtteordningen anvendes korrekt i tilfælde af sammenlægninger, bør der være mulighed for at yde støtte til de producentsammenslutninger, der opstår ved sammenlægningen.
(35)
For at lette anvendelsen af støtteordningen på driftsprogrammer bør det klart defineres, hvad der forstås ved producentorganisationernes afsatte produktion, og i den forbindelse specificeres, hvilke produkter der kan tages i betragtning, og i hvilket handelsled produktionens værdi skal beregnes. Af kontrol- og forenklingshensyn bør der anvendes en fast sats til beregning af værdien af frugt og grøntsager til forarbejdning, der repræsenterer basisproduktets værdi, dvs. frugt og grøntsager til forarbejdning, og aktiviteter, som ikke udgør en egentlig forarbejdning. Da de mængder frugt og grøntsager, der medgår til fremstilling af forarbejdede frugter og grøntsager, afviger væsentligt fra produktgruppe til produktgruppe, bør disse forskelle afspejles i de faste satser, der anvendes. For frugt og grøntsager, der skal forarbejdes til aromatiske krydderurter og paprikapulver, bør der også indføres en fast sats til beregning af værdien af frugt og grøntsager til forarbejdning, som kun repræsenterer basisproduktets værdi. Der bør også kunne anvendes andre metoder til beregning af den salgbare produktion i tilfælde af årlige udsving eller utilstrækkelige data. For at forhindre, at ordningen misbruges, bør producentorganisationerne som hovedregel ikke kunne ændre metoden til fastsættelse af referenceperioder, mens programmet løber.
(36)
For at lette overgangen til den nye metode til beregning af værdien af den afsatte produktion af frugt og grøntsager til forarbejdning bør driftsprogrammer, der var godkendt pr. 20. januar 2010, ikke berøres af den nye beregningsmetode, idet disse driftsprogrammer dog kan ændres i henhold til artikel 65 og 66 i forordning (EF) nr. 1580/2007. Af samme grund bør værdien af den produktion, der er afsat i referenceperioden for driftsprogrammer, som er godkendt efter nævnte dato, beregnes efter de nye regler.
(37)
For at sikre, at støtten anvendes korrekt, bør der fastlægges bestemmelser for forvaltningen af driftsfonde og medlemmernes finansielle bidrag, der er så fleksible som muligt, på betingelse af, at alle producenter kan udnytte driftsfonden og deltage demokratisk i beslutningerne om, hvordan den skal anvendes.
(38)
Der bør fastlægges bestemmelser for omfanget og opbygningen af den nationale strategi for bæredygtige driftsprogrammer og for de nationale rammer for miljøforanstaltninger. Målet er at optimere tildelingen af finansielle ressourcer og forbedre strategiens kvalitet.
(39)
Der bør fastlægges procedurer for forelæggelse og godkendelse af driftsprogrammer, herunder tidsfrister, for at myndighederne kan foretage en passende evaluering af oplysningerne og de foranstaltninger og aktiviteter, der skal indgå i eller udelukkes fra programmerne. Da programmerne forvaltes på årsbasis, bør det fastsættes, at programmer, der ikke er godkendt inden en given dato, udsættes et år.
(40)
Der bør fastsættes en procedure for årlig ændring af driftsprogrammer for det følgende år, så de kan tilpasses for at tage hensyn til eventuelle nye betingelser, som ikke kunne forudses, da de oprindeligt blev forelagt. Det bør også være muligt at ændre driftsfondens foranstaltninger og beløb i løbet af det år, et program gennemføres. For at sikre, at de overordnede formål fastholdes i de godkendte programmer, bør alle sådanne ændringer være underlagt visse begrænsninger og betingelser, der fastlægges af medlemsstaterne, herunder at det er obligatorisk at give myndighederne meddelelse om ændringer.
(41)
Af finansielle grunde og af hensyn til retssikkerheden bør der udarbejdes en liste over foranstaltninger og udgifter, der ikke kan omfattes af driftsprogrammer.
(42)
I forbindelse med investeringer i individuelle bedrifter bør det for at undgå, at en privatperson, der afbryder tilknytningen til organisationen i investeringens levetid, opnår en urimelig berigelse, fastsættes, at organisationen kan inddrive restværdien af investeringen, uanset om en sådan investering ejes af et medlem eller organisationen.
(43)
For at sikre, at støtteordningen anvendes korrekt, bør det fastlægges, hvilke oplysninger der skal anføres i støtteansøgningerne, og hvilke procedurer der skal gælde for støtteudbetalingen. For at undgå likviditetsproblemer bør producentorganisationerne kunne anvende en ordning med udbetaling af forskud, som der skal stilles sikkerhed for. Af de samme årsager bør der kunne anvendes en alternativ ordning til at refundere allerede afholdte udgifter.
(44)
Produktionen af frugt og grøntsager er uforudsigelig, og produkterne er fordærvelige. Selv ikke alt for store overskud på markedet kan medføre væsentlige forstyrrelser. Der bør fastlægges nærmere regler for omfanget og anvendelsen af krisestyrings- og kriseforebyggelsesforanstaltninger i forbindelse med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet og hurtig indgriben i krisesituationer og bør derfor give medlemsstaterne og producentorganisationerne mulighed for selv at træffe de relevante beslutninger. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser for anvendelsen af visse foranstaltninger, herunder på det finansielle område. De skal også sikre, at plantesundheds- og miljøkravene overholdes.
(45)
Der bør fastsættes nærmere regler for tilbagekøb fra markedet, hvor der tages hensyn til den pågældende foranstaltnings potentielle betydning. Der bør navnlig fastlægges regler for ordningen for øget støtte til tilbagekøbte frugter og grøntsager, som velgørende organisationer og andre foretagender og institutioner uddeler gratis som humanitær hjælp. For at lette den gratis uddeling bør velgørende organisationer og institutioner have mulighed for at anmode om et symbolsk bidrag fra de endelige modtagere af tilbagekøbte produkter, såfremt disse produkter er blevet forarbejdet. Der bør desuden fastlægges lofter over støtte til tilbagekøb for at sikre, at disse ikke bliver en permanent alternativ afsætningsmulighed for produkterne, frem for at de bringes i omsætning på markedet. For de produkter, som der er fastsat lofter over EU-tilbagekøbsgodtgørelsen for i bilag V til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (3), bør disse lofter fortsat anvendes, idet de dog kan forhøjes i et vist omfang for at afspejle, at tilbagekøbene nu samfinansieres. For andre produkter, hvor erfaringen endnu ikke har vist, at der består en risiko for overdrevne tilbagekøb, bør det tillades, at medlemsstaterne fastsætter lofter over støtten. Af samme årsager bør der dog under alle omstændigheder fastsættes en kvantitativ grænse for tilbagekøb pr. produkt pr. producentorganisation.
(46)
Der bør fastsættes nærmere regler for den nationale finansielle støtte, som medlemsstaterne kan yde i områder af EU, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, og det bør i den forbindelse defineres, hvad der forstås ved at være organiseret i ringe grad. Der bør fastlægges procedurer for godkendelse af en sådan national støtte og for EU's godkendelse af refusion af støtten og fastsættelse af refusionens størrelse samt refusionssatsen. Disse procedurer bør afspejle de nugældende.
(47)
Der bør fastlægges nærmere regler, navnlig proceduremæssige bestemmelser, for, hvornår regler, der er fastsat af en producentorganisation for frugt og grøntsager eller en sammenslutning af sådanne organisationer, kan udvides til at gælde for alle producenter i et bestemt økonomisk område. Sælges produkterne på træ eller busk, bør det også fastlægges, hvilke regler der skal udvides til at gælde for henholdsvis producenter og købere.
(48)
For at overvåge importen af æbler og sørge for, at en kraftig stigning i æbleimporten inden for relativt kort tid bliver bemærket, blev der som en overgangsordning i 2006 indført en importlicensordning for æbler henhørende under KN-kode 0808 10 80. I mellemtiden er der til at overvåge æbleimporten udviklet nye og præcise metoder, som er mindre besværlige for de erhvervsdrivende end den nuværende licensordning. Derfor bør pligten til at fremlægge importlicens for æbler henhørende under KN-kode 0808 10 80 afskaffes om kort tid.
(49)
Der bør fastlægges nærmere regler for indgangsprisordningen for frugt og grøntsager. Da de fleste letfordærvelige frugter og grøntsager leveres i konsignation, er det særligt vanskeligt at bestemme deres værdi. Det bør fastsættes, hvilke metoder der skal anvendes til beregning af den indgangspris, som skal danne grundlag for tariferingen af de importerede produkter i den fælles toldtarif. Navnlig bør der fastsættes faste importværdier på grundlag af det vejede gennemsnit af produkternes gennemsnitspriser, og der bør fastsætte særlige bestemmelser, såfremt der ikke foreligger noteringer for produkter med en given oprindelse. For at sikre, at ordningen anvendes korrekt, bør det kunne fastsættes, at der under visse omstændigheder skal stilles sikkerhed.
(50)
Der bør indføres nærmere regler for den importtold, der kan pålægges bestemte produkter ud over den told, der er fastsat i den fælles toldtarif. Tillægstolden kan pålægges, hvis den importerede mængde af de pågældende produkter overskrider en udløsningstærskel, der er fastsat for produktet og anvendelsesperioden. Varer, der er under transport til EU, er fritaget for tillægstold, og der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser for dem.
(51)
Det bør fastsættes, at såvel producentorganisationer som medlemsstater skal foretage passende overvågning og evaluering af igangværende programmer og ordninger for at vurdere, hvor effektive de er.
(52)
Der bør fastlægges bestemmelser om de meddelelser, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, deres art, hvilket format de skal have, og hvordan de skal sendes. Disse bestemmelser bør omfatte meddelelser fra producenter og producentorganisationer til medlemsstaterne og fra medlemsstaterne til Kommissionen samt sanktioner i tilfælde af forsinkede eller urigtige meddelelser.
(53)
Der bør fastlægges bestemmelser om, hvilke former for kontrol der er nødvendige for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning og forordning (EF) nr. 1234/2007, og passende sanktioner i tilfælde af, at der konstateres uregelmæssigheder. Disse foranstaltninger bør omfatte både specifikke EU-kontrolforanstaltninger og -sanktioner og supplerende nationale kontrolforanstaltninger og sanktioner. Kontrollen og sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Der bør være mulighed for at løse problemer i tilfælde af åbenlyse fejl, force majeure og andre usædvanlige omstændigheder for at sikre, at producenterne får en rimelig behandling. Der bør ligeledes fastsættes regler for kunstigt skabte situationer for at undgå, at der kan drages fordel af sådanne situationer.
(54)
Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre en gnidningsløs overgang fra den tidligere ordning, der blev fastsat ved forordning (EF) nr. 2200/96, Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager (4) og Rådets Forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter (5) til den nye ordning, der blev fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26. september 2007 om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) nr. 827/68, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2826/2000, (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 318/2006 og ophævelse af forordning (EF) nr. 2202/96 (6) og siden ved forordning (EF) nr. 1234/2007 og ved forordning (EF) nr. 1580/2007 og siden ved nærværende forordning og bestemmelserne til gennemførelse af overgangsreglerne i artikel 203a i forordning (EF) nr. 1234/2007.
(55)
For at afskaffelsen af importlicensordningen for æbler ikke skal påvirke handelsstrømmene for kraftigt, bør artikel 134 i forordning (EF) nr. 1580/2007 fortsat anvendes indtil den 31. august 2011.
(56)
Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde og anvendelse af udtryk
1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1234/2007 for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager.
Afsnit II og III i nærværende forordning gælder dog kun for de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og sådanne produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning.
2. Udtryk, som anvendes i forordning (EF) nr. 1234/2007, har samme betydning, når de anvendes i nærværende forordning, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
Artikel 2
Produktionsår
Produktionsårene for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager løber fra 1. januar til 31. december.
AFSNIT II
KLASSIFICERING AF PRODUKTERNE
KAPITEL 1
Generelle regler
Artikel 3
Handelsnormer; indehavere
1. Kravene i artikel 113a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 betragtes som den generelle handelsnorm. De nærmere oplysninger om den generelle handelsnorm findes i del A i bilag I til nærværende forordning.
Frugt og grøntsager, der ikke er omfattet af en særlig handelsnorm, skal være i overensstemmelse med den generelle handelsnorm. Hvis indehaveren kan påvise, at produkterne er i overensstemmelse med gældende normer vedtaget af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE), betragtes produkterne som værende i overensstemmelse med den generelle handelsnorm.
2. De særlige handelsnormer, der er omhandlet i artikel 113, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, er anført i del B i bilag I til nærværende forordning, for følgende produkter:
a)
æbler
b)
citrusfrugter
c)
kiwifrugter
d)
hovedsalat, kruset endivie og bredbladet endivie
e)
ferskner og nektariner
f)
pærer
g)
jordbær
h)
sød peber
i)
spisedruer
j)
tomater.
3. Med henblik på anvendelsen af artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er en indehaver en fysisk eller juridisk person, der fysisk er i besiddelse af de berørte produkter.
Artikel 4
Undtagelser fra og fritagelser for anvendelsen af handelsnormer
1. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne:
a)
produkter, der, hvis de er tydeligt mærket med ordene »til forarbejdning« eller »til foder« eller anden tilsvarende ordlyd:
i)
er bestemt til industriel forarbejdning
ii)
er bestemt til foder eller andre formål end ernæringsformål
b)
produkter, som producenten på sin bedrift overdrager til forbrugeren til dennes personlige brug
c)
produkter, der ved en afgørelse, som Kommissionen på anmodning af en medlemsstat har truffet efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, anerkendes som produkter fra et bestemt område, som sælges i detailhandelen i dette område for at tilgodese en velkendt lokal forbrugstradition
d)
produkter, der er afpudset eller udskåret for at gøre dem »spiseklare« eller »tilberedningsklare«
e)
produkter, der afsættes som spiselige spirer, som stammer fra frø af planter, der klassificeres som frugt og grøntsager, jf. artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning 1234/2007 og del IX i bilag I til samme forordning.
2. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne inden for et bestemt dyrkningsområde:
a)
produkter, som producenten sælger eller leverer til sorterings- og emballeringsvirksomheder eller til lagervirksomheder, eller som sendes fra producentens bedrift til disse virksomheder, og
b)
produkter, som sendes fra lagervirksomheder til sorterings- og emballeringsvirksomheder.
3. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, der udbydes til salg i detailleddet til forbrugerne til deres personlige brug, for kravet om overholdelse af de særlige handelsnormer, hvis de er mærket som »produkt til forarbejdning« eller med anden tilsvarende ordlyd og skal forarbejdes, dog ikke de produkter, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra a), nr. i).
4. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, som producenterne sælger direkte til de endelige forbrugere til deres personlige brug på markeder, der udelukkende er forbeholdt producenter i et bestemt produktionsområde, som medlemsstaterne har fastsat, for anvendelse af handelsnormerne.
5. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, tillades det, hvad angår de særlige handelsnormer, at frugt og grøntsager, der ikke tilhører klasse »Ekstra«, i de handelsled, som følger efter forsendelsen, udviser en mindre forringelse af friskheden og fastheden og mindre ændringer som følge af deres udvikling og mere eller mindre udtalte letfordærvelighed.
6. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med den generelle handelsnorm:
a)
svampe, ikke dyrkede, henhørende under KN-kode 0709 59
b)
kapers henhørende under KN-kode 0709 90 40
c)
bitre mandler henhørende under KN-kode 0802 11 10
d)
afskallede mandler henhørende under KN-kode 0802 12
e)
afskallede hasselnødder henhørende under KN-kode 0802 22
f)
afskallede valnødder henhørende under KN-kode 0802 32
g)
pinjefrø henhørende under KN-kode 0802 90 50
h)
pistacienødder henhørende under KN-kode 0802 50 00
i)
macadamianødder henhørende under KN-kode 0802 60 00
j)
pekannødder henhørende under KN-kode ex 0802 90 20
k)
andre nødder henhørende under KN-kode 0802 90 85
l)
pisang, tørrede, henhørende under KN-kode 0803 00 90
m)
citrusfrugter, tørrede, henhørende under KN-kode 0805
n)
blandinger af tropiske nødder henhørende under KN-kode 0813 50 31
o)
blandinger af andre nødder henhørende under KN-kode 0813 50 39
p)
safran henhørende under KN-kode 0910 20.
7. Det godtgøres over for medlemsstatens ansvarlige myndighed, at de produkter, der er anført i stk. 1, litra a), og stk. 2, opfylder de fastlagte betingelser, navnlig med hensyn til deres anvendelse.
Artikel 5
Særlige angivelser
1. De angivelser, som kræves i henhold til dette kapitel, skal med letlæselig og synlig skrift være anbragt på en af emballagens sider, enten som et direkte påtryk på kolliet, der ikke kan slettes, eller som en etiket, der indgår i selve kolliet eller er fastgjort til dette.
2. For varer, som afsendes uemballeret, løst læsset i et transportmiddel, skal de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, være anført i et dokument, som ledsager varen, eller på en seddel, der er anbragt synligt i transportmidlet.
3. I tilfælde af aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF (7) kan et produkt kun anses for at være i overensstemmelse med handelsnormerne, hvis angivelserne er tilgængelige, inden købet afsluttes.
4. Fakturaer og ledsagedokumenter, eksklusive kvitteringer til forbrugeren, skal angive produkternes navn og oprindelsesland og eventuelt klasse, sort eller handelstype, hvis det kræves i en særlig handelsnorm, eller at produktet er bestemt til forarbejdning.
Artikel 6
Særlige angivelser i detailhandelen
1. I detailhandelsleddet skal de angivelser, der kræves i henhold til dette kapitel, være tydelige og letlæselige. Produkter kan udbydes til salg, såfremt detailhandleren på et fremtrædende sted sammen med produkterne og med letlæselig skrift angiver oprindelsesland og eventuelt klasse og sort eller handelstype på en måde, som ikke vildleder forbrugeren.
2. For færdigpakkede produkter, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF (8), skal nettovægten anføres i tillæg til de angivelser, der er foreskrevet i handelsnormerne. For produkter, som sælges efter antal, er der dog ikke pligt til at anføre nettovægten, hvis antallet af stykker klart kan ses og let kan tælles gennem indpakningen, eller hvis antallet er anført på etiketten.
Artikel 7
Blandinger
1. Det er tilladt at afsætte kolli af en nettovægt på 5 kg eller derunder, som indeholder blandinger af forskellige arter af frugt og grøntsager, såfremt:
a)
produkterne er af ensartet kvalitet, og hvert af de pågældende produkter overholder den relevante særlige handelsnorm eller den generelle handelsnorm, hvis der ikke findes en særlig handelsnorm for et bestemt produkt
b)
kolliet er korrekt mærket i henhold til dette kapitel
c)
blandingen ikke vildleder forbrugeren.
2. Kravene i stk. 1, litra a), gælder ikke for produkter, der er medtaget i en blanding, som ikke er produkter fra frugt- og grøntsagssektoren som defineret i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. Hvis frugten og grøntsagerne i en blanding har oprindelse i mere end én medlemsstat eller mere end ét tredjeland, kan der afhængigt af omstændighederne i stedet for oprindelseslandenes fulde navn anføres en af følgende angivelser:
a)
»blanding af frugt og grøntsager fra EU«
b)
»blanding af frugt og grøntsager fra tredjelande«
c)
»blanding af frugt og grøntsager fra EU og tredjelande«.
KAPITEL II
Kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 8
Anvendelsesområde
Dette kapitel indeholder bestemmelser om overensstemmelseskontrol, dvs. den kontrol af frugt og grøntsager, der gennemføres i alle handelsled for at fastslå, om produkterne er i overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 9
Koordineringsmyndigheder og kontrolorganer
1. Hver medlemsstat udpeger:
a)
en myndighed, der er eneansvarlig for koordinering og kontakter på de områder, som er omfattet af dette kapitel, i det følgende benævnt »koordineringsmyndigheden«, og
b)
et eller flere kontrolorganer, der har ansvaret for at anvende dette kapitel, i det følgende benævnt »kontrolorganer«.
De koordineringsmyndigheder og kontrolorganer, der er nævnt i første afsnit, kan være offentlige eller private. Medlemsstaterne er dog ansvarlige for dem i begge tilfælde.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om følgende:
a)
navn og postadresse og e-mail-adresse på den koordineringsmyndighed, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra a)
b)
navn og postadresse og e-mail-adresse på de kontrolorganer, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra b), og
c)
en nøjagtig beskrivelse af de udpegede kontrolorganers kompetenceområde.
3. Koordineringsmyndigheden kan være kontrolorganet, et af kontrolorganerne eller et andet organ udpeget i henhold til stk. 1.
4. Kommissionen offentliggør på en måde, den finder passende, en liste over de koordineringsmyndigheder, som medlemsstaterne har udpeget.
Artikel 10
Database over erhvervsdrivende
1. Medlemsstaterne opretter en database over erhvervsdrivende i frugt- og grøntsagssektoren, der på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, rummer data om de erhvervsdrivende, der beskæftiger sig med afsætning af frugt og grøntsager, som der er fastsat normer for i medfør af artikel 113 i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Medlemsstaterne kan til dette formål bruge en eller flere andre databaser, der allerede er oprettet til andre formål.
2. I denne forordning forstås ved »erhvervsdrivende« en fysisk eller juridisk person:
a)
der ligger inde med frugt og grøntsager, som er underlagt handelsnormer, for at:
i)
udstille eller udbyde disse produkter til salg
ii)
sælge disse produkter eller
iii)
afsætte dem på anden måde, eller
b)
som selv udøver en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i litra a), for så vidt angår frugt og grøntsager, der er underlagt handelsnormer.
De aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, litra a), omfatter:
a)
fjernsalg via internettet eller på anden måde
b)
aktiviteter, der udøves af den fysiske eller juridiske person for egen regning eller for tredjemands regning
c)
aktiviteter, der udøves i EU og/eller ved eksport til tredjelande og/eller import fra tredjelande.
3. Medlemsstaterne bestemmer, på hvilke betingelser følgende erhvervsdrivende optages i databasen eller ej:
a)
erhvervsdrivende, hvis virksomhed er af en sådan art, at de i henhold til artikel 4 er fritaget for at overholde handelsnormerne, og
b)
fysiske eller juridiske personer, hvis aktiviteter i frugt- og grøntsagssektoren er begrænset til transport af varer eller til detailsalg.
4. Består databasen over erhvervsdrivende af flere særskilte elementer, sørger koordineringsmyndigheden for, at databasen og dens forskellige elementer samt ajourføringerne heraf er ensartede. Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.
5. Databasen skal for hver erhvervsdrivende indeholde følgende:
a)
registreringsnummer, navn og adresse
b)
oplysninger, der er nødvendige til klassificering af den erhvervsdrivende i en af de risikokategorier, som er nævnt i artikel 11, stk. 2, herunder den erhvervsdrivendes placering i afsætningskæden og oplysning om virksomhedens størrelse
c)
oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller hos den erhvervsdrivende
d)
al anden information, som anses for at være nødvendig for kontrollen, som fx information om, at der findes et kvalitetssikringssystem eller egenkontrolsystem til kontrol af, om handelsnormerne overholdes.
Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.
6. De erhvervsdrivende har pligt til at udlevere de oplysninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige for at oprette og ajourføre databasen. Medlemsstaterne fastlægger betingelser for, hvordan erhvervsdrivende, der ikke er etableret på deres område, men som opererer på deres område, skal figurere i deres database.
Afdeling 2
Overensstemmelseskontrol, der foretages af Medlemsstaterne
Artikel 11
Overensstemmelseskontrol
1. Medlemsstaterne sørger for, at der baseret på en risikoanalyse foretages selektiv overensstemmelseskontrol med den nødvendige hyppighed for at sikre overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Et af kriterierne for vurderingen af risikoen er, om der eksisterer en overensstemmelsesattest, jf. artikel 14, der er udstedt af en ansvarlig myndighed i et tredjeland, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til artikel 15. Eksisterer der en sådan attest, betragtes det som en faktor, der mindsker risikoen for manglende overensstemmelse.
Kriterierne for vurderingen af risikoen kan også omfatte:
a)
produktets art, produktionsperioden, produktets pris, vejret, emballeringen og håndteringen, opbevaringsbetingelserne, oprindelseslandet, transportmidlet eller partiets omfang
b)
de erhvervsdrivendes størrelse, deres placering i afsætningskæden, mængden af afsatte produkter eller deres værdi, deres produktudvalg, leveringsområdet eller den type virksomhed, de driver, fx oplagring, sortering, emballering eller salg
c)
oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller, herunder antal og type af konstaterede mangler, de afsatte produkters normale kvalitet, det anvendte tekniske udstyrs beskaffenhed
d)
hvor pålidelige de erhvervsdrivendes kvalitetssikringssystemer eller egenkontrolsystemer til kontrol af, om handelsnormerne overholdes, er
e)
det sted, hvor kontrollen udføres, navnlig hvis dette er EU's indgangstoldsted, eller det sted, hvor produkterne pakkes eller indlades
f)
øvrige oplysninger, der kan tyde på manglende overensstemmelse.
2. Ved risikoanalysen, der baseres på oplysningerne i databasen over erhvervsdrivende, jf. artikel 10, klassificeres de erhvervsdrivende i risikokategorier.
Medlemsstaterne fastlægger på forhånd:
a)
kriterierne for vurdering af risikoen for, at partier ikke er i overensstemmelse med normerne
b)
minimumsandelene af erhvervsdrivende eller partier og/eller mængder, der underkastes overensstemmelseskontrol, på grundlag af en risikoanalyse for hver risikokategori.
Medlemsstaterne kan vælge at foretage selektiv kontrol af produkter, der ikke er omfattet af særlige handelsnormer, baseret på en risikoanalyse.
3. Hvis der ved kontrollen afsløres væsentlige uregelmæssigheder, øger medlemsstaterne kontrolfrekvensen i forbindelse med erhvervsdrivende, produkter, oprindelseslande eller andre parametre.
4. De erhvervsdrivende har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, disse organer finder nødvendige for at tilrettelægge og udføre overensstemmelseskontrollen.
Artikel 12
Godkendte erhvervsdrivende
1. Medlemsstaterne kan tillade, at erhvervsdrivende, som er klassificeret i den laveste risikokategori, og som giver særlige garantier for, at de overholder handelsnormerne, bruger en etiket som vist i bilag II til mærkning af hvert kolli ved afsendelsen og/eller underskriver overensstemmelsesattesten, jf. artikel 14.
2. Tilladelsen gives for en periode på mindst et år.
3. Erhvervsdrivende, der benytter denne mulighed, skal:
a)
have kontrolpersonale, der har gennemgået en uddannelse, som medlemsstaten har godkendt
b)
have passende anlæg til klargøring og emballering af produkterne
c)
forpligte sig til at foretage overensstemmelseskontrol af de varer, de forsender, og have et register med en oversigt over alle de kontroller, de har foretaget.
4. Hvis en erhvervsdrivende ikke længere overholder kravene i tilladelsen, trækker medlemsstaten tilladelsen tilbage.
5. Uanset stk. 1 kan erhvervsdrivende, der har fået en sådan tilladelse, fortsætte med at anvende etiketter, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr. 30. juni 2009, indtil beholdningerne heraf er brugt op.
Tilladelser, der er givet til erhvervsdrivende inden den 1. juli 2009, gælder for den periode, de blev givet for.
Artikel 13
Toldmyndighedernes antagelse af angivelser
1. Toldmyndighederne kan kun antage udførselsangivelser og/eller angivelser til overgang til fri omsætning for produkter, der er underlagt særlige handelsnormer, hvis:
a)
varerne ledsages af en overensstemmelsesattest, eller
b)
det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, eller
c)
det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der ikke er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, fordi det ikke er nødvendigt at kontrollere dem på baggrund af risikoanalysen som omhandlet i artikel 11, stk. 1.
Dette er ikke til hinder for overensstemmelseskontrol, som medlemsstaterne kan foretage i henhold til artikel 11.
2. Stk. 1 gælder også for produkter, der er underlagt den generelle handelsnorm, som er fastlagt i del A i bilag I, og for produkter, som er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a), hvis den pågældende medlemsstat finder det nødvendigt på baggrund af den risikoanalyse, som er omhandlet i artikel 11, stk. 1.
Artikel 14
Overensstemmelsesattest
1. En myndighed kan udstede en overensstemmelsesattest for at bekræfte, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med en bestemt handelsnorm (i det følgende benævnt »attest«). Den attest, der skal anvendes af myndighederne i EU, er vist i bilag III.
De tredjelande, der er nævnt i artikel 15, stk. 4, kan i stedet at bruge den attest, som udstedes af myndighederne i EU, bruge deres egen attest, hvis den indeholder mindst tilsvarende oplysninger som EU's attest. Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, eksempler på sådanne tredjelandsattester til rådighed.
2. Attesterne kan udstedes i papirformat med original underskrift eller i et verificeret elektronisk format med elektronisk signatur.
3. Hver attest påføres den ansvarlige myndigheds stempel og underskrives af den eller de personer, der er bemyndiget hertil.
4. Attesten udstedes på mindst ét af EU's officielle sprog.
5. Hver attest skal også være påført et løbenummer, så den kan identificeres. Den ansvarlige myndighed beholder en kopi af hver attest, den udsteder.
6. Uanset i stk. 1, første afsnit, kan medlemsstaterne fortsætte med at anvende attester, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr. 30. juni 2009, indtil beholdningerne heraf er brugt op.
Afdeling 3
Overensstemmelseskontrol, der foretages af tredjelande
Artikel 15
Godkendelse af den overensstemmelseskontrol, som tredjelande foretager inden import til EU
1. Efter anmodning fra et tredjeland kan Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 godkende kontrol af overensstemmelse med særlige handelsnormer, som foretages af det pågældende tredjeland forud for import til EU.
2. Tredjelande kan få den godkendelse, der er nævnt i stk. 1, hvis EU-handelsnormerne eller normer, der mindst svarer hertil, overholdes for produkter, som eksporteres til EU.
Ved godkendelsen fastsættes det, hvem der er den officielle myndighed i det tredjeland, på hvis ansvar den kontrol, som er nævnt i stk. 1, foretages. Denne myndighed er ansvarlig for kontakterne til EU. Ved godkendelsen præciseres det også, hvilke kontrolorganer der står for den egentlige kontrol i tredjelandet.
Godkendelsen kan kun gælde for produkter med oprindelse i det pågældende tredjeland og kan begrænses til bestemte produkter.
3. Tredjelandets kontrolorganer skal være officielle organer eller organer, der er officielt anerkendt af den myndighed, som er nævnt i stk. 2, og frembyder tilstrækkelige garantier og råder over personale, udstyr og anlæg i det omfang, der er nødvendigt, for at kontrollen kan gennemføres efter de metoder, som er nævnt i artikel 17, stk. 1, eller tilsvarende metoder.
4. De tredjelande, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til nærværende artikel, og de berørte produkter, er anført i bilag IV.
Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, oplysninger om de pågældende officielle myndigheder og kontrolorganer til rådighed.
Artikel 16
Suspension af godkendelsen af overensstemmelseskontrollen
Kommissionen kan suspendere godkendelsen af overensstemmelseskontrollen, hvis det i et betydeligt antal partier og/eller mængder konstateres, at varerne ikke svarer til oplysningerne i de overensstemmelsesattester, som tredjelandenes kontrolorganer har udstedt.
Afdeling 4
Kontrolmetoder
Artikel 17
Kontrolmetoder
1. Den overensstemmelseskontrol, der er omhandlet i dette kapitel, bortset fra overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger, foretages efter kontrolmetoderne i bilag V, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
Medlemsstaterne fastsætter særlige regler for overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger.
2. Hvis det ved kontrollen konkluderes, at varerne er i overensstemmelse med handelsnormerne, kan kontrolorganet udstede en overensstemmelsesattest som vist i bilag III.
3. Er varerne ikke i overensstemmelse med normerne, udsteder kontrolorganet en erklæring herom til den erhvervsdrivende eller dennes repræsentant. Varer, for hvilke der er udstedt en erklæring om manglende overensstemmelse, må ikke flyttes uden tilladelse fra det kontrolorgan, som har udstedt erklæringen. Denne tilladelse kan gøres betinget af, at der overholdes en række krav, som det pågældende kontrolorgan har fastsat.
De erhvervsdrivende kan beslutte at bringe alle eller en del af varerne i overensstemmelse med normerne. Varer, der er bragt i overensstemmelse med normerne, må ikke afsættes, før det ansvarlige kontrolorgan på passende vis har sikret sig, at varerne rent faktisk er bragt i overensstemmelse med normerne. Kontrolorganet udsteder i givet fald først en overensstemmelsesattest som vist i bilag III for partiet eller en del af partiet, når varerne er bragt i overensstemmelse med normerne.
Hvis et kontrolorgan imødekommer en erhvervsdrivendes anmodning om at bringe varerne i overensstemmelse med normerne i en anden medlemsstat end den, hvor det ved kontrollen er fastslået, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne, skal den erhvervsdrivende underrette det ansvarlige kontrolorgan i bestemmelsesmedlemsstaten om det parti, som ikke er i overensstemmelse. Den medlemsstat, der har udstedt erklæringen om manglende overensstemmelse, sender en kopi af denne erklæring til de øvrige berørte medlemsstater, herunder den medlemsstat, som det parti, der ikke er i overensstemmelse, er bestemt til.
Hvis varerne hverken kan bringes i overensstemmelse med normerne eller anvendes til foder, industriel forarbejdning eller andre formål end ernæringsformål, kan kontrolorganet, hvis det viser sig at være nødvendigt, anmode de erhvervsdrivende om at træffe relevante foranstaltninger til at sikre, at de pågældende produkter ikke afsættes.
De erhvervsdrivende udleverer alle de oplysninger, som medlemsstaterne finder nødvendige for anvendelsen af dette stykke.
Afdeling 5
Meddelelser
Artikel 18
Meddelelser
1. En medlemsstat, hvor det for et vareparti fra en anden medlemsstat konstateres, at varerne ikke er i overensstemmelse med handelsnormerne på grund af produktfejl eller -forringelser, der kunne være blevet opdaget ved emballeringen, underretter omgående Kommissionen og de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf.
2. En medlemsstat, hvor et vareparti fra et tredjeland er blevet nægtet adgang til at overgå til fri omsætning på grund af manglende overensstemmelse med handelsnormerne, underretter omgående Kommissionen, de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf, og det pågældende tredjeland, som er anført i bilag IV.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om bestemmelserne i deres kontrol- og risikoanalysesystemer. De underretter Kommissionen om efterfølgende ændringer af disse systemer.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de sammenfattede resultater af kontrollerne i alle handelsled i et givet år senest den 30. juni det følgende år.
5. De meddelelser, der er nævnt i stk. 1 til 4, sendes på den måde, Kommissionen har angivet.
AFSNIT III
PRODUCENTORGANISATIONER
KAPITEL I
Krav og anerkendelse
Afdeling 1
Definitioner
Artikel 19
Definitioner
1. I dette afsnit forstås ved:
a)
»producent«: en landbruger som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007
b)
»tilsluttet producent«: en producent eller et kooperativ af producenter, der er medlem af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer
c)
»datterselskab«: en virksomhed, som en eller flere producentorganisationer eller sammenslutninger heraf har en kapitalandel i, og som bidrager til at nå producentorganisationens eller sammenslutningen af producentorganisationers mål
d)
»tværnational producentorganisation«: en organisation, hvor mindst en af producenternes bedrifter ligger i en anden medlemsstat end den, hvor producentorganisationen har sit hovedsæde
e)
»tværnational sammenslutning af producentorganisationer«: en sammenslutning af producentorganisationer, hvor mindst en af de tilsluttede producentorganisationer har sit hovedsæde i en anden medlemsstat end den, hvor sammenslutningen har sit hovedsæde
f)
»konvergensmål«: mål for foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede medlemsstater og regioner i henhold til EU-lovgivningen vedrørende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden for perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013
g)
»foranstaltning«:
i)
aktioner, der sigter mod produktionsplanlægning, herunder erhvervelse af anlægsaktiver
ii)
aktioner, der sigter mod at forbedre eller fastholde produktkvaliteten, herunder erhvervelse af anlægsaktiver
iii)
aktioner, der sigter mod at forbedre afsætningen, herunder erhvervelse af anlægsaktiver, samt andre fremstøds- og kommunikationsaktiviteter end dem, der henhører under nr. vi)
iv)
forskning og forsøgsproduktion, herunder erhvervelse af anlægsaktiver
v)
uddannelsesaktioner, der ikke henhører under nr. vi), og aktioner, der sigter mod at fremme adgangen til rådgivningstjenester
vi)
et af de seks kriseforebyggelses- og krisestyringsinstrumenter, der er anført i artikel 103c, stk. 2, første afsnit, litra a) til f), i forordning (EF) nr. 1234/2007
vii)
miljøaktioner, jf. artikel 103c, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, herunder erhvervelse af anlægsaktiver
viii)
andre aktioner, herunder erhvervelse af anlægsaktiver, undtagen aktioner, der henhører under nr. i), ii), iii), iv) og vii), som opfylder et eller flere af målene i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007
h)
»aktion«: en specifik aktivitet eller et specifikt instrument, der sigter mod at nå et bestemt operationelt mål, som kan bidrage til at nå et eller flere af de mål, der er anført i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007
i)
»biprodukt«: et produkt, der fremkommer ved tilberedning af et frugt- eller grøntsagsprodukt, og som har en positiv økonomisk værdi, men ikke er det tilsigtede hovedresultat
j)
»tilberedning« klargøring såsom vask, udskæring, skrælning, afpudsning og tørring af frugt og grøntsager, uden at de omdannes til forarbejdede frugter og grøntsager
k)
»foranstaltninger, der skal gennemføres af en branche« som omhandlet i artikel 103d, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007: en eller flere af de aktiviteter, der er anført i artikel 123, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og som er godkendt af medlemsstaten og forvaltes i fællesskab af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer og mindst én anden aktør i fødevareforarbejdnings- og/eller distributionskæden
l)
»udgangsindikator«: enhver indikator, som afspejler en tilstand eller en tendens, der er fremherskende ved en programmeringsperiodes start, og som kan give nyttige oplysninger:
i)
ved analysen af udgangssituationen med henblik på at fastlægge en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer eller et driftsprogram
ii)
som en reference, som en national strategis eller et driftsprograms resultater og virkninger kan vurderes i forhold til, og/eller
iii)
ved fortolkning af en national strategis eller et driftsprograms resultater og virkninger.
2. Medlemsstaterne definerer, hvilke juridiske personer der på deres område skal overholde artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007, på baggrund af deres nationale juridiske og administrative strukturer. De kan vedtage supplerende regler for anerkendelse af producentorganisationer og eventuelt også fastsætte bestemmelser for klart definerede dele af juridiske personer med henblik på anvendelsen af artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Afdeling 2
Krav til producentorganisationer
Artikel 20
Omfattede produkter
1. Medlemsstaterne anerkender producentorganisationer i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007 for det produkt eller den gruppe af produkter, som er specificeret i ansøgningen om anerkendelse, ved hjælp af en beslutning truffet i henhold til artikel 125b, stk. 1, litra c), i nævnte forordning.
2. Medlemsstaterne anerkender kun producentorganisationer for et produkt eller en gruppe af produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning, hvis producentorganisationerne kan sikre, at de pågældende produkter leveres til forarbejdning, hvad enten det sker på grundlag af leveringskontrakter eller på anden vis.
Artikel 21
Mindsteantal medlemmer
Ved fastlæggelsen af mindsteantallet af medlemmer for en producentorganisation i medfør af artikel 125b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne, hvis en ansøger om anerkendelse helt eller delvis består af medlemmer, der selv er juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer bestående af producenter, bestemme, at mindsteantallet af producenter kan beregnes på grundlag af antallet af producenter, der er tilsluttet hver af de juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer.
Artikel 22
Medlemskabets minimumslængde
1. En producent skal være tilsluttet en producentorganisation i mindst et år.
2. Opsiges medlemskabet, skal det meddeles organisationen skriftligt. Medlemsstaterne fastlægger opsigelsesperioder på højst seks måneder og bestemmer, på hvilke datoer udtrædelsen træder i kraft.
Artikel 23
Producentorganisationernes strukturer og aktiviteter
Medlemsstaterne sikrer, at producentorganisationerne råder over det personale, den infrastruktur og det udstyr, der er påkrævet for at opfylde de krav, der er fastlagt i artikel 122, stk. 1, litra c), og artikel 125b, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og for at varetage deres hovedopgaver, bl.a. med hensyn til:
a)
kendskab til medlemmernes produktion
b)
indsamling, sortering, oplagring og emballering af medlemmernes produktion
c)
forretningsmæssig og budgetmæssig forvaltning og
d)
centraliseret bogholderi og faktureringssystem.
Artikel 24
Salgbar produktion - værdi eller mængde
1. Med henblik på anvendelsen af artikel 125b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 beregnes den salgbare produktions værdi eller mængden heraf på samme grundlag som den afsatte produktions værdi, jf. nærværende forordnings artikel 50 og 51.
2. Hvis et eller flere medlemmer af en producentorganisation ikke råder over tilstrækkelige historiske data om den afsatte produktion til anvendelse af stk. 1, kan deres afsatte produktions værdi beregnes som den gennemsnitlige værdi af deres salgbare produktion i en periode på tre år forud for det år, hvor ansøgningen om anerkendelse indsendes, og hvor medlemmerne af den pågældende producentorganisation rent faktisk har haft en produktion.
Artikel 25
Tilvejebringelse af tekniske faciliteter
Med henblik på anvendelsen af artikel 125b, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1234/2007 anses en producentorganisation, der er anerkendt for et produkt, hvortil der kræves tekniske faciliteter, for at opfylde sin forpligtelse, såfremt den sørger for tilstrækkelige tekniske faciliteter, enten selv eller via sine medlemmer, via datterselskaber eller ved udlicitering.
Artikel 26
Producentorganisationernes hovedaktivitet
1. En producentorganisations hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.
2. En producentorganisation kan sælge produkter fra producenter, der ikke er medlemmer af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer, hvis den er anerkendt for disse produkter, og forudsat at denne aktivitets økonomiske værdi er lavere end dens afsatte produktions værdi beregnet i henhold til artikel 50.
3. Afsætning af frugt og grøntsager, der er købt direkte fra en anden producentorganisation, og af produkter, som producentorganisationen ikke er anerkendt for, anses ikke for at udgøre en del af producentorganisationens aktiviteter.
4. Anvendes artikel 50, stk. 9, finder nærværende artikels stk. 3 tilsvarende anvendelse på de berørte datterselskaber fra den 1. januar 2012.
Artikel 27
Udlicitering
1. Til de aktiviteter, som en medlemsstat kan tillade udliciteret i henhold til artikel 125d i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan bl.a. høre indsamling, oplagring, emballering og afsætning af en producentorganisations tilsluttede medlemmers produktion.
2. Ved udlicitering af en producentorganisations aktivitet forstås, at producentorganisationen indgår en forretningsmæssig aftale med en anden part, herunder et eller flere af sine medlemmer eller et datterselskab, om at udføre den pågældende aktivitet. Producentorganisationen forbliver dog ansvarlig for at sikre gennemførelsen af aktiviteten og bevarer den overordnede kontrol med og overvågningen af den forretningsmæssige aftale om at udføre aktiviteten.
Artikel 28
Tværnationale producentorganisationer
1. En tværnational producentorganisation skal have sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor producentorganisationen råder over betydelige driftsanlæg eller har et betydeligt antal medlemmer og/eller opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.
2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale producentorganisation har sit hovedsæde, er ansvarlig for:
a)
at anerkende den tværnationale producentorganisation
b)
at godkende den tværnationale producentorganisations driftsprogram
c)
at etablere det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er medlemmer, med hensyn til at overholde betingelserne for anerkendelse og ordningen vedrørende kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til inden for en rimelig frist at yde den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, al den nødvendige bistand, og
d)
på anmodning af andre medlemsstater at formidle al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til et af de officielle sprog i de medlemsstater, der anmoder herom.
Artikel 29
Sammenlægninger af producentorganisationer
1. Den producentorganisation, der dannes ved sammenlægning af producentorganisationer, træder i stedet for disse producentorganisationer. Den nye organisation overtager de oprindelige producentorganisationers rettigheder og forpligtelser.
Den nye sammenlagte organisation kan gennemføre separate programmer sideløbende indtil den 1. januar året efter sammenlægningen eller kan sammenlægge driftsprogrammerne fra sammenlægningstidspunktet. Driftsprogrammerne sammenlægges i overensstemmelse med artikel 66 og 67.
2. Medlemsstaterne kan uanset stk. 1, andet afsnit, tillade producentorganisationer, der indgiver en velbegrundet anmodning herom, at fortsætte med sideløbende at gennemføre separate driftsprogrammer indtil deres normale udløb.
Artikel 30
Medlemmer, der ikke er producenter
1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er producent, kan accepteres som medlem af en producentorganisation.
2. Ved fastsættelsen af de betingelser, der er nævnt i stk. 1, sørger medlemsstaterne især for, at artikel 122, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 125a, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 overholdes.
3. De fysiske og juridiske personer, der er nævnt i stk. 1, må ikke:
a)
tages i betragtning i forbindelse med anerkendelseskriterierne
b)
have direkte fordel af foranstaltninger, der finansieres af EU.
Medlemsstaterne kan under overholdelse af betingelserne i stk. 2 begrænse fysiske og juridiske personers ret til at stemme om beslutninger om driftsfonden eller afskære dem herfra.
Artikel 31
Demokratisk kontrol med producentorganisationerne
1. Medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at undgå, at et eller flere medlemmer misbruger deres beføjelser eller indflydelse i forbindelse med forvaltningen af en producentorganisation og dens drift; herunder foranstaltninger vedrørende stemmeret.
2. Er en producentorganisation en klart defineret del af en juridisk person, kan medlemsstaterne vedtage foranstaltninger for at begrænse den pågældende juridiske persons beføjelser til at ændre, godkende eller afvise producentorganisationens beslutninger eller afskære den fra disse beføjelser.
Afdeling 3
Sammenslutninger af producentorganisationer
Artikel 32
Regler for producentorganisationer, der også gælder for sammenslutninger af producentorganisationer
Artikel 22, artikel 26, stk. 3, og artikel 27 og 31 finder tilsvarende anvendelse på sammenslutninger af producentorganisationer. Står sammenslutningen af producentorganisationer for salget, finder artikel 26, stk. 2, tilsvarende anvendelse.
Artikel 33
Anerkendelse af sammenslutninger af producentorganisationer
1. Medlemsstaterne kan kun anerkende sammenslutninger af producentorganisationer i henhold til artikel 125c i forordning (EF) nr. 1234/2007 med hensyn til aktiviteter vedrørende det produkt eller den gruppe af produkter, som er anført i ansøgningen om anerkendelse.
2. En sammenslutning af producentorganisationer kan anerkendes i henhold til artikel 125c i forordning (EF) nr. 1234/2007 og kan gennemføre alle en producentorganisations aktiviteter, også selv om afsætningen af de pågældende produkter fortsat varetages af dens medlemmer.
Artikel 34
Medlemmer af sammenslutninger af producentorganisationer, der ikke selv er producentorganisationer
1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er en anerkendt producentorganisation, kan accepteres som medlem af en sammenslutning af producentorganisationer.
2. Medlemmer af en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer, der ikke selv er anerkendte producentorganisationer, må ikke:
a)
tages i betragtning i forbindelse med anerkendelseskriterierne
b)
have direkte fordel af foranstaltninger, der finansieres af EU.
Medlemsstaterne kan give disse medlemmer ret til at stemme om beslutninger om driftsprogrammer eller begrænse deres stemmeret eller afskære dem herfra.
Artikel 35
Tværnational sammenslutning af producentorganisationer
1. En tværnational sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor sammenslutningen råder over et betydeligt antal tilsluttede producentorganisationer, og/eller de tilsluttede producentorganisationer opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.
2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde, er ansvarlig for:
a)
at anerkende sammenslutningen
b)
eventuelt at godkende sammenslutningens driftsprogram
c)
at etablere det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er tilsluttede producentorganisationer, med hensyn til at overholde betingelserne for anerkendelse og ordningen vedrørende kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til at yde al nødvendig bistand til den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, og
d)
på anmodning af andre medlemsstater at formidle al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til et af de officielle sprog i de medlemsstater, der anmoder herom.
Afdeling 4
Producentsammenslutninger
Artikel 36
Fremlæggelse af anerkendelsesplan
1. En juridisk person eller en klart defineret del af en juridisk person fremlægger anerkendelsesplanen, jf. artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, for den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit hovedsæde.
2. Medlemsstaterne fastsætter:
a)
de minimumskriterier, som den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person skal opfylde for at kunne forelægge en anerkendelsesplan
b)
reglerne for anerkendelsesplanernes udarbejdelse, indhold og gennemførelse
c)
den periode, hvor et tidligere medlem af en producentorganisation efter at have forladt producentorganisationen er udelukket fra at tilslutte sig en producentsammenslutning for de produkter, som producentorganisationen er anerkendt for, og
d)
de administrative procedurer for godkendelse af, kontrol med og gennemførelse af anerkendelsesplaner.
Artikel 37
Anerkendelsesplanens indhold
Et udkast til en anerkendelsesplan skal mindst indeholde følgende elementer:
a)
en beskrivelse af udgangssituationen, bl.a. med hensyn til antallet af tilsluttede producenter, med en fuldstændig oversigt over medlemmer, produktion, herunder den afsatte produktions værdi, afsætning og infrastruktur, der er til producentsammenslutningens rådighed, herunder infrastruktur, der ejes af de enkelte medlemmer af producentsammenslutningen
b)
den foreslåede startdato for gennemførelse af planen og dens varighed, der ikke må overstige fem år, og
c)
de aktiviteter og investeringer, der skal gennemføres for at opnå anerkendelse.
Artikel 38
Godkendelse af anerkendelsesplanen
1. Medlemsstaternes myndigheder træffer beslutning om det forelagte udkast til anerkendelsesplan senest tre måneder efter, at de har modtaget planen med den fornødne dokumentation. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.
2. Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende regler for, hvilke foranstaltninger og udgifter der kan komme i betragtning som led i anerkendelsesplaner, herunder regler for, hvilke investeringer der kan komme i betragtning, for at producentsammenslutninger kan opfylde anerkendelseskriterierne for producentorganisationer, jf. artikel 125b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. Efter den overensstemmelseskontrol, der er nævnt i artikel 111, gør medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelt følgende:
a)
accepterer planen og giver en foreløbig anerkendelse
b)
anmoder om ændringer af planen
c)
afviser planen.
Om nødvendigt accepteres en plan kun, hvis den indeholder de ændringer, der er anmodet om i henhold til litra b).
Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person om sin beslutning.
Artikel 39
Gennemførelse af anerkendelsesplanen
1. Anerkendelsesplanen gennemføres i årlige perioder regnet fra den 1. januar. Medlemsstaterne kan give producentsammenslutninger tilladelse til at opdele disse årlige perioder i halvårlige perioder.
Det første år, anerkendelsesplanen gennemføres i overensstemmelse med den foreslåede dato, jf. artikel 37, litra b), begynder anerkendelsesplanen:
a)
den 1. januar efter datoen for medlemsstatens ansvarlige myndigheds accept af planen eller
b)
den første kalenderdag efter accepten.
Anerkendelsesplanens første gennemførelsesår slutter under alle omstændigheder den 31. december samme år.
2. Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for, at producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. Disse anmodninger skal vedlægges den fornødne dokumentation.
Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser anerkendelsesplanerne kan ændres i løbet af en årlig eller en halvårlig periode uden forhåndsgodkendelse fra medlemsstaternes myndigheder. Ændringerne er kun støtteberettigede, hvis producentsammenslutningen straks underretter medlemsstatens ansvarlige myndighed herom.
3. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer beslutning om ændringer af planen senest tre måneder efter modtagelsen af ændringsanmodningen efter at have undersøgt den forelagte begrundelse og dokumentation. Træffes der ikke beslutning om en ændringsanmodning inden for nævnte frist, betragtes den som afvist. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.
Artikel 40
Anmodninger om anerkendelse som producentorganisation
1. Producentsammenslutninger, som gennemfører en anerkendelsesplan, kan når som helst indgive en anmodning om anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. Anmodningerne skal under alle omstændigheder forelægges inden udgangen af den overgangsperiode, der er nævnt i artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
2. Fra datoen for indgivelsen af anmodningen kan sammenslutningen forelægge et udkast til et driftsprogram i henhold til artikel 63.
Artikel 41
Producentsammenslutningernes hovedaktivitet
1. En producentsammenslutnings hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er foreløbigt anerkendt for.
2. En producentsammenslutning kan sælge produkter fra producenter, der ikke er medlemmer af en producentsammenslutning, hvis den er anerkendt for disse produkter, og forudsat at denne aktivitets økonomiske værdi er lavere end værdien af producentsammenslutningens egne medlemmers og andre producentsammenslutningers medlemmers afsatte produktion.
Artikel 42
Den afsatte produktions værdi
1. Artikel 50, stk. 1 til 4, stk. 6, første punktum, og stk. 7, finder tilsvarende anvendelse på producentsammenslutninger.
2. Er den afsatte produktions værdi faldet med mindst 35 % af årsager, der er blevet behørigt begrundet over for medlemsstaten, og som producentsammenslutningen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, anses den afsatte produktions samlede værdi for at udgøre 65 % af den samlede værdi, der er anført og kontrolleret af medlemsstaten i den eller de tidligere støtteansøgninger for den seneste årlige periode, eller såfremt den ikke foreligger, af den værdi, som oprindelig blev anført i den godkendte anerkendelsesplan.
3. Den afsatte produktions værdi beregnes i henhold til den lovgivning, der gælder for den periode, som der anmodes om støtte for.
Artikel 43
Finansiering af anerkendelsesplaner
1. Støttesatserne i artikel 103a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 halveres for den del af den afsatte produktion, der overstiger 1 000 000 EUR.
2. Der fastsættes et årligt loft over støtten i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007 på 100 000 EUR for hver producentsammenslutning.
3. Støtten i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 udbetales:
a)
i årlige eller halvårlige rater ved afslutningen af hver årlig eller halvårlig periode til gennemførelse af anerkendelsesplanen eller
b)
i rater for en del af en årlig periode, hvis planen starter i løbet af den årlige periode, eller hvis der inden en årlig periode slutter, opnås anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. I så fald nedsættes det loft, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, forholdsmæssigt.
Ved beregningen af raterne kan medlemsstaterne gå ud fra den afsatte produktion i en anden periode end den, som raten udbetales for, hvis dette er påkrævet af hensyn til kontrollen. Forskellen mellem perioderne skal være mindre end den pågældende periodes længde.
4. Vekselkursen for de beløb, der er nævnt i stk. 1 og 2, er den seneste vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank offentliggør inden den første dag i den periode, som den pågældende støtte ydes for.
Artikel 44
Støtte til investeringer, der kræves for at opnå anerkendelse
Investeringer i forbindelse med gennemførelsen af anerkendelsesplaner, jf. artikel 37, litra c), i denne forordning, som der ydes støtte til i henhold til artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, finansieres i forhold til, i hvilket omfang de anvendes til medlemmernes produkter i en producentsammenslutning, som er foreløbigt anerkendt.
Der kan ikke ydes EU-støtte til investeringer, som kan fordreje konkurrencevilkårene, når det gælder producentsammenslutningens øvrige økonomiske aktiviteter.
Artikel 45
Støtteansøgning
1. En producentsammenslutning indgiver en samlet ansøgning om den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, senest tre måneder efter udløbet af hver årlig eller halvårlig periode, jf. nærværende forordnings artikel 43, stk. 3. Ansøgningen skal indeholde en erklæring om den afsatte produktions værdi for den periode, som der ansøges om støtte for.
2. Ansøgninger om støtte for halvårlige perioder kan kun indgives, hvis anerkendelsesplanen er opdelt i halvårlige perioder, jf. artikel 39, stk. 1. Alle støtteansøgninger skal vedlægges en skriftlig erklæring fra producentsammenslutningen om:
a)
at den overholder og vil overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i nærværende forordning, og
b)
at den hverken direkte eller indirekte har modtaget, modtager eller vil modtage dobbelt EU-støtte eller national støtte til de aktioner, der gennemføres i henhold til dens anerkendelsesplan, og som EU yder finansiel støtte i henhold til nærværende forordning.
3. Medlemsstaterne fastsætter fristen for betaling af støtten, der under alle omstændigheder ikke må overstige seks måneder fra modtagelsen af ansøgningen.
Artikel 46
Støtteberettigelse
Medlemsstaterne vurderer producentsammenslutningernes berettigelse til støtte i henhold til denne forordning med henblik på at fastslå, om det er behørigt begrundet at yde støtte, under hensyntagen til vilkårene og datoen for en eventuel tidligere ydelse af offentlig støtte til de producentorganisationer eller -sammenslutninger, hvorfra medlemmerne af den pågældende producentsammenslutning kommer, og til eventuelle skift af medlemskab mellem producentorganisationer og -sammenslutninger.
Artikel 47
EU-bidrag
1. EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007, andrager:
a)
75 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet, og
b)
50 % i de øvrige regioner.
Medlemsstaten betaler den resterende del af støtten som et fast beløb. I støtteansøgningen skal det ikke dokumenteres, hvad støtten skal anvendes til.
2. EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, udtrykt i kapitaltilskud eller i kapitaltilskud-ækvivalent, må i forhold til de støtteberettigede investeringsudgifter ikke overstige:
a)
50 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet, og
b)
30 % i de øvrige regioner.
De berørte medlemsstater forpligter sig til at bidrage til finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst 5 %.
Støttemodtagerne deltager i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst:
a)
25 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet, og
b)
45 % i de øvrige regioner.
Artikel 48
Sammenlægninger
1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan ydes eller fortsat ydes til producentsammenslutninger, der er foreløbigt anerkendt, og som er dannet ved sammenlægning af to eller flere foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger.
2. Ved beregningen af støttens størrelse, jf. stk. 1, træder den producentsammenslutning, der dannes ved sammenlægningen, i stedet for de oprindelige sammenslutninger.
3. Sammenlægges to eller flere producentsammenslutninger, overtager den nye sammenslutning de rettigheder og forpligtelser, der gjaldt for den producentsammenslutning, der først blev foreløbigt anerkendt.
4. Såfremt en foreløbigt anerkendt producentsammenslutning bliver lagt sammen med en anerkendt producentorganisation, er den organisation, der dannes ved sammenlægningen, ikke længere berettiget til foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning og heller ikke til den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Den nye organisation behandles fortsat som den anerkendte producentorganisation, forudsat at den overholder de gældende krav. Om nødvendigt anmoder producentorganisationen om at få ændret sit driftsprogram, og her finder artikel 29 tilsvarende anvendelse.
Aktioner, som producentsammenslutninger har gennemført før en sammenlægning, er dog fortsat støtteberettigede på de betingelser, der er fastsat i anerkendelsesplanen.
Artikel 49
Anerkendelsens virkninger
1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, ophører, når anerkendelsen er givet.
2. Hvis der indgives et driftsprogram i overensstemmelse med nærværende forordning, sikrer medlemsstaten, at der ikke sker dobbeltfinansiering af de foranstaltninger, der er fastlagt i anerkendelsesplanen.
3. Investeringer, der opfylder betingelserne for støtte til de udgifter, som er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan overføres til driftsprogrammerne, forudsat at de er i overensstemmelse med nærværende forordning.
4. Medlemsstaterne fastsætter en frist, som begynder efter gennemførelsen af anerkendelsesplanen, inden for hvilken producentsammenslutningen skal anerkendes som producentorganisation. Fristen må højst være på fire måneder.
KAPITEL II
Driftsfonde og driftsprogrammer
Afdeling 1
Den afsatte produktions værdi
Artikel 50
Beregningsgrundlag
1. For en producentorganisation beregnes den afsatte produktions værdi på grundlag af producentorganisationens egen og de tilsluttede producenters produktion, og den omfatter kun de frugter og grøntsager, som producentorganisationen er anerkendt for. Den afsatte produktions værdi kan omfatte frugt og grøntsager, der ikke skal overholde handelsnormerne, hvis disse normer ikke gælder ifølge artikel 4.
2. I den afsatte produktions værdi medregnes produktionen fra de medlemmer, der forlader eller tilslutter sig producentorganisationen. Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for at undgå dobbelttælling.
3. Den afsatte produktions værdi må ikke omfatte værdien af forarbejdede frugter og grøntsager eller andre produkter, der ikke hører til frugt- og grøntsagssektoren.
Har en producentorganisation, en sammenslutning af producentorganisationer eller deres tilsluttede producenter eller datterselskaber, jf. denne artikels stk. 9, enten selv eller ved udlicitering forarbejdet frugt og grøntsager bestemt til forarbejdning til de forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter, der er anført i del X i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007, eller ethvert andet forarbejdet produkt, der er omhandlet i denne artikel og yderligere beskrevet i bilag VI til nærværende forordning, beregnes den afsatte produktions værdi som en fast procentsats, der anvendes på af disse forarbejdede produkters fakturerede værdi. Den faste sats er:
a)
53 % for frugtsaft
b)
73 % for koncentreret saft
c)
77 % for tomatkoncentrat
d)
62 % for frosne frugter og grøntsager
e)
48 % for frugt- og grøntsagskonserves
f)
70 % for svampekonserves af slægten Agaricus
g)
81 % for frugt, foreløbigt konserveret i saltlage
h)
81 % for tørret frugt
i)
27 % for andre forarbejdede frugter og grøntsager
j)
12 % for forarbejdede aromatiske krydderurter
k)
41 % for paprikapulver.
4. Medlemsstaterne kan tillade producentorganisationerne at medregne biprodukternes værdi i den afsatte produktions værdi.
5. I den afsatte produktions værdi medregnes værdien af tilbagekøb fra markedet, der er afhændet i henhold til artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, og som anslås til gennemsnitsprisen for de produkter, producentorganisationen afsatte i den foregående referenceperiode.
6. Kun producentorganisationens og/eller de tilsluttede producenters produktion, som afsættes af producentorganisationen, medregnes i den afsatte produktions værdi. Har en producentorganisations tilsluttede producenter en produktion, der afsættes af en anden producentorganisation, som deres egen organisation har udpeget i henhold til artikel 125a, stk. 2, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, medregnes denne produktion i værdien af den anden producentorganisations afsatte produktion.
7. Den afsatte produktion af frugt og grøntsager faktureres »ab producentorganisation« eventuelt som klargjort og emballeret produkt, der er anført i del IX i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007, eksklusive:
a)
moms
b)
udgifter til intern transport, hvis der er stor afstand mellem producentorganisationens opsamlings- eller emballeringscentral og producentorganisationens distributionssted. Medlemsstaterne fastsætter de nedsættelser, som skal anvendes på den fakturerede værdi for produkter, der faktureres på forskellige leverings- eller transportstadier, og begrunder i deres nationale strategi, hvad der betragtes som stor afstand.
8. Den afsatte produktions værdi kan også beregnes »ab sammenslutning af producentorganisationer« på samme måde som i stk. 7.
9. Den afsatte produktions værdi kan også beregnes »ab datterselskab« på samme måde som i stk. 7, hvis mindst 90 % af datterselskabets kapital ejes:
a)
af en eller flere producentorganisationer eller sammenslutninger af producentorganisationer og/eller
b)
af producenter, der er tilsluttet producentorganisationerne eller sammenslutningerne af producentorganisationer, forudsat at medlemsstaten har godkendt dette, og det bidrager til at nå målene i artikel 122, stk. 1, litra c), og artikel 125b, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
10. Ved udlicitering beregnes den afsatte produktions værdi »ab producentorganisation«, og den omfatter den økonomiske merværdi, som den aktivitet, som producentorganisationen udliciterer til sine medlemmer, tredjemand eller et andet datterselskab end det, der er nævnt i stk. 9, repræsenterer.
11. Hvis produktionen falder som følge af vejrforhold, dyre- eller plantesygdomme eller skadedyrsangreb, kan en eventuel forsikringserstatning, der i den forbindelse modtages i henhold til høstforsikringsforanstaltninger, jf. afdeling 6 i kapitel III, eller tilsvarende foranstaltninger, der forvaltes af producentorganisationen, medregnes i den afsatte produktions værdi.
Artikel 51
Referenceperiode
1. Det årlige loft over den støtte, der er nævnt i artikel 103d, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, beregnes hvert år på grundlag af den afsatte produktions værdi i en tolvmåneders referenceperiode, der fastsættes af medlemsstaterne.
2. Referenceperioden fastsættes af medlemsstaterne for hver producentorganisation som:
a)
en tolvmåneders periode, der tidligst begynder den 1. januar tre år før det år, som der anmodes om støtte for, og slutter senest den 31. december året før det år, som der anmodes om støtte for, eller
b)
den gennemsnitlige værdi af tre på hinanden følgende tolvmåneders perioder, der tidligst begynder den 1. januar fem år før det år, som der anmodes om støtte for, og slutter senest den 31. december året før det år, som der anmodes om støtte for.
3. Tolvmånedersperioden skal være den berørte producentorganisations regnskabsperiode.
Metoden til fastsættelse af referenceperioden må ikke ændres i løbet af et driftsprograms løbetid, medmindre særlige forhold berettiger hertil.
4. Er et produkts værdi faldet med mindst 35 % af årsager, som producentorganisationen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, anses værdien af den afsatte produktion af dette produkt for at udgøre 65 % af dens værdi i den foregående referenceperiode.
Producentorganisationen begrunder de årsager, der er nævnt i første afsnit, over for medlemsstatens ansvarlige myndighed.
5. Hvis nyligt anerkendte producentorganisationer ikke råder over tilstrækkelige historiske data om den afsatte produktion til anvendelse af stk. 2, kan den afsatte produktions værdi anses for at være lig med værdien af den salgbare produktion, som producentorganisationen har oplyst med henblik på anerkendelse.
Første afsnit finder tilsvarende anvendelse på nye medlemmer af en producentorganisation, der tilslutter sig en producentorganisation for første gang.
6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at indsamle oplysninger om den afsatte produktions værdi for producentorganisationer, som ikke har forelagt driftsprogrammer.
7. Uanset stk. 1 og 6 beregnes den afsatte produktions værdi for referenceperioden i henhold til den lovgivning, der var gældende i den pågældende referenceperiode.
For driftsprogrammer, der var godkendt pr. 20. januar 2010, beregnes den afsatte produktions værdi for årene indtil 2007 imidlertid på grundlag af den lovgivning, der var gældende i referenceperioden, hvorimod den afsatte produktions værdi for årene fra 2008 beregnes på grundlag af den lovgivning, der var gældende i 2008.
For driftsprogrammer, der er godkendt efter den 20. januar 2010, beregnes den afsatte produktions værdi for årene fra 2008 på grundlag af den lovgivning, der var gældende på det tidspunkt, hvor driftsprogrammet blev godkendt.
Afdeling 2
Driftsfonde
Artikel 52
Forvaltning
Medlemsstaterne sikrer sig, at driftsfondene forvaltes på en sådan måde, at alle udgifter og indtægter i forbindelse med dem hvert år kan identificeres, kontrolleres og godkendes af eksterne revisorer.
Artikel 53
Finansiering af driftsfonde
1. Medlemmernes finansielle bidrag til driftsfonden, jf. artikel 103b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastsættes af producentorganisationen.
2. Alle producenter skal kunne udnytte driftsfonden, og alle producenter skal kunne være med til på demokratisk vis at træffe beslutning om anvendelsen af producentorganisationens driftsfond og de finansielle bidrag til driftsfonden.
Artikel 54
Meddelelse af anslået beløb
1. Producentorganisationerne meddeler senest den 15. september medlemsstaterne, hvor stort et beløb EU, medlemmerne og producentorganisationerne selv anslås at bidrage med til driftsfondene for det følgende år, sammen med driftsprogrammerne eller anmodningerne om godkendelse af ændringer heraf.
Medlemsstaterne kan fastsætte en senere dato end den 15. september.
2. Driftsfondenes anslåede størrelse beregnes på grundlag af driftsprogrammerne og den afsatte produktions værdi. Beregningen opdeles på udgifter til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger samt andre foranstaltninger.
Afdeling 3
Driftsprogrammer
Artikel 55
National strategi
1. Den nationale strategis overordnede struktur og indhold, jf. artikel 103f, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, skal fastlægges i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag VII. Den kan bestå af regionale elementer.
I den nationale strategi indarbejdes alle de beslutninger, medlemsstaterne træffer, og de bestemmelser, de indfører, i henhold til del II, afsnit II, kapitel II, afdeling I og Ia, i forordning (EF) nr. 1234/2007 og nærværende afsnit.
2. Den nationale strategi, herunder indarbejdelse af de nationale regler, jf. artikel 103f, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastlægges, før udkastet til driftsprogrammer indleveres i et givet år. De nationale regler indarbejdes, når de er sendt til Kommissionen og eventuelt ændret i overensstemmelse med artikel 103f, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. I forbindelse med udformningen af den nationale strategi skal der på medlemsstatens ansvar foretages en analyse af udgangssituationen. Analysen skal afdække, vurdere og prioritere de behov, der skal opfyldes, de mål, der skal nås ved hjælp af driftsprogrammerne for at opfylde disse prioriterede behov, de forventede resultater og de kvantificerede mål, der skal nås i forhold til udgangssituationen, samt fastlægge de mest egnede instrumenter og aktioner til at nå disse mål.
4. Medlemsstaterne sikrer også, at den nationale strategi overvåges og evalueres, og at den gennemføres ved hjælp af driftsprogrammerne.
Den nationale strategi kan ændres, især på baggrund af overvågningen og evalueringen. Disse ændringer skal foretages, før udkastet til driftsprogrammer indsendes i et givet år.
5. Medlemsstaterne fastsætter i den nationale strategi maksimale procentsatser for, hvor stor en del af fonden der kan bruges på en enkelt foranstaltning og/eller aktionstype og/eller udgift med henblik på at sikre en passende balance mellem de forskellige foranstaltninger.
Artikel 56
Nationale regler for miljøaktioner
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen udkastet til nationale regler, jf. artikel 103f, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007, men underretter også Kommissionen om eventuelle ændringer af de nationale regler, som er omfattet af proceduren i nævnte afsnit. Kommissionen gør de nationale regler tilgængelige for andre medlemsstater på den måde, den finder passende.
2. I en separat del af de nationale regler anføres de generelle krav om komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse, som miljøaktioner, der er udvalgt i henhold til et driftsprogram, skal opfylde, jf. artikel 103f, stk. 1, første afsnit, andet punktum, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Kommissionen udarbejder et forlæg til denne del til brug for medlemsstaterne.
De nationale regler omfatter også en ikke-udtømmende liste over miljøaktioner og de betingelser, der gælder herfor i medlemsstaten, jf. artikel 103c, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007. For hver miljøaktion anføres:
a)
begrundelsen for aktionen baseret på dens miljøpåvirkning og
b)
den eller de specifikke forpligtelser.
3. Miljøaktioner, der svarer til forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, som støttes i henhold til et landdistriktsprogram, skal have samme varighed som disse forpligtelser. Varer tilsvarende forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug længere end det oprindelige driftsprogram, videreføres miljøaktionerne i det følgende driftsprogram. Medlemsstaterne kan dog i behørigt begrundede tilfælde tillade, at miljøaktionernes varighed afkortes, eller at de endog stoppes, især på grundlag af resultaterne af den midtvejsevaluering, der er omhandlet i artikel 126, stk. 3, i denne forordning.
I de nationale regler anføres det, hvor længe de aktioner, der er nævnt i stk. 1, varer, og eventuelt at der er pligt til at videreføre dem i det næste driftsprogram.
Artikel 57
Supplerende medlemsstatsregler
Medlemsstaterne kan vedtage regler, der supplerer forordning (EF) nr. 1234/2007 og nærværende forordning, for så vidt angår foranstaltninger, aktioner eller udgifter, der er støtteberettigede i henhold til driftsprogrammerne.
Artikel 58
Forhold til landdistriktsprogrammer
1. Der ydes ikke støtte som led i medlemsstatens landdistriktsprogram eller -programmer, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005 (9), til aktioner, der er omfattet af foranstaltninger omhandlet i nærværende forordning, jf. dog stk. 2.
2. Er der undtagelsesvis bevilget støtte i henhold til artikel 5, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1698/2005 til foranstaltninger, der kunne være støtteberettigede i henhold til nærværende forordning, sørger medlemsstaterne for, at en støttemodtager kun modtager støtte til en given aktion i henhold til én ordning.
Med henblik herpå sørger medlemsstaterne, når de medtager foranstaltninger med sådanne undtagelser i deres landdistriktsprogrammer, for, at det i den nationale strategi, jf. nærværende forordnings artikel 55, angives, hvilke kriterier og administrative regler de vil anvende i landdistriktsprogrammerne.
3. Hvis det er relevant, og medmindre andet er fastsat i artikel 103a, stk. 3, artikel 103d, stk. 1 og 3, og artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 47 i nærværende forordning, må støtten til foranstaltninger, der er omfattet af nærværende forordning, ikke overstige den støtte, der ydes til foranstaltninger omfattet af landdistriktsprogrammet.
4. Støtte til miljøaktioner undtagen til erhvervelse af anlægsaktiver skal være begrænset til de maksimumbeløb, der er fastlagt i bilag I til forordning (EF) nr. 1698/2005 for betalinger til miljøvenligt landbrug. Disse beløb kan i særlige tilfælde forhøjes, så der tages hensyn til specifikke forhold, som skal begrundes i den nationale strategi, jf. nærværende forordnings artikel 55, og i producentorganisationernes driftsprogrammer. Beløbene til miljøaktioner kan også forhøjes for at støtte operationer med henblik på prioriteringer, jf. artikel 16a i forordning (EF) nr. 1698/2005.
5. Stk. 4 gælder ikke for miljøaktioner, der ikke har direkte eller indirekte forbindelse til en bestemt parcel.
Artikel 59
Driftsprogrammers indhold
Driftsprogrammerne indeholder følgende:
a)
en beskrivelse af udgangssituationen, der, hvis det er relevant, er baseret på de fælles udgangsindikatorer, som er anført i bilag VIII
b)
de mål, der er opstillet for driftsprogrammet, under hensyntagen til produktions- og afsætningsmulighederne, og en forklaring på, hvordan programmet bidrager til den nationale strategi, samt en bekræftelse af, at det er i overensstemmelse med den nationale strategi, herunder balancen mellem aktiviteterne. I beskrivelsen af målene skal der henvises til de mål, der er defineret i den nationale strategi, og der skal angives målelige mål for at lette overvågningen af de fremskridt, som gradvis sker i gennemførelsen af programmet
c)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger og enkeltaktioner, herunder foranstaltninger til kriseforebyggelse og -styring, der skal gennemføres, og de midler, der skal anvendes for at nå målene i hvert af de år, hvor programmet gennemføres. Det anføres i beskrivelsen, i hvor høj grad de forskellige foreslåede foranstaltninger:
i)
supplerer og er i overensstemmelse med andre foranstaltninger, herunder foranstaltninger, der finansieres eller er berettigede til støtte fra andre EU-fonde, og navnlig støtte til udvikling af landdistrikter. I den forbindelse skal der, hvis det er relevant, henvises til foranstaltninger, som er gennemført under tidligere driftsprogrammer
ii)
ikke medfører risiko for dobbeltfinansiering fra EU-fonde
d)
programmets varighed og
e)
de finansielle aspekter, nemlig:
i)
beregningsmetoden og de finansielle bidrags størrelse
ii)
proceduren for finansiering af driftsfonden
iii)
information, der er nødvendig for at begrunde bidrag af forskellig størrelse, og
iv)
budgettet og tidsplanen for gennemførelse af foranstaltningerne i hvert af de år, programmet gennemføres.
Artikel 60
Aktioner, der er støtteberettigede i henhold til driftsprogrammer
1. Driftsprogrammer må ikke indeholde aktioner eller udgifter, der er anført på listen i bilag IX.
2. Støtteberettigede udgifter i forbindelse med driftsprogrammer skal begrænses til de faktisk afholdte udgifter. Dog kan medlemsstaterne i stedet på forhånd fastsætte behørigt begrundede faste standardsatser i følgende tilfælde:
a)
hvis disse faste standardsatser er anført i bilag IX
b)
for ekstra kilometerudgifter til ekstern transport sammenholdt med udgifterne til landevejstransport, ved brug af jernbane- og/eller skibstransport som en del af en miljøvenlig foranstaltning, og
c)
for ekstraomkostninger og indkomsttab, der er opstået som følge af miljøaktioner, beregnet i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 (10).
Medlemsstaterne tager disse satser op til revision mindst hvert femte år.
3. For at en aktion kan være støtteberettiget, skal over 50 % udtrykt i de berørte produkters værdi, være produkter, som producentorganisationen er anerkendt for. For at kunne indgå i de 50 % skal produkterne komme fra producentorganisationens medlemmer eller producenter, der er tilsluttet en anden producentorganisation eller sammenslutning af producentorganisationer. Artikel 50 finder tilsvarende anvendelse på beregningen af værdien.
4. For miljøaktioner gælder følgende regler:
a)
Forskellige miljøaktioner kan kombineres, hvis de supplerer hinanden og er forenelige. Kombineres miljøaktioner, skal der ved fastsættelsen af støtten tages hensyn til de specifikke indkomsttab og supplerende omkostninger, der opstår som følge af kombinationen
b)
Forpligtelser til at begrænse anvendelsen af gødning, plantebeskyttelsesmidler eller andre hjælpestoffer accepteres kun, hvis begrænsningen kan vurderes på en måde, der giver rimelig sikkerhed for, at forpligtelserne opfyldes
c)
Aktioner, der vedrører miljøvenlig håndtering af emballage skal begrundes behørigt og være mere vidtrækkende end de krav, medlemsstaterne har fastsat i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF (11).
Medlemsstaterne fastsætter i den nationale strategi, der er nævnt i artikel 55 i denne forordning, hvor stor en procentdel af de årlige udgifter i forbindelse med et driftsprogram der højst må anvendes til aktioner, der vedrører miljøvenlig håndtering af emballage. Denne procentdel må ikke overstige 20 % undtagen for at tage hensyn til særlige nationale/regionale omstændigheder, der skal begrundes i den nationale strategi.
5. Investeringer, herunder investeringer i forbindelse med leasingkontrakter, hvor tilbagebetalingsperioden overstiger driftsprogrammets varighed, kan overføres til et efterfølgende driftsprogram, hvis det kan godtgøres, at det er økonomisk berettiget, og navnlig i tilfælde, hvor den skattemæssige afskrivningsperiode er på over fem år.
Såfremt investeringerne fornyes, skal restværdien af de investeringer, der fornyes:
a)
tilføres producentorganisationens driftsfond eller
b)
fratrækkes fornyelsesomkostningerne.
6. Der kan foretages investeringer i eller iværksættes aktioner, der bidrager til at nå driftsprogrammets mål på individuelle bedrifter og/eller i bedriftslokaler tilhørende producenter, som er tilsluttet producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer, også når aktionerne udliciteres til medlemmer af producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer. Forlader den tilsluttede producent producentorganisationen, sørger medlemsstaten for, at investeringen eller dens restværdi tilbagebetales. I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog fastsætte, at producentorganisationen ikke skal kræve investeringen eller dens restværdi tilbagebetalt.
7. Investeringer og aktioner i forbindelse med forarbejdning af frugter og grøntsager til forarbejdede frugter og grøntsager kan være støtteberettigede, hvis investeringerne og aktionerne har de mål, der er nævnt i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, herunder de mål, der er nævnt i artikel 122, stk. 1, litra c), i samme forordning, og forudsat at de figurerer i den nationale strategi, jf. artikel 103f, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 61
Dokumenter, der skal forelægges
Driftsprogrammer vedlægges bl.a.:
a)
dokumentation for, at der er oprettet en driftsfond
b)
producentorganisationens skriftlige tilsagn om at ville overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i nærværende forordning og
c)
producentorganisationens skriftlige tilsagn om, at den hverken direkte eller indirekte har modtaget eller vil modtage anden EU-støtte eller national støtte til de aktioner, der er støtteberettigede i henhold til nærværende forordning.
Artikel 62
Sammenslutninger af producentorganisationers driftsprogrammer
1. En medlemsstat kan tillade, at en sammenslutning af producentorganisationer fremlægger et helt driftsprogram eller et delprogram, der består af aktioner, som to eller flere tilsluttede producentorganisationer har udpeget i deres respektive driftsprogrammer, men ikke gennemført.
2. De driftsprogrammer, som sammenslutninger af producentorganisationer har udarbejdet, vurderes sammen med de tilsluttede producentorganisationers driftsprogrammer bl.a. for, om de mål og begrænsninger, der er fastsat i artikel 103c i forordning (EF) nr. 1234/2007 overholdes.
3. Medlemsstaterne sørger for:
a)
at aktionerne finansieres fuldt ud ved hjælp af bidrag fra de medlemmer af sammenslutningerne af producentorganisationer, der er producentorganisationer, betalt af disse producentorganisationers driftsfonde. Medlemmer af sammenslutninger af producentorganisationer, der ikke er producentorganisationer, jf. artikel 34, kan dog være med til at finansiere aktionerne med et beløb, der står i forhold til de tilsluttede producentorganisationers bidrag
b)
at aktionerne og det dermed forbundne finansielle bidrag er opført i hver tilsluttet producentorganisations driftsprogram, og
c)
at der ikke er risiko for dobbelt støtte.
4. Artikel 58, 59 og 60, artikel 61, litra b) og c), og artikel 63-67 finder tilsvarende anvendelse på sammenslutninger af producentorganisationers driftsprogrammer. Der kræves dog ikke balance mellem aktiviteterne, jf. artikel 59, litra b), i de delprogrammer, som sammenslutninger af producentorganisationer har udarbejdet.
Artikel 63
Frist for forelæggelse
1. Producentorganisationen forelægger driftsprogrammerne til godkendelse for myndighederne i den medlemsstat, hvor producentorganisationen er etableret, senest den 15. september året før det år, hvor de skal gennemføres. Medlemsstaterne kan dog udsætte datoen.
2. Når en juridisk person eller en klart defineret del af en juridisk person, herunder en producentsammenslutning, indgiver en ansøgning om anerkendelse som producentorganisation, kan den samtidig indgive driftsprogrammet til godkendelse, jf. stk. 1. For at driftsprogrammet kan godkendes, skal der opnås anerkendelse inden for den frist, der er fastsat i artikel 64, stk. 2.
Artikel 64
Beslutning
1. Medlemsstatens myndigheder:
a)
godkender driftsfondenes beløb og de driftsprogrammer, der opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i dette kapitel
b)
godkender driftsprogrammerne på den betingelse, at producentorganisationen accepterer visse ændringer, eller
c)
afviser driftsprogrammerne eller dele deraf.
2. Medlemsstaternes myndigheder træffer beslutning om driftsprogrammerne og driftsfondene senest den 15. december det år, de er forelagt.
Medlemsstaterne underretter producentorganisationerne om beslutningerne senest den 15. december.
Medlemsstaternes myndigheder kan dog efter behørig begrundelse udskyde fristen for at træffe beslutning om driftsprogrammer og driftsfonde til senest den 20. januar året efter anmodningens indgivelse. I godkendelsesbeslutningen kan det fastsættes, at udgifter kan være finansieringsberettigede fra den 1. januar året efter anmodningen.
Artikel 65
Ændringer af driftsprogrammer for efterfølgende år
1. Producentorganisationer kan hvert år senest den 15. september anmode om ændringer af driftsprogrammer, herunder om forlængelse af deres varighed, der skal anvendes fra den 1. januar det følgende år.
Medlemsstaterne kan dog udsætte datoen for indgivelse af anmodninger.
2. Anmodninger om ændringer vedlægges dokumentation for årsagen til ændringerne og deres art og betydning.
3. Medlemsstaternes myndigheder træffer beslutning om anmodninger om ændringer af driftsprogrammer senest den 15. december det år, anmodningen indgives.
Medlemsstaternes myndigheder kan dog efter behørig begrundelse udskyde fristen for at træffe beslutning om ændringer af driftsprogrammer til senest den 20. januar året efter anmodningen. I godkendelsesbeslutningen kan det fastsættes, at udgifter kan være finansieringsberettigede fra den 1. januar året efter anmodningen.
Artikel 66
Ændringer af driftsprogrammer i årets løb
1. Medlemsstaterne kan på betingelser, de selv fastsætter, give tilladelse til ændringer af driftsprogrammer i årets løb.
2. Medlemsstaternes myndigheder træffer beslutning om ændringer af driftsprogrammer, som der anmodes om i henhold til stk. 1, senest den 20. januar året efter, at der blev anmodet om ændringerne.
3. Medlemsstaternes myndigheder kan give producentorganisationerne tilladelse til i årets løb:
a)
kun delvis at gennemføre deres driftsprogrammer
b)
at ændre driftsprogrammets indhold
c)
at forhøje driftsfondens størrelse med højst 25 % og nedsætte den med en procentdel, der fastsættes af medlemsstaten, af det oprindeligt godkendte beløb, hvis driftsprogrammets overordnede formål fastholdes. Medlemsstaterne kan forhøje denne procentdel ved sammenlægning af producentorganisationer, jf. artikel 29, stk. 1
d)
føje national finansiel støtte til driftsfonden, hvis artikel 93 finder anvendelse.
4. Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser driftsprogrammerne kan ændres i årets løb uden forhåndsgodkendelse fra medlemsstaternes myndigheder. Disse ændringer er kun støtteberettigede, hvis producentorganisationen straks giver myndighederne meddelelse om dem.
Artikel 67
Driftsprogrammers format
1. Driftsprogrammerne gennemføres i årlige perioder fra 1. januar til 31. december.
2. Driftsprogrammer, der godkendes senest den 15. december, gennemføres fra den 1. januar det følgende år.
Gennemførelsen af programmer, der godkendes efter den 15. december, udsættes et år.
Uanset første og andet afsnit i dette stykke påbegyndes gennemførelsen af driftsprogrammer, der er godkendt i henhold til artikel 64, stk. 2, eller artikel 65, stk. 3, andet afsnit, senest den førstkommende 31. januar, efter at de er godkendt i overensstemmelse med disse bestemmelser.
Afdeling 4
Støtte
Artikel 68
Godkendt støtte
1. Medlemsstaterne giver producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer meddelelse om den godkendte støtte, jf. artikel 103g, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, senest den 15. december året før det år, som der anmodes om støtte for.
2. Finder artikel 64, stk. 2, tredje afsnit, eller artikel 65, stk. 3, andet afsnit, anvendelse, giver medlemsstaterne meddelelse om den godkendte støtte senest den 20. januar det år, som der anmodes om støtte for.
Artikel 69
Støtteansøgninger
1. Producentorganisationerne indgiver deres ansøgning om støtte eller reststøtte til medlemsstatens myndigheder for hvert driftsprogram, der ansøges om støtte for, senest den 15. februar året efter det år, der ansøges om støtte for.
2. Støtteansøgningerne vedlægges dokumentation, der angiver:
a)
den støtte, der ansøges om
b)
den afsatte produktions værdi
c)
de finansielle bidrag, der er erlagt af producentorganisationens medlemmer og af organisationen selv
d)
de udgifter, der er afholdt i forbindelse med driftsprogrammet
e)
udgifterne til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger fordelt på aktioner
f)
den andel af driftsfonden, der er anvendt til kriseforebyggelse og krisestyring fordelt på aktioner
g)
at artikel 103c, stk. 2, og stk. 3, første afsnit, og artikel 103d i forordning (EF) nr. 1234/2007 er overholdt
h)
et skriftligt tilsagn om, at producentorganisationen ikke har modtaget dobbelt EU-støtte eller national støtte til de foranstaltninger og/eller aktioner, der er støtteberettigede i henhold til nærværende forordning, og
i)
bevis for, at den pågældende aktion er blevet gennemført, hvis der ansøges om betaling på grundlag af en fast standardsats, jf. artikel 60, stk. 2.
3. Støtteansøgningerne kan vedrøre programmerede, men endnu ikke afholdte udgifter, hvis følgende kan dokumenteres:
a)
foranstaltningerne kunne ikke gennemføres senest den 31. december i året for driftsprogrammets gennemførelse af årsager, som ikke kan tilskrives den pågældende producentorganisation
b)
foranstaltningerne kan gennemføres senest den 30. april året efter det år, der er ansøgt om støtte for, og
c)
der er stadig et tilsvarende bidrag fra producentorganisationen tilbage i driftsfonden.
Støtten udbetales kun, og den sikkerhed, der er stillet i henhold til artikel 71, stk. 3, frigives kun på betingelse af, at det dokumenteres, at de programmerede udgifter, der er nævnt i første afsnit, litra b), er afholdt, senest den 30. april året efter det år, som de pågældende udgifter var programmeret for, for så vidt det fastslås, at der rent faktisk er krav på støtte.
4. Indgives ansøgningerne efter datoen i stk. 1, nedsættes støtten med 1 % for hver dag, fristen overskrides.
I ekstraordinære og behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstatens myndigheder acceptere ansøgninger, der indgives efter datoen i stk. 1, hvis den fornødne kontrol er udført, og betalingsfristen i artikel 70 er overholdt.
5. Sammenslutninger af producentorganisationer kan indgive en ansøgning om støtte som omhandlet i stk. 1 på vegne af deres medlemmer, hvis disse medlemmer er producentorganisationer og den dokumentation, der kræves i henhold til stk. 2, forelægges for hvert medlem. Det er producentorganisationerne, der i sidste ende skal modtage støtten.
Artikel 70
Udbetaling af støtte
Medlemsstaterne udbetaler støtten senest den 15. oktober året efter det år, programmet gennemføres.
Artikel 71
Forskud
1. Medlemsstaterne kan give producentorganisationerne tilladelse til at ansøge om forskud på den del af støtten, der svarer til de forventede udgifter i forbindelse med driftsprogrammet for den tre- eller firemåneders periode, der begynder i den måned, hvor forskudsansøgningen indgives.
2. Forskudsansøgninger indgives efter medlemsstatens beslutning enten hver tredje måned i januar, april, juli og oktober eller hver fjerde måned i januar, maj og september.
De samlede forskud for et givet år må ikke overstige 80 % af den oprindeligt godkendte støtte til driftsprogrammet.
3. Der udbetales forskud mod, at der stilles en sikkerhed svarende til 110 % af forskuddet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (12).
Medlemsstaterne fastsætter betingelser for at sikre, at de finansielle bidrag til driftsfonden er blevet opkrævet i overensstemmelse med artikel 52 og 53 i nærværende forordning, og at tidligere forskud og det tilsvarende bidrag fra producentorganisationen faktisk er brugt.
4. Der kan indgives ansøgninger om frigivelse af sikkerhedsstillelse i det igangværende programår, og disse vedlægges dokumentation som fakturaer og dokumenter som bevis for, at betalingen har fundet sted.
Sikkerhedsstillelsen frigives for op til 80 % af forskuddet.
5. Det primære krav, jf. artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85, er, at de foranstaltninger, der er anført i driftsprogrammerne, gennemføres under overholdelse af de forpligtelser, som er fastsat i artikel 61, litra b) og c), i nærværende forordning.
Hvis det primære krav ikke overholdes, eller hvis forpligtelserne i artikel 61, litra b) og c), misligholdes i alvorlig grad, inddrages sikkerhedsstillelsen, uden at dette indskrænker anvendelsen af andre sanktioner og bøder i henhold til kapitel V, afdeling 3.
Hvis andre krav ikke overholdes, inddrages sikkerhedsstillelsen i forhold til, hvor alvorlig den konstaterede uregelmæssighed er.
6. Medlemsstaterne kan fastsætte et mindstebeløb og frister for udbetaling af forskud.
Artikel 72
Delvis betaling
Medlemsstaterne kan tillade, at producentorganisationerne ansøger om betaling af den del af støtten, som svarer til udgifter, der allerede er afholdt i forbindelse med driftsprogrammet.
Ansøgningerne kan indgives på et hvilket som helst tidspunkt, men højst tre gange i løbet af et givet år. De vedlægges dokumentation som fakturaer og dokumenter som bevis for, at betalingen har fundet sted.
Betalingerne på grundlag af ansøgninger om dele af støtten må ikke overstige 80 % af den del af støtten, som svarer til udgifter, som allerede er afholdt i forbindelse med driftsprogrammet for den pågældende periode. Medlemsstaterne kan fastsætte et mindstebeløb for udbetaling af dele af støtten og ansøgningsfrister.
KAPITEL III
Kriseforebyggelse og krisestyring
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 73
Udvælgelse af kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger
Medlemsstaterne kan bestemme, at en eller flere af de foranstaltninger, der er anført i artikel 103c, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, ikke finder anvendelse på deres område.
Artikel 74
Lån til finansiering af kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger
Lån, som i henhold til artikel 103c, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007 optages til at finansiere kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger, og hvis tilbagebetalingsperiode overstiger driftsprogrammets varighed, kan overføres til et efterfølgende driftsprogram, hvis det godtgøres, at det er økonomisk berettiget.
Afdeling 2
Tilbagekøb fra markedet
Artikel 75
Definition
Denne afdeling indeholder bestemmelser om tilbagekøb fra markedet, jf. artikel 103c, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
I dette kapitel forstås ved »produkter, der købes tilbage fra markedet«, »tilbagekøbte produkter« og »produkter, der ikke er udbudt til salg« produkter, der på denne måde er købt tilbage fra markedet.
Artikel 76
Handelsnormer
1. Er der fastsat en handelsnorm for et bestemt produkt i henhold til afsnit II, skal produktet, der købes tilbage fra markedet, opfylde denne norm undtagen bestemmelserne om præsentation og mærkning af produkter. Produkterne kan købes tilbage i bulk, alle størrelser samlet, såfremt mindstekravene til klasse II overholdes, navnlig for så vidt angår kvalitet og størrelse.
Miniatureprodukter som defineret i den pågældende norm skal dog være i overensstemmelse med den gældende handelsnorm, herunder bestemmelserne om præsentation og mærkning af produkter.
2. Er der ikke fastsat nogen handelsnorm for et bestemt produkt, skal produkter, der købes tilbage fra markedet, overholde mindstekravene i bilag X. Medlemsstaterne kan ud over disse mindstekrav fastsætte supplerende bestemmelser.
Artikel 77
Treårigt gennemsnit for tilbagekøb af produkter til gratis uddeling
1. Den grænse på 5 % af den afsatte produktionsmængde, der henvises til i artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, beregnes på grundlag af det aritmetiske gennemsnit af de samlede mængder produkter, som producentorganisationen er anerkendt for, og som producentorganisationen har afsat i de tre foregående år.
2. For nyligt anerkendte producentorganisationer lægges følgende oplysninger til grund for de produktionsår, der går forud for anerkendelsen:
a)
hvis organisationen var en producentsammenslutning, i givet fald de tilsvarende oplysninger for denne producentsammenslutning eller
b)
den mængde, der dannede grundlaget for anmodningen om anerkendelse.
Artikel 78
Forhåndsmeddelelse om tilbagekøb
1. Producentorganisationerne og sammenslutningerne af producentorganisationer giver på forhånd medlemsstaternes myndigheder meddelelse pr. telex, telefax eller e-mail om alle tilbagekøb, de påtænker at foretage.
Meddelelsen skal bl.a. indeholde en liste over de produkter, der er omfattet af intervention, og deres vigtigste kendetegn ud fra de gældende handelsnormer, et skøn over den tilbagekøbte mængde af hvert produkt, deres forventede anvendelse og det sted, hvor de tilbagekøbte produkter kan blive kontrolleret i henhold til artikel 108.
Meddelelserne skal indeholde en attest på, at de tilbagekøbte produkter er i overensstemmelse med de gældende handelsnormer eller mindstekrav, jf. artikel 76.
2. Medlemsstaterne fastsætter nærmere regler for producentorganisationernes meddelelser, jf. stk. 1, navnlig fristerne herfor.
3. Inden for de frister, der er nævnt i stk. 2:
a)
foretager medlemsstaten enten kontrollen i henhold til artikel 108, stk. 1, hvorefter den, hvis der ikke findes nogen uregelmæssigheder, godkender det tilbagekøb, som havde fundet sted på kontroltidspunktet, eller
b)
i de tilfælde, der er nævnt i artikel 108, stk. 3, undlader medlemsstaten at foretage kontrollen i henhold til artikel 108, stk. 1, og underretter i så fald pr. telex, telefax eller e-mail producentorganisationen om, at den godkender det tilbagekøb, som der er givet meddelelse om.
Artikel 79
Støtte
1. Støtten til tilbagekøb af produkter, der omfatter både EU's bidrag og producentorganisationens bidrag, må ikke overstige de beløb, der i bilag XI er fastsat for de produkter, som er anført i dette bilag. Medlemsstaterne fastsætter maksimumstøtten til andre produkter.
Har producentorganisationen modtaget godtgørelse fra tredjemand for tilbagekøbte produkter, nedsættes den støtte, der er nævnt i første afsnit, med de nettoindtægter, som de tilbagekøbte produkter har givet producentorganisationen. De pågældende frugter og grøntsager skal for at være støtteberettigede være opkøbt på markedsvilkår.
2. Tilbagekøb fra markedet må ikke overstige 5 % af en producentorganisations afsatte produktionsmængde af et givet produkt. Mængder, der er afhændet på en af de måder, der er nævnt i artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, eller på en anden måde, som medlemsstaterne har godkendt i henhold til artikel 80, stk. 2, i nærværende forordning, medregnes dog ikke i denne procentsats.
Den afsatte produktionsmængde beregnes som gennemsnittet af de produktionsmængder, der er afsat i de foregående tre år. Hvis disse oplysninger ikke foreligger, anvendes den afsatte produktionsmængde, som producentorganisationen blev anerkendt for.
Procentsatsen i første afsnit er et årligt gennemsnit for en treårsperiode, der i et år højst må overskrides med 5 procentpoint.
3. EU's finansielle støtte i forbindelse med tilbagekøb af frugt og grøntsager, som afhændes ved gratis uddeling til velgørende institutioner og institutioner som omhandlet i artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, må kun anvendes til betaling af produkter, der afhændes i henhold til nærværende artikels stk. 1, og de omkostninger, der er omhandlet i artikel 81, stk. 1, og artikel 82, stk. 1, i nærværende forordning.
Artikel 80
Tilbagekøbte produkters anvendelsesformål
1. Medlemsstaterne bestemmer, hvad de produkter, der købes tilbage fra markedet, må anvendes til. De vedtager bestemmelser for at forhindre, at de tilbagekøbte produkter eller anvendelsen af dem får negative følger for miljøet eller plantesundheden. Udgifter, som producentorganisationerne afholder for at overholde disse bestemmelser, er støtteberettigede som en del af støtten til tilbagekøb fra markedet som led i driftsprogrammet.
2. Til de anvendelsesformål, der er nævnt i stk. 1, hører gratis uddeling, jf. artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, og tilsvarende anvendelsesformål, som medlemsstaterne har godkendt.
Medlemsstaterne kan give velgørende institutioner og andre institutioner som omhandlet i artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, mulighed for at anmode om et symbolsk bidrag fra de endelige modtagere af produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, såfremt disse produkter er blevet forarbejdet.
Modtagerne af de gratis uddelte frugt- og grøntsagsprodukter kan betale forarbejdningsvirksomhederne i naturalier, hvis betalingen kun kompenserer for forarbejdningsomkostningerne, og hvis den medlemsstat, hvor betalingen finder sted, har fastsat regler, der sikrer, at de forarbejdede produkter virkelig er beregnet til forbrug for de endelige modtagere, som er nævnt i andet afsnit.
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at fremme kontakten og samarbejdet mellem producentorganisationerne og de velgørende institutioner og andre institutioner, som de har godkendt, jf. artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. Produkterne skal kunne afhændes til forarbejdningsindustrien. Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser for at forhindre fordrejning af konkurrencevilkårene for den pågældende industri i EU eller for importerede produkter, og at tilbagekøbte produkter bliver bragt på markedet igen. Alkohol, der fremkommer ved destillation, må udelukkende anvendes til industri- eller energiformål.
Artikel 81
Transportomkostninger
1. Transportomkostningerne i forbindelse med gratis uddeling af alle produkter, der er tilbagekøbt fra markedet, kan godtgøres som led i driftsprogrammet på grundlag af faste beløb efter afstanden mellem afhentningsstedet og leveringsstedet, jf. bilag XII.
Ved søtransport bestemmer medlemsstaterne afstanden mellem afhentningsstedet og leveringsstedet. Godtgørelsen må ikke overstige omkostningerne ved landtransport ad den korteste vej mellem indskibningsstedet og det hypotetiske udgangssted, hvis landtransport er mulig. De beløb, der er fastsat i bilag XII, multipliceres med en korrektionskoefficient på 0,6.
2. Transportomkostningerne udbetales til den part, der reelt har afholdt omkostningerne ved den pågældende transport.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a)
modtagerinstitutionernes navn
b)
den omhandlede produktmængde
c)
modtagerinstitutionernes overtagelse af produkterne og de anvendte transportmidler og
d)
afstanden mellem afhentningssted og leveringssted.
