AFGØRELSE VEDTAGET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 13. oktober 2011
om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager
(EØS-relevant tekst)
(2011/695/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til systemet til håndhævelse af konkurrencelovgivningen, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter benævnt »traktaten«), skal Kommissionen undersøge og træffe afgørelse i sager ved administrative afgørelser, der kan prøves ved Den Europæiske Unions Domstols (herefter benævnt »EU-domstolen«).
(2)
Kommissionen skal sikre, at konkurrencesager behandles retfærdigt, uvildigt og objektivt, og at de berørte parters proceduremæssige rettigheder overholdes som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (2), Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EF-fusionsforordningen) (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (5) samt EU-domstolens relevante retspraksis. Især de berørte parters ret til at blive hørt, inden der træffes en individuel afgørelse, som måtte berøre dem negativt, er en grundlæggende rettighed i EU-retten, der anerkendes i charteret om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 41 (6).
(3)
For at sikre, at de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (»andre implicerede parter«) og klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (»klagere«) samt andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og tredjeparter, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (»tredje parter«) i konkurrencesager kan udøve deres proceduremæssige rettigheder på effektiv vis, bør ansvaret for at sikre, at disse rettigheder overholdes, overdrages til en uafhængig person, der har erfaring med konkurrencespørgsmål og den fornødne integritet til at kunne bidrage til en objektiv, gennemsigtig og effektiv behandling af disse sager.
(4)
Kommissionen oprettede med henblik herpå i 1982 stillingen som høringskonsulent og ændrede den i Kommissionens afgørelse 94/810/EKSF, EF af 12. december 1994 om høringskonsulentens kompetenceområde under Kommissionens behandling af konkurrencesager (7) og i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde behandling af visse konkurrencesager (8). Det er nu nødvendigt at præcisere og styrke høringskonsulentens rolle yderligere og at tilpasse høringskonsulentens kompetenceområde som følge af udviklingen i EU's konkurrencelovgivning.
(5)
Høringskonsulenten er generelt blevet anset for at yde et vigtigt bidrag til Kommissionens behandling af konkurrencesager på grund af sin uafhængighed og ekspertise i sådanne sager. For at sikre høringskonsulentens fortsatte uafhængighed i forhold til Generaldirektoratet for Konkurrence bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål.
(6)
Høringskonsulenten bør udnævnes i overensstemmelse med reglerne i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte. Ifølge disse regler kan ansøgere, der ikke er tjenestemænd ved Kommissionen, også komme i betragtning. Der bør sikres gennemsigtigheden i forbindelse med høringskonsulentens udnævnelse, fratræden eller overflytning.
(7)
Kommissionen kan udnævne en eller flere høringskonsulenter og bør sørge for hjælpepersonale. Hvis høringskonsulenten støder på en interessekonflikt i forbindelse med udøvelsen af sine funktioner, bør han eller hun ophøre med at behandle en sag. Hvis høringskonsulenten er forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent.
(8)
Høringskonsulenten skal fungere som en uafhængig mægler, der søger at løse problemer, som forhindrer de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand i på effektiv vis at udøve deres proceduremæssige rettigheder, hvis det forinden ikke har været muligt at løse sådanne problemer gennem kontakt med de tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for behandlingen af konkurrencesager, og som skal overholde disse proceduremæssige rettigheder.
(9)
Høringskonsulentens kompetenceområde under behandling af konkurrencesager bør defineres på en sådan måde, at den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, især retten til at blive hørt, er sikret i sager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
(10)
For at styrke denne rolle bør høringskonsulenten have til opgave at sikre, at virksomheder og virksomhedssammenslutninger på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 samt artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, der bemyndiger Kommissionen til at pålægge virksomheder og virksomhedssammenslutninger bøder. Høringskonsulenten bør også have specifikke opgaver i denne undersøgelsesfase, for så vidt angår anmodninger om beskyttelse af fortroligheden i korrespondance mellem advokater og klienter (»legal professional privilege«), retten til ikke at inkriminere sig selv, frister for svar på begæring om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003, og for så vidt angår retten for virksomheder og virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Ved vurderingen af klager fra virksomheder i forbindelse med retten til ikke at inkriminere sig selv, kan høringskonsulenten undersøge, om der er tale om klart ubegrundede anmodninger fremsat alene med det formål at forhale proceduren.