Artikel 82
Sorterings- og emballeringsomkostninger
1. Omkostningerne ved sortering og emballering af tilbagekøbte frugter og grøntsager til gratis uddeling kan som led i driftsprogrammet for produkter i kolli på under 25 kg netto godtgøres inden for de faste beløb, der er angivet i bilag XIII, del A.
2. Kolli med produkter til gratis uddeling skal være forsynet med EU-symbolet og en eller flere af de angivelser, der er anført i bilag XIII, del B.
3. Sorterings- og emballeringsomkostningerne udbetales til den producentorganisation, der har forestået sorteringen og emballeringen.
Godtgørelsen udbetales mod, at der fremlægges bilag til dokumentation af:
a)
modtagerinstitutionernes navn
b)
den omhandlede produktmængde og
c)
modtagerinstitutionernes overtagelse af produkterne og produkternes præsentation.
Artikel 83
Betingelser for modtagere af tilbagekøbte produkter
1. De modtagere af tilbagekøbte produkter, der er nævnt i artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, forpligter sig til:
a)
at overholde bestemmelserne i nærværende forordning
b)
at føre et detaljeret lagerregnskab og finansregnskab
c)
at underkaste sig kontrol som fastsat i EU-retten og
d)
at fremlægge bilagene vedrørende de pågældende produkters endelige anvendelse i form af en overtagelsesattest (eller et tilsvarende dokument), der bekræfter, at de tilbagekøbte produkter er afhentet af tredjemand med henblik på anvendelse til gratis uddeling.
Medlemsstaterne kan beslutte, at modtagerne ikke behøver at føre regnskab som anført i første afsnit, litra b), hvis de kun modtager små mængder, og de anser risikoen for at være ubetydelig. Denne beslutning og begrundelsen herfor skal registreres.
2. Modtagerne af tilbagekøbte produkter til andre anvendelsesformål forpligter sig til:
a)
at overholde bestemmelserne i nærværende forordning
b)
at føre et detaljeret lagerregnskab og finansregnskab, hvis medlemsstaten finder det hensigtsmæssigt, selv om produktet er blevet denatureret inden leveringen
c)
at underkaste sig kontrol som fastsat i EU-retten og
d)
ikke at anmode om supplerende støtte til den alkohol, der fremstilles af de pågældende produkter, når der er tale om tilbagekøbte produkter til destillation.
Afdeling 3
Grøn høst og undladt høst
Artikel 84
Definitioner af grøn høst og undladt høst
1. I denne forordning forstås ved:
a) »grøn høst«: høst af samtlige uafsættelige produkter på et givet areal, inden høsten normalt går i gang. De pågældende produkter må ikke være blevet beskadiget på grund af vejrforhold, sygdom eller andre årsager forud for den grønne høst.
b) »undladt høst«: det forhold, at der ikke hentes nogen erhvervsmæssig produktion på det pågældende areal i forbindelse med den normale produktionscyklus. Hvis produkterne ødelægges på grund af vejrforhold eller sygdom, betragtes det dog ikke som undladt høst.
2. Grøn høst og undladt høst skal ses som et supplement og et alternativ til de almindelige dyrkningsmetoder.
Artikel 85
Betingelser for grøn høst og undladt høst
1. I forbindelse med grøn høst og undladt høst gør medlemsstaterne følgende:
a)
fastsætter nærmere bestemmelser for gennemførelsen af foranstaltningerne, herunder om forhåndsmeddelelser om undladt høst og grøn høst, deres indhold og frister, om den godtgørelse, der skal betales, og om anvendelsen af foranstaltningerne, og opstiller en liste over de produkter, der er omfattet af foranstaltningerne
b)
fastsætter bestemmelser for at forhindre, at gennemførelsen af foranstaltningerne får negative følger for miljøet eller plantesundheden
c)
kontrollerer, om foranstaltningerne gennemføres korrekt, herunder i forhold til bestemmelserne i litra a) og b), og hvis dette ikke er tilfældet, godkender de ikke, at foranstaltningerne anvendes.
2. Producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer giver på forhånd medlemsstaternes myndigheder meddelelse pr. telex, telefax eller e-mail om al undladt høst og grøn høst, de har planlagt.
Den første meddelelse i et givet år skal for et givet produkt indeholde en analyse baseret på den forventede markedssituation, som begrunder at anvende grøn høst som en kriseforebyggelsesforanstaltning.
3. Der må ikke både anvendes grøn høst og undladt høst for samme produkt og samme areal i et givet år eller i to på hinanden følgende år.
4. Godtgørelserne, der både består af EU's og producentorganisationens bidrag til grøn høst og undladt høst tager, er betalinger pr. hektar, som fastsættes af medlemsstaten i henhold til stk. 1, litra a):
a)
således at de kun dækker de ekstraomkostninger, der er forbundet med at anvende foranstaltningen, under hensyntagen til den miljø- og plantesundhedsmæssige forvaltning, som er nødvendig for at overholde de bestemmelser, der vedtages i henhold til stk.1, litra b), eller
b)
således at de højst dækker 90 % af den maksimale støtte til tilbagekøb fra markedet, jf. artikel 79.
Afdeling 4
Salgsfremme og kommunikation
Artikel 86
Gennemførelse af salgsfremme- og kommunikationsforanstaltninger
1. Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser for gennemførelse af salgsfremme- og kommunikationsforanstaltninger. Bestemmelserne skal gøre det muligt hurtigt at træffe foranstaltninger, når der er behov for det.
2. Aktionerne inden for salgsfremme og kommunikation skal supplere eventuelle igangværende salgsfremme- og kommunikationsaktioner, som de pågældende producentorganisationer har iværksat, og som ikke har noget at gøre med deres kriseforebyggelse og krisestyring.
Afdeling 5
Uddannelse
Artikel 87
Gennemførelse af uddannelsesaktioner
Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser for gennemførelsen af uddannelsesaktioner.
Afdeling 6
Høstforsikring
Artikel 88
Målet med høstforsikringsaktioner
Høstforsikringsaktionerne forvaltes af en producentorganisation og bidrager til at beskytte producenternes indkomster og dække markedstab, som producentorganisationen og/eller dens medlemmer har lidt som følge af naturkatastrofer, vejrforhold eller eventuelt sygdomme eller skadedyrsangreb.
Artikel 89
Gennemførelse af høstforsikringsaktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser for gennemførelse af høstforsikringsaktioner, herunder de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre, at høstforsikringsaktionerne ikke fordrejer konkurrencevilkårene på forsikringsmarkedet.
2. Medlemsstaterne kan bevilge supplerende nationale midler til de høstforsikringsaktioner, der finansieres af driftsfonden. Den samlede offentlige støtte til høstforsikringer må dog ikke overstige:
a)
80 % af producenternes udgifter til præmier for forsikring mod tab som følge af ugunstige vejrforhold, der kan henregnes under naturkatastrofer
b)
50 % af producenternes udgifter til præmier for forsikring mod:
i)
tab som anført i litra a) og andre tab som følge af ugunstige vejrforhold
ii)
tab som følge af dyre- eller plantesygdomme eller skadedyrsangreb.
Loftet i første afsnit, litra b), gælder også, selv om den finansielle støtte fra EU i henhold til artikel 103d, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 ellers vil kunne dække 60 % af driftsfondens udgifter.
3. Høstforsikringsaktioner omfatter ikke forsikringserstatninger, der dækker mere end 100 % af producenternes indkomsttab, idet der tages hensyn til eventuelle udbetalinger fra andre støtteordninger i forbindelse med den forsikrede risiko.
4. I denne artikel defineres »ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under en naturkatastrofe« på samme måde som i artikel 2, nr. 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 (13).
Afdeling 7
Støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde
Artikel 90
Betingelser for støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde
1. Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser for støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde.
2. Støtten til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde omfatter både EU's og producentorganisationens bidrag. Den samlede støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde må ikke overstige følgende andel af producentorganisationens bidrag til den gensidige fond i dennes første, andet og tredje driftsår:
a)
henholdsvis 10 %, 8 % og 4 % i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere
b)
henholdsvis 5 %, 4 % og 2 % i de øvrige medlemsstater.
3. En producentorganisation kan kun modtage den støtte, der er nævnt i stk. 2, én gang og kun i fondens tre første driftsår. Anmoder en producentorganisation først om støtte i fondens andet eller tredje driftsår, udgør støtten:
a)
henholdsvis 8 % og 4 % i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere
b)
henholdsvis 4 % og 2 % i de øvrige medlemsstater.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte lofter over de beløb, producentorganisationerne kan modtage i støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde.
KAPITEL IV
National finansiel støtte
Artikel 91
Producenternes organiseringsgrad
1. Ved anvendelsen af artikel 103e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 beregnes producenternes organiseringsgrad i et område af en medlemsstat som værdien af den frugt- og grøntsagsproduktion, der er opnået i området, og som producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger har afsat, divideret med den samlede værdi af den frugt- og grøntsagsproduktion, der er opnået i området.
2. Producenternes organiseringsgrad i et område af en medlemsstat anses for ringe, hvis den gennemsnitlige organiseringsgrad beregnet i overensstemmelse med stk. 1 for de sidste tre år, som der foreligger data for, er under 20 %.
Der kan kun ydes national finansiel støtte til frugt- og grøntsagsproduktionen i det område, der er nævnt i denne artikel. Ved anvendelsen af dette kapitel betragtes et område som en bestemt del af en medlemsstats område som følge af dets administrative, geografiske eller økonomiske kendetegn.
Artikel 92
Tilladelse til at yde national finansiel støtte
1. Medlemsstaterne anmoder i henhold til artikel 103e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 Kommissionen om tilladelse til at yde national finansiel støtte til driftsprogrammer, der skal gennemføres i et givet kalenderår, senest den 31. januar i det pågældende kalenderår.
Anmodningen vedlægges dokumentation for, at producenterne i det omhandlede område ifølge definitionen i artikel 91 i nærværende forordning er organiseret i ringe grad, og at kun produktion af frugt- og grøntsager med oprindelse i det pågældende område er berettiget til at modtage støtte, samt nærmere oplysninger om de pågældende producentorganisationer, den pågældende støtte og størrelsen af de finansielle bidrag, der ydes i henhold til artikel 103b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
2. Kommissionen godkender eller afviser anmodningen senest tre måneder efter indgivelsen. Svarer Kommissionen ikke inden for denne frist, anses anmodningen for at være godkendt.
Er anmodningen ufuldstændig, suspenderes fristen på tre måneder, og medlemsstaten underrettes om den konstaterede mangel. Suspensionen får virkning fra det tidspunkt, hvor medlemsstaten underrettes om suspensionen, og varer, indtil der modtages en fuldstændig anmodning.
Artikel 93
Ændringer af driftsprogrammet
En producentorganisation, der ønsker at ansøge om national finansiel støtte, ændrer om nødvendigt sit driftsprogram i henhold til artikel 65 eller 66.
Artikel 94
Ansøgning om og udbetaling af national finansiel støtte
1. Producentorganisationerne ansøger om den nationale finansielle støtte, og medlemsstaterne udbetaler støtten i overensstemmelse med artikel 69 og 70.
2. Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende regler for udbetalingen af den nationale finansielle støtte, herunder mulighed for udbetaling af forskud og dele af støtten.
Artikel 95
EU's refusion af national finansiel støtte
1. Medlemsstaterne kan anmode EU om refusion af den godkendte nationale finansielle støtte, der reelt er udbetalt til producentorganisationerne, inden den 1. januar i det andet år efter det år, hvor programmet blev iværksat.
Anmodningen vedlægges dokumentation for, at betingelserne i artikel 103e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er blevet overholdt i tre af de fire foregående år, og nærmere oplysninger om de omhandlede producentorganisationer, den støtte, der reelt er betalt, og en beskrivelse af driftsfonden med angivelse af samlet beløb, bidrag fra EU, medlemsstaten (national finansiel støtte) og producentorganisationerne og deres medlemmer.
2. Kommissionen træffer afgørelse om at godkende eller afvise anmodningen. Anmodningen afvises, hvis den anmodende medlemsstat ikke har overholdt reglerne for tilladelse til at yde national finansiel støtte eller refusion heraf eller de regler, der i nærværende forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007 er fastsat for producentorganisationer, driftsfonde og driftsprogrammer.
3. Hvis EU er indforstået med at refundere støtten, anmeldes de refusionsberettigede udgifter til Kommissionen efter proceduren i artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 (14).
4. EU kan højst refundere 60 % af den nationale finansielle støtte, der ydes til producentorganisationen.
KAPITEL V
Almindelige bestemmelser
Afdeling 1
Rapporter og meddelelser
Artikel 96
Producentsammenslutningers og producentorganisationers rapporter
1. Efter anmodning fra medlemsstatens myndigheder skal producentsammenslutninger og producentorganisationer udlevere relevante oplysninger, der kræves til at udarbejde den årlige rapport, som er nævnt i artikel 97, litra b).
2. Producentorganisationerne fremlægger årlige rapporter, der vedlægges støtteansøgningerne, om driftsprogrammernes gennemførelse.
Rapporterne vedrører følgende:
a)
de driftsprogrammer, der er gennemført det foregående år
b)
de vigtigste ændringer af driftsprogrammerne og
c)
forskelle mellem den anslåede støtte og den støtte, der er ansøgt om.
3. Den årlige rapport skal for hvert driftsprogram, der gennemføres:
a)
beskrive driftsprogrammets mål og resultater, eventuelt baseret på de fælles output- og resultatindikatorer, der er fastsat i bilag VIII, og om nødvendigt de supplerende output- og resultatindikatorer, der er fastsat i den nationale strategi, og
b)
skitsere de største problemer, der er forbundet med at forvalte programmet, og de foranstaltninger, der måtte være truffet for at sikre kvalitet og effektivitet under programmets gennemførelse.
Hvis det er relevant, skal det i den årlige rapport specificeres, hvilke effektive foranstaltninger der i overensstemmelse med den nationale strategi og i henhold til artikel 103c, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er truffet for at beskytte miljøet mod en eventuelt øget belastning, som skyldes investeringer, hvortil der er ydet støtte under driftsprogrammet.
4. Det sidste år, driftsprogrammet anvendes, udarbejdes der en endelig rapport i stedet for den årlige rapport, der er nævnt i stk. 1.
Det skal fremgå af de endelige rapporter, i hvilket omfang programmets mål er nået. Der skal redegøres for ændringer af aktioner og/eller metoder og fremhæves faktorer, der har haft betydning for, hvor godt det er lykkedes at gennemføre programmet, som er taget eller skal tages i betragtning ved udarbejdelse af efterfølgende driftsprogrammer eller ændring af igangværende driftsprogrammer.
5. Hvis en producentsammenslutning eller en producentorganisation undlader at sende medlemsstaten en meddelelse, som kræves i henhold til nærværende forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007, eller hvis meddelelsen ud fra de objektive kendsgerninger, som medlemsstaten er bekendt med, anses for urigtig, suspenderer medlemsstaten den foreløbige anerkendelse af producentsammenslutningen eller anerkendelsen af producentorganisationen, indtil der er fremsendt en korrekt meddelelse, jf. dog de særlige bestemmelser i nærværende forordning.
Medlemsstaten beretter om sådanne tilfælde i sin årlige rapport, jf. artikel 97, litra b), i nærværende forordning.
Artikel 97
Medlemsstaternes meddelelser om producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger
Medlemsstaterne giver Kommissionen følgende oplysninger og dokumenter:
a)
senest den 31. januar driftsfondens samlede størrelse, der det pågældende år er godkendt for samtlige driftsprogrammer. Driftsfondens samlede størrelse og den samlede EU-støtte til driftsfonden skal fremgå klart af denne meddelelse. Beløbene fordeles endvidere på kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger og andre foranstaltninger.
b)
senest den 15. november en årlig rapport om producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger og om de driftsfonde, driftsprogrammer og anerkendelsesplaner, der er gennemført det foregående år. Den årlige rapport skal navnlig indeholde de oplysninger, der er anført bilag XIV
c)
senest den 31. januar det finansielle beløb, der svarer til den årlige gennemførelse af dette års anerkendelsesplaner. Godkendte og anslåede beløb skal opgives. Meddelelsen skal indeholde følgende oplysninger for hver producentsammenslutning:
i)
det samlede beløb for den årlige periode til gennemførelse af anerkendelsesplanen, bidragene fra EU, medlemsstaterne og producentsammenslutningerne og/eller deres medlemmer
ii)
en opdeling af støtten i den støtte, som er nævnt henholdsvis i artikel 103a, stk. 1, litra a), og litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 98
Medlemsstaternes meddelelser om producentpriser på frugt og grøntsager på det indre marked
1. Medlemsstaternes myndigheder giver hver onsdag senest kl. 12.00 (belgisk tid) Kommissionen meddelelse for hver markedsdag om de gennemsnitlige priser på frugt og grøntsager, der er noteret på de repræsentative markeder, som er anført i bilag XV, del A.
For frugt og grøntsager, der er omfattet af den generelle handelsnorm, indberettes der kun priser for produkter, der er i overensstemmelse med denne norm, mens der for produkter, som er omfattet af en særlig handelsnorm, kun indberettes priser for produkter i klasse I.
Noteringerne gælder for produkter ab emballeringsvirksomhed, sorteret, emballeret og eventuelt på paller, udtrykt i EUR/100 kg nettovægt.
Foreligger der data, indberetter medlemsstaterne priser for de produkttyper og -sorter, størrelser og/eller præsentationer, der er anført i bilag XV, del A. Vedrører noteringerne andre typer, sorter, størrelser og/eller præsentationer end dem, der er anført i bilag XV, del A, giver medlemsstaternes myndigheder Kommissionen meddelelse om, hvilke typer, sorter, størrelser og/eller præsentationer noteringerne gælder for.
2. Medlemsstaterne udpeger repræsentative markeder i det område, hvor frugten og grøntsagerne produceres, på grundlag af transaktioner på fysisk identificerbare markeder, som fx engrosmarkeder, auktioner eller andre fysiske steder, hvor udbud møder efterspørgsel, eller på grundlag af direkte transaktioner mellem producenter, herunder producentorganisationer, og individuelle købere, som fx grossister, handlende, distributionscentraler og andre erhvervsdrivende. De repræsentative markeder kan også udpeges på grundlag af en kombination af transaktioner, der har fundet sted på fysisk identificerbare markeder, og direkte transaktioner.
3. Det er frivilligt, om medlemsstaternes myndigheder ønsker at give Kommissionen meddelelse om producentpriser på de frugter og grøntsager og andre produkter, der er anført i bilag XV, del B.
4. Ved indberetningen af priser i henhold til stk. 3 følges de retningslinjer, som Kommissionen vedtager og offentliggør på en måde, den finder passende.
Afdeling 2
Kontrol
Artikel 99
Entydigt identifikationssystem
Medlemsstaterne sørger for, at der benyttes et entydigt identifikationssystem for alle støtteansøgninger, der indgives af samme producentorganisation eller producentsammenslutning. Systemet skal være foreneligt med det identitetsregistreringssystem, der er nævnt i artikel 15, stk. 1, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (15).
Artikel 100
Ansøgningsprocedurer
Medmindre andet gælder ifølge særlige bestemmelser i nærværende forordning, fastsætter medlemsstaterne passende procedurer for indsendelse af støtteansøgninger, anmodninger om anerkendelse, anmodninger om godkendelse af driftsprogrammer og betalingsanmodninger.
Artikel 101
Stikprøvekontrol
Hvis det er relevant at foretage kontrol i form af stikprøver, sørger medlemsstaterne på grundlag af en risikoanalyse for, at kontrollens art og hyppighed afstemmes efter den pågældende foranstaltning.
Artikel 102
Administrativ kontrol
Der foretages administrativ kontrol af alle støtteansøgninger og betalingsanmodninger, og kontrollen skal omfatte alle de elementer, det er muligt og relevant at kontrollere administrativt. Det sikres, at de gennemførte kontrolforanstaltninger, kontrolresultaterne og de foranstaltninger, der træffes i tilfælde af uoverensstemmelser, registreres.
Artikel 103
Kontrol på stedet
1. For hver kontrol på stedet udarbejdes der en kontrolrapport for at gøre det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal bl.a. indeholde oplysninger om:
a)
den kontrollerede støtteordning og ansøgning
b)
de tilstedeværende personer
c)
de kontrollerede aktioner, foranstaltninger og dokumenter
d)
kontrolresultaterne.
2. Modtageren får mulighed for at underskrive rapporten for at bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og tilføje bemærkninger. Konstateres der uregelmæssigheder, kan der sendes en kopi af kontrolrapporten til modtageren.
3. Kontrollen på stedet kan varsles på forhånd, når blot formålet med kontrollen ikke bringes i fare. Varslet begrænses til det absolut korteste tidsrum.
4. Hvis det er muligt, foretages der kontrol på stedet i henhold til denne forordning, samtidig med at der foretages anden kontrol, som kræves i henhold til EU-reglerne om landbrugsstøtte.
Artikel 104
Indrømmelse af anerkendelse og godkendelse af driftsprogrammer
1. Før medlemsstaterne anerkender en producentorganisation i henhold til artikel 125b, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007, aflægger de producentorganisationen et besøg på stedet for at sikre sig, at betingelserne for anerkendelse er opfyldt.
2. Før medlemsstatens myndigheder godkender et driftsprogram i henhold til artikel 64, efterprøver de på enhver relevant måde, herunder ved kontrol på stedet, det driftsprogram, der ønskes godkendt, og eventuelle anmodninger om ændring. Det kontrolleres bl.a.:
a)
at de oplysninger, der er omhandlet i artikel 59, litra a), b) og e), og som skal indgå i udkastet til driftsprogram, er rigtige
b)
at programmerne stemmer overens med artikel 103c i forordning (EF) nr. 1234/2007 og med de nationale regler og den nationale strategi
c)
at aktionerne er støtteberettigede, og at de foreslåede udgifter er støtteberettigede
d)
at programmerne hænger sammen og har den fornødne tekniske kvalitet, at overslagene og støtteplanen er velbegrundede, og at den planlagte gennemførelse er tilfredsstillende. Det skal under kontrollen efterprøves, om der er fastsat målbare mål, således at det kan overvåges, om disse nås, og om de fastsatte mål vil kunne nås, ved at de foreslåede aktioner gennemføres, og
e)
at de transaktioner, der anmodes om støtte til, stemmer overens med den gældende nationale lovgivning og EU-retten og eventuelt bestemmelserne om offentlige indkøb, statsstøtte og andre relevante bindende normer, som er fastsat i den nationale lovgivning eller i de nationale regler eller den nationale strategi.
Artikel 105
Administrativ kontrol af ansøgninger om støtte til driftsprogrammer
1. Før støtten tildeles, foretager medlemsstaterne administrativ kontrol af alle støtteansøgninger og supplerer den med stikprøvekontrol på stedet, jf. artikel 106.
2. Den administrative kontrol af støtteansøgninger skal især, og hvis det er relevant for den indsendte ansøgning, omfatte kontrol af:
a)
den årlige eller i givet fald den endelige rapport, der fremsendes sammen med ansøgningen om driftsprogrammets gennemførelse
b)
den afsatte produktions værdi, bidragene til driftsfonden og de afholdte udgifter
c)
at de pågældende produkter og tjenesteydelser er leveret, og at der er tale om reelle udgifter
d)
at de gennemførte aktioner svarer til dem, der er anført i det godkendte driftsprogram
e)
at de finansielle begrænsninger og lofter m.v. er overholdt.
3. For udgifter, der er afholdt i henhold til driftsprogrammet, fremlægges der fakturaer og dokumenter, som fx bankudtog som bevis for, at betalingen har fundet sted. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, skal der som belæg for betalingerne fremlægges dokumenter med tilsvarende bevisværdi. De anvendte fakturaer skal udstedes i producentorganisationens, sammenslutningen af producentorganisationers eller datterselskabets navn, jf. artikel 50, stk. 9, eller hvis medlemsstaten godkender det, i en eller flere af de tilsluttede producenters navn. Hvis det er relevant, udstedes fakturaerne dog for personaleudgifter, jf. punkt 2, litra b), i bilag IX, i producentorganisationens, sammenslutningen af producentorganisationers eller datterselskabets navn, jf. artikel 50, stk. 9.
Artikel 106
Kontrol på stedet af ansøgninger om støtte til driftsprogrammer
1. Ved behandlingen af de støtteansøgninger, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, udfører medlemsstaterne kontrol på stedet hos producentorganisationerne for at fastslå, at betingelserne for at udbetale støtten eller saldoen er overholdt for det pågældende år.
Kontrollen omfatter bl.a.:
a)
kontrol af, at anerkendelseskriterierne er overholdt for det pågældende år
b)
kontrol af, hvad driftsfonden er anvendt til i det pågældende år, herunder hvilke udgifter der er anmeldt i anmodninger om forskud eller delvis betaling, og den afsatte produktions værdi, bidragene til driftsfonden og de afholdte udgifter dokumenteret ved hjælp af regnskabsbilag eller andre dokumenter
c)
kontrol i andet led af udgifter til tilbagekøb fra markedet, grøn høst og undladt høst.
2. Den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, skal hvert år vedrøre en betydelig andel af ansøgningerne. Stikprøven repræsenterer mindst 30 % af den samlede støtte, der ansøges om, i medlemsstater, der har mere end ti anerkendte producentorganisationer. I andre tilfælde aflægges der besøg hos den enkelte producentorganisation mindst én gang hvert tredje år.
Hver producentorganisation kontrolleres mindst én gang, inden støtten eller saldoen for driftsprogrammets sidste år udbetales.
3. Resultaterne af kontrollen på stedet evalueres for at fastslå, om eventuelle problemer er af systemisk karakter og indebærer en risiko for tilsvarende aktioner, andre støttemodtagere eller andre organer. Ved evalueringen fastslås det også, hvad problemerne skyldes, om der er behov for yderligere undersøgelser, og hvilke korrigerende eller forebyggende foranstaltninger der skal træffes.
Afslører kontrollen betydelige uregelmæssigheder i et område eller en del af et område eller i en specifik producentorganisation, foretager medlemsstaten supplerende kontrol det pågældende år og forhøjer procentdelen af de pågældende ansøgninger, som skal kontrolleres det følgende år.
4. Medlemsstaten fastlægger, hvilke producentorganisationer der skal kontrolleres, på grundlag af en risikoanalyse.
Ved risikoanalysen tages der især hensyn til følgende:
a)
støttens størrelse
b)
resultaterne af kontrollen de foregående år
c)
et vilkårligt element og
d)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne.
Artikel 107
Kontrol på stedet af driftsprogrammernes foranstaltninger
1. Medlemsstaternes kontrol på stedet af driftsprogrammernes foranstaltninger sigter navnlig mod at efterprøve:
a)
gennemførelsen af de aktioner, der er omfattet af driftsprogrammet
b)
at gennemførelsen eller den påtænkte gennemførelse af aktionerne er i overensstemmelse med den anvendelse, der er beskrevet i det godkendte driftsprogram
c)
for et passende antal udgiftsposter, at de pågældende udgifter er i overensstemmelse med EU-retten med hensyn til art og afholdelsestidspunkt og svarer til de godkendte specifikationer
d)
at de afholdte udgifter kan dokumenteres ved hjælp af regnskabsbilag eller andre dokumenter, og
e)
den afsatte produktions værdi.
2. Den afsatte produktions værdi kontrolleres på grundlag af det regnskabssystem, der er revideret og påtegnet i henhold til national ret.
Medlemsstaterne kan derfor beslutte, at anmeldelsen af den afsatte produktions værdi skal godkendes på samme måde som regnskabsoplysningerne.
Kontrollen af anmeldelsen af den afsatte produktions værdi kan udføres, inden den relevante støtteansøgning fremsendes. Den skal senest udføres, inden støtten udbetales.
3. Kontrollen skal omfatte et kontrolbesøg på stedet for den pågældende aktion eller, hvis aktionen er immateriel, et kontrolbesøg hos initiativtageren, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder. I forbindelse med aktioner på individuelle bedrifter omfattet af den stikprøve, der er nævnt i artikel 106, stk. 2, er det særlig vigtigt, at der aflægges mindst ét kontrolbesøg for at undersøge, om de er gennemført.
Medlemsstaterne kan dog beslutte at undlade at aflægge besøg, når det drejer sig om mindre aktioner, eller hvis der efter deres opfattelse er ringe risiko for, at betingelserne for at modtage støtte ikke er opfyldt, eller at aktionen ikke er gennemført i virkeligheden. Denne beslutning og begrundelsen herfor skal registreres.
4. Kontrollen på stedet omfatter alle de forpligtelser, som producentorganisationen eller dens medlemmer har, og som det er muligt at kontrollere på tidspunktet for kontrolbesøget.
5. Kun kontrol, der opfylder alle kravene i denne artikel, kan betragtes som en del af den kontrol, som skal foretages i henhold til artikel 106, stk. 2.
Artikel 108
Kontrol i første led af tilbagekøb
1. Medlemsstaterne foretager kontrol i første led af hver enkelt producentorganisations tilbagekøb bestående i dokument- og identitetskontrol samt fysisk kontrol, eventuelt ved stikprøvetagning, af de tilbagekøbte produkters vægt og kontrol af, om artikel 76 er overholdt, i henhold til reglerne i afsnit II, kapitel II. Kontrollen foretages efter modtagelsen af den meddelelse, der er nævnt i artikel 78, stk. 1, inden for de frister, som fastsættes i henhold til artikel 78, stk. 2.
2. Den kontrol i første led, der er nævnt i stk. 1, omfatter 100 % af den mængde produkter, der er tilbagekøbt fra markedet. De tilbagekøbte produkter, dog ikke produkter til gratis uddeling, denatureres eller afhændes efter kontrollen til forarbejdningsindustrien under myndighedernes tilsyn efter de forskrifter, som medlemsstaterne udsteder i henhold til artikel 80.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne, hvis produkterne skal uddeles gratis, nøjes med at kontrollere en mindre procentdel end anført i stk. 2, men ikke under 10 % af de pågældende mængder i løbet af en producentorganisations produktionsår. Kontrollen kan finde sted hos producentorganisationen og/eller modtagerne af de pågældende produkter. Hvis der ved kontrollen konstateres betydelige uregelmæssigheder, gennemfører medlemsstatens myndigheder yderligere kontrol.
Artikel 109
Kontrol i andet led af tilbagekøb
1. Som led i den kontrol, der er beskrevet i artikel 106, foretager medlemsstaterne kontrol i andet led af tilbagekøb.
Medlemsstaterne opstiller kriterier, hvorefter de analyserer og vurderer risikoen for, at en bestemt producentorganisation har foretaget tilbagekøb, der ikke er i overensstemmelse med reglerne. Kriterierne opstilles bl.a. ud fra resultaterne af tidligere kontrol i første og andet led og ud fra, om producentorganisationen anvender en kvalitetssikringsordning. På grundlag af disse kriterier fastsættes det for hver producentorganisation, hvor hyppigt der som et minimum skal føres kontrol i andet led.
2. Den kontrol, der er anført i stk. 1, består i kontrol på stedet hos producentorganisationerne og modtagerne af de tilbagekøbte produkter for at garantere, at betingelserne for at udbetale EU-støtte er overholdt. Kontrollen skal bl.a. omfatte:
a)
gennemgang af det særlige lagerregnskab og det finansregnskab, som alle producentorganisationer, der foretager et eller flere tilbagekøb i løbet af det pågældende produktionsår, skal føre
b)
kontrol af de afsatte mængder som oplyst i støtteansøgningerne, navnlig kontrol af lagerregnskab og finansregnskab, fakturaer og om nødvendigt deres rigtighed og af, om der er overensstemmelse mellem disse oplysninger og de pågældende producentorganisationers regnskabstal og/eller skatte- og afgiftsmæssige oplysninger.
c)
kontrol af, om den regnskabsmæssige forvaltning har været korrekt, især kontrol af, om de nettoindtægter, producentorganisationerne har angivet i betalingsanmodningerne, er rigtige, om eventuelle tilbagekøbsomkostninger står i forhold hertil, og at beløbene dermed er korrekte, og
d)
kontrol af de tilbagekøbte produkters anvendelse som angivet i betalingsanmodningen og kontrol af, om der er foretaget en passende denaturering, for at sikre, at producentorganisationerne og modtagerne har overholdt denne forordning.
3. Den kontrol, der er nævnt i stk. 2, foretages hos de berørte producentorganisationer og de modtagere, som er tilknyttet disse organisationer. Hver kontrol skal bl.a. omfatte en stikprøve, der mindst repræsenterer 5 % af de mængder, producentorganisationen har tilbagekøbt i løbet af produktionsåret.
4. I det særlige lagerregnskab og det finansregnskab, der er nævnt i stk. 2, litra a), skal der for hvert produkt, der er genstand for tilbagekøb, skelnes mellem følgende varebevægelser udtrykt i mængder:
a)
den produktion, som producentorganisationens medlemmer har leveret, og som medlemmer af andre producentorganisationer har leveret i henhold til artikel 125a, stk. 2, litra b), og c), i forordning (EF) nr. 1234/2007
b)
producentorganisationens salg, idet der skelnes mellem produkter til friskvaremarkedet og andre typer produkter, herunder råvarer til forarbejdning, og
c)
tilbagekøbte produkter.
5. Kontrollen af, hvad de produkter, som er nævnt i stk. 4, litra c), er anvendt til, omfatter især:
a)
stikprøvekontrol af det særlige regnskab, som modtagerne skal føre, og eventuelt af, om der er sammenhæng med det regnskab, som skal føres i henhold til national ret, og
b)
kontrol af, at de gældende miljøbetingelser er overholdt.
6. Hvis der ved kontrollen i andet led konstateres betydelige uregelmæssigheder, udvider medlemsstatens myndigheder kontrollen i andet led for det pågældende produktionsår og indfører hyppigere kontrol i andet led i det følgende produktionsår hos de berørte producentorganisationer eller sammenslutningerne heraf.
Artikel 110
Grøn høst og undladt høst
1. Forud for grøn høst sikrer medlemsstaterne sig ved kontrol på stedet, at de omhandlede produkter ikke er beskadiget, og at det pågældende areal er velplejet. Efter den grønne høst kontrollerer medlemsstaten, at hele det pågældende areal er blevet høstet, og at det høstede produkt er blevet denatureret.
Efter høstperiodens afslutning efterprøver medlemsstaterne, om analysen baseret på den forventede markedssituation er pålidelig, jf. artikel 85, stk. 2. Desuden analyserer de eventuelle afvigelser mellem den forventede markedssituation og den reelle markedssituation.
2. Forud for undladt høst undersøger medlemsstaterne ved kontrol på stedet, om det omhandlede areal er velplejet, at en del af arealet ikke allerede er blevet høstet, og om produktet er veludviklet og generelt er af sund, sædvanlig handelskvalitet.
Medlemsstaterne sørger for, at produktionen denatureres. Er dette ikke muligt, sikrer de sig ved et besøg på stedet eller kontrolbesøg i høstsæsonen, at der ikke høstes.
3. Artikel 109, stk. 1, 2, 3 og 6, finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 111
Kontrol før godkendelse af producentsammenslutningers anerkendelsesplaner
1. Inden medlemsstaterne godkender en producentsammenslutnings anerkendelsesplan i henhold til artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, kontrollerer de den juridiske person eller klart definerede del af den juridiske person på stedet.
2. Medlemsstaterne sikrer sig på enhver relevant måde, herunder ved kontrol på stedet:
a)
at oplysningerne i anerkendelsesplanen er korrekte
b)
at planen hænger sammen økonomisk og har den fornødne tekniske kvalitet, at overslagene er velbegrundede, og at den planlagte gennemførelse er tilfredsstillende
c)
at aktionerne er støtteberettigede, og at de foreslåede udgifter er støtteberettigede og rimelige, og
d)
at de transaktioner, der anmodes om støtte til, stemmer overens med gældende national ret og EU-retten, især bestemmelserne om offentlige indkøb, statsstøtte og andre relevante bindende normer, som er fastsat i den nationale lovgivning eller i de nationale regler eller den nationale strategi.
Artikel 112
Kontrol af producentsammenslutningers støtteansøgninger
1. Før der tildeles støtte, foretager medlemsstaterne administrativ kontrol af alle producentsammenslutningers støtteansøgninger og stikprøvekontrol på stedet.
2. Når den støtteansøgning, der er omhandlet i artikel 45, er indgivet, kontrollerer medlemsstaterne producentsammenslutningerne på stedet for at fastslå, at betingelserne for at yde støtte er overholdt for det pågældende år.
Kontrollen omfatter bl.a. kontrol af:
a)
om anerkendelseskriterierne er overholdt for det pågældende år
b)
den afsatte produktions værdi og gennemførelsen af de foranstaltninger, der er omfattet af anerkendelsesplanen, og de afholdte udgifter.
3. Den kontrol, der er omhandlet i stk. 2, skal hvert år vedrøre en betydelig andel af ansøgningerne. Stikprøven repræsenterer mindst 30 % af den samlede støtte.
Alle producentsammenslutninger kontrolleres mindst hvert femte år.
4. Artikel 105 og 107 finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 113
Tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer
1. Den medlemsstat, hvori en tværnational producentorganisation eller en tværnational sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde, har det overordnede ansvar for at organisere kontrollen med denne organisations eller sammenslutnings driftsprogram og driftsfond og anvende eventuelle sanktioner over for organisationen eller sammenslutningen.
2. De andre medlemsstater, som er forpligtet til at indgå i det administrative samarbejde, der er nævnt i artikel 28, stk. 2, litra c), og artikel 35, stk. 2, litra c), gennemfører den administrative kontrol og den kontrol på stedet, der kræves af den medlemsstat, som er nævnt i nærværende artikels stk. 1, og underretter den om resultaterne. De overholder alle tidsfrister, som den medlemsstat, der er nævnt i stk. 1, fastsætter.
3. De regler, der gælder i den medlemsstat, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse på producentorganisationen, driftsprogrammet og driftsfonden. På miljø- og plantesundsområdet og i forbindelse med afhændelse af tilbagekøbte produkter er det dog lovgivningen i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, der finder anvendelse.
Afdeling 3
Sanktioner
Artikel 114
Manglende overholdelse af anerkendelseskriterier
1. Medlemsstaterne tilbagekalder en producentorganisations anerkendelse, hvis den manglende overholdelse af kriterierne er væsentlig og skyldes, at producentorganisationen har handlet forsætligt eller groft uagtsomt.
Medlemsstaterne tilbagekalder især en producentorganisations anerkendelse, hvis den manglende overholdelse af anerkendelseskriterierne kan tilskrives:
a)
at kravene i artikel 21 og 23, artikel 26, stk. 1 og 2, eller artikel 31 er blevet tilsidesat, eller
b)
at den afsatte produktions værdi i to på hinanden følgende år har ligget under den grænse, medlemsstaten har fastsat i medfør af artikel 125b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Tilbagekaldelsen af anerkendelsen i henhold til dette stykke får virkning fra det tidspunkt, hvor betingelserne for anerkendelse ikke længere var opfyldt, medmindre andet er fastsat i en eventuel national horisontal lovgivning om forældelsesfrister.
2. Hvis stk. 1 ikke finder anvendelse, suspenderer medlemsstaterne en producentorganisations anerkendelse, hvis den manglende overholdelse af anerkendelseskriterierne er væsentlig, men kun midlertidig.
Der udbetales ikke støtte i suspensionsperioden. Suspensionen får virkning fra det tidspunkt, hvor kontrollen har fundet sted, og gælder, indtil der er udført en kontrol, som viser, at de pågældende kriterier er overholdt.
Suspensionsperioden må højst være på 12 måneder. Hvis de omhandlede kriterier ikke er overholdt 12 måneder herefter, tilbagekaldes anerkendelsen.
Medlemsstaterne kan foretage betalinger efter fristen i artikel 70, hvis dette er nødvendigt for at kunne anvende dette stykke. Imidlertid kan disse senere betalinger under ingen omstændigheder finde sted efter den 15. oktober i det andet år efter året for programmets gennemførelse.
3. I andre tilfælde end de i stk. 1 og 2 anførte, hvor anerkendelseskriterierne ikke er overholdt, sender medlemsstaterne en varslingsskrivelse, hvori de oplyser, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes. Medlemsstaterne kan vente med at udbetale støtte, indtil de korrigerende foranstaltninger er truffet.
Medlemsstaterne kan foretage betalinger efter fristen i artikel 70, hvis dette er nødvendigt for at kunne anvende dette stykke. Imidlertid kan disse senere betalinger under ingen omstændigheder finde sted efter den 15. oktober i det andet år efter året for programmets gennemførelse.
Træffes der ikke korrigerende foranstaltninger inden for 12 måneder, betragtes den manglende overholdelse af kriterierne som væsentlig, hvorefter stk. 2 finder anvendelse.
Artikel 115
Svig
1. Hvis det konstateres, at en producentorganisation, en sammenslutning af producentorganisationer eller en producentsammenslutning har begået svig i forbindelse med støtte, som er omfattet af forordning (EF) nr. 1234/2007, gør medlemsstaterne følgende, medmindre der anvendes andre sanktioner i henhold til EU's og medlemsstaternes lovgivning:
a)
tilbagekalder anerkendelsen af producentorganisationen, sammenslutningen af producentorganisationer eller producentsammenslutningen
b)
udelukker de pågældende aktioner eller transaktioner fra at modtage støtte i henhold til driftsprogrammet eller anerkendelsesplanen og kræver allerede udbetalt støtte betalt tilbage
c)
udelukker producentorganisationen, sammenslutningen af producentorganisationer eller producentsammenslutningen fra at modtage støtte det næste år i henhold til driftsprogrammet eller anerkendelsesplanen.
2. Medlemsstaterne kan suspendere anerkendelsen af en producentorganisation, en sammenslutning af producentorganisationer eller en producentsammenslutning eller suspendere betalingerne til et sådant organ, hvis de mistænkes for at have begået svig i forbindelse med støtte, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 116
Producentsammenslutninger
1. Medlemsstaterne anvender de sanktioner og bøder, der er omhandlet i artikel 114 og/eller 117, analogt på anerkendelsesplaner.
2. Ud over det, der gælder ifølge stk. 1, inddriver medlemsstaten, hvis producentsammenslutningen efter afslutningen af den periode, medlemsstaten har fastsat i medfør af artikel 49, stk. 4, ikke er blevet anerkendt som producentorganisation:
a)
100 % af den støtte, producentsammenslutningen har modtaget, hvis den manglende anerkendelse skyldes, at producentsammenslutningen har handlet forsætligt eller groft uagtsomt, eller
b)
50 % af den støtte, producentsammenslutningen har modtaget, i alle andre tilfælde.
Artikel 117
Driftsprogram
1. Betalingerne beregnes på grundlag af, hvad der er fundet støtteberettiget.
2. Medlemsstaten gennemgår den indsendte støtteansøgning og fastsætter, hvilke beløb der er støtteberettigede. Den fastsætter:
a)
det beløb, der vil skulle betales til støttemodtageren udelukkende på grundlag af ansøgningen
b)
det beløb, der skal betales til støttemodtageren, efter at det er undersøgt, om ansøgningen opfylder støttekriterierne.
3. Hvis det beløb, der er fastsat i henhold til stk. 2, litra a), overstiger det beløb, der er fastsat i henhold til stk. 2, litra b), med mere end 3 %, skal der betales en bøde. Bøden er lig med forskellen mellem de beløb, der beregnes i henhold til stk. 2, litra a) og litra b).
Der skal dog ikke betales bøde, hvis producentorganisationen eller producentsammenslutningen kan begrunde, at den ikke selv er ansvarlig for, at det beløb, som ikke er støtteberettiget, er anført.
4. Stk. 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse på udgifter, der ikke er støtteberettigede, og som findes ved kontrol på stedet eller efterfølgende kontrol.
5. Anmeldes og kontrolleres den afsatte produktions værdi, før der ansøges om støtte, lægges den anmeldte og den kontrollerede værdi til grund ved beregningen af beløbene i henhold til stk. 2, litra a) og litra b).
Artikel 118
Sanktioner i forlængelse af kontrol i første led af tilbagekøb
Hvis der i forlængelse af kontrollen i artikel 108 konstateres uregelmæssigheder med hensyn til de handelsnormer eller mindstekrav, der er nævnt i artikel 76, skal støttemodtageren:
a)
betale en bøde, som svarer til EU-bidraget og beregnes på basis af de tilbagekøbte mængder produkter, der ikke stemmer overens med handelsnormerne eller mindstekravene, hvis disse mængder udgør under 10 % af de mængder, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 78 for det pågældende tilbagekøb
b)
betale en bøde, der er dobbelt så stor som EU-bidraget, hvis disse mængder udgør mellem 10 % og 25 % af de mængder, der er givet meddelelse om, eller
c)
betale en bøde, som svarer til EU-bidraget, for alle de mængder, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 78, hvis disse mængder overstiger 25 % af de mængder, der er givet meddelelse om.
Artikel 119
Andre sanktioner over for producentorganisationer i forbindelse med tilbagekøb
1. De bøder, der er omhandlet i artikel 117, vedrører støtte, der er ansøgt om i forbindelse med tilbagekøb som led i driftsprogrammets udgifter.
2. Udgifter til tilbagekøb anses ikke for støtteberettigede, hvis de produkter, der ikke er blevet udbudt til salg, ikke er blevet afhændet, som medlemsstaten har bestemt i henhold til artikel 80, stk. 1, eller de tilbagekøbte produkter eller deres anvendelse i strid med de bestemmelser, der er vedtaget i henhold til artikel 80, stk. 1, har haft negative følger for miljøet eller plantesundheden.
Artikel 120
Sanktioner over for modtagere af tilbagekøbte produkter
Hvis der ved den kontrol, der føres i henhold til artikel 108 og 109, konstateres uregelmæssigheder, som kan tillægges modtagerne af tilbagekøbte produkter, anvendes følgende sanktioner:
a)
modtagerne mister retten til at modtage tilbagekøbte produkter, og
b)
modtagerne af tilbagekøbte produkter forpligtes til at tilbagebetale værdien af de produkter, de har modtaget, plus de dermed forbundne sorterings-, emballerings- og transportomkostninger i overensstemmelse med medlemsstaternes bestemmelser.
Sanktionen i litra a) får øjeblikkeligt virkning og gælder i mindst et produktionsår. Den kan forlænges afhængigt af, hvor alvorlig uregelmæssigheden er.
Artikel 121
Grøn høst og undladt høst
1. Hvis det i forbindelse med grøn høst fastslås, at producentorganisationen ikke har opfyldt sine forpligtelser, skal producentorganisationen betale en bøde, der svarer til godtgørelsen for de arealer, som forpligtelsen ikke er overholdt for. Forpligtelserne er bl.a. ikke opfyldt i tilfælde, hvor:
a)
medlemsstaten under den kontrol, der er omhandlet i artikel 110, stk. 1, andet afsnit, konstaterer, at grøn høst ikke var berettiget på grundlag af analysen af den forventede markedssituation på det pågældende tidspunkt
b)
det areal, der er anmeldt med henblik på grøn høst, ikke opfylder kriterierne for grøn høst
c)
ikke hele arealet er høstet, eller produktionen ikke er denatureret.
2. Hvis det i forbindelse med undladt høst fastslås, at producentorganisationen ikke har opfyldt sine forpligtelser, skal producentorganisationen betale en bøde, der svarer til godtgørelsen for de arealer, som forpligtelsen ikke er overholdt for. Forpligtelserne er bl.a. ikke opfyldt i tilfælde, hvor:
a)
det areal, der er anmeldt med henblik på undladt høst, ikke opfylder kriterierne for undladt høst
b)
hele arealet eller en del heraf alligevel er blevet høstet
c)
foranstaltningen har haft negative følger for miljøet eller plantesundheden, som producentorganisationen er ansvarlig for.
3. Bøderne i stk. 1 og 2 lægges oven i en eventuel bøde, der pålægges i henhold til artikel 117.
Artikel 122
Forhindring af kontrol på stedet
En støtteansøgning afvises for den omhandlede del af udgifterne, hvis producentorganisationen, medlemmet eller den pågældende repræsentant forhindrer, at der foretages kontrol på stedet.
Artikel 123
Betaling af opkrævet støtte og bøder
1. Producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, producentsammenslutninger eller andre erhvervsdrivende tilbagebetaler uberettiget udbetalt støtte med renter og betaler de bøder, der er fastsat i denne afdeling.
Renterne beregnes:
a)
på grundlag af den periode, der er gået fra betalingen til modtagerens tilbagebetaling
b)
på grundlag af den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender til sine vigtigste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende, og som gjaldt på datoen for den uberettigede udbetaling forhøjet med 3 procentpoint.
2. Opkrævet støtte, renter og bøder betales til Den Europæiske Garantifond for Landbruget.
Artikel 124
Anmeldelse af uregelmæssigheder
Anvendelsen af administrative sanktioner og bøder og opkrævningen af uberettiget udbetalt støtte som omhandlet i denne afdeling udelukker ikke, at uregelmæssigheder skal indberettes til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning nr. 1848/2006 (16).
Afdeling 4
Overvågning og evaluering af driftsprogrammer og nationale strategier
Artikel 125
Fælles præstationsindikatorer
1. Både de nationale strategier og driftsprogrammerne overvåges og evalueres, for at det kan vurderes, hvordan det går med at nå driftsprogrammernes mål, og hvor effektive de er set i forhold til disse mål.
2. Fremskridt og effektivitet vurderes ved hjælp af fælles præstationsindikatorer, jf. bilag VIII, for udgangssituationen og den økonomiske gennemførelse, outputtet, resultaterne og virkningerne af de driftsprogrammer, der gennemføres.
3. Hvis en medlemsstat finder det hensigtsmæssigt, fastlægges der et begrænset antal supplerende indikatorer, som er specifikke for denne strategi og afspejler nationale og/eller regionale behov, samt betingelser og målsætninger, som er specifikke for producentorganisationernes driftsprogrammer. Desuden medtages eventuelle supplerende indikatorer for miljømæssige målsætninger, som ikke er omfattet af de fælles præstationsindikatorer.
Artikel 126
Procedurer for overvågning og evaluering af driftsprogrammer
1. Producentorganisationerne sørger for, at deres driftsprogrammer overvåges og evalueres ved hjælp af relevante indikatorer blandt de fælles præstationsindikatorer, der er anført i artikel 125, og eventuelt de supplerende indikatorer, der er fastlagt i den nationale strategi.
Til dette formål indfører de et system til indsamling, registrering og ajourføring af den information, der kræves for at udarbejde disse indikatorer.
2. Formålet med overvågningen er at vurdere, hvordan det går med at nå driftsprogrammets specifikke mål. Den foregår ved hjælp af finansielle indikatorer, outputindikatorer og resultatindikatorer. Resultaterne heraf benyttes til:
a)
at kontrollere programgennemførelsens kvalitet
b)
at påvise eventuelle behov for justeringer eller revision af driftsprogrammet med henblik på at nå de mål, der er opstillet for det, eller at forbedre forvaltningen af programmet, herunder den finansielle forvaltning
c)
at bidrage til opfylde rapporteringskravene i forbindelse med driftsprogrammets gennemførelse.
Resultaterne af overvågningen beskrives i den årlige rapport, som producentorganisationen i henhold til artikel 96, stk. 1, skal forelægge for den nationale myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af den nationale strategi.
3. Evalueringen sker i form af en særskilt midtvejsevalueringsrapport.
Formålet med midtvejsevalueringen, der kan udføres med bistand fra et specialiseret konsulentfirma, er at undersøge, i hvilken grad de finansielle midler er udnyttet, og hvor effektivt driftsprogrammet har været, og at vurdere, hvilke fremskridt der er gjort med hensyn til at nå programmets overordnede mål. Der kan i denne forbindelse gøres brug af de fælles præstationsindikatorer vedrørende udgangssituationen, resultaterne og, hvis det er relevant, virkningerne.
Hvis det er relevant, omfatter midtvejsevalueringen en kvalitativ vurdering af resultaterne af miljøaktionerne og deres virkninger med hensyn til:
a)
at forebygge jorderosion
b)
at reducere brugen og/eller forbedre forvaltningen af plantebeskyttelsesmidler
c)
at beskytte levesteder og biodiversiteten eller
d)
at bevare landskabet.
Resultaterne heraf benyttes til:
a)
at forbedre kvaliteten af de driftsprogrammer, der forvaltes af producentorganisationen
b)
at klarlægge, om der er behov for mere omfattende ændringer af driftsprogrammet
c)
at bidrage til at opfylde rapporteringskravene i forbindelse med driftsprogrammernes gennemførelse og
d)
at høste erfaringer, der kan udnyttes til at forbedre kvaliteten og effektiviteten af de fremtidige driftsprogrammer, som producentorganisationen skal forvalte.
Midtvejsevalueringen udføres under driftsprogrammets gennemførelse og i så god tid, at resultaterne af evalueringen kan indgå i forberedelsen af det efterfølgende driftsprogram.
Midtvejsevalueringsrapporten knyttes som bilag til den tilsvarende årlige rapport, der er nævnt i artikel 96, stk. 1.
Artikel 127
Procedurer for overvågning og evaluering af den nationale strategi
1. Overvågningen og evalueringen af den nationale strategi foregår ved hjælp af relevante indikatorer blandt de fælles præstationsindikatorer, der er anført i artikel 125, og i givet fald de supplerende indikatorer, der er fastlagt i den nationale strategi.
2. Medlemsstaterne indfører et system til indsamling, registrering og ajourføring af den elektroniske information, der kræves for at indsamle de indikatorer, der er anført i artikel 125. Til dette formål benytter de den information, som producentorganisationen har fremsendt, vedrørende overvågningen og evalueringen af deres driftsprogrammer.
3. Formålet med overvågningen er løbende at vurdere, hvordan det går med at nå driftsprogrammets overordnede og specifikke mål. Den foregår ved hjælp af finansielle indikatorer, outputindikatorer og resultatindikatorer. I den forbindelse anvendes oplysningerne i de årlige statusrapporter, som producentorganisationen fremsender, om overvågningen af deres driftsprogrammer. Resultaterne af overvågningen benyttes til:
a)
at kontrollere kvaliteten af driftsprogrammernes gennemførelse
b)
at påvise eventuelle behov for justeringer eller revision af den nationale strategi med henblik på at nå de mål, der er opstillet for denne strategi, eller at forbedre forvaltningen af strategiens gennemførelse, herunder den finansielle forvaltning af driftsprogrammerne, og
c)
at bidrage til at opfylde rapporteringskravene i forbindelse med den nationale strategis gennemførelse.
4. Formålet med evalueringen er at vurdere, hvordan det går med at nå strategiens overordnede mål. Den udføres ved hjælp af indikatorer vedrørende udgangssituationen, resultaterne og, hvis det er relevant, virkningerne. I den forbindelse anvendes de overvågningsresultater og den midtvejsevaluering af driftsprogrammerne, som findes i de årlige statusrapporter og endelige rapporter, producentorganisationerne fremsender. Resultaterne af evalueringen benyttes til:
a)
at forbedre strategiens kvalitet
b)
at klarlægge, om der er behov for mere omfattende ændringer af strategien og
c)
at bidrage til at opfylde rapporteringskravene i forbindelse med den nationale strategis gennemførelse.
Evalueringen omfatter en evaluering, som skal gennemføres så tidligt i 2012, at resultaterne af den kan medtages i en særskilt evalueringsrapport, der samme år vedlægges den årlige rapport, som er nævnt i artikel 97, litra b). Formålet med rapporten er at undersøge, i hvilken grad de finansielle midler er udnyttet, og hvor effektivt driftsprogrammerne er gennemført, og at vurdere, hvilke virkninger og konsekvenser disse programmer har haft set i forhold til de mål og resultater, der skal nås ifølge strategien, og eventuelt de andre mål, der er fastsat i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Formålet er at tage ved lære af erfaringerne, der kan bruges til at forbedre fremtidige nationale strategiers kvalitet og navnlig til at afdække mangler ved fastlæggelsen af målsætninger, mål eller støtteberettigede foranstaltninger eller behov for at fastlægge nye instrumenter.
KAPITEL VI
Udvidet anvendelse af regler over for producenter i et økonomisk område
Artikel 128
Meddelelse af listen over økonomiske områder
Når listen over økonomiske områder sendes i overensstemmelse med artikel 125f, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007, gives der samtidig alle de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere, om betingelserne i nævnte forordnings artikel 125f, stk. 2, første afsnit, er opfyldt.
Artikel 129
Meddelelse af bindende regler; repræsentativitet
1. Når medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 125g i forordning (EF) nr. 1234/2007 giver Kommissionen meddelelse om de regler, de har gjort bindende for et produkt og for et bestemt økonomisk område, oplyser de samtidig Kommissionen om:
a)
hvilken producentorganisation eller sammenslutning af producentorganisationer der har anmodet om udvidelse af reglernes anvendelsesområde
b)
hvor mange producenter der er medlem af producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer, og hvor mange producenter der er i alt i det pågældende økonomiske område, idet disse oplysninger skal vedrøre situationen på tidspunktet for anmodningen om udvidelse af reglernes anvendelsesområde
c)
hvor stor den samlede produktion i det økonomiske område er, og hvor stor en produktion den pågældende producentorganisation eller sammenslutning af producentorganisationer afsatte i det seneste produktionsår, der foreligger tal for
d)
fra hvilken dato reglerne er blevet udvidet til at gælde for den pågældende producentorganisation eller sammenslutning af producentorganisationer, og
e)
fra hvilken dato og hvor længe udvidelsen gælder.
2. Med henblik på at bestemme, om en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer er repræsentativ efter artikel 125f, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastsætter medlemsstaterne regler om udelukkelse af:
a)
producenter, hvis produktion hovedsagelig er bestemt til direkte salg til forbrugerne på bedriften eller i produktionsområdet
b)
direkte salg som nævnt i litra a)
c)
produkter, der leveres til forarbejdning, jf. artikel 125f, stk. 4, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, medmindre de pågældende regler helt eller delvis gælder for sådanne produkter.
Artikel 130
Finansielle bidrag
Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 125i i forordning (EF) nr. 1234/2007 beslutter, at producenter, der ikke er tilsluttet producentorganisationer, skal betale et finansielt bidrag, giver den Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i nævnte artikel er opfyldt.
Disse oplysninger omfatter bl.a. beregningsgrundlaget, enhedsbeløbet, bidragsmodtageren eller -modtagerne og arten af de forskellige omkostninger, der er nævnt i artikel 125i i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Artikel 131
Udvidet anvendelse af reglerne for mere end ét produktionsår
Hvis det besluttes, at udvidelsen skal gælde i mere end ét produktionsår, kontrollerer medlemsstaterne for hvert produktionsår, om betingelserne med hensyn til repræsentativitet, jf. artikel 125f, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fortsat er opfyldt i hele den periode, hvor udvidelsen gælder.
Konstaterer medlemsstaterne, at betingelserne ikke længere er opfyldt, ophæver de straks udvidelsen med virkning fra begyndelsen af det efterfølgende produktionsår.
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om en eventuel ophævelse, hvorefter Kommissionen offentliggør disse oplysninger på passende måde.
Artikel 132
Salg af produkter på træ eller busk; købere
1. Hvis en producent, der ikke er medlem af en producentorganisation, sælger sine produkter på træ eller busk, anses køberen for at være producent af de pågældende produkter med henblik på overholdelse af de regler, der er anført i punkt 1, litra e) og f), og punkt 3 i bilag XVIa til forordning (EF) nr. 1234/2007.
2. Den pågældende medlemsstat kan bestemme, at reglerne i bilag XVIa til forordning (EF) nr. 1234/2007 bortset fra reglerne i stk. 1 kan gøres bindende for køberen, hvis denne er ansvarlig for den pågældende produktions forløb.
AFSNIT IV
SAMHANDEL MED TREDJELANDE
KAPITEL I
Importtold og indgangsprisordning
Afdeling 1
Indgangsprisordning
Artikel 133
Anvendelsesområde og definitioner
1. Denne afdeling indeholder regler for anvendelsen af artikel 140a i forordning (EF) nr. 1234/2007.
2. I denne afdeling forstås ved:
a) »parti«: varer, der frembydes med en angivelse til overgang til fri omsætning, som kun omfatter varer af samme oprindelse henhørende under en og samme KN-kode
b) »importør«: en klarerer som anført i artikel 4, nr. 18, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (17).
Artikel 134
Indberetning af priser og mængder importerede produkter
1. For hvert af produkterne og for perioderne i bilag XVI, del A, giver medlemsstaterne for hver markedsdag og for hver oprindelse senest kl. 12 (belgisk tid) den førstfølgende arbejdsdag Kommissionen meddelelse om:
a)
de repræsentative gennemsnitsnoteringer for produkter importeret fra tredjelande, som er afsat på de repræsentative importmarkeder, der er nævnt i artikel 135, og de signifikative noteringer, der er konstateret på andre markeder for betydelige mængder importerede produkter eller - såfremt der ikke foreligger noteringer på de repræsentative markeder - de signifikative noteringer, der for importerede produkter er konstateret på andre markeder, og
b)
de samlede mængder, der svarer til de noteringer, der er nævnt i litra a).
Er de samlede mængder i litra b) mindre end 1 ton, fremsendes de pågældende noteringer ikke til Kommissionen.
2. De noteringer, der er omhandlet i stk. 1, litra a), konstateres:
a)
for hvert af produkterne i bilag XVI, del A
b)
for alle disponible sorter og størrelser og
c)
i import/engrosleddet eller i engros/detailleddet, hvis der ikke foreligger noteringer i import/engrosleddet.
De nedsættes med følgende beløb:
a)
en margen på 15 % for handelscentrene i London, Milano og Rungis og på 8 % for de øvrige handelscentre og
b)
transport- og forsikringsomkostninger inden for EU's toldområde.
For de transport- og forsikringsomkostninger, der skal fradrages i henhold til andet afsnit, kan medlemsstaterne fastsætte faste beløb. De faste beløb og metoden til beregning heraf meddeles straks Kommissionen.
3. De noteringer, der konstateres i henhold til stk. 2, nedsættes i engros/detailleddet på forhånd med et beløb svarende til 9 % for at tage hensyn til grossistens fortjenstmargen og dernæst med et element på 0,7245 EUR pr. 100 kg for at tage hensyn til udgifterne til håndtering, markedsskatter og -afgifter.
4. For produkter, der er anført i bilag XVI, del A, og som der gælder en særlig handelsnorm for, anses følgende noteringer for repræsentative:
a)
noteringerne for produkter i klasse I, for så vidt mængderne i denne klasse udgør mindst 50 % af de samlede afsatte mængder
b)
noteringerne for produkter i klasse I, og, hvis produkterne i denne klasse udgør under 50 % af de samlede mængder, noteringerne for produkter i klasse II for de mængder, der er nødvendige for at nå op på 50 % af de samlede afsatte mængder
c)
noteringerne for produkter i klasse II, hvis der ikke foreligger produkter i klasse I, medmindre det besluttes at multiplicere dem med en tilpasningskoefficient, hvis disse produkter på grund af produktionsbetingelserne på det pågældende oprindelsessted ikke normalt og traditionelt afsættes i klasse I som følge af deres kvalitetsegenskaber.
Den tilpasningskoefficient, der er nævnt i første afsnit, litra c), anvendes på noteringerne efter fradrag af de beløb, som er nævnt i stk. 2.
For produkter, der er anført i bilag XVI, del A, og som der gælder en særlig handelsnorm for, anses noteringerne for produkter, der opfylder den generelle handelsnorm, for repræsentative.
Artikel 135
Repræsentative markeder
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de normale markedsdage for de markeder, der er anført i bilag XVII, og som betragtes som repræsentative markeder.
Artikel 136
Faste importværdier
1. For hvert af produkterne og for perioderne i bilag XVI, del A, fastsætter Kommissionen hver arbejdsdag for hver oprindelse en fast importværdi, der er lig med det vejede gennemsnit af de repræsentative noteringer, der er nævnt i artikel 134, nedsat med et fast beløb på 5 EUR/100 kg og med værditolden.
2. Er der for de produkter og de anvendelsesperioder, der er anført i bilag XVI, del A, fastsat en fast importværdi i overensstemmelse med denne afdeling, anvendes den enhedspris, der er omhandlet i artikel 152, stk. 1, litra a), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (18), ikke. I stedet anvendes den faste importværdi, som er nævnt i stk. 1.
3. Er der ikke fastsat nogen fast importværdi for et produkt af en given oprindelse, anvendes gennemsnittet af de gældende faste importværdier for dette produkt.
4. I de anvendelsesperioder, der er anført i bilag XVI, del A, gælder de faste importværdier, så længe de ikke ændres. De ophører dog med at gælde, hvis der ikke er indberettet repræsentative gennemsnitsnoteringer til Kommissionen i syv på hinanden følgende markedsdage.
Hvis der i henhold til første afsnit ikke gælder en fast importværdi for et produkt, er den faste importværdi for produktet lig med det seneste gennemsnit af de faste importværdier.
5. Uanset stk. 1 anvendes der ikke en fast importværdi fra den første dag i de anvendelsesperioder, der er anført i bilag XVI, del A, hvis det ikke har været muligt at beregne en fast importværdi.
6. De repræsentative noteringer omregnes til euro ved hjælp af den repræsentative markedskurs, der er beregnet for den pågældende dag.
7. De faste importværdier udtrykt i euro offentliggøres af Kommissionen på måde, den finder passende.
Artikel 137
Indgangspris, der lægges til grund
1. Den indgangspris, på grundlag af hvilken produkterne i bilag XVI, del A, tariferes i den fælles toldtarif, er efter importørens valg lig med:
a)
enten produkternes fob-pris i oprindelseslandet, forhøjet med forsikrings- og transportomkostningerne indtil grænsen for EU's toldområde, for så vidt denne pris og disse omkostninger kendes på det tidspunkt, hvor angivelsen til produkternes overgang til fri omsætning indleveres. Er disse priser mere end 8 % højere end den faste importværdi, der gælder for det pågældende produkt på det tidspunkt, angivelsen til overgang til fri omsætning indleveres, skal importøren stille den sikkerhed, der er nævnt i artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93. Den importtold, som produkterne i sidste ende kan blive pålagt, er den told, importøren skulle have betalt, hvis det pågældende produkt var blevet tariferet på grundlag af den faste værdi, eller
b)
toldværdien, beregnet i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, som kun anvendes på de pågældende importerede produkter. I så fald fradrages tolden på de betingelser, der er fastsat i artikel 136, stk. 1, i nærværende forordning. I dette tilfælde skal importøren stille den sikkerhed, der er nævnt i artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93, svarende til den told, han skulle have betalt, hvis produkterne var blevet tariferet på grundlag af den faste importværdi, der gælder for det pågældende parti, eller
c)
den faste importværdi, der er beregnet ifølge artikel 136 i nærværende forordning.
2. Den indgangspris, på grundlag af hvilken produkterne i bilag XVI, del B, tariferes i den fælles toldtarif, er efter importørens valg lig med:
a)
enten produkternes fob-pris i oprindelseslandet, forhøjet med forsikrings- og transportomkostningerne indtil grænsen for EU's toldområde, for så vidt denne pris og disse omkostninger kendes på det tidspunkt, toldangivelsen indleveres. Skønner toldmyndighederne, at der skal stilles sikkerhed i henhold til artikel 248 i forordning (EØF) nr. 2454/93, pålægger de importøren at stille en sikkerhed, der svarer til den maksimale told for det pågældende produkt, eller
b)
toldværdien, beregnet i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, som kun anvendes på de pågældende importerede produkter. I så fald fradrages tolden på de betingelser, der er fastsat i artikel 136, stk. 1, i nærværende forordning. I dette tilfælde skal importøren stille den sikkerhed, der er nævnt i artikel 248 i forordning (EØF) nr. 2454/93, svarende til den maksimale told for det pågældende produkt.
3. Er indgangsprisen beregnet på grundlag af produkternes fob-pris i oprindelseslandet, beregnes toldværdien på grundlag af det salg, der sker til denne pris.
Er indgangsprisen beregnet efter en af procedurerne i stk. 1, litra b) eller c), eller stk. 2, litra b), beregnes toldværdien på samme grundlag som indgangsprisen.
4. Importøren har en frist på en måned regnet fra salget af de pågældende produkter, dog højst fire måneder fra datoen for antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, til at bevise, at partiet er blevet afsat på sådanne betingelser, at de bekræfter, at de priser, der er nævnt i stk. 1, litra a), eller stk. 2, litra a), er korrekte, eller til at fastsætte den toldværdi, som er nævnt i stk. 1, litra b), og stk. 2, litra b). Overholdes en af ovennævnte frister ikke, fortabes sikkerhedsstillelsen, jf. dog stk. 5.
Sikkerhedsstillelsen frigives, hvis der over for toldmyndighederne føres fyldestgørende bevis for, på hvilke betingelser afsætningen har fundet sted.
I modsat fald fortabes sikkerhedsstillelsen som betaling for importtolden.
5. Den frist på fire måneder, der er nævnt i stk. 4, kan forlænges af medlemsstatens myndigheder med højst tre måneder efter behørigt begrundet anmodning fra importøren.
6. Hvis myndighederne ved en kontrol konstaterer, at kravene i denne artikel ikke er overholdt, opkræver de den skyldige told, jf. artikel 220 i forordning (EØF) nr. 2913/92. Ved beregningen af den told eller det restbeløb, der skal opkræves, pålægges der renter fra datoen for varens overgang til fri omsætning indtil opkrævningsdatoen. Den anvendte rentesats er den, der gælder for inddrivelse i henhold til national ret.
Afdeling 2
Tillægsimporttold
Artikel 138
Anvendelsesområde og definitioner
1. Den tillægsimporttold, der er omhandlet i artikel 141, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, i det følgende benævnt »tillægstold«, kan på betingelserne i denne afdeling pålægges de produkter, der er anført i bilag XVIII, i de deri angivne perioder.
2. De mængder, der udløser tillægstolden er anført i bilag XVIII.
Artikel 139
Indberetning af mængder
1. For hvert af de produkter, der er anført i bilag XVIII, sender medlemsstaterne i de angivne perioder Kommissionen nærmere oplysninger om de mængder, der er bragt i fri omsætning, efter den metode, der i artikel 308d i forordning (EØF) nr. 2454/93 er fastsat for tilsyn med præferenceimport.
Meddelelsen sendes hver onsdag senest kl. 12 (belgisk tid) for de mængder, der er bragt i fri omsætning ugen forinden.
2. Angivelser til overgang til fri omsætning af produkter omfattet af denne afdeling, som toldmyndighederne på importørens anmodning kan antage, uden at de indeholder alle de oplysninger, der er omhandlet i bilag 37 til forordning (EØF) nr. 2454/93, skal ud over de oplysninger, der er nævnt i samme forordnings artikel 254, indeholde en angivelse af de pågældende produkters nettomasse (kg).
Angives produkter, der er omfattet af denne afdeling, til fri omsætning efter proceduren for forenklet angivelse, jf. artikel 260 i forordning (EØF) nr. 2454/93, skal den forenklede angivelse ud over de andre informationer, der kræves, indeholde en angivelse af de pågældende produkters nettomasse (kg).
Anvendes hjemstedsordningen, jf. artikel 263 i forordning (EØF) nr. 2454/93, når produkter, der er omfattet af denne afdeling bringes i fri omsætning, skal den meddelelse til toldmyndighederne, der er nævnt i artikel 266, stk. 1, i samme forordning, indeholde alle nødvendige oplysninger til identifikation af produkterne såvel som en angivelse af de pågældende produkters nettomasse (kg).
Artikel 266, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93 anvendes ikke ved import af produkter omfattet af denne afdeling.
Artikel 140
Opkrævning af tillægstold
1. Så snart det for et af de produkter og for en af de perioder, der er anført i bilag XVIII, konstateres, at de mængder, der overgår til fri omsætning, overskrider den tilsvarende udløsningsmængde, opkræver Kommissionen en tillægstold, medmindre det er usandsynligt, at importen skaber forstyrrelser på EU's marked, eller virkningerne ikke står i forhold til det tilstræbte mål.
2. Tillægstolden opkræves for de mængder, der overgår til fri omsætning efter den dato, hvor tolden skal anvendes, hvis:
a)
deres tarifering, der foretages i henhold til artikel 137, medfører anvendelse af de højeste specifikke toldsatser, der gælder for import fra den pågældende oprindelse
b)
importen finder sted i den periode, hvor tillægstolden opkræves.
Artikel 141
Tillægstoldens størrelse
Den tillægstold, der pålægges i henhold til artikel 140, er lig med en tredjedel af den told, der opkræves for det pågældende produkt ifølge den fælles toldtarif.
For import, der er omfattet af toldpræferencer med hensyn til værditold, er tillægstolden dog lig med en tredjedel af den specifikke told for det pågældende produkt, for så vidt artikel 140, stk. 2, finder anvendelse.
Artikel 142
Fritagelser for tillægstold
1. Følgende varer er fritaget for tillægstold:
a)
varer, der importeres i henhold til toldkontingenter, som er anført i bilag 7 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (19), i det følgende benævnt »den kombinerede nomenklatur«
b)
varer, der er under transport til EU, jf. stk. 2.
2. Som varer under transport til EU betragtes varer, der:
a)
har forladt oprindelseslandet inden beslutningen om at indføre tillægstolden
b)
transporteres i henhold til et transportdokument, der er gyldigt fra pålæsningsstedet i oprindelseslandet til aflæsningsstedet i EU, og som er udfærdiget inden indførelsen af nævnte tillægstold.
3. Det skal dokumenteres over for toldmyndighederne, at kravene i stk. 2 er opfyldt.
Toldmyndighederne kan dog anse varerne for at have forladt oprindelseslandet inden datoen for indførelsen af tillægstolden, hvis et af følgende dokumenter fremlægges:
a)
i forbindelse med søtransport konnossement, hvoraf det fremgår, at lastningen fandt sted inden nævnte dato
b)
i forbindelse med jernbanetransport fragtbrev, der er antaget af jernbanemyndighederne i oprindelseslandet inden nævnte dato
c)
i forbindelse med vejtransport fragtaftale ad landevej (CMR) eller et andet forsendelsesdokument, der er udfærdiget i oprindelseslandet inden nævnte dato, hvis betingelserne i de bilaterale eller multilaterale ordninger, der er aftalt i forbindelse med EU-forsendelse eller fælles forsendelse, overholdes
d)
i forbindelse med lufttransport luftfragtbrev, hvoraf det fremgår, at flyselskabet har overtaget varerne inden nævnte dato.
AFSNIT V
ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 143
Kontrol
Medmindre andet gælder ifølge særlige bestemmelser i denne forordning eller andre EU-retsakter, iværksætter medlemsstaterne de kontroller og foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at forordning (EF) nr. 1234/2007 og nærværende forordning anvendes korrekt. De skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til målet og have en afskrækkende virkning for at sikre den fornødne beskyttelse af EU's finansielle interesser.
De skal navnlig sikre:
a)
at alle de støttekriterier, der er fastsat i EU's eller medlemsstaternes lovgivning eller de nationale regler eller den nationale strategi, er overholdt
b)
at medlemsstaternes myndigheder råder over et tilstrækkeligt stort, kvalificeret og erfarent personale til at kunne udføre kontrollen effektivt, og
c)
at kontrollen tilrettelægges således, at der undgås uregelmæssig dobbeltfinansiering af foranstaltningerne i henhold til nærværende forordning og andre EU-ordninger eller nationale ordninger.
Artikel 144
Nationale sanktioner
Ud over eventuelle sanktioner, der indføres i henhold til denne forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007, sørger medlemsstaterne for, at der på nationalt niveau indføres sanktioner ved uregelmæssigheder i forbindelse med kravene i nærværende forordning og forordning (EF) nr. 1234/2007, og at disse sanktioner er effektive, står i rimeligt forhold til uregelmæssigheden og har en afskrækkende virkning for at sikre den fornødne beskyttelse af EU's finansielle interesser.
Artikel 145
Kunstigt skabte situationer
Medmindre andet gælder ifølge særlige bestemmelser i denne forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007, foretages der ingen betalinger til modtagere, hvis det konstateres, at de kunstigt har skabt betingelserne for at modtage sådanne betalinger for at få en fordel i strid med den pågældende støtteordnings formål.
Artikel 146
Meddelelser
1. Medlemsstaterne udpeger en myndighed eller et organ, der har eneansvar for at opfylde forpligtelserne til at sende meddelelser om følgende emner:
a)
producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger, jf. artikel 97 i denne forordning
b)
producentpriser på frugt og grøntsager på det indre marked, jf. artikel 98 i denne forordning
c)
priser på og mængder af produkter, der er importeret fra tredjelande og solgt på de repræsentative importmarkeder, jf. artikel 134 i denne forordning
d)
importerede mængder, der er overgået til fri omsætning, jf. artikel 139 i denne forordning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om, hvilken myndighed eller hvilket organ de har udpeget med angivelse af kontaktoplysninger, og om ændringer af disse oplysninger.
Listen over udpegede myndigheder og organer med deres navne og adresser gøres tilgængelig for medlemsstaterne og offentligheden på passende måde via de informationssystemer, Kommissionen har indført, herunder ved at de offentliggøres på internettet.
3. Medmindre andet gælder ifølge særlige bestemmelser i denne forordning, skal alle meddelelser, som medlemsstaterne sender til Kommissionen i henhold til denne forordning, sendes elektronisk via det elektroniske system, som Kommissionen har stillet til rådighed for medlemsstaternes myndigheder, og i det format, Kommissionen har angivet.
Meddelelser, der ikke sendes på den måde og i det format, der er angivet i første afsnit, kan anses for ikke at være sendt, jf. dog stk. 5.
4. Medmindre der er fastsat særlige bestemmelser i denne forordning, træffer medlemsstaterne alle de foranstaltninger, der er nødvendige, for at de kan overholde de frister for fremsendelse af meddelelser, som er fastsat i denne forordning.
5. Hvis en medlemsstat undlader at sende en meddelelse, der kræves i henhold til denne forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007, eller meddelelsen ud fra de objektive kendsgerninger, som Kommissionen er bekendt med, anses for urigtig, kan Kommissionen suspendere alle eller en del af de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 (20), for frugt og grøntsager, indtil der er fremsendt en korrekt meddelelse.
Artikel 147
Åbenlyse fejl
Alle meddelelser, krav eller anmodninger, der sendes til en medlemsstat i henhold til denne forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007, herunder støtteansøgninger, kan på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen korrigeres, hvis der foreligger åbenlyse fejl, som myndighederne anerkender som sådanne.
Artikel 148
Force majeure og usædvanlige omstændigheder
Hvis der i henhold til denne forordning eller forordning (EF) nr. 1234/2007 skal indføres en sanktion eller opkræves en bøde eller trækkes en fordel eller en anerkendelse tilbage, sker dette ikke, hvis der foreligger force majeure eller usædvanlige omstændigheder, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 73/2009.
Tilfælde af force majeure skal imidlertid meddeles medlemsstatens myndigheder sammen med behørig dokumentation herfor senest ti arbejdsdage efter det tidspunkt, hvor den pågældende er i stand til at gøre det.
Artikel 149
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1580/2007 ophæves.
Artikel 134 i forordning (EF) nr. 1580/2007 anvendes dog indtil den 31. august 2011.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag XIX.
Artikel 150
Overgangsbestemmelser
1. Driftsprogrammer, der er omfattet af artikel 203a, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan fortsætte, indtil de udløber, forudsat at de opfylder de regler, der var gældende før den 1. januar 2008.
2. Med henblik på anvendelsen af artikel 203a, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er reglerne om mindstekravene til de råvarer, der leveres til forarbejdning, og mindstekravene til færdigvarernes kvalitet, som fortsat finder anvendelse for så vidt angår råvarer høstet i medlemsstater, der gør brug af den overgangsordning, der er nævnt i det pågældende stykke, ud over de relevante handelsnormer, der er omhandlet i afsnit II i nærværende forordning, indeholdt i Kommissionens forordninger, som er anført i bilag XX.
3. Anerkendelsesplaner, der er accepteret i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, og som fortsat er omfattet af denne accept i henhold til artikel 203a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, for producentsammenslutninger, der ikke ligger i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, eller i EU's fjernområder, jf. traktatens artikel 349, eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (21), finansieres til de satser, der er fastsat i artikel 103a, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
Anerkendelsesplaner, der er accepteret i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, og som var omfattet af nævnte forordnings artikel 14, stk. 7, og fortsat er omfattet af denne accept i henhold til artikel 203a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, finansieres til de satser, der er fastsat i artikel 103a, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007.
4. Medlemsstaterne ændrer om nødvendigt deres nationale strategi senest den 15. september 2011 for:
a)
at begrunde, hvilken afstand der betragtes som stor, jf. artikel 50, stk. 7, litra b)
b)
at fastsætte den procentdel af de årlige udgifter i forbindelse med et driftsprogram, der højst må anvendes til aktioner, der vedrører miljøvenlig håndtering af emballage, jf. artikel 60, stk. 4, andet afsnit.
5. Driftsprogrammer, der er godkendt før denne forordnings ikrafttrædelse kan fortsætte, indtil de udløber, uden at den maksimale procentdel, der er, er fastsat i artikel 60, stk. 4, andet afsnit, overholdes.
Artikel 151
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juni 2011.
A BIZOTTSÁG 543/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. június 7.)
az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (1) (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) és különösen annak 4. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikke második bekezdésére, 103h. cikkére, 121. cikkének a) pontjára, 127. cikkére, 134. cikkére, 143. cikkének b) pontjára, 148. cikkére, 179. cikkére, 192. cikkének (2) bekezdésére, 194. cikkére és 203a. cikkének (8) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1234/2007/EK rendelet rendelkezik a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről, amely magában foglalja a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatot.
(2)
A gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra vonatkozó végrehajtási szabályokat a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet (2) határozza meg. E rendelet többször is módosításra került. Az egyértelműség érdekében indokolt az összes végrehajtási szabályt, valamint a tapasztalatok alapján szükségessé vált módosításokat egy új rendeletbe foglalni, az 1580/2007/EK rendeletet pedig hatályon kívül helyezni.
(3)
A gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat tekintetében kívánatos meghatározni a gazdasági éveket. Mivel az említett ágazatokban már nincsenek olyan támogatási programok, amelyek az érintett termékek betakarítási ciklusát követik, az egyes gazdasági éveket össze lehet hangolni a naptári évekkel.
(4)
Az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja értelmében a Bizottság forgalmazási előírások bevezetéséről rendelkezhet a gyümölcs- és zöldségfélék, illetve a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék tekintetében. Az említett rendelet 113a. cikkének (1) bekezdése értelmében a fogyasztók részére frissen történő árusításra szánt gyümölcs- és zöldségágazati termékeket kizárólag akkor lehet forgalmazni, ha azok épek, egészségesek és kereskedelmi minőségűek, továbbá ha fel van tüntetve a származási ország. Az említett rendelkezés végrehajtásának összehangolása érdekében helyénvaló általános forgalmazási előírást megfogalmazni és annak részleteit meghatározni az összes friss gyümölcsre és zöldségre vonatkozóan.
(5)
Célszerű termékspecifikus forgalmazási előírásokat elfogadni azoknak a termékeknek a tekintetében, amelyek esetében az előírás szükségességére vonatkozó értékelés azt alátámasztja, figyelembe véve főként azt, hogy az Európai Bizottság nemzetközi kereskedelemre vonatkozó Comext referencia-adatbázisának adatai alapján melyek az értékben a legtöbbet forgalmazott termékek.
(6)
A szükségtelen kereskedelmi akadályok megelőzése érdekében azokban az esetekben, amelyekben az egyes termékekre termékspecifikus forgalmazási előírást kell meghatározni, az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) által elfogadott előírásokat célszerű alkalmazni. Az a termék, amely tekintetében nem került sor uniós szinten termékspecifikus forgalmazási előírás elfogadására, akkor minősül az általános forgalmazási előírásnak megfelelőnek, ha a termékkel rendelkező személy igazolni tudja, hogy a termék megfelel az ENSZ-EGB valamely alkalmazandó előírásának.
(7)
Indokolt a forgalmazási előírások alkalmazása alól kivételt és mentességet biztosítani egyes olyan műveletek esetében, amelyek vagy nagyon kis jelentőségűek és/vagy egyediek, vagy a kereskedelmi lánc kezdetén helyezkednek el, illetve a szárított gyümölcsök és zöldségek, valamint a feldolgozásra szánt termékek esetében. Mivel egyes termékek természetes módon tovább fejlődnek és romlandóak, megengedhető a frissesség és a feszesség kis mértékű hiánya, kivéve ha az „extra” osztályba tartoznak. Bizonyos, általában nem épként forgalomba hozott termékek esetében célszerű eltekinteni az általános forgalmazási előírástól, amely úgy rendelkezik, hogy a terméket ép állapotban kell értékesíteni.
(8)
Indokolt rendelkezni arról, hogy a forgalmazási előírások által előírt jelölési információkat a csomagoláson és/vagy címkén jól látható módon fel kell tüntetni. A csalás és a fogyasztók félrevezetésének megelőzése érdekében indokolt rendelkezni arról, hogy az előírások szerint szükséges jelölési információknak még a vásárlás előtt a fogyasztó rendelkezésére kell állniuk, különösen távértékesítés esetében, ahol a tapasztalatok szerint fennáll a csalás és az előírások által biztosított fogyasztóvédelem megkerülésének a veszélye.
(9)
Egyes fogyasztói igények következtében egyre gyakoribbak a piacon a különböző fajtájú gyümölcsöket és zöldségeket tartalmazó fogyasztói csomagok. A tisztességes kereskedelem megkívánja, hogy az ugyanazon csomagban árult gyümölcsök és zöldségek minősége egységes legyen. Azoknak a termékeknek a vonatkozásában, amelyekre nincs elfogadott uniós előírás, ez az általános rendelkezések alkalmazásával biztosítható. Indokolt címkézési követelményeket megállapítani az egyazon csomagban lévő különböző fajtájú gyümölcsök és zöldségek keverékeire. Kívánatos, hogy ezek kevésbé szigorúak legyenek a forgalmazási előírások által megállapított követelményekhez képest főként a címkén rendelkezésre álló felület méretének figyelembevétele érdekében.
(10)
Az ellenőrzések megfelelő és hatékony elvégzése érdekében a nem a fogyasztóknak szánt számlákon és kísérő dokumentumokon fel kell tüntetni a forgalmazási előírásokban szereplő egyes alapvető információkat.
(11)
Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (4) bekezdése szerinti, kockázatelemzésen alapuló szelektív ellenőrzés alkalmazása céljából részletes szabályokat szükséges meghatározni ezen ellenőrzésre vonatkozóan. Különösen ajánlatos kihangsúlyozni a kockázatelemzés szerepét a termékek ellenőrzés céljából történő kiválasztása tekintetében.
(12)
Célszerű előírni, hogy minden tagállam jelölje ki azokat az ellenőrző szerveket, amelyek az értékesítés egyes szakaszaiban elvégzik a megfelelőségi ellenőrzéseket. E szervek egyikét indokolt megbízni azzal a feladattal, hogy kapcsolatot tartson az összes többi kijelölt szervvel, valamint tevékenységüket összehangolja.
(13)
Mivel a kereskedők és a rájuk jellemző főbb sajátosságok ismerete elengedhetetlen a tagállamok által végzett elemzés szempontjából, nagyon fontos minden tagállamban adatbázist létrehozni a gyümölcs- és zöldségkereskedőkről. Az értékesítési lánc minden szereplőjének figyelembevétele, valamint a jogbiztonság érdekében indokolt a „kereskedő” fogalomra vonatkozóan részletes meghatározást elfogadni.
(14)
A megfelelőségi ellenőrzéseket ajánlatos mintavétel útján elvégezni, és elsősorban azokra a kereskedőkre összpontosítva, amelyek esetében a legnagyobb a valószínűsége az előírásoknak nem megfelelő áruk előfordulásának. Kívánatos, hogy a tagállamok nemzeti piacaik sajátosságainak megfelelően szabályokat hozzanak arra vonatkozóan, hogy mely kategóriákba tartozó kereskedők ellenőrzése élvezzen elsőbbséget. Az átláthatóság érdekében ezekről a szabályokról értesíteni kell a Bizottságot.
(15)
Indokolt előírni, hogy a tagállamok gondoskodjanak arról, hogy a harmadik országokba exportált gyümölcs és zöldség megfeleljen a forgalmazási előírásoknak, és a megfelelőséget tanúsítsák a friss gyümölcs- és zöldségféléknek, valamint a száraz és szárított gyümölcsök szabványosításáról szóló, az ENSZ-EGB keretén belül létrejött Genfi Jegyzőkönyvnek, valamint a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezetnek (OECD) a gyümölcs- és zöldségfélékre vonatkozó nemzetközi minőségi előírások alkalmazási rendszerének megfelelően.
(16)
A harmadik országokból behozott gyümölcs- és zöldségféléknek meg kell felelniük a forgalmazási előírásoknak vagy az azokkal egyenértékű előírásoknak. Ezért a megfelelőségi ellenőrzést még azelőtt kell elvégezni, hogy az árukat beléptetik az Unió vámterületére, kivéve azon kis tételek esetét, amelyeket az ellenőrző szervek alacsony kockázatúnak minősítenek. A megfelelőség szempontjából kielégítő garanciát nyújtó egyes harmadik országokban a kivitelt megelőző ellenőrzéseket e harmadik országok ellenőrző szervei is elvégezhetik. Az e lehetőséget alkalmazó tagállamoknak rendszeresen ellenőrizniük kell a harmadik országok ellenőrző szervei által a kivitelt megelőzően elvégzett ellenőrzések hatékonyságát és minőségét.
(17)
Meg kell győződni arról, hogy a feldolgozásra szánt gyümölcs- és zöldségfélék, amelyeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásoknak, nem kerülnek friss termékként a piacon eladásra. Indokolt előírni, hogy e termékeket megfelelően címkézni kell.
(18)
A forgalmazási előírásoknak való megfelelés szempontjából ellenőrzött gyümölcsöket és zöldségeket célszerű a forgalmazás minden szakaszában ugyanolyan típusú ellenőrzésnek alávetni. Kívánatos erre a célra az ENSZ-EGB által javasolt, az OECD vonatkozó ajánlásaival összhangban álló vizsgálati iránymutatásokat alkalmazni. A kiskereskedelmi értékesítési szakaszban történő ellenőrzésekre vonatkozóan azonban célszerű külön rendelkezéseket megállapítani.
(19)
Rendelkezni kell a termelői szervezetnek az általa kért termékek vonatkozásában való elismeréséről. Ha az elismerést kizárólag feldolgozásra szánt termékekre kérelmezik, meg kell bizonyosodni arról, hogy a termékeket valóban feldolgozásra szállítsák.
(20)
Annak érdekében, hogy a gyümölcs- és zöldségágazat piacszervezési rendszerének céljai megvalósuljanak, és a termelői szervezetek a feladataikat fenntartható és hatékony módon végezzék, a termelői szervezeteken belül a lehető legnagyobb stabilitást kell biztosítani. Indokolt ezért megállapítani a termelők termelői szervezetbeli tagságának minimális időtartamát. Célszerű a tagállamok hatáskörébe utalni a felmondási idő, valamint azon időpont megállapítását, amelytől kezdve a tagságról való lemondás hatályba lép.
(21)
Fontos, hogy a termelői szervezetek fő és alapvető tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és a forgalmazáshoz kapcsolódjon. Indokolt azonban engedélyezni a termelői szervezetek számára, hogy egyéb tevékenységekben is részt vehessenek, függetlenül attól, hogy azok kereskedelmi jellegű tevékenységek-e avagy sem.
(22)
A termelői szervezetek közötti együttműködést kívánatos ösztönözni azáltal, hogy a kizárólag valamely más elismert termelői szervezettől vásárolt gyümölcs és zöldség forgalmazását sem a fő tevékenység, sem az egyéb tevékenységek tekintetében ne kelljen a számításkor tekintetbe venni. Amennyiben egy termelői szervezetet olyan termék vonatkozásában ismertek el, amelyhez technikai eszközök biztosítására van szükség, célszerű lehetővé tenni a termelői szervezet számára, hogy a technikai eszközöket tagjai révén, illetve leányvállalatokon keresztül vagy kiszervezéssel is biztosítsa.
(23)
A termelői szervezetek részvényekkel rendelkezhetnek olyan leányvállalatokban, amelyek növelik a tagok termelésének hozzáadott értékét. Rögzíteni kell a forgalmazott ezen termékek értékének kiszámítására vonatkozó szabályokat. A szóban forgó leányvállalatok fő tevékenységeinek egy adott átmeneti alkalmazkodási időszakot követően a termelői szervezetével azonosnak kell lenniük.
(24)
Részletes szabályokat kell megállapítani az 1234/2007/EK rendeletben foglalt termelői szervezetek társulásainak, a transznacionális termelői szervezeteknek és a termelői szervezetek transznacionális társulásainak az elismerésére és működésére vonatkozóan. Az egységesség érdekében ezeknek a szabályoknak a lehető legjobban tükrözniük kell a termelői szervezetekre vonatkozóan megállapított szabályokat.
(25)
A kínálati oldal koncentrációjának megkönnyítése érdekében célszerű ösztönözni a meglévő termelői szervezetek új szervezetek létrehozása céljából történő egyesülését az egyesített szervezetek működési programjainak egyesítésére vonatkozó szabályok megállapítása révén.
(26)
Azon alapelv tiszteletben tartásával, hogy a termelői szervezeteknek a termelők saját kezdeményezésére kell létrejönniük, és azokat a termelőknek kell ellenőrizniük, a tagállamoknak indokolt lehetőséget biztosítani azon feltételek megállapítására, amelyek mellett további természetes vagy jogi személy valamely termelői szervezetnek és/vagy termelői szervezetek társulásának a tagja lehet.
(27)
Annak biztosítása érdekében, hogy a termelői szervezetek hitelesen képviseljenek egy adott minimális számú termelőt, a tagállamoknak kívánatos intézkedéseket hozniuk annak biztosítására, hogy a termelői szervezeten belül a termelés zömét ellátó, de számszerűleg kisebbségben levő tagok ne éljenek vissza indokolatlan módon erőfölényükkel a szervezet irányításában és működésében.
(28)
Az Unión belüli eltérő termelési és forgalmazási feltételek figyelembevétele céljából a tagállamoknak indokolt megállapítaniuk az elismerési tervet benyújtó termelői csoportok előzetes elismerésére vonatkozó bizonyos feltételeket.
(29)
A stabil és a gyümölcs- és zöldségágazati célkitűzések elérése érdekében tartós közreműködésre képes termelői szervezetek létrehozásának elősegítése érdekében kívánatos előírni, hogy az előzetes elismerés kizárólag azon termelői csoportoknak adható meg, amelyek bizonyítani tudják, hogy meghatározott időn belül képesek az összes elismerési követelménynek megfelelni.
(30)
Célszerű rendelkezni arról, hogy a termelői csoportoknak az elismerési tervben milyen információkat kell megadniuk. Annak érdekében, hogy a termelői csoportok jobban meg tudjanak felelni az elismerési feltételeknek, helyénvaló engedélyezni az elismerési tervek megváltoztatásának lehetőségét. E célból indokolt rendelkezni arról, hogy a tagállamok felkérhessék a termelői csoportokat arra, hogy tervük végrehajtása érdekében hozzanak korrekciós intézkedéseket.
(31)
Előfordulhat, hogy a termelői csoport már az elismerési terv befejezése előtt eleget tesz az elismerés feltételeinek. Célszerű rendelkezni arról, hogy a szóban forgó csoportok működésiprogram-tervezet kíséretében elismerési kérelmet nyújthassanak be. Az egységesség érdekében indokolt előírni, hogy az említett elismerés termelői csoport számára történő megadása az elismerési tervének befejezését, valamint az arra vonatkozó támogatás megszüntetését jelenti. A beruházások többéves finanszírozásának figyelembevétele érdekében azonban indokolt lehetővé tenni, hogy a beruházási támogatásra jogosult beruházások átvihetők legyenek a működési programokba.
(32)
A termelői csoportok létrehozásával és az igazgatási műveleteikkel járó költségek fedezésére szolgáló támogatási rendszer helyes alkalmazásának megkönnyítése érdekében kívánatos az ilyen jellegű támogatásokat átalánydíjszabás alapján nyújtani. A korlátozott költségvetési források miatt indokolt az említett átalánytámogatást felső határhoz kötni. Ezenkívül a különböző nagyságú termelői csoportok eltérő pénzügyi szükségleteinek figyelembevétele érdekében indokolt ezt a felső határt a termelői csoportok által forgalmazható termékek értékétől függően kiigazítani.
(33)
Az egységesség és az elismert termelői csoport státuszra való zökkenőmentes átállás érdekében kívánatos, hogy a fő tevékenységekre és a forgalmazott termékek értékére vonatkozóan a termelői csoportokra ugyanazon a szabályok legyenek alkalmazandók, mint a termelői szervezetekre.
(34)
Egyesülés esetében a létrejövő új termelői csoportok pénzügyi szükségleteinek figyelembevétele, valamint a támogatási program helyes alkalmazása érdekében célszerű lehetővé tenni, hogy a támogatást az egyesülés révén létrejövő termelői csoportok kapják.
(35)
A működési programokkal kapcsolatos támogatási program alkalmazásának megkönnyítése érdekében indokolt egyértelműen meghatározni a termelői szervezetek által forgalmazott termékek fogalmát, beleértve azt, hogy mely termékek vehetők figyelembe, és hogy mely értékesítési szakaszra vonatkoztatva kell a termelés értékét kiszámítani. Ellenőrizhetőségi és egyszerűsítési megfontolásból a feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek értékének kiszámítása céljából indokolt olyan átalányértéket alkalmazni, amely megadja az alaptermék (a feldolgozásra szánt gyümölcs vagy zöldség) és a tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek értékét. Mivel a feldolgozott gyümölcs és zöldség előállításához szükséges gyümölcs- és zöldségmennyiség termékcsoportonként jelentősen eltér, ezeket a különbségeket indokolt kellőképpen figyelembe venni az alkalmazandó átalányértékekben. Ezen túlmenően azon feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek esetében, amelyekből feldolgozott fűszernövény vagy paprikapor készül, indokolt olyan átalányértéket megállapítani a feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek értékének meghatározásának céljára, amely csak az alaptermék értékét adja meg. Fontos, hogy éves ingadozások, valamint elégtelen adatok esetén a forgalmazható termékek kiszámításához más módszereket is alkalmazni lehessen. A támogatási programmal való visszaélések elkerülése érdekében a termelői szervezetek számára általánosságban nem kívánatos engedélyezni, hogy az egyes programok időtartamán belül megváltoztathassák a referencia-időszakokat.
(36)
Annak érdekében, hogy a forgalmazott, feldolgozásra szánt gyümölcs- és zöldségtermékek értékének meghatározására szolgáló új számítási módszerre történő áttérés zökkenőmentes legyen, indokolt úgy rendelkezni, hogy az új módszer bevezetése a 2010. január 20. előtt jóváhagyott működési programokat ne érintse, továbbá hogy ez a rendelkezés ne érintse ezeknek a működési programoknak az 1580/2007/EK rendelet 65. és 66. cikke alapján történő módosítása tekintetében fennálló lehetőséget. Ugyanebből a megfontolásból az említett dátum után jóváhagyott működési programok referencia-időszaka vonatkozásában a forgalmazott termékek értékét az új szabályok alapján indokolt kiszámítani.
(37)
A támogatás megfelelő felhasználásának biztosítása érdekében célszerű szabályokat megállapítani a működési alapok kezelésére és a tagok pénzügyi hozzájárulására vonatkozóan, a lehető legnagyobb rugalmasság biztosítása mellett, azzal a feltétellel, hogy minden termelő élvezhesse a működési alap előnyeit és demokratikus módon részt vehessen az alap használatára vonatkozó döntésekben.
(38)
Fontos rendelkezni a fenntartható működési programokra irányuló nemzeti stratégia hatályáról és szerkezetéről, valamint a környezetvédelmi tevékenységek nemzeti keretéről. Ennek célja a pénzügyi források elosztásának optimalizálása és a stratégia minőségének javítása.
(39)
Célszerű meghatározni a működési programok benyújtására és jóváhagyására vonatkozó eljárásokat, beleértve a határidőket is, annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok megfelelő módon tudják értékelni az információkat, valamint hogy intézkedéseket és tevékenységeket lehessen felvenni a programokba, illetve azokból kizárni. Mivel a programok kezelése éves alapon történik, indokolt rendelkezni arról, hogy az egy adott időpontig jóvá nem hagyott programok egy évvel elhalasztódnak.
(40)
Kívánatos eljárást kialakítani a működési programok következő évre vonatkozó évenkénti módosítására vonatkozóan, hogy azokat ki lehessen igazítani minden olyan új feltétel figyelembevétele céljából, amelyeket a program eredeti beterjesztésekor nem lehetett előre látni. Ezenkívül célszerű lehetővé tenni, hogy az intézkedéseket és a működési alap összegét a program végrehajtásának minden évében módosítani lehessen. Az ilyen módosítások esetében célszerű bizonyos, a tagállamok által meghatározandó korlátozások és feltételek - többek között a módosítások illetékes hatóságoknak történő bejelentésére vonatkozó kötelezettség - betartását előírni annak biztosítására, hogy a jóváhagyott programok átfogó célkitűzései ne változzanak.