(11)
Høringskonsulenten skal lette behandlingen af anmodninger om beskyttelse af et bestemt dokument i henhold til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter. Hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger heri, vil høringskonsulenten således kunne undersøge det pågældende dokument og fremsætte en passende henstilling, hvori der henvises til EU-domstolens relevante retspraksis.
(12)
Høringskonsulenten skal afgøre, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i at blive hørt. Forbrugersammenslutninger, som anmoder om at blive hørt, bør generelt anses for at have en tilstrækkelig interesse, når sagen vedrører varer eller tjenesteydelser, der anvendes af den endelige forbruger, eller varer eller tjenesteydelser, der udgør et direkte input i sådanne varer eller tjenesteydelser.
(13)
Høringskonsulenten skal afgøre, om klagere og tredjemand skal indbydes til den mundtlige høring, under hensyntagen til det bidrag, som de kan yde, til at få klarlagt de relevante omstændigheder i sagen.
(14)
De berørte parters ret til at blive hørt, før der træffes en endelig afgørelse, der berører deres interesser negativt, er sikret gennem retten til at svare skriftligt på Kommissionens foreløbige holdning som udtrykt i klagepunktsmeddelelsen og gennem retten til at uddybe deres argumenter, hvis de anmoder herom, under den mundtlige høring. For at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, kan udøve disse rettigheder på effektiv vis, bør de have ret til aktindsigt i Kommissionens sagsakter.
(15)
For at sikre, at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, på effektiv vis kan udøve deres ret til forsvar, skal høringskonsulenten sikre, at tvister mellem disse parter og Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence vedrørende aktindsigt eller beskyttelse af forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger bilægges. Høringskonsulenten kan i særlige tilfælde suspendere den frist, inden for hvilken adressaten for en klagepunktsmeddelelse skal svare på denne meddelelse, indtil en tvist om aktindsigt er bilagt, hvis adressaten ikke er i stand til at svare inden for den fastsatte frist, og en forlængelse af fristen ikke er en passende løsning på det pågældende tidspunkt.
(16)
For at sikre, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis, under iagttagelse af legitime fortrolighedshensyn, bør høringskonsulenten, hvis dette er hensigtsmæssigt, kunne træffe særlige foranstaltninger, der giver mulighed for at få aktindsigt i Kommissionens sagsakter. Høringskonsulenten bør især kunne træffe beslutning om, at dele af sagsakterne i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt, f.eks. ved at begrænse antallet af eller kategorien af personer, der gives aktindsigt, eller anvendelsen af de oplysninger, som der gives adgang til.
(17)
Høringskonsulenten skal tage stilling til anmodninger om forlængelse af fristerne for svar på en klagepunktsmeddelelse, en supplerende klagepunktsmeddelelse, en sagsfremstillingsmeddelelse eller frister, inden for hvilke andre implicerede parter, klagere eller tredjemand kan fremsætte bemærkninger, i tilfælde af uoverensstemmelse mellem en af disse personer og Generaldirektoratet for Konkurrence.
(18)
Høringskonsulenten skal fremme effektiviteten af den mundtlige høring, ved bl.a. at træffe alle hensigtsmæssige forberedende foranstaltninger. Høringskonsulenten kan f.eks. sørge for, at der i god tid inden høringen omdeles en foreløbig deltagerliste og dagsorden.
(19)
Den mundtlige høring giver de parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, og andre implicerede parter mulighed for yderligere at udøve deres ret til at blive hørt, idet de her mundtligt vil kunne uddybe deres argumenter over for Kommissionen, der bør være repræsenteret ved Generaldirektoratet for Konkurrence eller andre tjenestegrene, som bidrager til den yderligere forberedelse af en afgørelse, der skal træffes af Kommissionen. Den mundtlige høring bør være en yderligere mulighed for at sikre, at alle relevante forhold - hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til grovheden og varigheden af den påståede overtrædelse - belyses så meget som muligt. Den mundtlige høring bør også give parterne mulighed for at fremføre deres argumenter, i spørgsmål der kan have betydning for eventuel pålæggelse af bøder.