(41)
Pénzügyi biztonsági és jogbiztonsági okokból indokolt felsorolást készíteni azon műveletekről és kiadásokról, amelyekre a működési programok nem terjedhetnek ki.
(42)
Önálló gazdaságokban történő beruházások esetében az olyan magánérdekeltségű fél jogalap nélküli gazdagodásának megelőzése érdekében, aki kapcsolatát a beruházás hasznos élettartama alatt megszakította a szervezettel, célszerű rendelkezni arról, hogy a szervezet visszafizettesse a beruházás maradványértékét, függetlenül attól, hogy az érintett beruházás valamely tag vagy a szervezet tulajdonában van-e.
(43)
A támogatási program megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében célszerű meghatározni a támogatási kérelmekben feltüntetendő információkat, valamint a támogatás kifizetésére vonatkozó eljárásokat. A likviditási problémák elkerülése érdekében fontos megfelelő biztosítékokkal fedezett előlegfizetési rendszert biztosítani a termelői szervezetek számára. Hasonló okokból célszerű egy másik, a már felmerült kiadások megtérítésére vonatkozó rendszert is kialakítani.
(44)
A gyümölcs- és zöldségfélék termesztése előre nem kiszámítható, a termékek pedig romlandóak. A piacon megjelenő többlet, még ha nem is túl számottevő, jelentősen megzavarhatja a piacot. Az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett termékek vonatkozásában célszerű részletes szabályokat megállapítani a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések hatályát és alkalmazását illetően. Az említett szabályoknak - amennyire csak lehetséges - lehetővé kell tenniük a rugalmasságot és válság esetén a gyors alkalmazást, és ebből fakadóan azt, hogy a döntéseket a tagállamok és a termelői szervezetek hozzák meg. Fontos mindazonáltal, hogy a szabályok révén meg lehessen akadályozni a visszaéléseket és e szabályok egyes intézkedések alkalmazására vonatkozóan - többek között pénzügyi értelemben - korlátozó rendelkezéseket tartalmazzanak. Az említett szabályoknak biztosítaniuk kell továbbá a növény-egészségügyi és a környezetvédelmi követelmények megfelelő betartását is.
(45)
Indokolt részletes szabályokat elfogadni a piacról történő árukivonások vonatkozásában, tekintettel a szóban forgó intézkedés potenciális fontosságára. Különösen a jótékonysági szervezetek és egyes más létesítmények és intézmények által humanitárius segélyként ingyenesen szétosztott, piacról kivont gyümölcs- és zöldségfélék megnövelt támogatásának a rendszerére vonatkozóan kívánatos szabályokat hozni. Az ingyenes szétosztás megkönnyítése érdekében indokolt lehetővé tenni, hogy a jótékonysági szervezetek és az intézmények a piacról kivont áruk végső kedvezményezettjétől jelképes értékű hozzájárulást kérjenek abban az esetben, ha a szóban forgó áruk feldolgozáson estek át. Emellett ajánlatos meghatározni az árukivonásra adható támogatás maximális szintjét annak érdekében, hogy ez a lehetőség ne váljon a termékek piaci forgalomba hozatalának tartós alternatívájává. Ezzel összefüggésben célszerű rendelkezni arról, hogy azon termékek esetében, amelyekre a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2200/96/EK tanácsi rendelet (3) V. mellékletében meghatározásra került az uniós kivonási ellentételezés maximális szintje, e szint - az árukivonások társfinanszírozásának tényét tükröző - bizonyos mértékű emelés mellett továbbra is alkalmazandó legyen. Más termékek esetében, ahol a tapasztalatok nem mutatnak túlzott árukivonásra irányuló kockázatot, célszerű lehetővé tenni, hogy a maximális támogatási szintet a tagállamok határozzák meg. Hasonló okokból azonban mindenképp célszerű az árukivonás tekintetében termelői szervezetenként és termékenként mennyiségi korlátokat meghatározni.
(46)
Célszerű részletes szabályokat elfogadni azon nemzeti pénzügyi támogatásra vonatkozóan, amelyet a tagállamok az Unió olyan régióiban nyújthatnak, ahol a termelők szervezettségi foka különösen alacsony, beleértve a szervezettség ilyen alacsony fokának fogalommeghatározását is. Indokolt meghatározni a szóban forgó nemzeti támogatás jóváhagyására és a támogatáshoz nyújtott uniós visszatérítés jóváhagyására és összegére, valamint a visszatérítés arányára vonatkozó eljárásokat is. Kívánatos, hogy ezen eljárások összhangban legyenek a jelenleg alkalmazandó eljárásokkal.
(47)
Indokolt részletes szabályokat - különösen eljárási rendelkezéseket - elfogadni azon feltételeket illetően, amelyek alapján a gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezetek, illetve ezen szervezetek társulásai által meghatározott szabályok kiterjeszthetők az adott gazdasági térségben működő valamennyi termelőre. Abban az esetben, ha a termést leszedetlenül adják el, indokolt világossá tenni, hogy mely szabályokat kell kiterjeszteni a termelőkre, illetve a vásárlókra.
(48)
Az almaimport felügyelete, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az almaimport jelentős mértékű növekedését viszonylag rövid idő alatt észlelni lehessen, 2006-ban átmeneti jelleggel bevezetésre került a Kombinált Nómenklatúra szerinti 0808 10 80 kód (KN-kód) alá tartozó alma behozatalára vonatkozó kérelmek rendszere. Időközben az almaimport felügyeletére alkalmas olyan új és pontos eszközök kerültek kialakításra, amelyek a kereskedőkre a jelenlegi engedélyezési rendszernél kisebb terhet rónak. Ezért a 0808 10 80 KN-kód alá tartozó almák behozatalára vonatkozó engedélyek bemutatási kötelezettségét indokolt rövid időn belül megszüntetni.
(49)
Célszerű részletes szabályokat megállapítani a gyümölcs- és zöldségfélékre vonatkozó belépési árrendszer tekintetében. Mivel az érintett romlandó gyümölcsöket és zöldségeket nagyrészt bizományi értékesítési rendszerben szállítják, ez a termékek értékének meghatározása terén sajátos nehézségeket okoz. Kívánatos ezért meghatározni a behozott termékek közös vámtarifába való besorolásához alapul szolgáló belépési ár kiszámításának lehetséges módszereit. Ajánlatos különösen a termékek átlagos árának súlyozott átlagai alapján behozatali átalányértékeket megállapítani, továbbá különös rendelkezéseket hozni arra az esetre, ha egy adott származási helyről eredő termékek árai nem állnak rendelkezésre. A rendszer megfelelő alkalmazása érdekében indokolt előírni, hogy bizonyos körülmények között biztosítékot kell letétbe helyezni.
(50)
Kívánatos részletes szabályokat elfogadni azon kiegészítő behozatali vámra vonatkozóan, amelyet egyes termékekre a közös vámtarifában meghatározott behozatali vámon felül ki lehet vetni. A kiegészítő vám akkor vethető ki, ha az érintett termékek behozatali mennyisége meghaladja a termékenként és alkalmazási időszakonként meghatározott küszöbszinteket. Az Unió felé úton lévő áruk mentesülnek a kiegészítő vám alól, így ezen áruk tekintetében különös rendelkezéseket kell hozni.
(51)
Célszerű rendelkezni a folyamatban lévő programok és rendszerek megfelelő nyomon követéséről és értékeléséről annak érdekében, hogy a termelői szervezetek, valamint a tagállamok felmérhessék azok hatékonyságát és eredményességét.
(52)
Indokolt rendelkezéseket hozni az e rendelet végrehajtásához szükséges értesítések típusa, formátuma és eszköze vonatkozásában. Fontos, hogy e rendelkezések kiterjedjenek a termelők és a termelői szervezetek által a tagállamoknak, és a tagállamok által a Bizottságnak benyújtott értesítésekre, valamint a késedelmes vagy pontatlan értesítésből eredő következményekre is.
(53)
Indokolt intézkedéseket megállapítani az e rendelet és az 1234/2007/EK rendelet megfelelő alkalmazásának biztosításához szükséges ellenőrzések, valamint a feltárt szabálytalanságokra alkalmazandó megfelelő szankciók tekintetében. Ajánlatos, hogy ezen intézkedések mind az uniós szinten megállapított konkrét ellenőrzéseket és szankciókat, mind a kiegészítő nemzeti ellenőrzéseket és szankciókat tartalmazzák. Fontos, hogy az ellenőrzések és a szankciók visszatartó erejűek, hatékonyak és arányosak legyenek. A termelőkkel szembeni méltányos bánásmód biztosítása érdekében indokolt rendelkezni a nyilvánvaló tévedés, a vis maior, valamint más rendkívüli körülmények kezeléséről. Célszerű szabályokat megállapítani a mesterségesen előidézett helyzetekre vonatkozóan, hogy ilyen helyzetekből ne származhasson haszon.
(54)
Indokolt rendelkezéseket megállapítani, amelyekkel a továbbiakban is biztosítható a 2200/96/EK rendeletben, a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2201/96/EK tanácsi rendeletben (4) és az egyes citrusfélék termelői részére közösségi támogatási rendszer bevezetéséről szóló, 1996. október 28-i 2202/96/EK tanácsi rendeletben (5) meghatározott előző rendszerről a gyümölcs- és zöldségágazat tekintetében különleges szabályok megállapításáról, a 2001/112/EK és a 2001/113/EK irányelv, valamint a 827/68/EGK, a 2200/96/EK, a 2201/96/EK, a 2826/2000/EK, az 1782/2003/EK és a 318/2006/EK rendelet módosításáról, továbbá a 2202/96/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. szeptember 26-i 1182/2007/EK tanácsi rendeletben (6), valamint később az 1234/2007/EK és az 1580/2007/EK rendeletben, majd e rendeletben meghatározott új rendszerre történő zökkenőmentes átállás, valamint az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkében megállapított átmeneti szabályok alkalmazása.
(55)
Annak érdekében, hogy az alma behozatalára vonatkozó engedélyezési rendszer eltörlésének a kereskedelmi gyakorlat tekintetében kifejtett hatásait csökkenteni lehessen, az 1580/2007/EK rendelet 134. cikkét célszerű 2011. augusztus 31-ig továbbra is alkalmazni.
(56)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság az elnöke által meghatározott határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály és fogalomhasználat
(1) E rendelet megállapítja az 1234/2007/EK tanácsi rendelet végrehajtási szabályait a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat vonatkozásában.
E rendelet II. és III. címe azonban csak az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett gyümölcs- és zöldségágazati termékekre és a kizárólag feldolgozásra szánt ilyen termékekre alkalmazandó.
(2) E rendelet eltérő rendelkezésének hiányában az 1234/2007/EK rendeletben használt fogalmak ugyanazt jelentik ebben a rendeletben is.
2. cikk
Gazdasági évek
A gyümölcs és zöldség, valamint a feldolgozott gyümölcs és zöldség tekintetében a gazdasági év január 1-jétől december 31-ig tart.
II. CÍM
A TERMÉKEK OSZTÁLYOZÁSA
I. FEJEZET
Általános szabályok
3. cikk
Forgalmazási előírások; termékkel rendelkező személy
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (1) bekezdésében szereplő követelmények képezik az általános forgalmazási előírást. Az általános forgalmazási előírás részleteit e rendelet I. mellékletének A. része tartalmazza.
Azoknak a gyümölcsöknek és zöldségeknek, amelyekre nem vonatkozik termékspecifikus forgalmazási előírás, meg kell felelniük az általános forgalmazási előírásnak. Ha azonban a szóban forgó termékkel rendelkező személy igazolni tudja, hogy a termék eleget tesz egy, az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) által elfogadott hatályos előírásnak, úgy kell tekinteni, hogy a termék megfelel az általános forgalmazási előírásnak.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett termékspecifikus forgalmazási előírásokat az alábbi termékek vonatkozásában e rendelet I. mellékletének B. része tartalmazza:
a)
alma,
b)
citrusfélék,
c)
kivi,
d)
fejes saláta, fodros endíviasaláta és széles levelű endíviasaláta,
e)
őszibarack és nektarin,
f)
körte,
g)
szamóca,
h)
étkezési paprika,
i)
csemegeszőlő,
j)
paradicsom.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikke (3) bekezdésének az alkalmazásában a „termékkel rendelkező személy” minden olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely az érintett terméket fizikailag birtokolja.
4. cikk
Kivétel és mentesség a forgalmazási előírások alkalmazása alól
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően az alábbi termékeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásnak:
a)
amennyiben egyértelműen fel vannak rajtuk tüntetve a „feldolgozásra szánt” vagy a „takarmányozásra” szöveg vagy ennek megfelelő más megfogalmazás:
i.
az ipari feldolgozásra szánt termékek, vagy
ii.
az állati takarmányozásra vagy más, nem élelmezési célú felhasználásra szánt termékek;
b)
olyan termékek, amelyeket a termelő a gazdaságában értékesít a fogyasztók részére személyes felhasználás céljából;
c)
az 1234/2007/EK rendelet 195. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás alkalmazásával valamely tagállam kérésére hozott bizottsági határozat által egy adott régió olyan termékeként elismert termékek, amelyek a térség kiskereskedelmében kerülnek értékesítésre a kialakult, hagyományos helyi fogyasztási igények kielégítése céljából;
d)
a tisztított vagy darabolt, ezáltal „azonnal fogyasztható” vagy „konyhakész” termékek;
e)
az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontja, valamint I. mellékletének IX. része értelmében gyümölcs- és zöldségféleként besorolt növények magjainak csíráztatásából származó, ehető csíraként forgalmazott termékek.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a következő termékeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásoknak egy adott termelési területen belül:
a)
a termelő által az előkészítő és csomagoló állomásoknak és tárolóhelyeknek eladott vagy leszállított, vagy a termelő gazdaságából az említett állomások felé továbbított termékek, továbbá
b)
a tárolóhelyekről az előkészítő és csomagoló állomások felé továbbított termékek.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a tagállamok mentesíthetik a termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alól a feldolgozásra szánt, de az e cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában nem említett, a fogyasztók személyes felhasználására szánt, kiskereskedelmi forgalomban értékesített, „feldolgozásra szánt termék” felirattal vagy ennek megfelelő más szöveggel ellátott termékeket.
(4) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a tagállamok mentesíthetik a forgalmazási előírások hatálya alól a kizárólag a tagállamok által meghatározott adott előállítási terület termelői részére fenntartott piacokon a termelő által személyes felhasználás céljából közvetlenül a végső fogyasztónak értékesített termékeket.
(5) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a termékspecifikus forgalmazási előírások tekintetében megengedhető, hogy a nem extra osztályú gyümölcsök és zöldségek a feladást követő értékesítési szakaszokban a frissesség és feszesség kismértékű hiányát, valamint fejlődésükből és romlandóságukból következő enyhe minőségromlás jeleit mutassák.
(6) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a következő termékeknek nem kell megfelelniük az általános forgalmazási előírásnak:
a)
a 0709 59 KN-kód alá tartozó nem termesztett gomba,
b)
a 0709 90 40 KN-kód alá tartozó kapribogyó,
c)
a 0802 11 10 KN-kód alá tartozó keserű mandula,
d)
a 0802 12 KN-kód alá tartozó mandula héj nélkül,
e)
a 0802 22 KN-kód alá tartozó mogyoró héj nélkül,
f)
a 0802 32 KN-kód alá tartozó dió héj nélkül,
g)
a 0802 90 50 KN-kód alá tartozó fenyődió,
h)
a 0802 50 00 KN-kód alá tartozó pisztácia,
i)
a 0802 60 00 KN-kód alá tartozó makadámia dió,
j)
az ex 0802 90 20 KN-kód alá tartozó hikori dió,
k)
a 0802 90 85 KN-kód alá tartozó más dióféle,
l)
a 0803 00 90 KN-kód alá tartozó plantain szárítva,
m)
a 0805 KN-kód alá tartozó citrusfélék szárítva,
n)
a 0813 50 31 KN-kód alá tartozó keverék trópusi diófélékből,
o)
a 0813 50 39 KN-kód alá tartozó keverék más diófélékből,
p)
a 0910 20 KN-kód alá tartozó sáfrány.
(7) A tagállam illetékes hatósága részére bizonyítékot kell szolgáltatni arról, hogy az (1) bekezdés a) pontja és a (2) bekezdés alá tartozó termékek megfelelnek a megállapított feltételeknek, különös tekintettel tervezett felhasználásukra.
5. cikk
Jelölési információk
(1) Az e fejezetben előírt jelölési információkat a csomagolás egyik oldalán jól látható helyen, olvashatóan kell feltüntetni, vagy kitörölhetetlenül közvetlenül a csomagolási egységre nyomtatva, vagy egy olyan címkén, amely a csomagolási egység szerves része, illetve ahhoz van rögzítve.
(2) Azon ömlesztve szállított áruk esetében, amelyeket közvetlenül rakodnak a szállítóeszközökre, az (1) bekezdésben említett jelölési információknak szerepelniük kell vagy az árukat kísérő okmányon vagy a szállítóeszközökön belül jól látható helyen elhelyezett feliraton.
(3) A 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett, távollevők között kötött szerződések esetében a forgalmazási előírásoknak való megfelelés érdekében a jelölési információknak még a vásárlás befejezését megelőzően rendelkezésre kell állniuk.
(4) A számlákon és kísérő dokumentumokon - kivéve a fogyasztónak szánt elismervényt - fel kell tüntetni a termékek nevét és származási országát, valamint adott esetben - ha egy adott termékspecifikus forgalmazási előírás azt megköveteli - a minőségi osztályt, fajtát vagy kereskedelmi típust, illetve azt a tényt, hogy a terméket feldolgozásra szánták.
6. cikk
Jelölési információk a kiskereskedelmi szakaszban
(1) A kiskereskedelmi szakaszban az e fejezetben előírt jelölési információkat olvashatóan és szembetűnő helyen kell megjeleníteni. A termékeket úgy lehet értékesítésre kínálni, ha a kiskereskedő a termék közvetlen közelében jól láthatóan, olvashatóan, a fogyasztót nem félrevezető módon feltüntette a származási országra és - adott esetben - a minőségi osztályra és a fajtára vagy a kereskedelmi típusra vonatkozó jelölési információkat.
(2) A 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) értelmében vett, előre csomagolt termékek esetében a forgalmazási előírásokban meghatározott információkon túlmenően fel kell tüntetni a nettó tömeget is. A darabszámra árusított termékek esetében azonban a nettó tömeg feltüntetése nem követelmény, ha a termékek darabszáma kívülről tisztán látható és könnyen megszámolható, illetve ha a darabszám fel van tüntetve a címkén.
7. cikk
Termékkeverékek
(1) A legfeljebb öt kilogramm nettó tömegű, különböző fajtájú gyümölcsök és zöldségek keverékét tartalmazó csomagolási egységek értékesítése az alábbi feltételekkel megengedett:
a)
a termékek egységes minőségűek, minden egyes termék megfelel a vonatkozó termékspecifikus forgalmazási előírásnak vagy - az adott termékre vonatkozó termékspecifikus forgalmazási előírás hiányában - az általános forgalmazási előírásnak,
b)
a csomagolási egységet e fejezetnek megfelelően felcímkézték, és
c)
a termékkeverék nem vezeti félre a fogyasztót.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában előírt követelmények nem alkalmazandók a termékkeverékben található azon termékekre, amelyek nem az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett gyümölcs- és zöldségágazati termékek.
(3) Ha a termékkeveréket alkotó gyümölcsök és zöldségek több tagállamból vagy harmadik országból származnak, a származási országok teljes nevét - az esetnek megfelelően - az alábbi elnevezések egyikével lehet helyettesíteni:
a)
„az EU-ból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”,
b)
„az EU-n kívüli országokból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”,
c)
„az EU-ból és az EU-n kívüli országokból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”.
II. FEJEZET
A forgalmazási előírásoknak való megfelelés ellenőrzése
1. szakasz
Általános rendelkezések
8. cikk
Hatály
Ez a fejezet megállapítja a megfelelőségi ellenőrzésekre vonatkozó szabályokat, azaz a gyümölcsöknek és zöldségeknek a forgalmazás valamennyi szakaszában végzett, az e címben és az 1234/2007/EK rendelet 113. és 113a. cikkében szereplő forgalmazási előírásoknak és egyéb rendelkezéseknek a betartására irányuló ellenőrzésekre vonatkozó szabályokat.
9. cikk
Koordináló hatóságok és ellenőrző szervek
(1) Minden tagállam kijelöli a következőket:
a)
az e fejezet által szabályozott területeken a koordinációért és kapcsolattartásért felelős egyetlen illetékes hatóságot (a továbbiakban: koordináló hatóság), továbbá
b)
az e fejezet alkalmazásáért felelős ellenőrző szervet, illetve szerveket (a továbbiakban: ellenőrző szervek).
Az első albekezdésben említett koordináló hatóság és ellenőrző szervek lehetnek köz- vagy magánszervezetek. A tagállam azonban mindkét esetben felel értük.
(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot a következőkről:
a)
az (1) bekezdés a) pontja értelmében kijelölt koordináló hatóság neve, postai és e-mail címe,
b)
az (1) bekezdés b) pontja értelmében kijelölt ellenőrző szervek neve, postai és e-mail címe, továbbá
c)
az egyes kijelölt ellenőrző szervek tevékenységi körének pontos leírása.
(3) A koordináló hatóság lehet az ellenőrző szerv, illetve az ellenőrző szervek egyike, vagy bármely más, az (1) bekezdés szerint kijelölt szerv.
(4) A Bizottság a tagállamok által kijelölt koordináló hatóságok jegyzékét az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi.
10. cikk
Kereskedői adatbázis
(1) A tagállamok összeállítanak egy olyan, a zöldség- és gyümölcskereskedőket tartalmazó adatbázist, amely az e cikkben megállapított feltételek mellett felsorolja azokat a kereskedőket, akik részt vesznek az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke értelmében megállapított előírások hatálya alá tartozó zöldség- és gyümölcsfélék forgalmazásában.
A tagállamok ehhez más célra létrehozott adatbázist vagy adatbázisokat is felhasználhatnak.
(2) E rendelet alkalmazásában „kereskedő”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely:
a)
a forgalmazási előírások hatálya alá tartozó gyümölcs- vagy zöldségfélével rendelkezik, azzal a céllal, hogy azokat:
i.
bemutassa vagy eladásra kínálja,
ii.
értékesítse, vagy
iii.
bármilyen más módon forgalomba hozza, vagy
b)
a forgalmazási előírások hatálya alá tartozó gyümölcs- vagy zöldségfélék tekintetében az a) pontban meghatározott tevékenységek egyikét ténylegesen folytatja.
Az első albekezdés a) pontjában említett tevékenységek a következőkre vonatkoznak:
a)
az interneten keresztül vagy más módon történő távértékesítés,
b)
a természetes vagy jogi személy által, saját maga vagy harmadik személy nevében folytatott, ennek megfelelő tevékenységek, és
c)
az Unióban és/vagy harmadik országba irányuló export és/vagy harmadik országból származó import keretében folytatott, ennek megfelelő tevékenységek.
(3) A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek alapján a következőkben meghatározott kereskedőknek szerepelniük kell vagy sem az adatbázisban:
a)
azok a kereskedők, akiknek a tevékenysége a 4. cikk szerint mentesül a forgalmazási előírásoknak való megfelelés kötelezettsége alól, továbbá
b)
olyan természetes vagy jogi személyek, akiknek vagy amelyeknek a zöldség- és gyümölcságazatban végzett tevékenysége áruszállításra vagy kiskereskedelmi értékesítésére korlátozódik.
(4) Ha a kereskedői adatbázist több elkülönülő elemből állítják össze, a koordináló hatóság gondoskodik arról, hogy az adatbázis és annak elemei, valamint azok frissítése egységes legyen. Az adatbázist elsősorban a megfelelőségi ellenőrzések során összegyűjtött információk felhasználásával kell frissíteni.
(5) Az adatbázis minden egyes kereskedőre vonatkozóan tartalmazza a következőket:
a)
nyilvántartási szám, név és cím,
b)
a 11. cikk (2) bekezdésében említett kockázati kategóriák valamelyikébe való besoroláshoz szükséges információk, különösen az értékesítési láncban elfoglalt helye és a cég fontosságára vonatkozó információ,
c)
az egyes kereskedők korábbi ellenőrzéseinek eredményeivel kapcsolatos információk,
d)
bármely egyéb, az ellenőrzésekhez szükségesnek tartott információ, például a forgalmazási előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos minőségbiztosítási rendszer vagy önellenőrzési rendszer megléte.
Az adatbázist elsősorban a megfelelőségi ellenőrzések során összegyűjtött információk felhasználásával kell frissíteni.
(6) A kereskedőknek gondoskodniuk kell a tagállamok által az adatbázis létrehozásához és frissítéséhez szükségesnek ítélt információk rendelkezésre bocsátásáról. A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek teljesülése esetén a nem az adott tagállam területén alapított, de ott kereskedelmi tevékenységet folytató kereskedőknek szerepelniük kell az adatbázisban.
2. szakasz
A tagállamok által végzett megfelelőségi ellenőrzések
11. cikk
Megfelelőségi ellenőrzések
(1) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a megfelelőségi ellenőrzésekre az e címben és az 1234/2007/EK rendelet 113. és 113a. cikkében szereplő forgalmazási előírásoknak és más rendelkezéseknek az érvényesítése érdekében szelektív módon, kockázatelemzés alapján és megfelelő időközönként kerüljön sor.
A kockázatelemzési feltételek között szerepel a 15. cikk alapján elismert megfelelőségi ellenőrzéseket végző harmadik ország illetékes hatósága által kiállított, a 14. cikkben említett megfelelőségi igazolás megléte. Az ilyen igazolás meglétét a megfelelés hiányának szempontjából kockázatcsökkentő tényezőnek kell tekinteni.
A kockázatelemzési szempontok között emellett szerepelhet még:
a)
a termék megnevezése, a termelési időszak, a termék ára, időjárási feltételek, csomagolási és árukezelési műveletek, tárolási feltételek, a származási ország, a szállítóeszköz vagy a tétel nagysága,
b)
a kereskedő mérete, az értékesítési láncban elfoglalt helye, forgalmának mennyisége vagy értéke, termékskálája, a szállítási terület vagy az üzleti tevékenység típusa (például tárolás, válogatás, csomagolás vagy értékesítés);
c)
a korábbi ellenőrzések eredményei, beleértve a feltárt hiányosságok számát és típusát, a forgalmazott termékek általános minőségét és a használt technikai eszközök szintjét;
d)
a kereskedő által használt, a forgalmazási előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos minőségbiztosítási rendszernek vagy önellenőrzési rendszernek a megbízhatósága;
e)
az ellenőrzés elvégzésének helye, megjelölve különösen, hogy ez a hely a termék Unióba való belépésének vagy a csomagolás, illetve berakodás helye-e;
f)
minden egyéb olyan információ, amely a megfelelés hiányának kockázatára utalhat.
(2) A kockázatelemzés a 10. cikkben meghatározott kereskedői adatbázisban található információkon alapul, és a kereskedőket kockázati kategóriákba sorolja.
A tagállamok előre meghatározzák a következőket:
a)
a tételek megfelelésének hiányára vonatkozó kockázatelemzés szempontjai;
b)
az egyes kockázati kategóriák kockázatelemzése alapján azon kereskedők vagy tételek és/vagy mennyiségek minimális aránya, amelyeket megfelelőségi ellenőrzésnek kell alávetni.
A tagállamok kockázatelemzés alapján eldönthetik, hogy alávetik-e szelektív ellenőrzésnek azokat a termékeket, amelyekre nem vonatkoznak termékspecifikus forgalmazási előírások.
(3) Ha az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállamok növelik a kereskedőkre, termékekre, származásra vagy egyéb paraméterekre vonatkozó ellenőrzések gyakoriságát.
(4) A kereskedőknek az ellenőrző szervek rendelkezésére kell bocsátaniuk minden olyan információt, amelyet az említett szervek a megfelelőségi ellenőrzések megszervezése és elvégzése szempontjából szükségesnek ítélnek.
12. cikk
Elismert kereskedők
(1) A tagállamok engedélyezhetik a legalacsonyabb kockázati kategóriába sorolt és a forgalmazási előírásoknak való megfelelőség külön garanciáival rendelkező kereskedőknek, hogy a feladás szakaszában a II. mellékletben szereplő mintát használják az egyes csomagolási egységek címkézéséhez, és/vagy aláírják a 14. cikkben említett megfelelőségi igazolást.
(2) Az engedély legalább egyéves időszakra szól.
(3) A lehetőséggel élő kereskedőknek:
a)
olyan ellenőrző személyzettel kell rendelkezniük, akik a tagállam által jóváhagyott képzésben részesültek;
b)
a termék előkészítéséhez és csomagolásához szükséges megfelelő felszereléssel kell rendelkezniük;
c)
kötelezettséget kell vállalniuk arra, hogy az általuk feladott árukon elvégzik a megfelelőségi ellenőrzést, és nyilvántartást vezetnek az összes elvégzett ellenőrzésről.
(4) Ha egy adott elismert kereskedő már nem felel meg az engedély feltételeinek, a tagállam az engedélyt visszavonja.
(5) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek ellenére az elismert kereskedők a készletek kimerüléséig tovább használhatják a 2009. június 30-án az 1580/2007/EK rendelet előírásainak megfelelő mintákat.
A kereskedőknek 2009. július 1-je előtt odaítélt engedélyek az abban meghatározott időpontig érvényesek maradnak.
13. cikk
A nyilatkozatok vámhatóság általi elfogadása
(1) A vámhatóságok csak akkor fogadhatják el a termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá tartozó termékek kivitelére és/vagy szabad forgalomba bocsátására vonatkozó nyilatkozatot, ha:
a)
az áru rendelkezik megfelelőségi igazolással, vagy
b)
az illetékes ellenőrző szerv tájékoztatta a vámhatóságot arról, hogy az érintett tételek rendelkeznek megfelelőségi igazolással, vagy
c)
az illetékes ellenőrző szerv tájékoztatta a vámhatóságot arról, hogy az érintett tételekre nem bocsátott ki megfelelőségi igazolást, mert a 11. cikk (1) bekezdésében előírt kockázatelemzés alapján az említett tételeket nem szükséges ellenőrizni.
Ezek a rendelkezések a tagállamok által a 11. cikk alkalmazásában elvégezhető megfelelőségi ellenőrzések sérelme nélkül alkalmazandók.
(2) Az (1) bekezdés az I. melléklet A. részében meghatározott általános forgalmazási előírás hatálya alá tartozó termékekre, valamint a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjában szereplő termékekre is alkalmazandó akkor, ha az érintett tagállam a 11. cikk (1) bekezdése szerinti kockázatelemzés alapján ezt szükségesnek ítéli.
14. cikk
Megfelelőségi igazolás
(1) Az illetékes hatóságok megfelelőségi igazolást állíthatnak ki annak tanúsítására, hogy egy adott termék megfelel a vonatkozó forgalmazási előírásnak (a továbbiakban: igazolás). Az illetékes hatóságok által az Unióban alkalmazandó igazolás mintáját a III. melléklet tartalmazza.
Az Unióban az illetékes hatóságok által kibocsátott igazolások helyett a 15. cikk (4) bekezdésében említett harmadik országok alkalmazhatják saját igazolásaikat azzal a feltétellel, hogy azok tartalmazzák legalább az uniós igazolásokban szereplő információkat. A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi az említett, harmadik országok által használt igazolások mintáit.
(2) Az igazolásokat eredeti aláírással papír alapon, vagy elektronikus aláírással ellátott, ellenőrzött elektronikus formátumban lehet kibocsátani.
(3) Minden igazolást el kell látni az illetékes hatóság bélyegzőjével és az arra felhatalmazott személynek vagy személyeknek az aláírásával.
(4) A igazolásokat az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell kiállítani.
(5) Az azonosíthatóság érdekében minden egyes igazolást sorszámmal kell ellátni. Az illetékes hatóságok minden egyes kibocsátott igazolásnak megőrzik a másolati példányát.
(6) Az (1) bekezdés első albekezdése rendelkezéseinek ellenére a tagállamok a készletek kimerüléséig tovább használhatják a 2009. június 30-án az 1580/2007/EK rendeletnek megfelelő igazolásokat.
3. szakasz
A harmadik országok által végrehajtott megfelelőségi ellenőrzések
15. cikk
A harmadik országok által az Unióba irányuló behozatalt megelőzően elvégzett megfelelőségi ellenőrzések jóváhagyása
(1) Harmadik ország kérésére a Bizottság az 1234/2007/EK rendelet 195. cikke (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően jóváhagyhatja az említett harmadik ország által a termékspecifikus forgalmazási előírásoknak való megfelelésre vonatkozóan az Unióba irányuló behozatalt megelőzően elvégzett ellenőrzéseket.
(2) Az (1) bekezdésben említett jóváhagyás azoknak a harmadik országoknak adható meg, amelyek az Unióba bevitt termékekre vonatkozóan eleget tesznek az uniós forgalmazási előírásoknak vagy azokkal legalább egyenértékű előírásoknak.
A jóváhagyásban meg kell határozni a harmadik országnak azt az illetékes hatóságát, amelynek felelősségi körébe tartozik az (1) bekezdésben említett ellenőrzések elvégzése. Az említett hatóság felel az Unióval való kapcsolattartásért. A jóváhagyásban fel kell tüntetni továbbá az adott harmadik országnak a megfelelő ellenőrzések elvégzésével megbízott ellenőrző szerveit.
A jóváhagyás csak az érintett harmadik országból származó termékekre érvényes, valamint egyes termékekre korlátozható.
(3) A harmadik országok ellenőrző szerveinek olyan hivatalos szerveknek vagy a (2) bekezdésben említett hatóság által hivatalosan elismert szerveknek kell lenniük, amelyek kielégítő biztosítékot nyújtanak, valamint rendelkeznek a szükséges személyzettel, felszereléssel és létesítményekkel az ellenőrzéseknek a 17. cikk (1) bekezdésében említett vagy azokkal egyenértékű módszerekkel történő elvégzéséhez.
(4) Azon országok felsorolását, amelyek megfelelőségi ellenőrzései e cikk alapján jóváhagyásra kerültek, valamint az érintett termékeket a IV. melléklet tartalmazza.
A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi az érintett hivatalos hatóságokra és ellenőrző szervekre vonatkozó adatokat.
16. cikk
A megfelelőségi ellenőrzések jóváhagyásának a felfüggesztése
A Bizottság a megfelelőségi ellenőrzésekre vonatkozó jóváhagyást felfüggesztheti, ha úgy találja, hogy a tételek és/vagy a mennyiségek jelentős részében az áruk nem felelnek meg a harmadik ország ellenőrző szervei által kibocsátott megfelelőségi igazolásban szereplő információknak.
4. szakasz
Ellenőrzési módszerek
17. cikk
Ellenőrzési módszerek
(1) E rendelet eltérő rendelkezése hiányában az e fejezetben előírt megfelelőségi ellenőrzéseket - kivéve a végső felhasználónak történő kiskereskedelmi értékesítés helyén végzett ellenőrzéseket - az V. mellékletben meghatározott ellenőrzési módszereknek megfelelően kell végrehajtani.
A tagállamok különös rendelkezéseket állapítanak meg a megfelelőségnek a végső felhasználónak történő kiskereskedelmi értékesítés helyén történő ellenőrzésére vonatkozóan.
(2) Ha az ellenőrök úgy találják, hogy az áruk megfelelnek a forgalmazási előírásoknak, az ellenőrző szerv kibocsáthatja a III. mellékletben meghatározott megfelelőségi igazolást.
(3) Ha az áruk nem felelnek meg az előírásoknak, az ellenőrző szerv megállapítja a meg nem felelést és erről értesíti a kereskedőt vagy annak képviselőit. Azokat az árukat, amelyekre vonatkozóan meg nem felelést állapítottak meg, az ellenőrző szerv engedélye nélkül nem lehet mozgatni. Az említett engedély megadását az ellenőrző szerv az általa meghatározott feltételek teljesítéséhez kötheti.
A kereskedők dönthetnek úgy, hogy áruik egy részét vagy egészét összhangba hozzák az előírásokkal. Az összhangba hozott árukat addig nem lehet forgalomba hozni, amíg az illetékes ellenőrző szerv a megfelelő eszközökkel meg nem bizonyosodott arról, hogy az árukat ténylegesen összhangba hozták az előírásokkal. Adott esetben az illetékes ellenőrző szerv a tétel egészére vagy egy részére vonatkozóan csak akkor állítja ki a III. mellékletben meghatározott megfelelőségi igazolást, ha az áruk már megfelelnek az előírásoknak.
Ha valamely ellenőrző szerv elfogadja egy kereskedő arra vonatkozó kérelmét, hogy az árut egy másik tagállamban hozza összhangba az előírásokkal, mint amelyben az áru megfelelőségének hiányát megállapították, a kereskedő értesíti a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes ellenőrző szervét a meg nem felelő tételről. A megfelelőség hiányát megállapító tagállam elküldi az arról szóló jelentés másolatát a többi érintett tagállamnak, köztük az előírásoknak meg nem felelő tétel rendeltetési helye szerinti tagállamnak.
Ha az áru nem hozható összhangba az előírásokkal, valamint nem hasznosítható sem állati takarmányként, sem ipari feldolgozás alapanyagaként, sem más nem élelmezési célú felhasználás keretében, az ellenőrző szerv szükség esetén felkérheti a kereskedőket a megfelelő intézkedések megtételére annak biztosítására, hogy az érintett termékek ne kerüljenek forgalomba.
A kereskedők gondoskodnak a tagállamok által e bekezdés alkalmazásához szükségesnek ítélt minden információ rendelkezésre bocsátásáról.
5. szakasz
Értesítések
18. cikk
Értesítések
(1) Az a tagállam, amelyben egy másik tagállamból származó szállítmányról megállapították, hogy nem felel meg a forgalmazási előírásoknak olyan hibák vagy minőségromlás miatt, amelyet már a csomagolás során meg lehetett volna állapítani, haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot és a feltehetőleg érintett tagállamokat.
(2) Az a tagállam, amelyben egy harmadik országból származó árukból álló tétel szabad forgalomba bocsátását elutasították azért, mert az nem felelt meg a forgalmazási előírásoknak, haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot, a feltehetőleg érintett tagállamokat és a IV. mellékletben felsorolt, érintett harmadik országokat.
(3) A tagállamok értesítik a Bizottságot az ellenőrző és kockázatelemzési rendszerükre vonatkozó rendelkezéseikről. Az említett rendszerek bármilyen későbbi módosításáról szintén tájékoztatják a Bizottságot.
(4) A tagállamok értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot az adott év során a forgalmazás összes szakaszában elvégzett ellenőrzések összesített eredményeiről, mégpedig az adott évet követő év június 30-ig.
(5) Az (1)-(4) bekezdésben említett értesítésekre a Bizottság által meghatározott módon kerül sor.
III. CÍM
TERMELŐI SZERVEZETEK
I. FEJEZET
Követelmények és elismerés
1. szakasz
Fogalommeghatározások
19. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E cím alkalmazásában:
a) „termelő”: az 1234/2007/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett mezőgazdasági termelő,
b) „termelő tag”: olyan termelő vagy termelői szövetkezet, aki vagy amely termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulásának tagja,
c) „leányvállalat”: olyan vállalat, amelyben egy vagy több termelői szervezet vagy azok társulásai részesedéssel rendelkeznek, és amely hozzájárul a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulásai által vállalt célkitűzések megvalósításához,
d) „transznacionális termelői szervezet”: bármely olyan szervezet, amelyben legalább a termelők egyikének a gazdasága a szervezet székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található,
e) „termelői szervezetek transznacionális társulása”: termelői szervezetek bármely olyan társulása, amelyben a társult szervezetek legalább egyike a társulás székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található,
f) „konvergencia-célkitűzés”: az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó uniós jogszabályok szerint a legkevésbé fejlett tagállamokra és régiókra vonatkozó fellépés célkitűzése, a 2007. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakban,
g) „intézkedés”: a következők valamelyike:
h) „tevékenység”: olyan meghatározott tevékenység vagy eszköz, amely az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (1) bekezdésében említett egy vagy több célkitűzéshez hozzájáruló adott működési célkitűzés megvalósítására irányul,
i) „melléktermék”: gyümölcs- vagy zöldségtermék előkészítéséből származó olyan termék, amelynek pozitív gazdasági értéke van, de amely nem a szándékolt fő eredmény,
j) „előkészítés”: olyan előkészítési tevékenységek, mind például a tisztítás, a darabolás, a hámozás, a vágás vagy a szárítás, amelyek eredményeként a gyümölcsből vagy zöldségből nem válik feldolgozott gyümölcs vagy zöldség,
k) „szakmaközi alap”: az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említettek szerint, az 1234/2007/EK rendelet 123. cikke (3) bekezdésének c) pontjában felsorolt olyan egy vagy több tevékenység, amelyet a tagállam jóváhagyott, és amelyet egy termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása és az élelmiszer-feldolgozási és/vagy -forgalmazási láncból legalább egy szereplő közösen kezel,
l) „kiindulási mutató”: a programozási időszak kezdetén fennálló állapotot vagy trendet tükröző olyan mutató, amely információi révén hasznos lehet:
(2) A tagállamok meghatározzák a területükön a nemzeti jogi és igazgatási struktúráik alapján érintett azon jogi személyeket, amelyeknek meg kell felelniük az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikkének. A termelői szervezetek elismerésére vonatkozóan kiegészítő szabályokat fogadhatnak el, valamint adott esetben a jogi személyek pontosan meghatározott részére vonatkozóan további rendelkezéseket állapíthatnak meg az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikkének alkalmazása céljából.
2. szakasz
A termelői szervezetekre alkalmazandó követelmények
20. cikk
Termékkör
(1) A tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerint - az említett rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében hozott döntésre is figyelemmel - az elismerési kérelemben meghatározott termék vagy termékcsoport tekintetében elismerik a termelői szervezeteket.
(2) A tagállamok a kizárólag feldolgozásra szánt termékek, illetve termékcsoportok tekintetében csak akkor ismerhetik el a termelői szervezeteket, ha azok beszállítói szerződések rendszerével vagy másképp biztosítani tudják a szóban forgó termékek feldolgozás céljából történő szállítását.
21. cikk
Tagok minimális száma
Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján a termelői szervezetek minimális tagszámának meghatározásakor a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy ha az elismerés kérelmezője teljesen vagy részben olyan tagokból áll, amelyek maguk is jogi személyek vagy jogi személyek egyértelműen meghatározott részei, akkor a termelők minimális száma meghatározható az egyes jogi személyekhez, illetve jogi személyek egyértelműen meghatározott részeihez kapcsolódó termelők száma alapján.
22. cikk
A tagság minimális időtartama
(1) A termelők tagságának minimális időtartama nem lehet rövidebb egy évnél.
(2) A tagságról való lemondásról a szervezetet írásban kell értesíteni. A tagállamok meghatározzák a felmondási időt, amely nem lehet hosszabb hat hónapnál, valamint azt az időpontot, amelyen a lemondás hatályba lép.
23. cikk
A termelői szervezetek szervezeti felépítése és tevékenysége
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a termelői szervezetek rendelkezzenek az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában és 125b. cikke (1) bekezdésének e) pontjában megállapított követelmények teljesítéséhez, valamint alapvető feladataik ellátásához szükséges megfelelő személyzettel, infrastruktúrával és felszereléssel, különösen az alábbiak tekintetében:
a)
tagjaik termelési tevékenységének ismerete,
b)
tagjaik termésének begyűjtése, válogatása, tárolása és csomagolása,
c)
kereskedelmi és költségvetési ügyvitel, továbbá
d)
központi könyvelés és számlázási rendszer.
24. cikk
A forgalmazható termékek értéke vagy mennyisége
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában a forgalmazható termékek értékét vagy mennyiségét az e rendelet 50. és 51. cikkében a forgalmazott termékek értékének számítására megállapított módszer alapján kell kiszámítani.
(2) Abban az esetben, ha egy adott termelői szervezet egy vagy több tagja az (1) bekezdés alkalmazásához nem rendelkezik elegendő korábbi adattal a forgalmazott termékekre vonatkozóan, a forgalmazható termékeik értéke megfeleltethető az azt az évet megelőző három év során forgalmazható termékek átlagos értékének, amelyben az elismerés iránti kérelem benyújtásra került, valamint az érintett termelői szervezet tagjai ténylegesen termelői tevékenységet folytattak.
25. cikk
Technikai eszközök biztosítása
Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének e) pontja alkalmazásában amennyiben egy termelői szervezetet olyan termék vonatkozásában ismertek el, amelyhez technikai eszközök biztosítására van szükség, a termelői szervezet kötelezettségei akkor tekinthetők teljesítettnek, ha - saját maga vagy tagjai révén, illetve leányvállalatok vagy kiszervezés által - megfelelő szinten biztosít technikai eszközöket.
26. cikk
A termelői szervezetek fő tevékenységei
(1) A termelői szervezetek fő tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kapcsolódik, amely termékek tekintetében a termelői szervezetet elismerték.
(2) A termelői szervezetek értékesíthetik olyan termelők termékeit is, akik nem tagjai termelői szervezetnek vagy termelői szervezetek társulásának, amennyiben a szervezet a szóban forgó termékek vonatkozásában elismeréssel rendelkezik, és amennyiben az érintett tevékenység gazdasági értéke nem éri el a forgalmazott termékek 50. cikk szerint kiszámított értékét.
(3) A közvetlenül egy másik termelői szervezettől vásárolt gyümölcs- és zöldségfélék, valamint azon termékek forgalmazása, amelyek tekintetében a termelői szervezet nem rendelkezik elismeréssel, nem tekintendő úgy, hogy a termelői szervezet tevékenységeinek részét képezi.
(4) Az 50. cikk (9) bekezdésének alkalmazása esetén e cikk (3) bekezdése 2012. január 1-jétől értelemszerűen alkalmazandó az érintett leányvállalatokra.
27. cikk
Kiszervezés
(1) Azon tevékenységek, amelyek kiszervezését a tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125d. cikke szerint engedélyezhetik, magukban foglalhatják többek között a termelői szervezeti tagok terményeinek begyűjtését, tárolását, csomagolását és forgalmazását.
(2) A termelői szervezet valamely tevékenységének a kiszervezése azt jelenti, hogy a termelői szervezet az érintett tevékenység elvégzésére kereskedelmi szerződést köt egy másik jogalannyal, amely lehet az érintett termelői szervezet egy vagy több tagja vagy egy leányvállalata is. A termelői szervezet ugyanakkor felelős marad a szóban forgó tevékenység elvégzésének biztosításáért, az általános igazgatás ellenőrzéséért és a tevékenység elvégzésére vonatkozó kereskedelmi szerződés felügyeletéért.
28. cikk
Transznacionális termelői szervezetek
(1) A transznacionális termelői szervezet székhelyét abban a tagállamban kell felállítani, amelyben a szervezet jelentős gazdaságokkal vagy jelentős taglétszámmal rendelkezik, és/vagy ahol az általa forgalmazott termékek értéke jelentős szintet ér el.
(2) A transznacionális termelői szervezet székhelye szerinti tagállam felel a következőkért:
a)
a transznacionális termelői szervezet elismerése,
b)
a transznacionális termelői szervezet működési programjának jóváhagyása,
c)
az elismerés feltételeinek való megfelelésre és az ellenőrzések és szankciók rendszerére vonatkozóan a szükséges igazgatási együttműködés kialakítása a többi olyan tagállammal, amelyben a tagok találhatók. Az érintett többi tagállam köteles ésszerű időn belül minden szükséges segítséget megadni a székhely szerinti tagállamnak, továbbá
d)
más tagállamok kérésére minden vonatkozó dokumentáció biztosítása - beleértve az azon többi tagállam rendelkezésére álló alkalmazandó jogszabályokat, amelyben a tagok találhatók - a kérést benyújtó tagállamok valamely hivatalos nyelvére lefordítva.
29. cikk
Termelői szervezetek egyesülése
(1) Termelői szervezetek egyesülésekor az egyesülés révén létrejött termelői szervezet az egyesülő termelői szervezetek helyébe lép. Az új jogalany átveszi az egyesülő termelői szervezetek jogait és kötelezettségeit.
Az egyesülés révén létrejött új jogalany a programokat az egyesülés évét követő év január 1-jéig párhuzamosan és különállóan működtetheti, vagy a működési programokat az egyesülés időpontjától kezdve egyesítheti. A működési programok egyesítésének a 66. és a 67. cikknek megfelelően kell történnie.
(2) Az (1) bekezdés második albekezdésétől eltérve a tagállamok az azt kérelmező termelői szervezetek számára kellően indokolt esetben engedélyezhetik, hogy a különálló működési programok végrehajtását egészen azok eredeti terv szerinti befejezéséig folytassák.
30. cikk
Nem termelő tagok
(1) A tagállamok meghatározhatják, hogy termelői szervezet tagjaként elfogadható-e olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely nem termelő, és ha igen, milyen feltételekkel.
(2) Az (1) bekezdésben említett feltételek meghatározásakor a tagállamok gondoskodnak különösen az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdése a) pontjának iii. alpontjában és 125a. cikke (3) bekezdése c) pontjában szereplő rendelkezéseknek való megfelelésről.
(3) Az (1) bekezdésben említett természetes vagy jogi személy:
a)
nem vehető figyelembe az elismerési követelmények tekintetében,
b)
nem lehet közvetlen haszonélvezője az Unió által finanszírozott intézkedéseknek.
A tagállamok a (2) bekezdésben megállapított feltételek betartásával e természetes vagy jogi személy esetében korlátozhatják vagy megtilthatják a szavazati jogok gyakorlását a működési alapokat érintő döntésekben.
31. cikk
A termelői szervezetek felett gyakorolt demokratikus ellenőrzés
(1) A tagállamok meghoznak minden általuk szükségesnek ítélt intézkedést annak elkerülésére, hogy a tagok közül egy vagy több visszaéljen a termelői szervezet vezetése vagy működése feletti hatalmával vagy befolyásával, beleértve a szavazati jogokat is.
(2) A tagállamok az olyan termelői szervezetek vonatkozásában, amelyek egy jogi személy egyértelműen meghatározott részét képezik, intézkedéseket fogadhatnak el, amellyel a szóban forgó jogi személyeknek a termelői szervezet által hozott döntések módosítására, jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó hatáskörét korlátozhatják vagy megtilthatják.
3. szakasz
Termelői szervezetek társulásai
32. cikk
A termelői szervezetekre vonatkozó, a termelői szervezetek társulásaira. alkalmazandó szabályok
A 22. cikk, a 26. cikk (3) bekezdése és a 31. cikk a termelői szervezetek társulásaira értelemszerűen alkalmazandó. A termelői szervezetek olyan társulásaira, amelyek értékesítési tevékenységet folytatnak, a 26. cikk (2) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
33. cikk
A termelői szervezetek társulásainak elismerése
(1) A tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125c. cikke szerint a termelői szervezetek társulásait csak az elismerési kérelemben meghatározott termékhez vagy termékcsoporthoz kapcsolódó tevékenység, illetve tevékenységek tekintetében ismerhetik el.
(2) A termelői szervezetek társulása az 1234/2007/EK rendelet 125c. cikke szerint elismerhető, és az a termelői szervezet bármely tevékenységét végezheti, még ha az érintett termékek értékesítését továbbra is a tagjai végzik.
34. cikk
A termelői szervezetek társulásainak olyan tagjai, amelyek nem termelői szervezetek
(1) A tagállamok meghatározhatják, hogy a termelői szervezetek társulásának tagjaként elfogadható-e olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely nem elismert termelői szervezet, és ha igen, milyen feltételekkel.
(2) A termelői szervezetek elismert társulásának olyan tagjai, amelyek nem elismert termelői szervezetek:
a)
nem vehetők figyelembe az elismerési követelmények tekintetében,
b)
nem lehetnek közvetlen haszonélvezői az Unió által finanszírozott intézkedéseknek.
A tagállamok engedélyezhetik, korlátozhatják vagy megtilthatják e tagok részére a szavazati jogok gyakorlását a működési programokat érintő döntések tekintetében.
35. cikk
Termelői szervezetek transznacionális társulásai
(1) A termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelyét abban a tagállamban kell felállítani, amely tagállamban a társulás jelentős számú tagszervezettel rendelkezik és/vagy a tagszervezetek a forgalmazott termékek tekintetében jelentős piaci részesedéssel bírnak.
(2) A termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelye szerinti tagállam felel a következőkért:
a)
a társulás elismerése;
b)
szükség esetén a társulás működési programjának jóváhagyása;
c)
az elismerés feltételeinek való megfelelésre és az ellenőrzések és szankciók rendszerére vonatkozóan a szükséges igazgatási együttműködés kialakítása a többi olyan tagállammal, amelyben a társult szervezetek találhatók. Az érintett többi tagállam köteles minden szükséges segítséget megadni a székhely szerinti tagállamnak, továbbá
d)
más tagállamok kérésére minden vonatkozó dokumentáció biztosítása - beleértve az azon többi tagállam rendelkezésére álló alkalmazandó jogszabályokat, amelyben a tagok találhatók - a kérést benyújtó tagállamok valamely hivatalos nyelvére lefordítva.
4. szakasz
Termelői csoportok
36. cikk
Az elismerési tervek benyújtása
(1) A jogi személy vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott része az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikkének (1) bekezdésében említett elismerési tervet annak a tagállamnak az illetékes hatóságához nyújtja be, amelyben a székhelye található.
(2) A tagállamok meghatározzák a következőket:
a)
a jogi személy vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott része által az elismerési terv benyújtásához teljesítendő minimális feltételek,
b)
az elismerési tervek elkészítésére, tartalmára és végrehajtására vonatkozó szabályok,
c)
az az időtartam, amely alatt egy termelői szervezet korábbi tagja nem csatlakozhat egy termelői csoporthoz, miután elhagyta a termelői szervezetet azon termékek vonatkozásában, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték, továbbá
d)
az elismerési tervek jóváhagyására, ellenőrzésére és teljesítésére vonatkozó igazgatási eljárások.
37. cikk
Az elismerési tervek tartalma
Az elismerési terv tervezete legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a kiinduló helyzet leírása, különös tekintettel a termelő tagok számára, megadva minden adatot a tagokról, a termelésről, beleértve a forgalmazott termékek értékét, a forgalmazásról és a termelői csoport rendelkezésére álló infrastruktúráról, beleértve a termelői csoport egyes tagjainak tulajdonában lévő infrastruktúrát,
b)
a terv végrehajtásának javasolt kezdődátuma, valamint időtartama, amely nem lehet hosszabb öt évnél, továbbá
c)
az elismerés megszerzése érdekében végrehajtandó tevékenységek és beruházások.
38. cikk
Az elismerési tervek jóváhagyása
(1) A tagállam illetékes hatósága az elismerési terv tervezetéről az összes igazoló irattal ellátott terv kézhezvételétől számított három hónapon belül határoz. A tagállamok rövidebb határidőt is meghatározhatnak.
(2) A tagállamok kiegészítő szabályokat fogadhatnak el az elismerési tervek keretébe tartozó intézkedések és kiadások támogathatóságát illetően, beleértve a beruházások támogathatóságát is, azzal a céllal, hogy a termelői csoportok megfeleljenek a termelői szervezetek elismerésére vonatkozóan az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésében megállapított feltételeknek.
(3) A 111. cikkben említett megfelelőségi ellenőrzéseket követően a tagállam illetékes hatósága esettől függően:
a)
elfogadja a tervet és megadja az előzetes elismerést,
b)
kéri a terv módosítását;
c)
elutasítja a tervet.
Az elfogadás csak akkor adható meg, ha az adott esetben a b) pont alapján kért módosításokat belefoglalták a tervbe.
A tagállam illetékes hatósága döntéséről értesíti a jogi személyt vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott részét.
39. cikk
Az elismerési tervek végrehajtása
(1) Az elismerési tervet éves szakaszokban, január 1-jétől kezdődően kell végrehajtani. A tagállamok lehetővé tehetik a termelői csoportok részére, hogy az éves időszakokat lebontsák féléves időszakokra.
A 37. cikk b) pontja szerinti javasolt dátummal összhangban az elismerési terv végrehajtásának első éve:
a)
a tagállam illetékes hatósága általi elfogadás időpontját követő január 1-jén, vagy
b)
az elfogadás időpontját követő első naptári napon indul.
Az elismerési terv végrehajtásának első éve minden esetben ugyanazon év december 31-én ér véget.
(2) A tagállamok megállapítják azokat a feltételeket, amelyek mellett a termelői csoportok a végrehajtás ideje alatt kérhetik a terv módosítását. E kérelmekhez csatolni kell az összes szükséges igazoló dokumentumot.
A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett az elismerési tervek az éves vagy féléves időszakok alatt a tagállam illetékes hatóságának előzetes jóváhagyása nélkül módosíthatók. A módosítások támogathatóságának feltétele, hogy azokról a termelői csoport késedelem nélkül tájékoztassa a tagállam illetékes hatóságát.
(3) A terv módosítására vonatkozóan a tagállam illetékes hatósága a módosításra irányuló kérelem kézhezvételétől számított három hónapon belül, a benyújtott bizonyítékok vizsgálatát követően határoz. Amennyiben a módosításra irányuló kérelemről az említett időtartamon belül nem születik határozat, úgy kell tekinteni, hogy a kérelmet elutasították. A tagállamok rövidebb határidőt is meghatározhatnak.
40. cikk
Termelői szervezetként való elismerés iránti kérelmek
(1) Az elismerési tervet végrehajtó termelői csoportok bármikor kérelmezhetik az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerinti elismerést. Ezeket a kérelmeket mindenképpen az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikke (1) bekezdésében említett átmeneti időszak vége előtt kell benyújtani.
(2) A kérelem benyújtásának időpontjától kezdve a szóban forgó csoport működésiprogram-tervezetet nyújthat be a 63. cikk alapján.
41. cikk
A termelői csoportok fő tevékenységei
(1) A termelői csoportok fő tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kapcsolódik, amely termékek tekintetében a termelői csoportot előzetesen elismerték.
(2) A termelői csoportok értékesíthetik olyan termelők termékeit is, akik nem tagjai termelői csoportnak, amennyiben a csoport a szóban forgó termékek vonatkozásában elismeréssel rendelkezik, és amennyiben az érintett tevékenység gazdasági értéke nem éri el a termelői csoport tagjai és más termelői csoport tagjai által előállított, forgalmazott termékek értékét.
42. cikk
A forgalmazott termékek értéke
(1) Az 50. cikk (1)-(4) és (7) bekezdése, valamint (6) bekezdésének első mondata értelemszerűen alkalmazandó a termelői csoportokra.
(2) Amennyiben a forgalmazott termékek értékében legalább 35 %-os csökkenés következett be a termelői csoport felelősségén és befolyásán kívüli, a tagállam számára megfelelően indokolt okokból, úgy kell tekinteni, hogy a forgalmazott termékek teljes értéke a tagállam által ellenőrzött, a legutóbbi éves szakaszra vonatkozó előző támogatási kérelemben vagy kérelmekben bejelentett teljes érték, illetve ennek hiányában a jóváhagyott elismerési tervben bejelentett érték 65 %-ának felel meg.
(3) A forgalmazott termékek értékét az abban az időszakban alkalmazandó jogszabályok szerint kell kiszámítani, amely időszakra a támogatást igényelték.
43. cikk
Elismerési tervek finanszírozása
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (3) bekezdésében említett támogatási mértékeket felére kell csökkenteni az 1 000 000 EUR értéket meghaladó forgalmazott termékek esetében.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett támogatás éves felső határa termelői csoportonként 100 000 EUR.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében említett támogatás kifizetésének módja a következő:
a)
éves vagy féléves részletekben az elismerési terv végrehajtására vonatkozó minden egyes éves vagy féléves időszak végén, vagy
b)
az éves időszak egy részét lefedő részletekben, ha a terv egy adott éves időszak közben kezdődik vagy ha az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerinti elismerés egy adott éves időszak vége előtt következik be. Ebben az esetben az e cikk (2) bekezdésében említett felső határt arányosan csökkenteni kell.
A részletek kiszámításához a tagállamok alapul vehetnek egy olyan időszaknak megfelelő forgalmazott termékmennyiséget, amely időszak nem egyezik meg azzal az időszakkal, amelynek tekintetében a részletek kifizetése történik, amennyiben az ellenőrzések ezt szükségessé teszik. Az időszakok közötti különbségnek rövidebbnek kell lennie az adott tényleges időszak hosszánál.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott összegek esetén alkalmazott átváltási árfolyam az az árfolyam, amelyet az Európai Központi Bank annak az időszaknak az első napját megelőző legközelebbi napon hirdetett ki, amelyre vonatkozóan a szóban forgó támogatásokat nyújtják.
44. cikk
Az elismeréshez szükséges beruházásokhoz nyújtott támogatás
Az e rendelet 37. cikkének c) pontjában említett, az elismerési tervek végrehajtásával összefüggő azon beruházások finanszírozása, amelyekre az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján támogatás nyújtható, a termelői csoport tagjai által az előzetes elismerés tárgyát képező termékek szempontjából vett hasznosságuk arányában történik.
Az olyan beruházásokat, amelyek a termelői csoport egyéb gazdasági tevékenységei tekintetében torzíthatják a versenyt, ki kell zárni az uniós támogatásból.
45. cikk
Támogatási kérelem
(1) A termelői csoportok az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett támogatás iránt egyetlen kérelmet nyújtanak be az e rendelet 43. cikkének (3) bekezdésében említett minden egyes éves vagy féléves időszak végétől számított három hónapon belül. A kérelemnek tartalmaznia kell egy nyilatkozatot a forgalmazott termékek értékéről arra az időszakra vonatkozóan, amelyre a támogatást igénylik.
(2) Féléves időszakokra vonatkozó támogatási kérelmeket csak akkor lehet benyújtani, ha az elismerési tervet a 39. cikk (1) bekezdésében említettek szerint féléves időszakokra bontották. Minden támogatás iránti kérelemhez csatolni kell a termelői csoport írásos nyilatkozatát, amelynek értelmében a termelői csoport:
a)
megfelel és meg fog felelni az 1234/2007/EK rendelet, valamint e rendelet előírásainak, továbbá
b)
sem közvetlenül, sem közvetve nem részesült, nem részesül és nem fog részesülni kettős uniós vagy nemzeti finanszírozásban az elismerési terv keretében végrehajtott olyan tevékenységek tekintetében, amelyekre e rendelet alapján uniós finanszírozást vesz igénybe.
(3) A tagállamok meghatározzák a támogatás kifizetésének határidejét, amely semmiképp sem lehet a kérelem kézhezvételétől számított hat hónapnál későbbi időpont.
46. cikk
Támogathatóság
A tagállamok értékelik a termelői csoportoknak az e rendelet szerinti támogatásra való jogosultságát annak megállapítására, hogy a támogatás kellően indokolt, figyelembe véve valamennyi olyan korábban nyújtott állami támogatás feltételeit és időpontját, amelyet azok a termelői szervezetek vagy csoportok kaptak, amelyekből a szóban forgó termelői csoport tagjai származnak, valamint a tagoknak a termelői szervezetek és termelői csoportok közötti esetleges mozgását.
47. cikk
Uniós hozzájárulás
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett támogatáshoz nyújtott uniós hozzájárulás mértéke a következő:
a)
a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében 75 %, és
b)
egyéb régiók esetében 50 %.
A támogatás fennmaradó részét a tagállam átalányösszeg formájában fizeti ki. A támogatás iránti kérelemhez nem szükséges a támogatás felhasználási módjára vonatkozó bizonyítékot csatolni.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett támogatáshoz nyújtott, tőketámogatásban vagy tőketámogatás-egyenértékben kifejezett uniós hozzájárulás mértéke a támogatható beruházási költségekhez viszonyítva nem haladhatja meg:
a)
a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében az 50 %-ot; és
b)
egyéb régiók esetében a 30 %-ot.
Az érintett tagállamok vállalják, hogy a támogatható beruházási költségekhez legalább 5 %-ban hozzájárulnak.
A támogatható beruházási költségekre adott támogatás kedvezményezettjeinek a hozzájárulása legalább:
a)
25 % a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében, és
b)
45 % az egyéb régiók esetében.
48. cikk
Összeolvadás
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésében előírt támogatás nyújtható, vagy továbbra is nyújtható olyan előzetesen elismert termelői csoportoknak, amelyek két vagy több előzetesen elismert termelői csoport egyesüléséből jöttek létre.
(2) Az (1) bekezdés alapján fizetendő támogatás kiszámítása céljából az egyesülő csoportok helyébe az egyesülés eredményeként létrejött termelői csoport lép.
(3) Amennyiben két vagy több termelői csoport egyesül, az új jogalany átveszi annak a termelői csoportnak a jogait és kötelezettségeit, amely a legkorábban kapta meg az előzetes elismerés státuszát.
(4) Ha egy előzetesen elismert termelői csoport egyesül egy elismert termelői szervezettel, a létrejövő jogalany már nem jogosult sem termelői csoportként az előzetes elismerésre, sem az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében említett támogatásra. A létrejövő jogalanyt továbbra is elismert termelői szervezetként kell kezelni, feltéve, hogy megfelel az alkalmazandó követelményeknek. Szükség esetén a termelői szervezet kéri működési programjának módosítását; e célból a 29. cikk értelemszerűen alkalmazandó.
A termelői csoportok által az egyesülés előtt végzett tevékenységek az elismerési tervben meghatározott feltételek szerint azonban továbbra is támogathatók maradnak.
49. cikk
Az elismerés következményei
(1) Amint az elismerést odaítélték, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében meghatározott támogatás megszűnik.
(2) Amennyiben e rendelet alapján működési program benyújtására kerül sor, az érintett tagállam megbizonyosodik arról, hogy az elismerési tervben meghatározott intézkedések nem részesülnek kettős finanszírozásban.
(3) A támogatásra jogosult beruházások vagy az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett költségek átvihetők működési programokba, amennyiben összhangban vannak e rendelet követelményeivel.
(4) A tagállamok meghatározzák azt az elismerési terv végrehajtása után kezdődő időtartamot, amelyen belül a termelői csoportnak elismert termelői szervezetté kell válnia. Ez az időtartam nem haladhatja meg a négy hónapot.
II. FEJEZET
Működési alapok és működési programok
1. szakasz
A forgalmazott termékek értéke
50. cikk
A számítás alapja
(1) A termelői szervezet forgalmazott termékeinek értékét a termelői szervezet és termelő tagjainak termelése alapján kell kiszámítani, kizárólag azon gyümölcs- és zöldségfélék figyelembevételével, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. A forgalmazott termékek értéke tartalmazhatja azoknak a gyümölcs- és zöldségféléknek az értékét, amelyekre nem vonatkozik a forgalmazási előírásoknak való megfelelés követelménye azért, mert a 4. cikk alapján ezen előírások nem alkalmazandók.
(2) A forgalmazott termékek értéke magában foglalja a termelői szervezetből kilépő vagy ahhoz csatlakozó tagok termelését. A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyekkel biztosítható a kettős beszámítás elkerülése.
(3) A forgalmazott termékek értéke nem foglalja magában sem a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék értékét, sem a gyümölcs- és zöldségágazati terméknek nem minősülő esetleges más termékek értékét.
Azonban a feldolgozásra szánt olyan, forgalmazott gyümölcs- és zöldségtermékek értékét, amelyekből akár termelői szervezet, termelői szervezetek társulása vagy ilyen szervezet vagy társulás termelő tagja, akár az e cikk (9) bekezdése értelmében vett leányvállalat - saját maga vagy kiszervezés útján - az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének X. részében felsorolt feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek valamelyikét vagy az e cikkben említett és az e rendelet VI. mellékletében részletesen körülírt más feldolgozott terméket állított elő, az említett feldolgozott termékek számlázott értékének egy meghatározott, százalékban kifejezett átalányértékkel való szorzásával kell kiszámítani. Ez az átalányérték:
a)
gyümölcslé esetében 53 %,
b)
koncentrált lé esetében 73 %,
c)
paradicsomsűrítmény esetében 77 %,
d)
fagyasztott gyümölcs és zöldség esetében 62 %,
e)
gyümölcs- és zöldségkonzerv esetében 48 %,
f)
az Agaricus nemzetséghez tartozó ehető gombából készült konzerv esetében 70 %,
g)
a sós lében ideiglenesen tartósított gyümölcs esetében 81 %,
h)
a szárított gyümölcs esetében 81 %,
i)
a más feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék esetében 27 %,
j)
a feldolgozott fűszernövény esetében 12 %,
k)
a paprikapor esetében 41 %.
(4) A tagállamok engedélyezhetik, hogy a termelői szervezetek a forgalmazott termékek értékébe beleszámítsák a melléktermékek értékét.
(5) A forgalmazott termékek értéke magában foglalja a piacról az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésének megfelelően kivont áruk értékét, amelyet a termelői szervezet által az előző referencia-időszakban forgalmazott ilyen termékek átlagára alapján kell megbecsülni.
(6) A forgalmazott termékek értékébe csak a termelői szervezet és/vagy annak termelő tagjai által előállított azon termékek értékét szabad beleszámítani, amelyet a termelői szervezet maga forgalmaz. A termelői szervezet termelő tagjai által előállított azon termékek értékét, amelyeket a saját termelői szervezetük által az 1234/2007/EK rendelet 125a. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontja alkalmazásában kijelölt másik termelői szervezet forgalmaz, az utóbbi termelői szervezet által forgalmazott termékek értékébe kell beleszámítani.
(7) A forgalmazott gyümölcs- és zöldségterméket az adott esetnek megfelelően „termelői szervezettől kiszállítva”, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének IX. részében felsorolt, előkészített és csomagolt termékként, a következők szerint kell számlázni:
a)
héa nélkül,
b)
belső szállítási költségek nélkül, amennyiben a termelői szervezet központosított begyűjtő- vagy csomagolópontjai és a termelői szervezet elosztási pontja között jelentős távolság van. A tagállamok rendelkeznek a termékeknek az átadás, illetve a szállítás egyes szakaszai során kiszámlázott számlaértékének a meghatározása céljából alkalmazandó csökkentésekről, valamint nemzeti stratégiájukban megfelelően megindokolják, hogy mely távolságot kell jelentősnek tekinteni.
(8) A forgalmazott termékek értéke kiszámítható a „termelői szervezet társulásától kiszállítva” is, a (7) bekezdésben meghatározott alapelvek szerint.
(9) A forgalmazott termékek értéke továbbá kiszámítható a „leányvállalattól kiszállítva” is, a (7) bekezdésben meghatározott alapelvek szerint, feltéve, hogy a leányvállalat tőkéjének legalább 90 %-a tekintetében a tulajdonos:
a)
egy vagy több termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása, és/vagy
b)
a tagállam jóváhagyásától függően a termelői szervezet vagy a termelői szervezetek társulásának termelő tagjai, ha ez hozzájárul az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában, valamint 125b. cikke (1) bekezdésének a) pontjában felsorolt célkitűzések megvalósításához.
(10) Kiszervezés esetén a forgalmazott termékek értékét a „termelői szervezettől kiszállítva” kell kiszámítani oly módon, hogy az tartalmazza a termelői szervezet által saját tagjainak, harmadik félnek vagy a (9) bekezdésben említettől eltérő leányvállalatnak kiszervezett tevékenység gazdasági hozzáadott értékét.
(11) Ha a termelés éghajlati jelenségek, állat- vagy növénybetegségek vagy kártevőfertőzés következtében lecsökken, akkor a III. fejezet 6. szakaszában tárgyalt betakarítási biztosítási intézkedések vagy a termelői szervezet által hozott ezekkel egyenértékű intézkedések tekintetében ezen okokból kapott minden biztosítási kártalanítás beleszámítható a forgalmazott termékek értékébe.
51. cikk
Referencia-időszak
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (2) bekezdésében említett támogatás éves felső határértéke minden egyes évben a tagállamok által meghatározandó 12 hónapos referencia-időszak során forgalmazott termékek értéke alapján kerül kiszámításra.
(2) A tagállamok az egyes termelői szervezetek számára úgy határozzák meg a referencia-időszakot, hogy az:
a)
egy 12 hónapos időszak, amely legkorábban azt az évet három évvel megelőző év január 1-jén kezdődhet és legkésőbb azt az évet megelőző december 31-én végződhet, amelyre a támogatást igényelték, vagy
b)
három egymást követő 12 hónapos időszak átlaga, amely időszak legkorábban azt az évet öt évvel megelőző év január 1-jén kezdődhet és legkésőbb azt az évet megelőző december 31-én végződhet, amelyre a támogatást igényelték.
(3) A 12 hónapos időszak az érintett termelői szervezet beszámolási időszaka.
A referencia-időszak meghatározására szolgáló módszer egy adott működési program időtartama alatt kizárólag megfelelően indokolt esetekben változtatható meg.
(4) Amennyiben valamely termék értékében legalább 35 %-os csökkenés következett be a termelői szervezet felelősségén és befolyásán kívüli okokból, akkor az érintett termék esetében a forgalmazott termékek értékének az előző referencia-időszak szerinti érték 65 %-át kell tekinteni.
Az első albekezdésben említett okokat a termelői szervezetnek meg kell indokolnia a tagállam illetékes hatósága felé.
(5) Abban az esetben, ha egy adott termelői szervezet a (2) bekezdés alkalmazásához nem rendelkezik elegendő korábbi adattal a forgalmazott termékekre vonatkozóan, a forgalmazott termékek értékének a forgalmazható termékek azon értéke tekinthető, amelyet a termelői szervezet az elismerés céljából közölt.
Az első albekezdés értelemszerűen alkalmazandó a termelői szervezet azon új tagjaira, akik először csatlakoztak termelői szervezethez.
(6) A tagállamok meghozzák az olyan termelői szervezetek forgalmazott termékeinek értékére vonatkozó információk összegyűjtéséhez szükséges intézkedéseket, amelyek nem nyújtottak be működési programot.
(7) Az (1) és a (6) bekezdéstől eltérve a referencia-időszakra vonatkozóan a forgalmazott termékek értéke a referencia-időszakban alkalmazandó jogszabályok szerint kerül kiszámításra.
A 2010. január 20. előtt jóváhagyott működési programok esetében azonban a forgalmazott termékek értékét 2007-re és az azt megelőző évekre vonatkozóan a referencia-időszakban alkalmazandó jogszabályi rendelkezések, 2008-ra és az azt követő évekre vonatkozóan a 2008-ban alkalmazandó jogszabályi rendelkezések alapján kell meghatározni.
A 2010. január 20. után jóváhagyott működési programok esetében a forgalmazott termékek értékét 2008-ra és az azt követő évekre vonatkozóan a működési program jóváhagyásának időpontjában alkalmazandó jogszabályi rendelkezések alapján kell meghatározni.
2. szakasz
Működési alapok
52. cikk
Irányítás
A tagállamok biztosítják, hogy a működési alapokkal való gazdálkodás oly módon történik, hogy külső könyvvizsgáló azonosítani, ellenőrizni és igazolni tudja az éves kiadásokat és bevételeket.
53. cikk
A működési alapok finanszírozása
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103b. cikkének (1) bekezdésében említett működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulást a termelői szervezet határozza meg.
(2) Minden termelő számára biztosítani kell, hogy részesedhessen a működési alapból, valamint demokratikus módon részt vehessen a termelői szervezet működési alapjának és a működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulásoknak a felhasználásával kapcsolatos döntéshozatalban.
54. cikk
A becsült összegre vonatkozó értesítés
(1) A termelői szervezetek legkésőbb szeptember 15-ig - a működési programokkal vagy azok módosítása iránti jóváhagyási kérelemmel egy időben - értesítik az érintett tagállamot arról a becsült összegről, amellyel az Unió, a termelői szervezet tagjai és maga a termelői szervezet a következő évre vonatkozóan hozzájárul a működési alapokhoz.
A tagállamok szeptember 15-nél későbbi időpontot is meghatározhatnak.
(2) A működési alapok becsült összegét a működési programok és a forgalmazott termékek értéke alapján kell kiszámítani. A számítás során szét kell bontani a válságmegelőzési és -kezelési intézkedésekkel és az egyéb intézkedésekkel kapcsolatos kiadásokat.
3. szakasz
Működési programok
55. cikk
Nemzeti stratégia
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikkének (2) bekezdésében említett nemzeti stratégia átfogó szerkezetét és tartalmát a VII. mellékletben megállapított iránymutatással összhangban kell meghatározni. A stratégia tartalmazhat regionális elemeket is.
A nemzeti stratégiába be kell építeni a tagállam által az 1234/2007/EK rendelet II. része II. címe I. és Ia. szakaszának és ennek a címnek az alkalmazásában elfogadott minden döntést és rendelkezést.
(2) A nemzeti stratégiát - az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikkének (1) bekezdésében említett nemzeti keret beépítését is beleértve - a működésiprogram-tervezetek adott év során történő benyújtását megelőzően kell kidolgozni. A nemzeti keretet csak a Bizottsághoz való benyújtását és szükség esetén az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban végrehajtott módosításokat követően lehet beépíteni.
(3) A kiindulási helyzet vizsgálata a nemzeti stratégia kidolgozási folyamatának részét képezi, és azt a tagállam hatáskörében kell elvégezni. Az említett vizsgálat azonosítja és értékeli a teljesítendő igényeket, az igények fontossági sorrendjét, a működési programok által az igények teljesítése érdekében elérendő célokat, a várt eredményeket és a kiindulási helyzethez képest elérendő számszerűsített célokat, valamint megállapíthatja a célkitűzések megvalósításához leginkább megfelelő eszközöket és tevékenységeket.
(4) A tagállamok gondoskodnak a nemzeti stratégia nyomon követéséről és értékeléséről, valamint a működési programokon keresztül történő végrehajtásáról.
A nemzeti stratégia - különösen a nyomon követés és értékelés alapján - módosítható. E módosításokat a működésiprogram-tervezetek adott évben történő benyújtása előtt kell elvégezni.
(5) A különböző intézkedések közötti egyensúly biztosítása érdekében a tagállamok a nemzeti stratégiában meghatározzák azokat a maximális százalékokat, amelyek az alapból egyedi intézkedésekre és/vagy cselekvési típusra és/vagy kiadásra költhetők.
56. cikk
A környezetvédelmi tevékenységekre vonatkozó nemzeti keret
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett javasolt keret benyújtásán kívül a tagállamok értesítik a Bizottságot a nemzeti keretnek az említett albekezdésben meghatározott eljárás szerint végrehajtandó módosításairól is. A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon gondoskodik arról, hogy a nemzeti keret a többi tagállam számára is hozzáférhető legyen.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdése első albekezdése második mondata értelmében a nemzeti keret - külön szakaszban - tartalmazza azokat a kiegészítő jelleggel, összhanggal és megfeleléssel kapcsolatos általános követelményeket, amelyeknek a működési program keretében kiválasztott környezetvédelmi tevékenységeknek meg kell felelniük. A Bizottság az említett szakaszra vonatkozóan mintát bocsát a tagállamok rendelkezésére.
Az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (3) bekezdésének céljából a nemzeti keret továbbá nem kimerítő felsorolást ad a tagállamokban alkalmazandó környezetvédelmi tevékenységekről és az azokhoz kapcsolódó feltételekről. A nemzeti keret minden egyes környezetvédelmi tevékenységre vonatkozóan tartalmazza a következőket:
a)
a tevékenység indoklása környezeti hatásai alapján, és
b)
az abban foglalt egyedi kötelezettségvállalás vagy kötelezettségvállalások.
(3) A vidékfejlesztési program keretében támogatott agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásokhoz hasonló környezetvédelmi tevékenységek időtartama megegyezik az említett kötelezettségvállalások időtartamával. E környezetvédelmi tevékenységek időtartama a következő működési programra is átnyúlik abban az esetben, ha a hasonló agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalások időtartama meghaladja a kezdeti működési program időtartamát. A tagállamok azonban a környezetvédelmi tevékenységek esetében engedélyezhetik a rövidebb időtartamot, sőt, kellően indokolt esetben és különösen az e rendelet 126. cikkének (3) bekezdésében említett félidős értékelés eredményei alapján a tevékenységek megszakítását is.
A nemzeti keretben szerepel az első albekezdésben említett tevékenységek időtartama, valamint adott esetben a tevékenységeknek a következő működési program keretében történő folytatására vonatkozó kötelezettség.
57. cikk
Kiegészítő tagállami szabályok
A tagállamok az 1234/2007/EK rendeletet és az e rendeletet kiegészítő szabályokat fogadhatnak el a működési program szerinti intézkedések, tevékenységek vagy kiadások támogathatóságát illetően.
58. cikk
Kapcsolat a vidékfejlesztési programokkal
(1) A (2) bekezdésre is figyelemmel az ebben a rendeletben meghatározott intézkedések alá tartozó tevékenységekhez nem nyújtható támogatás az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (9) szerint jóváhagyott tagállami vidékfejlesztési program vagy programok keretében.
(2) Amennyiben az 1698/2005/EK rendelet 5. cikkének (6) bekezdésével összhangban kivételesen olyan intézkedések is támogatásban részesültek, amelyek e rendelet alapján potenciálisan támogathatók lennének, a tagállamoknak meg kell bizonyosodniuk arról, hogy ugyanazon kedvezményezett egy adott tevékenységre csak egy program keretében kaphasson támogatást.
E célból amikor a tagállamok ilyen kivételnek minősülő intézkedéseket foglalnak a vidékfejlesztési programjaikba, gondoskodnak arról, hogy az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégia feltüntesse azokat a feltételeket és igazgatási szabályokat, amelyeket a vidékfejlesztési programok keretében alkalmazni fognak.
(3) Adott esetben, és az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (3) bekezdésében, 103d. cikkének (1) és (3) bekezdésében, valamint 103e. cikkében, illetve e rendelet 47. cikkében szereplő rendelkezések sérelme nélkül, az e rendelet hatálya alá tartozó intézkedések támogatási mértéke nem haladhatja meg a vidékfejlesztési programba tartozó intézkedésekre alkalmazandó mértéket.
(4) A tárgyieszköz-beszerzésen kívüli környezetvédelmi tevékenységek támogatása az 1698/2005/EK rendelet I. mellékletében az agrár-környezetvédelmi kifizetésekre megállapított maximális összegekre korlátozódik. Ezek az összegek kivételes esetekben megnövelhetők, figyelembe véve az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégiában, valamint a termelői szervezetek működési programjaiban megindokolandó egyedi körülményeket. A környezetvédelmi tevékenységekre szánt összegek az 1698/2005/EK rendelet 16a. cikkében meghatározott prioritásokhoz kapcsolódó műveletek támogatása céljából is növelhetők.
(5) A (4) bekezdés nem vonatkozik olyan környezetvédelmi tevékenységekre, amelyek sem közvetlenül, sem közvetve nem kapcsolódnak egy meghatározott parcellához.
59. cikk
A működési programok tartalma
A működési programok a következőket tartalmazzák:
a)
a kezdeti helyzet leírása, adott esetben a VIII. mellékletben felsorolt általános kiindulási mutatók alapján;
b)
a program célkitűzései, figyelembe véve a termelési és értékesítési kilátásokat, magyarázat arról, hogy hogyan járul hozzá a program a nemzeti stratégiához, valamint annak megerősítése, hogy a program összhangban van a nemzeti stratégiával, beleértve a tevékenységek közötti egyensúlyt is. A célkitűzések leírásában hivatkozni kell a nemzeti stratégiában megfogalmazott célkitűzésekre és mérhető célokat kell megjelölni, hogy könnyebb legyen a program végrehajtásában fokozatosan elért eredmények nyomon követése;
c)
a meghozandó intézkedések - köztük a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések - részletes leírása, amely tartalmazza az egyes lépéseket, valamint a célkitűzések elérésének módja a program végrehajtásának minden egyes évére. A leírásban szerepel, hogy a különböző javasolt intézkedések milyen mértékben:
i.
egészítenek ki más intézkedéseket és vannak összhangban más intézkedésekkel, beleértve az egyéb uniós támogatásra, különösen a vidékfejlesztési támogatásra jogosult vagy abból finanszírozott intézkedéseket. E tekintetben szükség esetén külön hivatkozni kell a korábbi működési programok keretében végrehajtott intézkedésekre is;
ii.
nem vonják maguk után az uniós forrásokból történő kettős finanszírozás kockázatát;
d)
a program időtartama; továbbá
e)
a pénzügyi szempontok, nevezetesen:
i.
a számítás módja és a pénzügyi hozzájárulások szintje,
ii.
a működési alap finanszírozási eljárása,
iii.
a különböző szintű hozzájárulások indoklásához szükséges információk; továbbá
iv.
a program végrehajtásának minden egyes évére vonatkozóan a műveletek végrehajtására előirányzott költségvetés és ütemterv.
60. cikk
A működési programok keretébe tartozó tevékenységek támogathatósága
(1) A működési programok nem tartalmazhatják a IX. mellékletben szereplő felsorolásban említett tevékenységeket, illetve kiadásokat.
(2) A működési programok keretében a támogatásra jogosult kiadásokat a ténylegesen felmerült költségekre kell korlátozni. A tagállamok azonban - kellőképpen megalapozott módon - előre meghatározhatnak szabványos átalányösszegeket a következő esetekben:
a)
ha e szabványos átalányösszegeket a IX. melléklet említi,
b)
ha egy környezetvédelmi intézkedés keretében vasúti és/vagy tengeri szállítás igénybevétele következtében a közúti fuvarozáshoz képest kilométerre számított, külső szállítási többletköltségek merülnek fel, továbbá
c)
a környezetvédelmi tevékenységekből eredő többletköltségekre és jövedelemkiesésre, amelynek kiszámítása az 1974/2006/EK bizottsági rendelet (10) 53. cikke (2) bekezdésének megfelelően történik.
A tagállamok a szóban forgó átalányösszegeket legalább ötévente felülvizsgálják.
(3) Annak érdekében, hogy a tevékenység támogatható legyen, az általa érintett termékek értékben több, mint 50 %-ának olyannak kell lennie, mint amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. Az 50 %-ba való beszámításhoz a termékeknek a termelői szervezet tagjaitól vagy más termelői szervezet, illetve termelői szervezetek társulásának termelő tagjaitól kell származniuk. Az 50. cikket értelemszerűen kell alkalmazni az érték kiszámítására.
(4) A környezetvédelmi tevékenységek vonatkozásában a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a különböző környezetvédelmi tevékenységeket kombinálhatók, feltéve hogy kiegészítik egymást és összeegyeztethetőek. Környezetvédelmi tevékenységek kombinálása esetén a támogatási szintnek figyelembe kell vennie az egyedi jövedelemkiesést és a kombinációból eredő többletköltségeket;
b)
a trágyák, növényvédő szerek vagy egyéb eszközök használatának korlátozására vonatkozó kötelezettségvállalások csak akkor fogadhatók el, ha ezeket a korlátozásokat oly módon lehet értékelni, hogy az ésszerű biztosítékot nyújtson a vállalt kötelezettségek teljesítésére vonatkozóan;
c)
a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos tevékenységeket megfelelően meg kell indokolni, valamint e tevékenységeknek túl kell mutatniuk a 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) alapján a tagállam által megállapított követelményeken.
A tagállamok az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégiákban meghatározzák a működési program keretébe tartozó éves kiadásoknak azt a maximális arányát, amely a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos tevékenységekre fordítható. Ez az arány nem lehet magasabb 20 %-nál, kivéve a nemzeti stratégiában megindokolandó sajátos országos/regionális körülmények figyelembevételének az esetét.
(5) Azok a beruházások, beleértve a lízingszerződések alapján megvalósított beruházásokat is, amelyek megtérülési időszaka meghaladja a működési program időtartamát, kellőképpen megalapozott gazdasági indokok mellett átvihetők a következő működési programra, különösen abban az esetben, ha az adózási értékcsökkenési periódus hosszabb öt évnél.
A beruházások helyettesítésekor a helyettesített beruházások maradványértéke:
a)
hozzáadódik a termelői szervezet működési alapjához, vagy
b)
levonásra kerül a helyettesítés költségeiből.
(6) A beruházásokat vagy tevékenységeket végre lehet hajtani a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulásának termelő tagjainak önálló gazdaságaiban és/vagy helyiségeiben - beleértve a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulása tagjainak kiszervezett tevékenységek esetét - azzal a feltétellel, hogy azok hozzájárulnak a működési program célkitűzéseinek megvalósításához. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy abban az esetben, ha a termelő tag elhagyja a termelői szervezetet, a beruházás értéke, illetve maradványértéke visszafizetésre kerüljön. Kellően indokolt körülmények között azonban a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a termelői szervezetnek nem kell visszafizettetnie a beruházás értékét, illetve maradványértékét.
(7) A gyümölcs- és zöldségfélék feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélékké való átalakítására vonatkozó beruházások és tevékenységek abban az esetben lehetnek jogosultak támogatásra, ha az érintett beruházások és tevékenységek követik az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (1) bekezdésében, valamint a hivatkozott rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában megfogalmazott célkitűzéseket, és amennyiben azok szerepelnek az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (2) bekezdésében említett nemzeti stratégiában.
61. cikk
A benyújtandó dokumentumok
A működési programokhoz csatolni kell különösen a következőket:
a)
a működési alap létrehozásának bizonyítéka;
b)
a termelői szervezet írásos kötelezettségvállalása arra vonatkozóan, hogy eleget tesz az 1234/2007/EK rendelet és e rendelet előírásainak; továbbá
c)
a termelői szervezet írásos kötelezettségvállalása arra vonatkozóan, hogy sem közvetlenül, sem közvetve nem részesült és nem fog részesülni más uniós vagy nemzeti finanszírozásban az e rendelet értelmében támogatásra jogosult tevékenységek tekintetében.
62. cikk
A termelői szervezetek társulásainak működési programjai
(1) A tagállamok engedélyezhetik a termelői szervezetek társulásai számára olyan - részleges vagy teljes - működési program benyújtását, amely két vagy több termelői tagszervezet által a saját működési programjaikban megjelölt, de végre nem hajtott tevékenységeket tartalmaz.
(2) A termelői szervezetek társulásainak működési programjait a termelői tagszervezetek működési programjaival együtt kell elbírálni, többek között az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkében meghatározott célkitűzések és határértékek teljesülése szempontjából.
(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a)
a tevékenységek finanszírozása teljes mértékben a termelői szervezetek társulásaiban tagsággal rendelkező termelői szervezetek működési alapjaiból kifizetett hozzájárulásokból történjen. A tevékenységek finanszírozásában azonban a termelői tagszervezetek hozzájárulásával arányos összeggel részt vehetnek a 34. cikk értelmében vett, a termelői szervezetek társulásainak olyan termelő tagjai, amelyek nem termelői szervezetek;
b)
minden részt vevő termelői szervezet működési programjában szerepeljen a tevékenységek és a kapcsolódó pénzügyi hozzájárulások felsorolása;
c)
nem áll fenn a kettős támogatás kockázata.
(4) Az 58., 59. és 60. cikk, a 61. cikk b) és c) pontja és a 63-67. cikk a termelői szervezetek társulásainak működési programjai tekintetében értelemszerűen alkalmazandó. Az 59. cikk b) pontjában említett, tevékenységek közötti egyensúly azonban nem követelmény a termelői szervezetek társulásainak részleges működési programjai esetében.
63. cikk
Benyújtási határidő
(1) A működési programokat a termelői szervezetek legkésőbb a tervezett végrehajtást megelőző év szeptember 15-éig benyújtják jóváhagyásra a székhelyük szerinti tagállam illetékes hatóságához. A tagállamok azonban későbbi határidőt is meghatározhatnak.
(2) Amikor egy jogi személy, illetve egy jogi személy egyértelműen meghatározott része - beleértve a termelői csoportokat is - termelői szervezetként történő elismerés iránti kérelmet nyújt be, egyidejűleg benyújthatja jóváhagyásra az (1) bekezdésben említett működési programot is. A működési program jóváhagyásának feltétele, hogy az elismerés odaítélésére legkésőbb a 64. cikk (2) bekezdésében említett határidőn belül sor kerüljön.
64. cikk
Határozat
(1) A tagállam illetékes hatósága szükség szerint:
a)
jóváhagyja az 1234/2007/EK rendeletben és az e fejezetben szereplő követelményeknek megfelelő működési programokat és működési alapok összegét;
b)
jóváhagyja a működési programokat, azzal a feltétellel, hogy a termelői szervezet elfogad bizonyos módosításokat; vagy
c)
részben vagy teljesen elutasítja a működési programokat.
(2) A tagállam illetékes hatósága a működési programokra és a működési alapokra vonatkozóan legkésőbb a benyújtásuk évének december 15-ig határozatot hoz.
A tagállamok e határozatokról december 15-ig értesítik a termelői szervezeteket.
Megfelelően indokolt esetekben azonban a tagállam illetékes hatósága a működési programokról és a működési alapokról a benyújtás időpontját követő január 20-áig dönthet. A jóváhagyó határozat előírhatja, hogy a kiadások a benyújtást követő év január 1-jétől támogathatóak.
65. cikk
A működési programok módosítása a soron következő évekre vonatkozóan
(1) A termelői szervezetek legkésőbb szeptember 15-ig kérhetik a működési programoknak a következő év január 1-jétől alkalmazandó - többek között az időtartamra vonatkozó - módosításait.
A tagállamok azonban a kérelmek benyújtási határidejeként későbbi időpontot is meghatározhatnak.
(2) A módosítási kérelmekhez igazoló dokumentumokat kell csatolni, amelyekben szerepel a kért módosítások oka, jellege és jelentősége.
(3) A tagállam illetékes hatósága a működési programok módosítása iránti kérelmekről azok benyújtási évének december 15-ig határoz.
Megfelelően indokolt esetekben azonban a tagállam illetékes hatósága a működési programok módosításáról a kérelem benyújtási időpontját követő január 20-áig dönthet. A jóváhagyó határozat előírhatja, hogy a kiadások a kérelem benyújtását követő év január 1-jétől támogathatóak.
66. cikk
A működési programok év közbeni módosítása
(1) A tagállamok - az általuk meghatározandó feltételekkel - engedélyezhetik a működési programok év közbeni módosítását.
(2) A tagállam illetékes hatósága a működési programoknak az (1) bekezdés alapján kért módosításairól a módosítási kérelemmel érintett évet követő év január 20-ig határoz.
(3) A tagállam illetékes hatósága a termelői szervezeteket az év során felhatalmazhatja arra, hogy:
a)
működési programjaikat csak részben hajtsák végre,
b)
a működési program tartalmát megváltoztassák,
c)
a működési alap összegét az eredetileg jóváhagyott összeg legfeljebb 25 %-ával növeljék, illetve a tagállamok által meghatározott százalékos arányban csökkentsék, feltéve hogy a működési program általános célkitűései nem változnak. A tagállamok ezt az arányt a termelői szervezetek 29. cikk (1) bekezdésében említett egyesülése esetén növelhetik,
d)
a 93. cikk alkalmazása esetén a működési alapot nemzeti pénzügyi támogatással egészítsék ki.
(4) A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett a működési programok az év során a tagállam illetékes hatóságának előzetes jóváhagyása nélkül módosíthatók. A módosítások támogathatóságának feltétele, hogy azokról a termelői szervezet késedelem nélkül tájékoztassa a tagállam illetékes hatóságát.
67. cikk
A működési programok formátuma
(1) A működési programokat január 1-jétől december 31-éig terjedő éves időszakokban kell végrehajtani.
(2) A legkésőbb december 15-éig jóváhagyott működési programokat a következő év január 1-jétől kell végrehajtani.
A december 15. után jóváhagyott programok végrehajtását egy évvel el kell halasztani.
E bekezdés első és második albekezdésétől eltérve, a 64. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének vagy a 65. cikk (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása esetén az említett rendelkezésekkel összhangban jóváhagyott működési programok végrehajtását legkésőbb a jóváhagyásukat követő január 31-én meg kell kezdeni.
4. szakasz
Támogatás
68. cikk
A támogatás jóváhagyott összege
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103 g. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamok a támogatás jóváhagyott összegéről az azt az évet megelőző év december 15-ig értesítik a termelői szervezeteket és a termelői szervezetek társulásait, amelyre vonatkozóan a támogatást igényelték.
(2) A 64. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének vagy 65. cikke (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása esetén a tagállamok annak az évnek január 20-áig közlik a támogatás jóváhagyott összegét, amelyre vonatkozóan a támogatást igényelték.
69. cikk
Támogatási kérelmek
(1) A termelői szervezetek minden olyan működési program tekintetében, amelyre támogatást kérnek, a támogatásra vagy annak fennmaradó részére vonatkozó kérelmet az azt az évet követő év február 15-ig benyújtják a tagállam illetékes hatóságának, amelyre a támogatást igénylik.
(2) A támogatási kérelmekhez igazoló dokumentumokat kell mellékelni, amelyek tartalmazzák az alábbiakat:
a)
az igényelt támogatás,
b)
a forgalmazott termékek értéke,
c)
a tagokra háruló és a termelői szervezet által fedezett pénzügyi hozzájárulás,
d)
a működési programmal összefüggésben felmerülő kiadások,
e)
a válságmegelőzéssel és -kezeléssel kapcsolatos kiadások tevékenység szerinti bontásban,
f)
a működési alapnak a válságmegelőzésre és -kezelésre fordított hányada tevékenység szerinti bontásban,
g)
az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésében, 103c. cikke (3) bekezdésében és 103d. cikkében szereplő rendelkezések betartása,
h)
írásos kötelezettségvállalás arra vonatkozóan, hogy a termelői szervezet nem részesült kettős uniós vagy nemzeti finanszírozásban az e rendelet értelmében támogatásra jogosult intézkedések és/vagy tevékenységek tekintetében, továbbá
i)
a 60. cikk (2) bekezdésében említett szabványos átalányöszszegen alapuló kifizetés iránti kérelmek esetén az érintett tevékenység végrehajtására vonatkozó bizonyíték.
(3) A támogatási kérelmek tartalmazhatnak tervezett, de fel nem merült kiadásokat, amennyiben az alábbiak bizonyításra kerülnek:
a)
a szóban forgó műveleteket a működési program végrehajtásának évében december 31-ig az érintett termelői szervezet befolyásán kívül eső okok miatt nem lehetett végrehajtani,
b)
a szóban forgó műveletek az azt az évet követő év április 30-ig végrehajthatók, amelyre vonatkozóan a támogatást igénylik, továbbá
c)
a működési alapban a termelői szervezettől származó, azonos értékű támogatást tartanak fenn.
A támogatás kifizetésére és a 71. cikk (3) bekezdésének megfelelően letétbe helyezett biztosíték felszabadítására csak azzal a feltétellel kerül sor, hogy - ténylegesen megállapított támogatási jogosultság alapján - az első albekezdés b) pontjában említett tervezett kiadás tényleges felmerülésének bizonyítékát az azt az évet követő év április 30-ig benyújtják, amelyre a szóban forgó kiadást tervezték.
(4) Amennyiben a kérelmeket az (1) bekezdésben előírt időpontnál később nyújtják be, a támogatás a késedelem minden napja után 1 %-kal csökken.
Kivételes és megfelelően indokolt esetekben a tagállam illetékes hatósága elfogadhatja az (1) bekezdésben előírt időpont után benyújtott kérelmeket, ha a szükséges ellenőrzéseket elvégezték és a kifizetésre vonatkozóan a 70. cikkben előírt határidő betartható.
(5) A termelői szervezetek társulásai tagjaik nevében és képviseletében benyújthatnak az (1) bekezdésben említett támogatási kérelmet, feltéve, hogy a tagok termelői szervezetek, és a (2) bekezdés szerinti igazoló dokumentumok minden egyes tagra vonatkozóan benúyjtásra kerülnek. A támogatás végső kedvezményezettjei a termelői szervezetek.
70. cikk
A támogatás kifizetése
A tagállamok a program végrehajtásának évét követő év október 15-ig kifizetik a támogatást.
71. cikk
Előlegfizetés
(1) A tagállamok engedélyezhetik, hogy a termelői szervezetek a támogatás azon részére előlegfizetést igényeljenek, amely a kérelem benyújtásával kezdődő három vagy négy hónapos időszak alatt a működési programból származó, előre látható kiadásoknak felel meg.
(2) Az előlegfizetés iránti kérelmeket a tagállam által meghatározottak szerint kell benyújtani vagy háromhavonta: januárban, áprilisban, júliusban és októberben, vagy négyhavonta: januárban, májusban és szeptemberben.
Az egy adott évre vonatkozóan kifizetett előlegek összege nem haladhatja meg a működési programra eredetileg jóváhagyott támogatási összeg 80 %-át.
(3) Az előlegkifizetés feltétele, hogy a kérelmező a 2220/85/EGK bizottsági rendelettel (12) összhangban az előleg 110 %-ának megfelelő biztosítékot letétbe helyezzen.