(20)
For at sikre effektiviteten af de mundtlige høringer kan høringskonsulenten give de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. For at sikre, at alle deltagere kan udtale sig frit bør den mundtlige høring ikke være offentlig. Oplysninger, der meddeles under den mundtlige høring, bør derfor ikke anvendes til andre formål end retlige og/eller administrative procedurer i henhold til artikel 101 og 102 i traktaten. Hvis det er berettiget for at beskytte forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger, bør høringskonsulenten kunne høre personer for lukkede døre.
(21)
Parter i sagen, der tilbyder at afgive tilsagn i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, og parter, der deltager i forligsprocedurer i kartelsager i henhold til artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, skal kunne henvende sig til høringskonsulenten angående spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med den effektive udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder.
(22)
Høringskonsulenten skal aflægge rapport om overholdelsen af retten til på effektiv vis at udøve proceduremæssige rettigheder under hele konkurrencesagen. Uafhængigt af rapporteringsfunktionen bør høringskonsulenten desuden kunne fremsætte bemærkninger om sagens videre forløb og objektivitet og derved bidrage til at sikre, at konkurrencesager afsluttes på grundlag af en grundig vurdering af alle relevante forhold.
(23)
I forbindelse med oplysninger om fysiske personer bør høringskonsulenten navnlig tage hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9).
(24)
Afgørelse 2001/462/EF, EKSF bør ophæves -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
HØRINGSKONSULENTENS ROLLE, UDNÆVNELSE OG OPGAVER
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. En eller flere høringskonsulenter, hvis beføjelser og funktioner er fastsat i nærværende afgørelse, bør deltage i behandlingen af konkurrencesager.
2. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis i konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004 (herefter benævnt »konkurrencesager«).
Artikel 2
Udnævnelse, fratræden og stedfortrædere
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen. Udnævnelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse i udøvelsen af hvervet og enhver fratræden eller overflytning af høringskonsulenten. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål (herefter benævnt »det kompetente medlem af Kommissionen«).
3. Er høringskonsulenten forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent. Hvis alle høringskonsulenter er forhindret, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen en anden kompetent tjenestemand i Kommissionen, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
4. I tilfælde af en faktisk eller potentiel interessekonflikt afstår høringskonsulenten fra at behandle sagen. Stk. 3 finder anvendelse.
Artikel 3
Arbejdsmåden
1. Høringskonsulenten handler uafhængigt ved udøvelsen af sine funktioner.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at konkurrencereglerne skal anvendes effektivt og i overensstemmelse med gældende EU-ret og de af EU-domstolen fastlagte principper.
3. Ved udøvelsen af sine funktioner har høringskonsulenten når som helst under proceduren aktindsigt i alle akter vedrørende konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
4. Den direktør, der er ansvarlig for behandlingen af sagen i Generaldirektoratet for Konkurrence (herefter benævnt »den ansvarlige direktør«) holder høringskonsulenten underrettet om udviklingen i sagen.
5. Høringskonsulenten kan fremsætte bemærkninger om et hvilket som helst spørgsmål i en af Kommissionen behandlet konkurrencesag til det kompetente medlem af Kommissionen.
6. Hvis høringskonsulenten retter begrundede henstillinger til det kompetente medlem af Kommissionen eller træffer beslutninger som omhandlet i denne afgørelse, fremsender høringskonsulenten en kopi af disse dokumenter til den ansvarlige direktør og Kommissionens Juridiske Tjeneste.
7. Ethvert spørgsmål eller problem vedrørende den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, som de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »andre implicerede parter«), klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (herefter benævnt »klagere«) og interesserede tredjeparter, jf. artikel 5 i nærværende beslutning, har i sådanne sager, skal af disse først rejses for Generaldirektoratet for Konkurrence. Hvis spørgsmålet eller problemet ikke løses, kan det henvises til høringskonsulenten, der handler i uafhængighed. Anmodninger vedrørende en foranstaltning, for hvilken der gælder en frist, skal indgives rettidigt, inden udløbet af den oprindelige frist.
KAPITEL 2
UNDERSØGELSE
Artikel 4
Proceduremæssige rettigheder i undersøgelsesfasen
1. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder, der opstår i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 og under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder efter artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, kan udøves på effektiv vis.