A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyekkel biztosítható, hogy a működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulások beszedése e rendelet 52. és 53. cikkével összhangban megtörtént, valamint hogy a korábban kifizetett előlegek és a termelői szervezetek vonatkozó hozzájárulása ténylegesen felhasználásra került.
(4) A biztosítékok felszabadítására irányuló kérelmeket - amelyekhez mellékelni kell az igazoló dokumentumokat, többek között a kifizetést igazoló számlákat és dokumentumokat - a folyó programév során lehet benyújtani.
A biztosítékok feloldására a kifizetett előlegek 80 %-áig kerül sor.
(5) A 2220/85/EGK rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében vett elsődleges követelmény a működési programokban meghatározott műveleteknek az e rendelet 61. cikkének b) és c) pontjában előírt kötelezettségvállalások betartásával történő teljesítését foglalja magában.
Az elsődleges követelmény be nem tartása, illetve a 61. cikk b) és c) pontjában előírt kötelezettségek teljesítésében való súlyos mulasztás esetén a biztosíték elvész, az V. fejezet 3. szakasza alapján alkalmazandó egyéb szankciók és büntetések sérelme nélkül.
Az egyéb követelmények nem teljesítése esetén a biztosíték a megállapított szabálytalanság súlyosságának mértékében vész el.
(6) A tagállamok meghatározhatják az előlegkifizetések minimális összegét és a betartandó határidőket.
72. cikk
Részleges kifizetések
A tagállamok engedélyezhetik a termelői szervezetek számára, hogy kérelmezzék a támogatás azon részének kifizetését, amely a működési program keretében már elköltött összegeknek felel meg.
A kérelmeket bármikor be lehet nyújtani, de egy adott évben legfeljebb három alkalommal. A kérelmekhez mellékelni kell az igazoló dokumentumokat, így a kifizetést igazoló számlákat és dokumentumokat.
A támogatás részeire vonatkozó kérelmek alapján összesen kifizetett összeg nem haladhatja meg a támogatás azon részének 80 %-át, amely a működési program keretében az érintett időszakban már elköltött összegeknek felel meg. A tagállamok meghatározhatják a részleges kifizetések minimális összegét és a kérelmek benyújtási határidejét.
III. FEJEZET
Válságmegelőzési és -kezelési intézkedések
1. szakasz
Általános rendelkezések
73. cikk
A válságmegelőzési és -kezelési intézkedések megválasztása
A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (2) bekezdésében felsorolt intézkedések közül egy vagy több nem alkalmazandó a területükön.
74. cikk
A válságmegelőzési és -kezelési intézkedések finanszírozásához nyújtható kölcsönök
Az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti válságmegelőzési és -kezelési intézkedések finanszírozására felvett azon kölcsönök, amelyek visszafizetési időszaka meghaladja a működési program időtartamát, kellőképpen megalapozott gazdasági indokok mellett átvihetők a következő működési programra.
2. szakasz
Piacról történő árukivonás
75. cikk
Fogalommeghatározás
E szakasz szabályokat állapít meg az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett piacról történő árukivonásra vonatkozóan.
E fejezet alkalmazásában a „piacról kivont termékek”, a „kivont termékek” és az „értékesítésre nem kínált termékek” azok a termékek, amelyek a szóban forgó piacról történő árukivonás tárgyát képezik.
76. cikk
Forgalmazási előírások
(1) Ha egy adott termékre vonatkozóan létezik a II. címben szereplő forgalmazási előírás, a piacról kivont e terméknek meg kell felelnie - a termékek kiszerelésére és jelölésére vonatkozó rendelkezések kivételével - az említett előírásnak. A termékeket a II. áruosztályra - különösen a minőség és méret tekintetében - vonatkozó minimumkövetelmények betartása mellett mérettől függetlenül, ömlesztve is ki lehet vonni a piacról.
A vonatkozó előírásokban mini termékként meghatározott termékeknek azonban meg kell felelniük az alkalmazandó forgalmazási előírásnak, beleértve a termékek kiszerelésére és jelölésére vonatkozó rendelkezéseket is.
(2) Ha egy adott termékre vonatkozóan nem létezik ilyen forgalmazási előírás, a piacról kivont termékeknek a X. mellékletben meghatározott minimális követelményeknek kell eleget tenniük. Az említett minimumkövetelmények kiegészítése céljából a tagállamok további szabályokat állapíthatnak meg.
77. cikk
Az ingyenes szétosztásra szánt piaci kivonások esetében alkalmazandó hároméves átlag
(1) A forgalmazott termékek mennyiségére vonatkozóan az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett 5 %-os korlátot azon termékek teljes mennyiségének számtani közepe alapján kell kiszámítani, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték és amelyek forgalmazása az előző három év során a termelői szervezeten keresztül történt.
(2) A közelmúltban elismert termelői szervezetek esetében az elismerést megelőző gazdasági évek adatai a következők:
a)
ha a szervezet termelői csoport volt, adott esetben a termelői csoportra vonatkozó egyenértékű adatok, vagy
b)
az elismerési kérelemben figyelembe vett mennyiség.
78. cikk
Előzetes értesítés a kivonási műveletekről
(1) A termelői szervezetek és a termelői szervezetek társulásai írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában előre értesítik a tagállamok illetékes hatóságait minden olyan kivonási műveletről, amelyet végrehajtani szándékoznak.
Az értesítésnek tartalmaznia kell különösen az intervenció alá vont termékek felsorolását és a vonatkozó forgalmazási előírások szerinti főbb jellemzőit, minden egyes érintett termék becsült mennyiségét, tervezett rendeltetését, valamint azt a helyet, ahol a kivont termékeket a 108. cikkben előírtak szerint ellenőrizni lehet.
Az értesítésekhez mellékelni kell egy igazolást, amely tanúsítja, hogy a kivont termékek megfelelnek az alkalmazandó forgalmazási előírásoknak, illetve a 76. cikkben említett minimális követelményeknek.
(2) A tagállamok részletes szabályokat állapítanak meg a termelői szervezetek általi, az (1) bekezdésben előírt értesítésekre vonatkozóan, különösen a határidők tekintetében.
(3) A tagállamok a (2) bekezdésben említett határidőkön belül:
a)
végrehajtják a 108. cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzést, amelyet követően - amennyiben nem tapasztalnak szabálytalanságot - engedélyezik az ellenőrzés során megállapított kivonási műveletet, vagy
b)
a 108. cikk (3) bekezdésében említett esetekben nem végzik el a 108. cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzést, és erről írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában értesítik a termelői szervezetet, valamint engedélyezik a bejelentett kivonási műveletet.
79. cikk
Támogatás
(1) A piacról való kivonások esetében a támogatás, amely tartalmazza az uniós hozzájárulást és a termelői szervezet hozzájárulását is, nem haladhatja meg a XI. mellékletben az ott felsorolt termékekre megállapított összegeket. Más termékek esetében a tagállamok határozzák meg a támogatás maximális összegét.
Abban az esetben, ha a termelői szervezet a kivont termékek után harmadik féltől ellentételezésben részesült, az első albekezdésben említett támogatást csökkenteni kell a termelői szervezetnek a piacról kivont termékekből származó nettó bevételével. A támogathatóság feltétele, hogy az érintett termékeket kivonják a gyümölcs- és zöldségfélék kereskedelmi piacáról.
(2) A piacról történő kivonás az egyes termelői szervezetek egyetlen terméke tekintetében sem haladhatja meg a forgalmazott termékek mennyiségének 5 %-át. Azonban az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésében említett célokra, vagy az e rendelet 80. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok által jóváhagyott egyéb célokra szánt mennyiségeket e százalékos arány szempontjából nem kell figyelembe venni.
A forgalmazott termékek mennyiségét az előző három év forgalmazott termékmennyiségeinek átlagaként kell kiszámítani. Ha erről nem állnak rendelkezésre adatok, akkor azon forgalmazott termékek mennyiségét kell számításba venni, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték.
Az első albekezdésben említett százalékos arányok hároméves átlagot jelentenek, évi 5 százalékpontos túllépési korláttal.
(3) Az olyan gyümölcs- és zöldségfélék piacról történő kivonása esetében, amelyek az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésében említett jótékonysági szervezetek, valamint intézmények körében kerültek szétosztásra, az Unió pénzügyi támogatása kizárólag az e cikk (1) bekezdéssel összhangban, valamint az e rendelet 81. cikkének (1) bekezdésében és 82. cikkének (1) bekezdésében említett költségekre nyújt fedezetet a szétosztott termékekkel kapcsolatos kifizetésekhez.
80. cikk
A piacról kivont áruk rendeltetése
(1) A tagállamok meghatározzák a piacról kivont termékek megengedett rendeltetési céljait. Rendelkezéseket fogadnak el annak biztosítására, hogy az árukivonás vagy a rendeltetési cél ne járjon sem káros környezeti hatásokkal, sem negatív növény-egészségügyi következményekkel. A termelői szervezeteknek az e rendelkezések betartása miatt felmerült költségei a működési program keretében történő piaci árukivonás részeként támogatásra jogosultak.
(2) Az (1) bekezdésben említett rendeltetési lehetőségek magukban foglalják az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésének értelmében vett ingyenes szétosztást, valamint a tagállamok által jóváhagyott egyéb egyenértékű rendeltetési célokat.
A tagállamok lehetővé tehetik az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett jótékonysági szervezetek, valamint intézmények számára, hogy a piacról kivont áruk végső kedvezményezettjeitől jelképes értékű hozzájárulást kérjenek abban az esetben, ha a szóban forgó áruk feldolgozáson estek át.
Lehetővé lehet tenni, hogy az ingyenes szétosztás kedvezményezettjei a gyümölcs- és zöldségfeldolgozóknak természetben fizessenek, ha a kifizetés csak a feldolgozási költségeket fedezi és az a tagállam, amelyben a kifizetés történik, szabályokat fogadott el annak biztosítása érdekében, hogy a feldolgozott termékeket valóban a második albekezdésben említett végső kedvezményezettek általi fogyasztásra szánják.
A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy megkönnyítsék a termelői szervezetek és az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett, általuk elismerten működő jótékonysági szervezetek, valamint intézmények közötti kapcsolattartást és együttműködést.
(3) A termékeket tovább lehet adni a feldolgozóipar részére. E tekintetben a tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el annak érdekében, hogy az Unión belül az érintett iparágakban vagy az importált termékek esetében ne következzen be versenytorzulás, valamint hogy a kivont termékek ne kerülhessenek vissza a kereskedelmi piacra. A lepárlásból származó alkohol kizárólag ipari vagy energetikai célokra használható fel.
81. cikk
Szállítási költségek
(1) A piacról kivont valamennyi termék ingyenes szétosztásával kapcsolatos szállítási költségek a működési program keretében a kivonás helye és a XII. mellékletben meghatározott rendeltetési hely közötti távolságnak megfelelően meghatározott átalányösszegeket alapul véve támogathatók.
Tengeri szállítás esetén a tagállamok meghatározzák a kivonás helye és a rendeltetési hely közötti távolságot. Az ellentételezés nem haladhatja meg azt a költséget, amely a berakodási hely és a kilépés elméleti, szárazföldön megközelíthető helye közötti legrövidebb útvonalon a szárazföldi szállítás során felmerül. A XII. mellékletben meghatározott összegekre 0,6 értékű korrekciós együtthatót kell alkalmazni.
(2) A szállítási költségeket annak a félnek fizetik ki, aki a szóban forgó szállítási művelet pénzügyi terheit ténylegesen viselte.
A kifizetés különösen a következőket tanúsító igazolások bemutatása ellenében történik:
a)
a kedvezményezett szervezetek neve,
b)
az érintett termékek mennyisége,
c)
a kedvezményezett szervezetek általi átvétel és a használt szállítóeszközök, továbbá
d)
a kivonás helye és a rendeltetési hely közötti távolság.
82. cikk
Válogatási és csomagolási költség
(1) A piacról kivont, ingyenes szétosztásra szánt gyümölcs- és zöldségfélék válogatási és csomagolási költségei a működési programok keretében a XIII. melléklet A. részében meghatározott átalányösszegekkel támogathatók abban az esetben, ha a termékcsomagok nettó tömege 25 kilogrammnál kisebb.
(2) Az ingyenes szétosztásra szánt termékcsomagokon fel kell tüntetni az európai emblémát, valamint a XIII. melléklet B. részében meghatározott egy vagy több feliratot.
(3) A válogatási és csomagolási költségeket azon termelői szervezetek részére kell kifizetni, amelyek a válogatást és a csomagolást végezték.
A kifizetés különösen a következőket tanúsító igazolások bemutatása ellenében történik:
a)
a kedvezményezett szervezetek neve,
b)
az érintett termékek mennyisége, továbbá
c)
a kedvezményezett szervezetek által történő átvétel, a kiszerelés meghatározásával.
83. cikk
A piacról kivont termékek fogadó szervezeteire vonatkozó feltételek
(1) A piacról kivont termékeknek az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett fogadó szervezetei vállalják, hogy:
a)
betartják ezt a rendeletet,
b)
külön készlet- és pénzügyi nyilvántartást vezetnek a szóban forgó műveletekről,
c)
alávetik magukat az uniós jog által előírt ellenőrzéseknek, továbbá
d)
minden egyes érintett termék végső rendeltetéséről rendelkezésre bocsátják az igazoló dokumentumokat átvételi igazolás (vagy azzal egyenértékű dokumentum) formájában, amely tanúsítja, hogy a piacról kivont termékeket egy harmadik fél ingyenes szétosztás céljából átvette.
Ha a tagállamok a kockázatot alacsonynak ítélik, eltekinthetnek attól, hogy a kedvezményezettek kis mennyiségek fogadása esetén vezessék az első albekezdés b) pontjában említett nyilvántartásokat. Az erre vonatkozó döntést és annak indokolását rögzíteni kell.
(2) A piacról kivont, egyéb rendeltetésű termékek fogadó szervezetei vállalják, hogy:
a)
betartják ezt a rendeletet,
b)
a szóban forgó műveletekről külön készlet- és pénzügyi nyilvántartást vezetnek, amennyiben a tagállam ezt indokoltnak tartja annak ellenére, hogy a terméket a szállítást megelőzően denaturálták,
c)
alávetik magukat az uniós jog által előírt ellenőrzéseknek, továbbá
d)
a piacról kivont, lepárlásra szánt termékek esetében az érintett termékekből készített alkoholra nem kérnek kiegészítő támogatást.
3. szakasz
Zöld szüret és be nem takarítás
84. cikk
A zöld szüret és a be nem takarítás fogalommeghatározása
(1) E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) „zöld szüret”: a normál betakarítás kezdete előtt a nem forgalmazható termékek egy adott területen végzett teljes betakarítása. Az érintett termékek nem lehetnek károsodottak már a zöld szüret előtt, sem éghajlati okokból, sem betegség miatt vagy egyéb okokból.
b) „be nem takarítás”: amikor a rendes termelési ciklus alatt az érintett területről nem származik kereskedelmi termelés. A termékek éghajlati jelenségek vagy betegség miatti megsemmisülése azonban nem tekinthető be nem takarításnak.
(2) A zöld szüret és a be nem takarítás a rendes művelési gyakorlatot kiegészítő, attól eltérő gyakorlat.
85. cikk
A zöld szüretre és a be nem takarításra alkalmazandó feltételek
(1) A zöld szürettel és a be nem takarítással összefüggésben a tagállamok:
a)
részletes rendelkezéseket fogadnak el az intézkedések végrehajtásáról, beleértve a be nem takarításra és a zöld szüretre vonatkozó előzetes értesítést, az intézkedések tartalmát és a vonatkozó határidőket, a kifizetendő ellentételezést és az intézkedések alkalmazását, valamint az intézkedések keretében támogatható termékek jegyzékét,
b)
rendelkezéseket fogadnak el annak biztosítására, hogy az intézkedések végrehajtása ne járjon sem káros környezeti hatásokkal, sem negatív növény-egészségügyi következményekkel,
c)
ellenőrzik többek között az a) és b) pontban említett rendelkezések tekintetében, hogy az intézkedéseket helyesen hajtották-e végre, és annak hiányában nem hagyják jóvá az intézkedések alkalmazását.
(2) A termelői szervezetek és a termelői szervezetek társulásai írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában előre értesítik a tagállam illetékes hatóságait minden olyan zöldszüret- vagy be nem takarítási műveletről, amelyet végrehajtani szándékoznak.
Az adott év egy adott termékre vonatkozó első értesítéséhez csatolnak egy, a várt piaci helyzet alapján készült elemzést, amely a zöld szüretet válságmegelőzési intézkedésként indokolja.
(3) A zöld szüret és a be nem takarítás nem alkalmazható egyszerre egy adott évben vagy bármely egymást követő két évben ugyanarra a termékre és ugyanarra a területre.
(4) A be nem takarításra és a zöld szüretre vonatkozó, mind az uniós hozzájárulást, mind a termelői szervezet hozzájárulását tartalmazó ellentételezés összegét az (1) bekezdés a) pontja alapján a tagállamok hektáronkénti kifizetésként határozzák meg oly módon, hogy:
a)
az csak az intézkedés alkalmazásából eredő többletköltségeket fedezze, figyelembe véve az (1) bekezdés b) pontja alapján elfogadott rendelkezéseknek való megfeleléshez szükséges környezetvédelmi és növény-egészségügyi tevékenységeket, vagy
b)
az legfeljebb a 79. cikkben említett, piaci árukivonásokra vonatkozó maximális támogatási szint 90 %-át fedezze.
4. szakasz
Promóció és kommunikáció
86. cikk
A promóciós és kommunikációs intézkedések végrehajtása
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a promóciós és kommunikációs intézkedések végrehajtásáról. E rendelkezések szükség esetén lehetővé teszik az intézkedések gyors alkalmazását.
(2) A promóciós és kommunikációs intézkedések keretében végrehajtott tevékenységek kiegészítik az érintett termelői szervezet által alkalmazott, nem válságmegelőzéssel és -kezeléssel kapcsolatos, folyamatban lévő promóciós és kommunikációs tevékenységeket.
5. szakasz
Képzés
87. cikk
Képzési tevékenységek végrehajtása
A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a képzési tevékenységek végrehajtására vonatkozóan.
6. szakasz
Betakarítási biztosítás
88. cikk
A betakarítási biztosítási tevékenységek célja
A termelői szervezet által kezelendő betakarítási biztosítási tevékenységek hozzájárulnak a termelők jövedelmének védelméhez, valamint a termelői szervezetet és/vagy tagjait természeti katasztrófa, éghajlati jelenségek és adott esetben betegségek vagy kártevőfertőzések következtében ért piaci veszteségek fedezéséhez.
89. cikk
A betakarítási biztosítási tevékenységek végrehajtása
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a betakarítási biztosítási tevékenységek végrehajtásáról, beleértve azokat a szükséges rendelkezéseket, amelyekkel biztosítható, hogy a betakarítási biztosítási tevékenységek ne torzítsák a versenyt a biztosítási piacon.
(2) A tagállamok a működési alapból fedezett betakarítási biztosítási tevékenység támogatása céljából kiegészítő nemzeti finanszírozást nyújthatnak. A betakarítási biztosításhoz nyújtott teljes állami támogatás azonban nem haladhatja meg:
a)
a termelők által természeti katasztrófákhoz sorolható kedvezőtlen időjárási jelenségek által okozott károkra fizetett biztosítási díjak 80 %-át,
b)
a termelők által a következőkre fizetett biztosítási díjak 50 %-át:
i.
az a) pontban említett károk és a kedvezőtlen időjárási jelenségek által okozott egyéb károk, továbbá
ii.
állat- vagy növénybetegségek vagy kártevőfertőzés okozta károk.
Az első albekezdés b) pontjában meghatározott felső határ olyan esetekben is alkalmazandó, amikor a működési alap az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (3) bekezdése alapján 60 %-os uniós pénzügyi támogatásra lenne jogosult.
(3) A betakarítási biztosítási tevékenységek nem tartalmazhatnak olyan biztosítási kifizetéseket, amelyek az elszenvedett bevételkiesés több mint 100 %-ára nyújtanak kártérítést a termelőnek, figyelembe véve minden olyan kártérítést, amelyet a termelő a biztosított kockázathoz kapcsolódó más támogatási programokból kap.
(4) E cikk alkalmazásában a „természeti katasztrófákhoz sorolható kedvezőtlen időjárási jelenségek” fogalom ugyanazt jelenti, mint az 1857/2006/EK bizottsági rendelet (13) 2. cikkének (8) bekezdésében található fogalom.
7. szakasz
A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatása
90. cikk
A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatásának feltételei
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatására vonatkozóan.
(2) A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek fedezésére nyújtott támogatás tartalmazza mind az uniós hozzájárulást, mind a termelői szervezet hozzájárulását. A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek fedezésére nyújtott támogatás teljes összege nem haladhatja meg a termelői szervezetek által a kölcsönös alap működésének első, második és harmadik évében fizetett hozzájárulások alábbi arányát:
a)
10 %, 8 %, illetve 4 % azon tagállamok esetében, amelyek 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakoztak az Európai Unióhoz,
b)
5 %, 4 %, illetve 2 % a többi tagállam esetében.
(3) A termelői szervezet a (2) bekezdésben említett támogatásban csak egy alkalommal és csak az alap működésének első három évén belül részesülhet. Amennyiben a termelői szervezet csak az alap működésének második vagy harmadik évében kér támogatást, a támogatásra vonatkozó arányok a következők:
a)
8 %, illetve 4 % azon a tagállamok esetében, amelyek 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakoztak az Európai Unióhoz,
b)
4 %, illetve 2 % a többi tagállam esetében.
(4) A tagállamok rögzíthetik azon összegek felső határait, amelyeket a termelői szervezet a kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatására kaphat.
IV. FEJEZET
Nemzeti pénzügyi támogatás
91. cikk
A termelők szervezettségi foka
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában valamely tagállami régióban a termelők szervezettségi fokát úgy kell kiszámítani, hogy a régióban a termelői szervezetek, a termelői szervezetek társulásai és a termelői csoportok által előállított és forgalmazott gyümölcs- és zöldségfélék értékét el kell osztani a régióban előállított összes gyümölcs- és zöldségféle értékével.
(2) Valamely tagállami régióban a termelők szervezettségi foka különösen alacsonynak tekintendő, ha az (1) bekezdésben meghatározottak szerint számított átlagos szervezettségi fok nem éri el a 20 %-ot arra a három legutóbbi évre vonatkozóan, amelyek vonatkozásában az adatok rendelkezésre állnak.
Nemzeti pénzügyi támogatásban kizárólag az ebben a cikkben említett régióban folytatott gyümölcs- és zöldségtermelés részesülhet. E fejezet alkalmazásában a régiót az érintett tagállam olyan részének kell tekinteni, amely a tagállam területén belül közigazgatási, földrajzi vagy gazdasági jellemzői alapján pontosan elhatárolható.
92. cikk
A nemzeti pénzügyi támogatás nyújtásának engedélyezése
(1) A tagállamok az adott év január 31-ig kérelmet nyújtanak be a Bizottsághoz az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikkének (1) bekezdése szerinti, az adott naptári évben végrehajtandó működési programokhoz nyújtandó nemzeti pénzügyi támogatás engedélyezése céljából.
A kérelemhez bizonyítékot csatolnak arról, hogy az érintett régióban a termelők szervezettségi foka az e rendelet 91. cikke szerinti értelemben különösen alacsony, valamint hogy kizárólag az említett régióban előállított gyümölcs- és zöldségágazati termékek részesülnek támogatásban, továbbá megadják az érintett termelői szervezetek adatait, a vonatkozó támogatás összegét és az 1234/2007/EK rendelet 103b. cikkének (1) bekezdésének megfelelően fizetett pénzügyi hozzájárulás mértékét.
(2) A Bizottság a kérelmet a benyújtástól számított három hónapon belül jóváhagyja vagy elutasítja. Amennyiben a Bizottság ezen az időtartamon belül nem válaszol, a kérelem jóváhagyottnak tekintendő.
Hiányos kérelem esetén a három hónapos időszak felfüggesztésre kerül és a tagállam értesítést kap a megállapított meg nem felelésről. A felfüggesztés a tagállam értesítésének napján lép hatályba, és addig a napig tart, amikor a Bizottság a hiánytalan kérelmet megkapja.
93. cikk
A működési program módosításai
A nemzeti pénzügyi támogatást kérelmezni kívánó termelői szervezet - szükség esetén - módosítja a működési programját a 65. vagy a 66. cikk szerint.
94. cikk
Nemzeti pénzügyi támogatás kérelmezése és kifizetése
(1) A nemzeti pénzügyi támogatást a termelői szervezetek a 69. és 70. cikkel összhangban kérelmezik, a tagállamok pedig ugyanezen cikkekkel összhangban folyósítják.
(2) A tagállamok kiegészítő szabályokat fogadhatnak el a nemzeti pénzügyi támogatás kifizetésére vonatkozóan, különös tekintettel az előlegfizetés és a részleges kifizetések lehetőségére.
95. cikk
A nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítése
(1) A tagállamok a jóváhagyott, a termelői szervezetek számára ténylegesen kifizetett nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítését a program végrehajtása szerinti évet követő második év január 1-jéig kérhetik.
A kérelemhez bizonyítékot csatolnak arról, hogy a megelőző négy év közül három évben teljesültek az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikke (1) bekezdésében meghatározott feltételek, valamint megadják az érintett termelői szervezetek adatait, a ténylegesen kifizetett támogatás összegét és a működési alap összetételét teljes összeg, az uniós és a tagállami hozzájárulás (nemzeti pénzügyi támogatás), valamint a termelői szervezetektől és tagjaiktól származó hozzájárulás szerinti bontásban.
(2) A Bizottság határozatot hoz a kérelem jóváhagyásáról vagy elutasításáról. A kérelmet a Bizottság elutasítja abban az esetben, ha a kérelmező tagállam nem tartotta be a nemzeti pénzügyi támogatás engedélyezésére és visszatérítésére vonatkozó szabályokat, vagy az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben a termelői szervezetekre, a működési alapra és működési programokra vonatkozóan megállapított szabályokat.
(3) Amennyiben a támogatás Unió általi visszatérítése jóváhagyásra kerül, a támogatható kiadásokat a 883/2006/EK bizottsági rendelet (14) 5. cikkében meghatározott eljárással összhangban be kell jelenteni a Bizottságnak.
(4) A nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítésének aránya nem haladhatja meg a termelői szervezetnek nyújtott nemzeti pénzügyi támogatás 60 %-át.
V. FEJEZET
Általános rendelkezések
1. szakasz
Jelentések és értesítések
96. cikk
A termelői csoportok és a termelői szervezetek jelentései
(1) A tagállam illetékes hatóságának kérésére a termelői csoportok és a termelői szervezetek rendelkezésre bocsátanak minden olyan vonatkozó információt, amely szükséges a 97. cikk b) pontjában említett éves jelentés elkészítéséhez.
(2) A termelői szervezetek a működési programok végrehajtásáról éves jelentéseket készítenek, amelyeket csatolnak a támogatási kérelmekhez.
A jelentések a következőket tartalmazzák:
a)
az előző évben végrehajtott működési programok,
b)
a működési programok főbb módosításai, továbbá
c)
a becsült és a kérelmezett támogatás közötti eltérések.
(3) Az éves jelentés az egyes végrehajtott működési programok esetében bemutatja a következőket:
a)
a működési program eredményei, amelyek a vonatkozó esetekben a VIII. mellékletben meghatározott általános kimeneti és eredménymutatókon alapulnak, illetve adott esetben a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő kimeneti és eredménymutatókon; továbbá
b)
a program irányítása során tapasztalt jelentősebb problémák, valamint a program végrehajtásának minősége és eredményessége érdekében hozott intézkedések összefoglalása.
Szükség esetén az éves jelentésben fel kell tüntetni, hogy a nemzeti stratégiával összhangban és az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában milyen hatékony óvintézkedéseket léptettek életbe a környezet védelmében, a működési program keretében támogatott beruházások miatt esetleg növekvő veszélyekkel szemben.
(4) A működési programok alkalmazásának utolsó évére vonatkozóan az (1) bekezdésben említett éves jelentés helyett zárójelentést kell készíteni.
A zárójelentések bemutatják, hogy milyen mértékben valósultak meg a program célkitűzései. Leírják a tevékenységek és/vagy a módszerek változtatásait és megállapítják a program végrehajtásának sikeréhez vagy kudarcához hozzájáruló azon tényezőket, amelyeket a következő működési programok kidolgozásánál vagy a meglévő működési programok módosításánál figyelembe vettek vagy figyelembe fognak venni.
(5) E rendelet különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, amennyiben egy termelői csoport vagy termelői szervezet nem értesíti a tagállamot az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben előírtaknak megfelelően, vagy ha a tagállam birtokában lévő objektív tények alapján az értesítés nem bizonyul helytállónak, a tagállam az értesítés megfelelő megtételéig felfüggeszti az érintett termelői csoport előzetes elismerését, illetve az érintett termelői szervezet elismerését.
A tagállam az ilyen eseteket az e rendelet 97. cikkének b) pontjában említett éves jelentésében részletesen ismerteti.
97. cikk
A tagállamok termelői szervezetekkel, termelői szervezetek társulásaival és termelői csoportokkal kapcsolatos értesítései
A tagállamok értesítik a Bizottságot a következő információkról és dokumentumokról:
a)
az adott év január 31-ig valamennyi működési programra vonatkozóan a folyó év során jóváhagyott működési alapok teljes összegéről. Az értesítésben egyértelműen meg kell adni mind a működési alapok teljes összegét, mind a működési alapokhoz nyújtott uniós támogatás teljes összegét. Ezeket az összegeket válságmegelőzési és -kezelési intézkedések, valamint egyéb intézkedések szerint tovább kell bontani.
b)
az adott év november 15-ig éves jelentést a termelői szervezetekről, a termelői szervezetek társulásairól és a termelői csoportokról, valamint az előző évi működési alapokról, működési programokról és elismerési tervekről. Az éves jelentés különösen a XIV. mellékletben meghatározott adatokat tartalmazza.
c)
az adott év január 31-ig az érintett évben folyamatban lévő elismerési tervek éves végrehajtásának megfelelő összeget. E célból fel kell tüntetni a jóváhagyott vagy a becsült összegeket. Az értesítés valamennyi termelői csoportra vonatkozóan tartalmazza a következőket:
i.
az elismerési terv éves végrehajtásának megfelelő teljes összeg, az Unió, a tagállamok és a termelői csoportok és/vagy termelői csoportok tagjainak a hozzájárulásai,
ii.
a támogatások az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésének a), illetve b) pontjában említett támogatások szerint lebontva.
98. cikk
A tagállamok értesítései a gyümölcs- és zöldségfélék termelői áráról a belső piacon
(1) A tagállamok illetékes hatóságai minden piaci nap tekintetében szerdánként (brüsszeli idő szerint) déli 12 óráig értesítik a Bizottságot a XV. melléklet A. részében felsorolt reprezentatív piacokon forgalmazott gyümölcs- és zöldségfélék feljegyzett átlagáráról.
Az általános forgalmazási előírás hatálya alá tartozó gyümölcs- és zöldségfélék esetében csak az előírásnak megfelelő termékek árát kell közölni, a termékspecifikus forgalmazási előírás hatálya alá tartozó termékek esetében pedig csak az I. osztályú termékek árát.
Az értesítésben az árakat válogatott, csomagolt és adott esetben raklapra rakott termékre a csomagoló üzemből kiszállítva, 100 kilogramm nettó súlyra vetítve, euróban kell megadni.
A tagállamok - amennyiben rendelkezésre áll - az értesítésben feltüntetik a terméknek a XV. melléklet A. részében feltüntetett típusa, fajtája, valamint a méret és/vagy a kiszerelés szerinti árát is. Amennyiben a feljegyzett árak nem a XV. melléklet A. részében meghatározott típusra, fajtára, méretre és/vagy kiszerelésre vonatkoznak, a tagállamok illetékes hatóságai értesítik a Bizottságot a termék árának megfelelő típusokról, fajtákról, méretről és/vagy kiszerelésről.
(2) A tagállamok a fizikailag azonosítható piacokon - nagykereskedelmi piacok, árverések és a kereslet és a kínálat egyéb fizikai találkozási helyei - bonyolított műveletek alapján, vagy a termelők, köztük a termelői szervezetek és az egyéni vásárlók - nagykereskedők, kereskedők, elosztó központok vagy más releváns piaci szereplők - közötti közvetlen műveletek alapján azonosítják az érintett gyümölcs- és zöldségfélék termesztési területén található reprezentatív piacokat. A reprezentatív piacok azonosítása történhet a fizikailag azonosítható piacokon bonyolított műveletek és a közvetlen műveletek kombinációja alapján is.
(3) A tagállamok illetékes hatóságai önkéntes alapon a XV. melléklet B. pontjában felsorolt gyümölcs- és zöldségfélék és más termékek termelői áráról is értesíthetik a Bizottságot.
(4) Az árakra vonatkozó (3) bekezdés szerinti értesítéseknek meg kell felelniük a Bizottság által elfogadott és az általa megfelelőnek ítélt módon közzétett iránymutatásoknak.
2. szakasz
Ellenőrzések
99. cikk
Egyedi azonosító rendszer
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ugyanazon termelői szervezet vagy termelői csoport által benyújtott minden támogatási kérelemre egyedi azonosító rendszert alkalmazzanak. E rendszernek összeegyeztethetőnek kell lennie a 73/2009/EK tanácsi rendelet (15) 15. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett személyazonosság-nyilvántartó rendszerrel.
100. cikk
Benyújtási eljárás
E rendelet különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok kidolgozzák a támogatási kérelmek benyújtására, az elismerési kérelmekre, a működési programok jóváhagyására, valamint a kifizetés iránti kérelmekre vonatkozó egyes eljárásokat.
101. cikk
Mintavétel
Amennyiben célszerű mintavétel útján ellenőrzéseket végezni, a tagállamok ezek jellege és gyakorisága alapján, valamint kockázatelemzés révén gondoskodnak arról, hogy az ellenőrzések az érintett intézkedés vonatkozásában megfelelőek legyenek.
102. cikk
Adminisztratív ellenőrzések
Minden támogatási kérelmet és kifizetés iránti kérelmet adminisztratív úton ellenőrizni kell, és az ellenőrzésnek minden lehetséges és megfelelő elemre ki kell terjednie. Az eljárások során a végrehajtott műveleteket, a vizsgálati eredményeket és a hiányosságok vonatkozásában hozott intézkedéseket fel kell jegyezni.
103. cikk
Helyszíni ellenőrzések
(1) Minden helyszíni ellenőrzésről ellenőrzési jelentést kell készíteni, amely lehetővé teszi az elvégzett ellenőrzések részleteinek áttekintését. A jelentésben fel kell tüntetni különösen a következőket:
a)
az ellenőrzött támogatási programot és az ellenőrzött kérelmeket,
b)
a jelenlévő személyeket,
c)
az ellenőrzött tevékenységeket, intézkedéseket és dokumentumokat; továbbá
d)
az ellenőrzés eredményét.
(2) A kedvezményezettnek lehetőséget lehet adni arra, hogy a jelentésen aláírásával tanúsítsa jelenlétét az ellenőrzésnél, illetve megtegye észrevételeit. Szabálytalanságok feltárása esetén a kedvezményezett az ellenőrzési jelentésről másolatot kaphat.
(3) A helyszíni ellenőrzésekről, amennyiben ez nem veszélyezteti az ellenőrzés célját, előzetes értesítés küldhető. Az előzetes értesítésnek a legszűkebb határidőre kell korlátozódnia.
(4) Az e rendeletben előírt helyszíni ellenőrzéseket és az uniós jogban a mezőgazdasági támogatásokra vonatkozóan előírt egyéb ellenőrzéseket lehetőség szerint egyidejűleg kell végrehajtani.
104. cikk
Az elismerés odaítélése és a működési programok jóváhagyása
(1) A tagállamok, mielőtt az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban elismernék a termelői szervezetet, az elismerési követelmények betartásának vizsgálata céljából helyszíni szemlét tartanak a termelői szervezetnél.
(2) A tagállam illetékes hatósága, mielőtt a 64. cikkel összhangban jóváhagyná a benyújtott működési programot, azt - illetve adott esetben a módosítási kérelmet - az összes lehetséges módon megvizsgálja, beleértve a helyszíni ellenőrzéseket is. Az ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
a működésiprogram-tervezetben szereplő, az 59. cikk a), b) és e) pontjában említett információk pontossága,
b)
a programok megfelelése az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének, valamint a nemzeti keretnek és a nemzeti stratégiának,
c)
a javasolt tevékenységek és a javasolt kiadások támogathatósága,
d)
a programok megvalósíthatósága és szakmai minősége, a becslések és a támogatási terv megalapozottsága, valamint a végrehajtásra vonatkozó tervek. Ellenőrzéssel kell vizsgálni, hogy az előrehaladás nyomon követése érdekében meghatároztak-e mérhető célokat, és hogy azok elérhetők-e a javasolt tevékenységek végrehajtásával; továbbá
e)
a támogatási kérelem alapját képező műveletek megfelelése különösen - és adott esetben - a közbeszerzésre és az állami támogatásra alkalmazandó nemzeti és uniós jognak, valamint a nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában meghatározott egyéb vonatkozó, kötelező jellegű előírásoknak.
105. cikk
A működési programokra vonatkozó támogatási kérelmek adminisztratív ellenőrzése
(1) A tagállamok a kifizetések odaítélését megelőzően minden kérelmen adminisztratív ellenőrzést végeznek, amelyet kiegészítenek mintavétel útján történő helyszíni ellenőrzéssel a 106. cikk szerint.
(2) A támogatási kérelmek adminisztratív ellenőrzése különösen - és amennyiben az a szóban forgó kérelem esetében helytálló - az alábbiak vizsgálatára terjed ki:
a)
a működési program végrehajtásáról szóló, a kérelemhez csatolt éves jelentés vagy adott esetben zárójelentés,
b)
a forgalmazott termékek értéke, a működési alaphoz nyújtott hozzájárulás és a felmerült kiadások,
c)
a termékek leszállítása és a szolgáltatások elvégzése, továbbá a feltüntetett kiadások valódisága,
d)
a végrehajtott tevékenységek összhangja a jóváhagyott működési programban feltüntetett tevékenységekkel,
e)
a meghatározott pénzügyi és egyéb korlátok és határértékek betartása.
(3) A működési program keretében felmerült kiadásokat számlákkal és a kifizetés megtörténtét igazoló dokumentumokkal, például banki kivonatokkal, kell alátámasztani. Ha erre nincs mód, a kifizetéseket hasonlóan bizonyító erejű dokumentumokkal kell alátámasztani. A számlákat a termelői szervezetnek, a termelői szervezetek társulásának vagy az 50. cikk (9) bekezdésében említetteknek megfelelő leányvállalatnak vagy - a tagállam jóváhagyásától függően - az említett szervezetek egy vagy több termelő tagjának a nevére kell kiállítani. A IX. melléklet 2. pontjának b) alpontjában említett személyzeti költségekre vonatkozó számlákat azonban - ahol ez releváns - a termelői szervezetnek, a termelői szervezetek társulásának vagy az 50. cikk (9) bekezdésében említetteknek megfelelő leányvállalatnak a nevére kell kiállítani.
106. cikk
A működési programokra vonatkozó támogatási kérelmek helyszíni ellenőrzése
(1) A 69. cikk (1) bekezdésében említett támogatási kérelem vizsgálata kapcsán a tagállamok helyszíni ellenőrzéseket végeznek a termelői szervezeteknél, hogy az adott évre vonatkozóan megbizonyosodjanak a támogatás vagy annak hátralévő összegének odaítélésére vonatkozó feltételek teljesüléséről.
Az említett ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
az adott év elismerési követelményeinek teljesülése,
b)
a működési alap adott évi felhasználása - beleértve az előleg vagy részleges kifizetésre irányuló kérelmekben bejelentett kiadásokat - a forgalmazott termékek értéke, a működési alaphoz nyújtott hozzájárulás, valamint a bejelentett és számviteli vagy egyéb dokumentumokkal alátámasztott kiadások,
c)
a piacról történő árukivonással, a zöld szürettel és a be nem takarítással kapcsolatos kiadások másodfokú ellenőrzése.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések minden évben a kérelmek jelentős hányadát magában foglaló mintára terjednek ki. A minta az igényelt támogatások teljes összegének legalább 30 %-át képviseli azokban a tagállamokban, ahol 10-nél több elismert termelői szervezet működik. A többi tagállamban minden termelői szervezetet legalább egyszer kell ellenőrzés céljából felkeresni.
Minden termelői szervezetnél a működési program utolsó évére vonatkozó támogatás vagy annak hátralévő összege kifizetését megelőzően legalább egy ellenőrzést végre kell hajtani.
(3) A helyszíni ellenőrzések eredményeit annak meghatározása céljából értékelik, hogy a megállapított problémák rendszeres jelleggel lépnek-e fel és kockázattal járhatnak-e hasonló tevékenységekre, kedvezményezettekre vagy szervekre nézve. Az értékelés meghatározza továbbá az ilyen helyzetek okait, valamint az esetleg szükséges további vizsgálatot, továbbá a szükséges korrekciós és megelőző intézkedéseket is.
Ha az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel valamely régióban, egy régió valamely részében vagy egy termelői szervezetnél, a tagállamok az érintett évben további ellenőrzéseket hajtanak végre, a kapcsolódó kérelmek következő évben ellenőrzendő arányát pedig megnövelik.
(4) Az ellenőrizendő termelői szervezetek kiválasztását a tagállam kockázatelemzés alapján végzi.
A kockázatelemzés során különösen a következőket kell figyelembe venni:
a)
a támogatás összege,
b)
az előző évek ellenőrzéseinek eredményei,
c)
egy véletlenszerűséget biztosító elem, továbbá
d)
a tagállamok által meghatározandó egyéb paraméterek.
107. cikk
A működési programok intézkedéseinek helyszíni ellenőrzése
(1) A működési programok intézkedéseinek helyszíni ellenőrzése során a tagállamok főként a következőket vizsgálják:
a)
a működési programban feltüntetett tevékenységek végrehajtása;
b)
a tevékenység végrehajtása vagy szándékolt végrehajtása összhangban van-e a jóváhagyott végrehajtási programban leírt alkalmazással;
c)
megfelelő számú kiadási tétel esetében a vonatkozó kiadások jellege és ütemezése megfelel-e az uniós jognak és az elfogadott előírásoknak;
d)
a felmerült kiadásokat alátámasztják-e számviteli vagy egyéb bizonylatok; továbbá
e)
a forgalmazott termékek értéke.
(2) A forgalmazott termékek értékének ellenőrzése a nemzeti jog szerint ellenőrzött és hitelesített pénzügyi számviteli rendszer alapján történik.
E célból a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a forgalmazott termékek értékére vonatkozó nyilatkozatot a pénzügyi számviteli adatokkal egyező módon hitelesítik.
A forgalmazott termékek értékére vonatkozó nyilatkozat ellenőrzésére már a vonatkozó támogatási kérelem benyújtása előtt sor kerülhet. Az ellenőrzést legkésőbb a támogatás kifizetését megelőzően el kell végezni.
(3) A rendkívüli körülményeket kivéve, a helyszíni ellenőrzés részeként szemlét kell tartani a tevékenység helyszínén, illetve ha a tevékenység nem tárgyiasult, a tevékenység kezdeményezőjénél. A 106. cikk (2) bekezdésében említett mintába tartozó önálló gazdaságokban végzett egyes tevékenységek végrehajtásának vizsgálata érdekében legalább egyszer szemlét kell tartani.
A tagállamok azonban úgy is dönthetnek, hogy kisebb tevékenységek esetében nem tartanak ilyen szemléket, illetve akkor sem, ha alacsonynak tartják annak a kockázatát, hogy nem teljesülnek a támogatáshoz szükséges feltételek vagy a művelet nem valós. Az erről szóló határozatot és annak indokolását rögzíteni kell.
(4) A helyszíni ellenőrzések a termelői szervezetnek és tagjainak a szemle alkalmával ellenőrizhető valamennyi kötelezettségvállalására és kötelezettségére kiterjednek.
(5) A 106. cikk (2) bekezdésében megállapított ellenőrzési ráta teljesítésének értékelésekor csak az e cikk összes követelményének megfelelő ellenőrzések vehetők figyelembe.
108. cikk
Kivonási műveletek elsőfokú ellenőrzése
(1) A tagállamok elsőfokú ellenőrzést végeznek minden termelői szervezetnél a kivonási műveletek tekintetében; ezen ellenőrzés magában foglalja az okmányok és a termékek azonosságának ellenőrzését, illetve a piacról kivont termékek tömegére irányuló, szükség esetén mintavétellel történő fizikai ellenőrzést, továbbá a II. cím II. fejezetében megállapított eljárással összhangban annak ellenőrzését, hogy e kivonási műveletek megfelelnek-e a 76. cikk szabályainak. Az ellenőrzésre a 78. cikk (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételét követően, a 78. cikk (2) bekezdése alapján megállapított határidők betartásával kerül sor.
(2) Az (1) bekezdésben előírt elsőfokú ellenőrzés a piacról kivont termékek mennyiségének 100 %-ára kiterjed. Az ellenőrzés végén a nem ingyenes szétosztásra szánt kivont termékeket az illetékes hatóságok felügyelete alatt, a tagállam által a 80. cikk alapján megállapított feltételek betartásával denaturálják vagy továbbadják a feldolgozóipar részére.
(3) A (2) bekezdéstől eltérve, az ingyenes szétosztásra szánt termékek esetében a tagállamok az említett bekezdésben megállapítottnál kisebb arányú ellenőrzést is végezhetnek, feltéve hogy az egyes termelői szervezetek vonatkozásában ez nem kisebb, mint az adott gazdasági évben érintett mennyiségek 10 %-a. Az ellenőrzés a termelői szervezet és/vagy a terméket fogadó szervezetek telephelyén végezhető. Amennyiben az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállam illetékes hatóságai további ellenőrzéseket végeznek.
109. cikk
A kivonási műveletek másodfokú ellenőrzése
(1) A 106. cikkben említett ellenőrzések keretében a tagállamok a kivonási műveletek tekintetében másodfokú ellenőrzést végeznek.
A tagállamok megállapítják a kritériumokat annak a kockázatnak az elemzésére és értékelésére, ha egy termelői szervezet a kivonási műveleteket nem előírásszerűen hajtja végre. A kritériumok - többek között - a korábbi első- és másodfokú ellenőrzések eredményeihez kapcsolódnak, továbbá ahhoz, hogy egy termelői szervezet rendelkezik-e valamilyen minőségbiztosítási eljárással. Az említett kritériumokat annak meghatározására használják, hogy az egyes termelői szervezeteknél legalább milyen gyakorisággal kell másodfokú ellenőrzéseket végezni.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések magukban foglalják a termelői szervezetek és a kivont termékeket fogadó szervezetek telephelyén annak megállapítása érdekében végzett helyszíni ellenőrzéseket, hogy betartják-e az uniós támogatás kifizetésének feltételeit. Az ellenőrzések kiterjednek a következőkre:
a)
az érintett gazdasági év alatt egy vagy több kivonási műveletet végrehajtó termelői szervezetek által vezetett egyedi készlet- és számviteli nyilvántartás;
b)
a támogatási kérelmekben bejelentett forgalmazott mennyiségek ellenőrzése, különös tekintettel a készlet- és számviteli nyilvántartás, a számlák, és - adott esetben - azok valódiságának ellenőrzésére, illetve annak biztosítására, hogy a bejelentések megegyeznek az érintett termelői szervezetek számviteli és/vagy adózási adataival;
c)
a könyvelés szabályosságának ellenőrzése, különös tekintettel a termelői szervezetek kifizetés iránti kérelmeiben bejelentett nettó bevételek valódiságára, a kivonási költségek arányosságára, valamint helyénvalóságára; továbbá
d)
a kivont termékek kifizetés iránti kérelemben bejelentett rendeltetésének és a megfelelő denaturálásnak az ellenőrzése annak biztosítására, hogy a termelői szervezetek és a fogadó szervezetek betartják ezt a rendeletet.
(3) A (2) bekezdésben említett ellenőrzéseket az érintett termelői szervezetek és a hozzájuk kapcsolódó fogadó szervezetek telephelyén kell elvégezni. Minden ellenőrzés a termelői szervezet által a gazdasági évben kivont mennyiségek legalább 5 %-ára kiterjedő mintát foglal magában.
(4) A (2) bekezdés a) pontjában említett egyedi készlet- és számviteli nyilvántartás minden kivont termék tekintetében megadja a következő - mennyiségben kifejezett - összegeket:
a)
a termelői szervezet tagjai és egyéb termelői szervezetek tagjai által az 1234/2007/EK rendelet 125a. cikke (2) bekezdése b) és c) pontjával összhangban leszállított termékek;
b)
a termelői szervezet általi értékesítés, a friss termékek piacára szánt termékek és egyéb terméktípusok szerinti bontásban, beleértve a feldolgozásra szánt alapanyagot; továbbá
c)
a piacról kivont termékek.
(5) A (4) bekezdés c) pontjában említett termékek rendeltetésére vonatkozó ellenőrzések különösen a következőket foglalják magukban:
a)
a fogadó szervezetek által vezetett elkülönített elszámolásokon mintavétel útján végzett ellenőrzés, és szükség esetén annak vizsgálata, hogy azok megfelelnek-e a nemzeti jog által előírt elszámolásnak; továbbá
b)
a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásának ellenőrzése.
(6) Ahol a másodfokú ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállam illetékes hatóságai részletesebb másodfokú ellenőrzéseket végeznek az érintett gazdasági évre vonatkozóan, a következő gazdasági évben pedig fokozzák a másodfokú ellenőrzések gyakoriságát az érintett termelői szervezetek, illetve azok társulásainak telephelyén.
110. cikk
Zöld szüret és be nem takarítás
(1) Mielőtt megkezdődhetne a zöld szüret, a tagállamok helyszíni ellenőrzés útján meggyőződnek arról, hogy az érintett termékek nem sérültek és hogy az érintett területet megfelelően művelték. A zöld szüret után a tagállamok ellenőrzik, hogy az érintett területen teljes körű volt-e a betakarítás és hogy a betakarított terméket denaturálták-e.
A betakarítási időszakot követően a tagállamok megvizsgálják a 85. cikk (2) bekezdésében említett, a várt piaci helyzet alapján készült elemzés megbízhatóságát. Megvizsgálják a várt piaci helyzet és a tényleges piaci helyzet közötti esetleges különbségeket is.
(2) Mielőtt a be nem takarítás megkezdődhetne, a tagállamok helyszíni ellenőrzés útján meggyőződnek arról, hogy az érintett területet megfelelően művelték, hogy nem került sor részleges betakarításra, valamint hogy a termék jól fejlett és általában egészséges, szép és forgalmazható minőségű-e.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a termékeket denaturálják. Ha ez nem lehetséges, akkor a betakarítási időszakban tartott helyszíni szemle vagy szemlék révén gondoskodnak arról, hogy a terméket ne takarítsák be.
(3) A 109. cikk (1), (2), (3) és (6) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
111. cikk
A termelői csoportok elismerési tervének jóváhagyását megelőző ellenőrzések
(1) Mielőtt az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikkének (1) bekezdése szerint jóváhagynák a termelői csoport elismerési tervét, a tagállamok helyszíni ellenőrzést végeznek a jogi személynél vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott részénél.
(2) A tagállam a következőket ellenőrzi megfelelő módon, így helyszíni ellenőrzésekkel is:
a)
az elismerési tervben megadott információk pontossága;
b)
a terv üzleti megvalósíthatósága és szakmai minősége, a becslések megalapozottsága, valamint a végrehajtásra vonatkozó tervek;
c)
a javasolt tevékenységek támogathatósága, továbbá a javasolt kiadások támogathatósága és indokoltsága; továbbá
d)
a támogatási kérelem alapját képező műveletek megfelelése az alkalmazandó nemzeti és az uniós jognak, és különösen a közbeszerzésre és az állami támogatásra vonatkozó rendelkezéseknek, valamint a nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában meghatározott egyéb vonatkozó előírásoknak.
112. cikk
A termelői csoportok támogatási kérelmének ellenőrzése
(1) A tagállamok a kifizetések odaítélését megelőzően a termelői csoportok által benyújtott minden támogatási kérelmen adminisztratív ellenőrzést, valamint mintavétel útján helyszíni ellenőrzést végeznek.
(2) A 45. cikkben említett támogatási kérelem benyújtását követően a tagállamok helyszíni ellenőrzéseket végeznek a termelői csoportoknál annak biztosítása érdekében, hogy az érintett évben teljesüljenek a támogatás odaítélésére vonatkozó feltételek.
Az ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
az elismerési követelményeinek teljesülése az érintett évre vonatkozóan; továbbá
b)
a forgalmazott termékek értéke, az elismerési tervben foglalt intézkedések végrehajtása és a felmerült költségek.
(3) A (2) bekezdésben említett ellenőrzések minden évben a kérelmek jelentős hányadát magában foglaló mintára terjednek ki. A minta a teljes támogatási összeg legalább 30 %-ára kiterjed.
Legalább ötévente egyszer minden termelői csoportot ellenőrizni kel.
(4) A 105. és 107. cikk rendelkezései értelemszerűen alkalmazandók.
113. cikk
Transznacionális termelői szervezetek és a termelői szervezetek transznacionális társulásai
(1) A transznacionális termelői szervezet vagy a termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelye szerinti tagállam felel az adott szervezetre vagy társulásra vonatkozóan a működési programmal és a működési alappal kapcsolatos ellenőrzések megszervezéséért illetve - szükség esetén - a szankciók alkalmazásáért.
(2) A 28. cikk (2) bekezdésének c) pontjában és a 35. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett igazgatási együttműködésre köteles tagállamok végrehajtják a vonatkozó igazgatási ellenőrzéseket, továbbá az e cikk (1) bekezdésében említett tagállam által előírt helyszíni ellenőrzéseket, az eredményekről pedig jelentést tesznek neki. Eközben betartják az (1) bekezdésben említett tagállam által meghatározott határidőket.
(3) A termelői szervezetre, a működési programra és a működési alapra az (1) bekezdésben említett tagállam irányadó szabályai alkalmazandók. Környezetvédelmi és növény-egészségügyi kérdésekben, valamint a termékek kivonása tekintetében azonban a termelés helye szerinti tagállam jogszabályai alkalmazandók.
3. szakasz
Szankciók
114. cikk
Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása
(1) A tagállamok visszavonják a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása alapvető jelentőségű és azt a termelői szervezet szándékos magatartása vagy súlyos gondatlansága okozta.
A tagállamok különösen akkor vonják vissza a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása a következőkből áll:
a)
a 21. cikk, a 23. cikk, a 26. cikk (1) és (2) bekezdése vagy a 31. cikk által rögzített előírások megszegése, vagy
b)
ha a forgalmazott termékek értéke két egymást követő évben a tagállamok által az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében meghatározott határ alá esik.
Az elismerés e bekezdés alapján történő visszavonása az elismerési feltételek nem teljesítésének napjától hatályos, a korlátozási időszakokra vonatkozó alkalmazandó nemzeti szintű horizontális jogszabályoktól függően.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés nem alkalmazható, a tagállamok felfüggesztik a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása alapvető jelentőségű, de csak átmeneti jellegű.
A felfüggesztés időtartama alatt támogatás nem folyósítható. A felfüggesztés az ellenőrzés napjától hatályos és annak az ellenőrzésnek a napjáig tart, amely megállapítja, hogy az érintett követelmények teljesülnek.
A felfüggesztés időtartama nem haladhatja meg a 12 hónapot. Ha az érintett követelményeket 12 hónap után sem teljesítik, az elismerést vissza kell vonni.
Ennek a bekezdésnek az alkalmazása érdekében a tagállamok a 70. cikkben meghatározott határidő után is teljesíthetnek kifizetéseket. Az említett későbbi kifizetések azonban semmi esetre sem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.
(3) Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyásának más eseteiben, amikor az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazható, a tagállamok figyelmeztető levelet küldenek, amelyben meghatározzák a meghozandó korrekciós intézkedéseket. A tagállamok a korrekciós intézkedések meghozataláig visszatarthatják a támogatások kifizetését.
Ennek a bekezdésnek az alkalmazása érdekében a tagállamok a 70. cikkben meghatározott határidő után is teljesíthetnek kifizetéseket. Ezek a későbbi kifizetések azonban semmi esetre sem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.
Ha a korrekciós intézkedések meghozatalára 12 hónapon belül nem kerül sor, az az elismerési követelmények alapvető jelentőségű figyelmen kívül hagyásának minősül és a (2) bekezdés alkalmazását vonja maga után.
115. cikk
Csalás
(1) Azon termelői szervezet, termelői szervezetek társulása vagy termelői csoport vonatkozásában, amellyel kapcsolatban bebizonyosodik, hogy az 1234/2007/EK rendelet hatálya alá tartozó támogatással kapcsolatban csalást követett el, a tagállamok az uniós és a nemzeti jogszabályok szerint alkalmazandó egyéb szankciók és büntetések sérelme nélkül:
a)
visszavonják a termelői szervezet, a termelői szervezet társulásának, illetve a termelői csoportnak az elismerését,
b)
az érintett tevékenységeket vagy műveleteket kizárják az érintett működési programból vagy elismerési tervből származó támogatásból és az adott műveletre már kifizetett támogatást visszafizettetik, továbbá
c)
a termelői szervezetet, a termelői szervezetek társulását, illetve a termelői csoportot a következő év során kizárják az érintett működési programból vagy elismerési tervből származó támogatásból.
(2) A tagállamok felfüggeszthetik a termelői szervezet, a termelői szervezetek társulása vagy a termelői csoport elismerését, illetve a kifizetések folyósítását, ha felmerül a gyanú, hogy az 1234/2007/EK rendelet hatálya alá tartozó támogatással kapcsolatban csalást követett el.
116. cikk
Termelői csoportok
(1) A tagállamok a 114. és/vagy a 117. cikkben előírt szankciókat és büntetéseket értelemszerűen alkalmazzák az elismerési tervekre.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásán felül, amennyiben a tagállam által az 49. cikk (4) bekezdése értelmében megállapított időszak lejártával a termelői csoportot nem ismerik el termelői szervezetnek, a tagállam behajtja:
a)
a termelői csoportnak kifizetett támogatás 100 %-át, ha az elismerés elmaradását a termelői csoport szándékos magatartása vagy súlyos gondatlansága okozta; vagy
b)
minden egyéb esetben a termelői csoportnak kifizetett támogatás 50 %-át.
117. cikk
Működési program
(1) A kifizetéseket az alapján számítják, hogy mi minősül támogathatónak.
(2) A tagállam megvizsgálja a kedvezményezettől beérkezett támogatási kérelmet, és meghatározza a támogatásra jogosult összegeket. A tagállam meghatározza:
a)
azt az összeget, amelyre a kedvezményezett a kérelem kizárólagos figyelembevételével lenne jogosult;
b)
azt az összeget, amelyre a kedvezményezett a kérelem jogosultságának vizsgálata után lesz jogosult.
(3) Ha a (2) bekezdés a) pontja alapján meghatározott összeg több mint 3 %-kal meghaladja a (2) bekezdés b) pontja alapján meghatározott összeget, büntetést kell alkalmazni. A büntetés nagysága a (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti összegek különbségének felel meg.
A büntetés nem alkalmazható, amennyiben a termelői szervezet vagy a termelői csoport bizonyítani tudja, hogy nem felelős a nem támogatható összeg feltüntetéséért.
(4) A (2) és a (3) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó a helyszíni ellenőrzések vagy a későbbi ellenőrzések során feltárt nem támogatható összegekre.
(5) Ha a forgalmazott termékek értékét a támogatási kérelem benyújtása előtt bejelentik és ellenőrzik, a (2) bekezdés a), illetve b) pontja szerinti összegek meghatározásához e bejelentett és jóváhagyott értékeket kell használni.
118. cikk
Kivonási műveletek elsőfokú ellenőrzését követő szankciók
Amennyiben a 108. cikkben említett ellenőrzés szabálytalanságot tár fel a 76. cikkben említett forgalmazási előírásokkal vagy minimális követelményekkel kapcsolatban, a kedvezményezett köteles:
a)
az uniós hozzájárulás összegének megfelelő büntetést fizetni, amely a forgalmazási előírásoknak vagy a minimális követelményeknek meg nem felelő, kivont termékek mennyisége alapján kerül kiszámításra, ha az említett mennyiség az adott kivonási művelet esetében nem éri el a 78. cikk szerint bejelentett mennyiségek 10 %-át;
b)
az uniós hozzájárulás összegének a kétszeresét kitevő büntetést fizetni, ha az említett mennyiség a bejelentett mennyiség 10 és 25 %-a közé esik; vagy
c)
az uniós hozzájárulás összegének megfelelő büntetést fizetni a 78. cikk szerint bejelentett teljes mennyiség után, ha az említett mennyiség meghaladja a bejelentett mennyiség 25 %-át.
119. cikk
Kivonási műveletekkel kapcsolatban a termelői szervezetekre kiróható egyéb szankciók
(1) A 117. cikkben említett büntetések a kivonási műveletekkel mint a működési programok kiadásainak szerves részével kapcsolatban igényelt támogatásra vonatkoznak.
(2) A kivonási művelet kiadásait nem támogathatónak kell tekinteni akkor, ha az értékesítésre nem kínált termékek kivonása nem a tagállamok által a 80. cikk (1) bekezdése értelmében előírt módon történt vagy ha a kivonás vagy a kivont termékek rendeltetése a 80. cikk (1) bekezdését sértve káros környezeti hatással vagy káros növény-egészségügyi következménnyel járt.
120. cikk
A kivont termékeket fogadó szervezetekre kiróható szankciók
Amennyiben a 108. és 109. cikkel összhangban végzett ellenőrzések során olyan szabálytalanságokat tárnak fel, amelyek a kivont termékeket fogadó szervezeteknek róhatók fel, a következő szankciók alkalmazandók:
a)
a fogadó szervezetek a továbbiakban nem lehetnek jogosultak kivont termékek fogadására; továbbá
b)
a piacról kivont termékeket fogadó szervezetek a tagállam által megállapított szabályokkal összhangban kötelesek visszafizetni a kapott termékek értékét, ezenkívül a kapcsolódó válogatási és csomagolási, valamint szállítási költségeket.
Az a) pontban előírt szankció azonnal hatályba lép és legalább egy gazdasági éven át hatályban marad. A szankció a szabálytalanság súlyosságától függően meghosszabbítható.
121. cikk
Zöld szüret és be nem takarítás
(1) Amennyiben bebizonyosodik, hogy a termelői szervezet nem teljesítette a zöld szürettel kapcsolatos kötelezettségeit, a termelői szervezet köteles a kötelezettség nem teljesítésével érintett területekre vonatkozó ellentételezésnek megfelelő büntetést fizetni. A kötelezettségek teljesítésének elmulasztása közé tartozik, ha:
a)
a tagállam a 110. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett vizsgálat során megállapítja, hogy a várt piaci helyzetnek az abban az időben rendelkezésre álló elemzése alapján a zöld szüret nem volt indokolt;
b)
a zöld szüret céljából bejelentett terület e célból nem támogatható; vagy
c)
a területen nem teljesen végezték el a betakarítást, vagy a termékeket nem denaturálták.
(2) Amennyiben bebizonyosodik, hogy a termelői szervezet nem teljesítette a be nem takarítással kapcsolatos kötelezettségeit, a termelői szervezet köteles a kötelezettség nem teljesítésével érintett területekre vonatkozó ellentételezésnek megfelelő büntetést fizetni. A kötelezettségek teljesítésének elmulasztása közé tartozik, ha:
a)
a be nem takarítás céljából bejelentett terület e célból nem támogatható;
b)
mégis sor került betakarításra vagy részleges betakarításra; vagy
c)
a művelet a termelői szervezetnek felróható káros környezeti hatással vagy káros növény-egészségügyi következménnyel járt.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett büntetések a 117. cikk alapján előírt büntetésen felül alkalmazandók.
122. cikk
Helyszíni ellenőrzés megakadályozása
A támogatási kérelmet az érintett kiadások tekintetében el kell utasítani, ha a termelői szervezet, annak tagja vagy képviselője megakadályozza a helyszíni ellenőrzés elvégzését.
123. cikk
A visszatérítendő támogatások és a büntetések befizetése
(1) Az indokolatlanul kifizetett támogatást az érintett termelői szervezetnek, termelői szervezetek társulásának, termelői csoportnak vagy más gazdasági szereplőnek kamatokkal együtt vissza kell térítenie, továbbá ki kell fizetnie az e szakaszban előírt büntetéseket.
A kamatokat a következőképpen kell kiszámítani:
a)
a fizetés és a kedvezményezett általi visszatérítés között eltelt időszak alapján;
b)
az Európai Központi Bank fő refinanszírozó műveleteire alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapja C sorozatában kihirdetett, a jogosulatlan kifizetés napján érvényes kamatláb alapján, amelyet három százalékponttal meg kell növelni.
(2) A visszafizetett támogatásokat, a kamatokat és a büntetéseket az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapba kell befizetni.
124. cikk
A szabálytalanságok bejelentése
A közigazgatási szankciók és büntetések, valamint az indokolatlanul kifizetett összegek visszatéríttetésének az e szakaszban előírtak szerinti alkalmazása nem sérti a szabálytalanságok Bizottságnak történő, az 1848/2006/EK bizottsági rendelet (16) szerinti bejelentését.
4. szakasz
A működési programok és a nemzeti stratégiák nyomon követése és értékelése
125. cikk
Általános teljesítménymutatók
(1) A működési programokban meghatározott célkitűzések megvalósulása terén tett előrehaladás, valamint e célkitűzések hatékonyságának és eredményességének felmérése céljából mind a nemzeti stratégiákat, mind a működési programokat nyomon kell követni és értékelni kell.
(2) Az előrehaladás, a hatékonyság és az eredményesség mértékét a VIII. mellékletben szereplő általános teljesítménymutatók segítségével kell értékelni, amelyek a végrehajtott működési programok pénzügyi végrehajtását, kimenetét, eredményeit és hatásait mutatják meg a kiindulási helyzethez viszonyítva.
(3) Amennyiben egy tagállam célszerűnek tartja, nemzeti stratégiájában - korlátozott számban - az adott stratégiára vonatkozó további mutatókat határozhat meg, amelyek a termelői szervezetek által végrehajtott működési programok sajátos, nemzeti és/vagy regionális jellegű szükségleteit, körülményeit és célkitűzéseit tükrözik. Adott esetben általános teljesítménymutatók által le nem fedett környezeti célokkal kapcsolatos kiegészítő mutatók is meghatározhatók.
126. cikk
A működési programokkal kapcsolatos nyomonkövetési és értékelési eljárások
(1) A termelői szervezetek működési programjaikat a 125. cikkben említett általános teljesítménymutatók vonatkozó mutatóinak alkalmazásával, továbbá - adott esetben - a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő mutatók segítségével követik nyomon és értékelik.
E célból rendszert hoznak létre az említett mutatók összeállítása szempontjából hasznos információk gyűjtésére, rögzítésére és kezelésére.
(2) A nyomon követés célja a működési programban meghatározott konkrét célkitűzések megvalósulásának felmérése. Ez pénzügyi, kimeneti és eredménymutatók számításával történik. Az így kapott eredményeket a következő célokra használják fel:
a)
a programvégrehajtás minőségének ellenőrzése;
b)
annak megállapítása, hogy a programban kitűzött célok elérése, illetve a program irányításának - ezen belül a pénzügyi irányításnak - a javítása érdekében a működési program módosításra vagy felülvizsgálatra szorul-e;
c)
hozzájárulás a működési program végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez.
A nyomon követés eredményeivel kapcsolatos információknak szerepelniük kell a termelői szervezetek által a nemzeti stratégia irányításáért felelős nemzeti hatósághoz eljuttatandó, a 96. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi éves jelentésben.
(3) Az értékelés önálló, félidős értékelő jelentés formájában történik.
Az erre szakosodott tanácsadó iroda segítségével is elvégezhető félidős értékelés célja felmérni a pénzügyi források felhasználásának mértékét, a működési program hatékonyságát és eredményességét, továbbá a program általános célkitűzéseinek megvalósulását. Ez az általános kiindulási és eredménymutatók, és szükség esetén a hatásmutatók segítségével történik.
A félidős értékelésnek szükség esetén részét képezheti egy minőségi értékelés is az alábbiakra irányuló környezetvédelmi tevékenységek eredményeiről és hatásáról:
a)
a talajerózió megelőzése;
b)
a növényvédelmi termékek használatának csökkentése és/vagy hatékonyabb kezelése;
c)
az élőhelyek és a biodiverzitás védelme; vagy
d)
a tájkép megőrzése.
Az értékelés eredményei a következő célokra szolgálnak:
a)
a termelői szervezet által irányított működési programok minőségének javítása;
b)
annak megállapítása, hogy a működési program szorul-e lényegi módosításra;
c)
hozzájárulás a működési programok végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez; továbbá
d)
a termelői szervezet által a jövőben irányítandó működési programok minőségének, hatékonyságának és eredményességének javítását elősegítő tanulságok levonása.
A félidős értékelésre a működési program végrehajtása alatt kerül sor, kellő időben ahhoz, hogy az értékelés eredményeit fel lehessen használni a következő működési program előkészítésekor.
A félidős értékelési jelentést a 96. cikk (1) bekezdésében említett megfelelő éves jelentéshez kell csatolni.
127. cikk
A nemzeti stratégiával kapcsolatos nyomonkövetési és értékelési eljárások
(1) A nemzeti stratégiát a 125. cikkben említett általános teljesítménymutatók vonatkozó mutatóinak alkalmazásával, továbbá - adott esetben - a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő mutatók segítségével kell nyomon követni és értékelni.
(2) A tagállamok a 125. cikkben említett mutatók összeállítására alkalmas számítógépes rendszert hoznak létre az adatok összegyűjtésére, rögzítésére és kezelésére. Ennek során a termelői szervezetek által a működési programok nyomon követésével és értékelésével kapcsolatban továbbított adatokra támaszkodnak.
(3) A nyomon követés célja a működési programokban meghatározott célkitűzések és célszámok megvalósulásának folyamatos felmérése. Ez pénzügyi, kimeneti és eredménymutatók segítségével történik. Ennek során a termelői szervezetek által működési programjaik nyomon követésével és értékelésével kapcsolatban benyújtott éves előrehaladási jelentések adataira kell támaszkodni. A nyomon követés eredményeit a következő célokra használják fel:
a)
a működési programok végrehajtási minőségének ellenőrzése;
b)
annak megállapítása, hogy a stratégiában kitűzött célok elérése, illetve a stratégia-végrehajtás irányításának - ezen belül a működési programok pénzügyi irányításának - a javítása érdekében a nemzeti stratégia módosításra vagy felülvizsgálatra szorul-e; továbbá
c)
hozzájárulás a nemzeti stratégia végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez.
(4) Az értékelés célja, hogy felmérje a stratégia általános célkitűzéseinek megvalósulását. Ez a kiindulási és az eredménymutatók, és szükség esetén a hatásmutatók segítségével történik. Ennek során a termelői szervezetek által a működési programok nyomon követésével és félidős értékelésével kapcsolatban benyújtott éves előrehaladási és zárójelentések eredményeire kell támaszkodni. Az értékelés eredményeit a következő célokra használják fel:
a)
a stratégia minőségének javítása;
b)
annak megállapítása, hogy a stratégia szorul-e lényegi módosításra; továbbá
c)
hozzájárulás a nemzeti stratégia végrehajtásához kapcsolódó jelentési követelmények teljesítéséhez.
Az értékelés keretében 2012-ben végre kell hajtani egy külön értékelést is, amelyet azonban időben el kell végezni ahhoz, hogy eredményeit önálló értékelő jelentésként csatolni lehessen az abban az évben benyújtandó, a 97. cikk b) pontjában említett éves nemzeti jelentéshez. A jelentésben meg kell vizsgálni a pénzügyi erőforrások felhasználásának mértékét, a végrehajtott működési programok hatékonyságát és eredményességét, továbbá fel kell mérni a programok következményeit és hatását, tekintettel a stratégiában meghatározott célkitűzésekre, célszámokra és célokra, valamint - adott esetben - az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (1) bekezdésében meghatározott egyéb célkitűzésekre. Célja továbbá a jövőbeni nemzeti stratégiák minőségének javítására szolgáló tanulságok levonása, különösen pedig a célkitűzések, a célszámok vagy a támogatható intézkedések meghatározásában fellelhető hiányosságok, illetve az új eszközök meghatározása iránti igény feltárása.
VI. FEJEZET
A szabályok kiterjesztése egy adott gazdasági térség termelőire
128. cikk
A gazdasági térségek listájának bejelentése
A gazdasági térségek listájának az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerinti elküldése során minden olyan információt meg kell adni, amely annak megállapításához szükséges, hogy teljesültek-e az említett rendelet 125f. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében meghatározott feltételek.
129. cikk
Kötelező szabályok bejelentése, reprezentativitás
(1) Ha a tagállamok egyike olyan szabályokat jelent be, amelyeket az 1234/2007/EK rendelet 125 g. cikkének megfelelően egy adott termékre és gazdasági térségre vonatkozóan kötelezővé tett, ezzel egyidejűleg a következőkről kell tájékoztatnia a Bizottságot:
a)
azon termelői szervezet vagy a termelői szervezetek társulása, amely a szabályok kiterjesztését kérte;
b)
az említett termelői szervezethez vagy termelői szervezetek társulásához tartozó termelők száma és az illető gazdasági térségben tevékenykedő termelők teljes száma; ennek az információnak a kiterjesztési kérelem benyújtásának időpontjában érvényes helyzetre kell vonatkoznia;
c)
a gazdasági térség össztermelése és a termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása által forgalmazott termékmennyiség az utolsó olyan gazdasági évben, amelyre vonatkozóan rendelkezésre állnak adatok;
d)
az az időpont, amelytől a kiterjesztendő szabályokat a termelői szervezetre vagy termelői szervezetek társulására alkalmazzák; továbbá
e)
az az időpont, amelytől a kiterjesztésnek hatályba kell lépnie, valamint a kiterjesztés alkalmazásának időtartama.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikkének (3) bekezdése értelmében vett reprezentativitás meghatározása céljából a tagállamok megállapítják azokat a szabályokat, amelyek kizárják:
a)
azokat a termelőket, akik termékeit alapvetően a mezőgazdasági üzemben, illetve a termelési területen történő, a fogyasztók részére való közvetlen értékesítésre szánják;
b)
az a) pontban említett közvetlen értékesítést;
c)
a feldolgozásra szállított terményeket, amint azt az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikke (4) bekezdésének b) pontja meghatározza, kivéve azokat az eseteket, ahol a szóban forgó szabályok teljesen vagy részben ezekre a terményekre vonatkoznak.
130. cikk
Pénzügyi hozzájárulások
Amennyiben a tagállamok egyike az 1234/2007/EK rendelet 125i. cikke értelmében úgy dönt, hogy a termelői szervezetben tagsági viszonnyal nem rendelkező termelőket pénzügyi hozzájárulásra kötelezi, el kell juttatnia a Bizottsághoz azokat az információkat, amelyek alapján meg lehet állapítani a szóban forgó cikkben meghatározott feltételek teljesülését.
Ezen információk között fel kel tüntetni, hogy mi alapján számítják ki a hozzájárulást, továbbá a hozzájárulás egységnyi összegét, a kedvezményezettet vagy kedvezményezetteket, valamint az 1234/2007/EK rendelet 125i. cikkében említett különböző költségek jellegét.
131. cikk
Egy gazdasági éven túli kiterjesztés
Amennyiben úgy döntenek, hogy a kiterjesztést egy gazdasági évnél hosszabb ideig alkalmazzák, a tagállamoknak minden gazdasági év vonatkozásában ellenőrizniük kell, hogy a kiterjesztés teljes időtartama alatt teljesülnek-e a reprezentativitás tekintetében az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételek.
Ha a tagállamok úgy találják, hogy a feltételek már nem teljesülnek, akkor a kiterjesztést azonnal, a következő gazdasági év kezdetétől hatályon kívül helyezik.
Az ilyen hatályon kívül helyezésről haladéktalanul tájékoztatniuk kell a Bizottságot, amely ezt az információt az általa célszerűnek ítélt módon közzéteszi.
132. cikk
Leszedetlen termény értékesítése, vevők
(1) Azokban az esetekben, amikor termelői szervezetben tagsági viszonnyal nem rendelkező termelők terményeiket leszedetlenül értékesítik, az 1234/2007/EK rendelet XVIa. melléklete 1. pontjának e) és f) alpontjában, valamint 3. pontjában említett szabályok betartásának vizsgálatakor a vevőt kell az adott termény termelőjeként kezelni.
(2) Az érintett tagállam úgy is határozhat, hogy az (1) bekezdésben említetteken kívül az 1234/2007/EK rendelet XVIa. mellékletében felsorolt egyéb szabályok betartására is kötelezi a vevőket abban az esetben, ha azok felelősek az érintett termelés irányításáért.
IV. CÍM
KERESKEDELEM HARMADIK ORSZÁGOKKAL
I. FEJEZET
Behozatali vámok és belépési árrendszer
1. szakasz
Belépési árrendszer
133. cikk
Hatály és fogalommeghatározások
(1) E szakasz az 1234/2007/EK rendelet 140a. cikkének alkalmazására állapít meg szabályokat.
(2) E szakasz alkalmazásában:
a) „tétel”: a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat alapján bemutatott árut jelenti; csak azonos helyről származó és a Kombinált Nómenklatúra egyazon kódja alá tartozó árukat tartalmazhat; továbbá
b) „importőr”: a 2913/92/EGK rendelet (17) 4. cikkének (18) bekezdése szerinti nyilatkozattevő.
134. cikk
A behozott termékek árának és mennyiségének bejelentése
(1) A tagállamok, a XVI. melléklet A. részében felsorolt összes termékre és időszakra, minden piaci napon és minden származás tekintetében legkésőbb a következő munkanapon (brüsszeli idő szerint) déli 12 óráig közlik a Bizottsággal:
a)
a harmadik országokból importált és a 135. cikkben említett reprezentatív importpiacokon forgalmazott termékek reprezentatív átlagárait, valamint a jelentős mennyiségű importált termékre más piacokon feljegyzett szignifikáns árakat vagy, a reprezentatív piacok árainak hiányában, az importált termékek más piacokon feljegyzett szignifikáns árait; továbbá
b)
az a) pontban említett árakhoz tartozó teljes mennyiségeket.
Amennyiben a b) pontban említett teljes mennyiségek összessége egy tonnánál kisebb, a vonatkozó árakat nem kell közölni a Bizottsággal.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett árakat fel kell jegyezni:
a)
a XVI. melléklet A. részében felsorolt összes termékre;
b)
a rendelkezésre álló összes fajtára és méretre; továbbá
c)
a behozatali/nagykereskedelmi szakaszban, vagy - ha a behozatali/nagykereskedelmi szakasz árai nem állnak rendelkezésre - a nagykereskedelmi/kiskereskedelmi szakaszban.
Az árakat a következő összegekkel kell csökkenteni:
a)
15 %-os kereskedelmi haszonnal a londoni, a milánói és a rungis-i kereskedelmi központok, illetve 8 %-os kereskedelmi haszonnal az egyéb kereskedelmi központok esetében; továbbá
b)
az Unió vámterületén belüli szállítási és biztosítási költségekkel.
A második albekezdés értelmében levonandó szállítási és biztosítási költségek esetében a tagállamok levonási átalányösszeget állapíthatnak meg. Az ilyen átalányösszegekről és ezek megállapítási módjáról kötelesek haladéktalanul értesíteni a Bizottságot.
(3) A (2) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően feljegyzett árakból - amikor azokat a nagykereskedelmi/kiskereskedelmi szakaszban állapítják meg - először le kell vonni egy 9 %-nak megfelelő összeget a nagykereskedelmi árrés figyelembevétele céljából, majd 100 kilogrammonként egy 0,7245 EUR-nak megfelelő összeget a kezelési költségek és a piaci adók és díjak figyelembevétele céljából.
(4) A termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá tartozó, a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek esetében az alábbi árak tekintendők reprezentatívnak:
a)
az I. osztályú termékek árai, amennyiben az e kategóriába tartozó termékek a forgalmazott teljes mennyiségnek legalább 50 %-át teszik ki;
b)
az I. osztályú termékek árai, kiegészítve - abban az esetben, ha az e kategóriába tartozó termékek a forgalmazott teljes mennyiség 50 %-ánál kevesebbet tesznek ki - a II. osztályú termékek áraival, hogy lehetővé váljon a forgalmazott teljes mennyiség 50 %-ának lefedése;
c)
a II. osztályú termékek megállapított árai - abban az esetben, ha nincsenek I. osztályú termékek - kivéve, ha arról születik döntés, hogy azokhoz kiigazítási együtthatót kell rendelni, amennyiben a szóban forgó származási hely előállítási feltételei miatt ezeket a termékeket - minőségi jellemzőik miatt - rendesen és hagyományosan nem I. osztályúként hozzák forgalomba.
Az első albekezdés c) pontjában említett kiigazítási együtthatót a (2) bekezdésben jelzett összegek levonása után kell az árakra alkalmazni.
A termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá nem tartozó, a XVI. melléklet A. részében felsorolt termék esetében az általános forgalmazási előírásnak megfelelő termékek árai tekintendők reprezentatívnak.
135. cikk
Reprezentatív piacok
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a XVII. mellékletben felsorolt piacok, azaz a reprezentatívnak minősülő piacok szokásos piaci napjairól.
136. cikk
Behozatali átalányérték
(1) A XVI. melléklet A. részében szereplő összes termékre és időszakra a Bizottság minden munkanapon és minden származási helyre vonatkozóan rögzít egy behozatali átalányértéket, amely a 134. cikkben meghatározott reprezentatív árak súlyozott átlagának 100 kilogrammonként 5 EUR átalányösszeggel, valamint az értékvámokkal csökkentett értéke.
(2) Amennyiben a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékekre és alkalmazási időszakokra e szakasznak megfelelően behozatali átalányértéket állapítanak meg, úgy a 2454/93/EGK bizottsági rendelet (18) 152. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett egységár nem alkalmazandó. Az egységárat ilyen esetben az (1) bekezdésben említett behozatali átalányérték helyettesíti.
(3) Ha egy adott származási helyű termék tekintetében nincs hatályban lévő behozatali átalányérték, akkor a termék tekintetében hatályban lévő behozatali átalányértékek átlaga alkalmazandó.
(4) A XVI. melléklet A. részében meghatározott alkalmazási időszakokban a behozatali átalányértékek módosításukig maradnak hatályban. Hatályukat vesztik azonban, ha a Bizottság hét egymást követő piaci napon nem kapja meg a reprezentatív átlagárat.
Amennyiben az első albekezdés alkalmazása miatt egy adott termékre nézve nem marad hatályban behozatali átalányérték, akkor az erre a termékre alkalmazandó behozatali átalányérték a behozatali átalányértékek legutolsó átlagával egyenlő.
(5) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben nem lehetett behozatali átalányértéket kiszámítani, a XVI. melléklet A. részében meghatározott alkalmazási időszakok első napjától kezdődően nem kell behozatali átalányértéket alkalmazni.
(6) A reprezentatív árak euróra való átszámítása az adott napra kiszámított reprezentatív piaci árfolyamon történik.
(7) Az euróban kifejezett behozatali átalányértékeket a Bizottság az általa célszerűnek ítélt módon közzéteszi.
137. cikk
Belépési áron alapuló rendszer
(1) Annak a belépési árnak, amelynek alapján a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékeket a közös vámtarifába besorolják - az importőr választása szerint - az alábbi értékek valamelyikével kell megegyeznie:
a)
a termékeknek a származási országban érvényes, a biztosítási költségekkel és az Unió vámterületének határáig történő szállítás költségeivel növelt FOB-ára, amennyiben ez az ár és ezek a költségek a termékek szabad forgalomba bocsátásához benyújtott vámáru-nyilatkozat kiállításának időpontjában ismeretesek. Ha a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat kiállításakor a fenti árak több mint 8 %-kal magasabbak az adott termékre hatályban lévő átalányértéknél, az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében megjelölt biztosítékot. E tekintetben a termékekre végső soron kivethető behozatali vámok összege annak az összegnek felel meg, amit akkor kellett volna fizetni, ha a termék besorolása az adott átalányérték alapján történt volna; vagy
b)
a csak az adott importált termékekre alkalmazott, a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdése c) pontjának megfelelően kiszámított vámérték. Ebben az esetben a vámot az e rendelet 136. cikkének (1) bekezdésében előírtak szerint le kell vonni. Ebben az esetben az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében előírt biztosítékot, amelynek összege egyenlő annak a vámnak az összegével, amit akkor fizetett volna, ha a termékek besorolása az érintett tételre alkalmazandó behozatali átalányérték alapján történt volna; vagy
c)
az e rendelet 136. cikkének megfelelően kiszámított behozatali átalányérték.
(2) Annak a belépési árnak, amelynek alapján a XVI. melléklet B. részében felsorolt termékeket a közös vámtarifába besorolják - az importőr választása szerint - az alábbi értékek valamelyikével kell megegyeznie:
a)
a termékeknek a származási országban érvényes, a biztosítási költségekkel és az Unió vámterületének határáig történő szállítás költségeivel növelt FOB-ára, amennyiben ez az ár és ezek a költségek a termékekre vonatkozó vámáru-nyilatkozat kiállításának időpontjában ismeretesek. Amennyiben a vámhatóságok megítélése szerint a 2454/93/EGK rendelet 248. cikke értelmében biztosítékot kell előírni, úgy az importőr az érintett termékre alkalmazható vám legmagasabb összegével azonos mértékű biztosítékot köteles letétbe helyezni; vagy
b)
a csak az adott importált termékekre alkalmazott, a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdése c) pontjának megfelelően kiszámolt vámérték. Ebben az esetben a vámot az e rendelet 136. cikkének (1) bekezdésében előírtak szerint le kell vonni. Ebben az esetben az importőr a 2454/93/EGK rendelet 248. cikke értelmében az adott termékre alkalmazható vám legnagyobb összegével egyenlő biztosítékot köteles letétbe helyezni.
(3) Ha a belépési árat a termékek - származási országban irányadó - FOB-ára alapján számítják ki, a vámértéket az ezen az áron történő értékesítés alapján kell kiszámítani.
Ha a belépési árat az (1) bekezdés b) vagy c) pontjában vagy a (2) bekezdés b) pontjában előírt eljárások valamelyike szerint számítják ki, úgy a vámértéket a belépési áréval azonos alapon kell kiszámítani.
(4) Az importőrnek az adott termékek értékesítésétől számítva egy hónapja van annak bizonyítására - a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának időpontjától számított négy hónapos határidőn belül -, hogy a tételt olyan feltételek mellett értékesítette, amelyek alátámasztják az (1) bekezdés a) pontjában vagy a (2) bekezdés a) pontjában szereplő árak helyességét, vagy arra, hogy meghatározza az (1) bekezdés b) pontjában és a (2) bekezdés b) pontjában említett vámértéket. A fenti határidők valamelyikének elmulasztása a letétbe helyezett biztosíték elvesztését vonja maga után, az (5) bekezdés alkalmazásának sérelme nélkül.
A letétbe helyezett biztosíték felszabadítására akkor kerül sor, ha a vámhatóság kielégítő bizonyítékot kap arról, hogy az értékesítés milyen feltételek mellett történt.
Ellenkező esetben a biztosítékot a behozatali vámok ellentételezéseként visszatartják.
(5) A (4) bekezdésben említett négy hónapos határidőt az importőr kellően indokolt kérésére az illetékes tagállami hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.
(6) Amennyiben az ellenőrzés során az illetékes hatóságok megállapítják, hogy e cikk előírásai nem teljesültek, az esedékes vámot a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban beszedik. A beszedendő vám vagy a fennmaradó beszedendő vám összegébe beleszámítandó az áruk szabad forgalomba bocsátásának napjától a beszedés napjáig felszámított kamat. Az alkalmazandó kamatláb mértéke a nemzeti jog alapján a beszedési műveletekre hatályos kamat mértéke.
2. szakasz
Kiegészítő behozatali vámok
138. cikk
Hatály és fogalommeghatározások
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 141. cikkének (1) bekezdésében említett kiegészítő behozatali vám (a továbbiakban: kiegészítő vám) a XVIII. mellékletben felsorolt termékekre és időszakokban az e szakaszban megállapított feltételek mellett alkalmazható.
(2) A kiegészítő vámok kivetését eredményező küszöbszinteket a XVIII. melléklet sorolja fel.
139. cikk
A mennyiségek bejelentése
(1) A XVIII. mellékletben felsorolt összes termékre vonatkozóan és a feltüntetett időszakok során a tagállamok a 2454/93/EGK rendelet 308d. cikkében megállapított, a kedvezményes behozatal felügyeletére vonatkozó módszer alkalmazásával értesítik a Bizottságot a szabad forgalomba bocsátott mennyiségek részleteiről.
Ezt az értesítést tájékoztatást a megelőző héten szabad forgalomba bocsátott mennyiségek tekintetében minden szerdán, brüsszeli idő szerint legkésőbb déli 12 óráig teszik meg.
(2) Az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátására vonatkozó olyan nyilatkozatoknak, amelyeket a vámhatóságok az importőr kérésére anélkül is elfogadhatnak, hogy azok tartalmaznák a 2454/93/EGK rendelet 37. mellékletében említett egyes adatokat, tartalmazniuk kell - a szóban forgó rendelet 254. cikkében említett adatokon kívül - az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatot.
Ha az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátása a 2454/93/EGK rendelet 260. cikkében említett egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazásával történik, az egyszerűsített nyilatkozatoknak az egyéb követelményeken kívül tartalmazniuk kell az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatot.
Ha az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátása a 2454/93/EGK rendelet 263. cikkében említett helyi vámkezelési eljárás alkalmazásával történik, a szóban forgó rendelet 266. cikkének (1) bekezdésében említett, vámhatóságnak címzett értesítésben szerepelnie kell az áruk azonosításához szükséges minden adatnak, valamint az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatnak.
A 2454/93/EGK rendelet 266. cikke (2) bekezdésének b) pontja nem vonatkozik az e szakasz hatálya alá tartozó termékek behozatalára.
140. cikk
Kiegészítő vám kivetése
(1) Ha megállapítást nyer, hogy a XVIII. mellékletben felsorolt termékek és időszakok valamelyike tekintetében a szabad forgalomba bocsátott mennyiség túllépi a megfelelő küszöbmennyiséget, a Bizottság kiegészítő vámot vet ki, kivéve ha valószínűtlen, hogy a behozatal megzavarná az uniós piacot, vagy ha a hatás nem lenne arányban az elérni kívánt céllal.
(2) A kiegészítő vámot az említett vám alkalmazásának napja után szabad forgalomba bocsátott mennyiségekre vetik ki, feltéve hogy:
a)
a 137. cikknek megfelelően meghatározott vámtarifa-besorolás nyomán a szóban forgó származású behozatalra alkalmazandó legmagasabb egyedi vám kerül alkalmazásra;
b)
a behozatal a kiegészítő vám alkalmazási időszaka során történik.
141. cikk
A kiegészítő vám összege
A 140. cikk értelmében kivetett kiegészítő vám a közös vámtarifával összhangban az adott termékre alkalmazandó vám egyharmada.
Az értékvám tekintetében tarifakedvezményt élvező importáruk esetében azonban a kiegészítő vám a termékre kivetett egyedi vám egyharmada, amennyiben alkalmazható a 140. cikk (2) bekezdése.
142. cikk
A kiegészítő vám alóli mentességek
(1) A következő áruk mentesek a kiegészítő vám alól:
a)
a 2658/87/EGK tanácsi rendelet (19) (a továbbiakban: a Kombinált Nómenklatúra) 7. mellékletében felsorolt vámkontingensek keretében importált áruk;
b)
a (2) bekezdésben meghatározott, az Unió felé úton lévő áruk.
(2) Azok az áruk tekintendők az Unió felé úton lévő áruknak, amelyek:
a)
a kiegészítő vám kivetéséről hozott határozatot megelőzően hagyták el a származási országot; továbbá
b)
szállításuk a kiegészítő vám kivetése előtt kiállított, a származási országbeli berakodás helyétől az unióbeli kirakodás helyéig érvényes fuvarokmány kíséretében történik.
(3) Az érdekelt feleknek a vámhatóságok számára elfogadhatóan bizonyítaniuk kell, hogy a (2) bekezdés követelményei teljesülnek.
A hatóságok azonban elfogadhatják, hogy az áruk a kiegészítő vám kivetésének időpontja előtt hagyták el a származási országukat, ha a következő okmányok valamelyike e hatóságok részére bemutatásra kerül:
a)
tengeri szállítás esetében olyan hajóraklevél, amely bizonyítja, hogy a berakodás az említett nap előtt történt meg;
b)
vasúti szállítás esetében olyan vasúti fuvarlevél, amelyet a származási ország vasúti hatóságai az említett nap előtt fogadtak el;
c)
közúti szállítás esetében a származási országban az említett nap előtt kiállított közúti árufuvarozási szerződés („CMR”) vagy más fuvarokmány, ha az uniós árutovábbításra vagy közös árutovábbításra vonatkozó kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokban megállapított feltételek teljesülnek;
d)
légi áruszállítás esetében olyan légi fuvarlevél, amely bizonyítja, hogy a légiforgalmi társaság az árukat az említett nap előtt fogadta el.
V. CÍM
ÁLTALÁNOS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
143. cikk
Ellenőrzések
E rendelet vagy más uniós jogszabály különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok meghatározzák az 1234/2007/EK rendelet és e rendelet megfelelő alkalmazásához szükséges ellenőrzéseket és intézkedéseket. Azoknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük, hogy biztosíthassák az Unió pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmét.
Különösen arról kell gondoskodniuk, hogy:
a)
az uniós vagy nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában előírt összes támogathatósági feltétel ellenőrizhető legyen;
b)
az ellenőrzések végrehajtásáért felelős illetékes tagállami hatóságok elegendő létszámú, megfelelő végzettségű és tapasztalatú személyzettel rendelkezzenek az ellenőrzések hatékony végrehajtásához; továbbá
c)
legyenek olyan ellenőrzések, amelyek révén elkerülhető egyes intézkedések e rendelet, illetve más uniós vagy nemzeti programok szerinti kettős finanszírozása.
144. cikk
Nemzeti szankciók
Az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott szankciók sérelme nélkül, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott követelményekkel kapcsolatban elkövetett szabálysértéseket az Unió pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmében hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók kövessék.
145. cikk
Mesterségesen előidézett helyzetek
Az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott konkrét intézkedések sérelme nélkül, nem fizethető támogatás olyan kedvezményezett részére, akiről megállapították, hogy mesterségesen teremtette meg a támogatási jogosultság megszerzéséhez szükséges körülményeket azzal a céllal, hogy az érintett támogatási program céljaival ellentétes előnyhöz jusson.
146. cikk
Értesítések
(1) A tagállamok kijelölnek egy illetékes hatóságot vagy szervet, amely az alábbiak vonatkozásában valamennyi értesítési kötelezettség teljesítésért felel:
a)
termelői szervezetek, termelői szervezetek társulásai és termelői csoportok, e rendelet 97. cikkének megfelelően;
b)
a gyümölcs- és zöldségfélék belső piacon érvényes termelői ára, e rendelet 98. cikkének megfelelően;
c)
harmadik országokból importált és a reprezentatív importpiacokon értékesített termékek árai és mennyiségei, e rendelet 134. cikkének megfelelően;
d)
szabad forgalomba bocsátott behozatali mennyiségek, e rendelet 139. cikkének megfelelően.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az érintett hatóság vagy szerv kijelöléséről és elérhetőségeiről, csakúgy, mint az ezek tekintetében bekövetkező változásokról.
A kijelölt illetékes hatóságok vagy szervek nevét és címét tartalmazó jegyzéket minden lehetséges módon - ezen belül internetes közzététellel is - a tagállamok és a nyilvánosság rendelkezésére bocsátják, a Bizottság által létrehozott információs rendszereken keresztül.
(3) E rendelet bármely rendelkezésének sérelme nélkül, a tagállamok által e rendelet értelmében a Bizottság számára nyújtandó valamennyi értesítést elektronikus formátumban a Bizottság által az illetékes tagállami hatóságok vagy szervek rendelkezésére bocsátott informatikai rendszeren keresztül, a Bizottság által előírt módon kell teljesíteni.
A nem az első albekezdésben előírt módon vagy formátumban benyújtott értesítés - az (5) bekezdés sérelme nélkül - semmisnek tekinthető.
(4) E rendelet bármely rendelkezésének sérelme nélkül a tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek az e rendeletben meghatározott értesítési határidők betartása érdekében.
(5) Amennyiben egy tagállam elmulasztja az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben előírt értesítési kötelezettségek valamelyikét, vagy ha az értesítés a Bizottság birtokában lévő objektív tények alapján nem tűnik helytállónak, úgy a Bizottság felfüggesztheti az 1290/2005/EK tanácsi rendelet (20) 14. cikkében említett, a gyümölcs és a zöldségszektor tekintetében teljesített havi kifizetések egészét vagy egy részét mindaddig, amíg az értesítést helyesen be nem nyújtják.
147. cikk
Nyilvánvaló tévedések
A tagállamok felé e rendelet vagy az 1234/2007/EK rendelet alapján benyújtott bármely értesítés vagy kérelem - beleértve a támogatási kérelmet is - a benyújtás után bármikor módosítható, ha e módosítás az illetékes tagállami hatóság által felismert nyilvánvaló tévedésre vonatkozik.
148. cikk
Vis maior és rendkívüli körülmények
Amennyiben e rendelet vagy az 1234/2007/EK rendelet alapján szankciót vagy büntetést kellene kiszabni, illetve vissza kellene vonni valamely kedvezményt vagy elismerést, de a 73/2009/EK rendelet 31. cikkének értelmében vis maiorról vagy rendkívüli körülmények fennállásáról van szó, úgy a szankció vagy büntetés, illetve a visszavonás nem hajtható végre.
A vis maior helyzetet azonban kielégítő bizonyítékkal alátámasztva jelenteni kell az illetékes tagállami hatóságnak, az attól a naptól számított tíz munkanapon belül, amelyen az érintett személy képes a bejelentés megtételére.
149. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1580/2007/EK rendelet hatályát veszti.
Az 1580/2007/EK rendelet 134. cikke azonban 2011. augusztus 31-ig továbbra is alkalmazandó.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni, adott esetben a XIX. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
150. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikke (3) bekezdésének a) pontjában engedélyezett lehetőséggel élő működési programok tervezett befejezésükig folytatódhatnak, feltéve hogy eleget tesznek a 2008. január 1-jét megelőzően hatályos szabályoknak.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában, a feldolgozásra szánt nyersanyagra vonatkozó minimális követelményekre és a kész termékek minimális minőségi követelményeire vonatkozó - a szóban forgó bekezdés szerinti átmeneti intézkedésekkel élő tagállam területén betakarított nyersanyagok tekintetében tovább alkalmazandó - szabályokat, az e rendelet II. címében említett vonatkozó forgalmazási előírásokon felül, a XX. mellékletben felsorolt bizottsági rendeletek határozzák meg.
(3) A 2200/96/EK rendelet szerint elfogadott azon elismerési terveket, amelyek továbbra is élvezik az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkének (4) bekezdése szerinti, azon termelői csoportokra vonatkozó jóváhagyást, amelyek nem az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén vagy ezen időpontot követően csatlakozott tagállamokban, és nem az Európai Uniónak a Szerződés 349. cikkének (2) bekezdésében említett legkülső régióiban, illetve nem az 1405/2006/EK rendelet (21) 1. cikkének (2) bekezdésében említett kisebb égei-tengeri szigeteken találhatók, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (3) bekezdésének b) pontjában meghatározott mértékben kell finanszírozni.
A 2200/96/EK rendelet szerint elfogadott azon elismerési terveket, amelyek esetében az említett rendelet 14. cikkének (7) bekezdését alkalmazták, és amelyek továbbra is élvezik az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkének (4) bekezdése szerinti jóváhagyást, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott mértékben kell finanszírozni.
(4) A tagállamok, amennyiben szükségesnek ítélik, legkésőbb 2011. szeptember 15-ig módosíthatják nemzeti stratégiáikat annak érdekében, hogy:
a)
kellően megindokolják, mi minősül az 50. cikk (7) bekezdése b) pontja szerinti jelentős távolságnak;
b)
meghatározzák, hogy egy operatív program éves kiadásain belül legfeljebb mekkora arányt képviselhetnek a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos, a 60. cikk (4) bekezdésének második albekezdése szerinti tevékenységekre szánt kiadások.
(5) Az e rendelet hatálybalépését megelőzően jóváhagyott működési programok tervezett befejezésükig folytatódhatnak, és nem kell eleget tenniük a kiadásoknak a 60. cikk (4) bekezdésének második albekezdése szerinti maximális arányára vonatkozó előírásnak.
151. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. június 7-én.