2. Høringskonsulenten har især følgende funktioner, dog med forbehold af artikel 3, stk. 7:
a)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger kan anmode høringskonsulenten om at undersøge anmodninger om beskyttelse af dokumenter, som Kommissionen har krævet udleveret ved udøvelsen af beføjelser tillagt den i medfør af artikel 18, 20 og 21 i forordning (EF) nr. 1/2003, i forbindelse med undersøgelser efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 139/2004 eller i forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, men som Kommissionen ikke har fået adgang til under henvisning til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter som omhandlet i EU-domstolens retspraksis. Høringskonsulenten kan kun undersøge sagen, hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger i, at høringskonsulenten får indsigt i de oplysninger, som er genstand for anmodningen om beskyttelse, og hermed forbundne dokumenter, som høringskonsulenten finder nødvendige i forbindelse med undersøgelsen af sagen. Høringskonsulenten meddeler - uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af oplysningerne - den ansvarlige direktør og den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning sin foreløbige holdning og kan tage passende skridt til at fremme en gensidigt acceptabel løsning. Hvis der ikke findes en løsning, kan høringskonsulenten rette en begrundet henstilling til det kompetente medlem af Kommissionen uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af dokumentet. Den part, der har fremsat anmodningen, tilsendes en kopi af denne henstilling.
b)
Hvis adressaten for en begæring om oplysninger efter artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 nægter at svare på et spørgsmål i en sådan begæring under påberåbelse af retten til ikke at inkriminere sig selv som fastsat i EU-domstolens retspraksis, kan denne indenfor en rimelig frist efter modtagelsen af begæringen henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten kan i relevante tilfælde og for at sikre, at proceduren ikke forsinkes unødigt, afgive begrundet henstilling om hvorvidt retten til ikke at inkriminere sig selv finder anvendelse, og underrette den ansvarlige direktør om sine konklusioner, som der bør tages hensyn til, hvis der efterfølgende træffes en beslutning efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003. Adressaten for begæringen om oplysninger tilsendes en kopi af den begrundede henstilling.
c)
Hvis adressaten for en begæring om anmodning om oplysninger efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 finder, at den fastsatte svarfrist er for kort, kan denne henvise sagen til høringskonsulenten i rimelig tid inden udløbet af den oprindeligt fastsatte frist. Høringskonsulenten tager stilling til, om fristen bør forlænges under hensyntagen til omfanget og kompleksiteten af begæringen om oplysninger og kravene i forbindelse med undersøgelsen.
d)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, har ret til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Hvis den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning finder, at den ikke er blevet ordentligt informeret af Generaldirektoratet for Konkurrence om sin processuelle status, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten træffer afgørelse om, at Generaldirektoratet for Konkurrence skal informere den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen, om dens processuelle status. Denne afgørelse meddeles den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen.
KAPITEL 3
ANMODNINGER OM AT BLIVE HØRT
Artikel 5
Tredjemand
1. Anmodninger om at blive hørt fra andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og fra tredjemand, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »tredjemand«) skal fremsættes i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16 i forordning (EF) nr. 802/2004. Anmodninger fremsættes skriftligt med angivelse af, hvilken interesse den anmodende part har i sagens udfald.
2. Høringskonsulenten træffer beslutning om, hvorvidt tredjemand skal høres, efter høring af den ansvarlige direktør. Ved vurderingen af, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen, tager høringskonsulenten hensyn til, om og i hvilket omfang den anmodende part er tilstrækkeligt berørt af den adfærd, der er genstand for konkurrencesagen, eller om den anmodende part opfylder kravene i artikel 18, stk. 4, i forordning (EF) nr. 139/2004.
3. Hvis høringskonsulenten ikke finder, at den anmodende part har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen til at blive hørt, underretter høringskonsulenten skriftligt den anmodende part om begrundelsen for denne vurdering. Den anmodende part gives en frist til at fremsætte sine synspunkter skriftligt. Hvis den anmodende part fremsætter sine synspunkter skriftligt inden for den af høringskonsulenten fastsatte frist, og de skriftlige bemærkninger ikke fører til en anden vurdering, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den anmodende part.
4. Høringskonsulenten informerer parterne i konkurrencesager fra det tidspunkt, hvor proceduren indledes efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller hvor proceduren indledes efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 om identiteten på de tredjeparter, der vil blive hørt, medmindre dette skader en person eller en virksomhed mærkbart.
Artikel 6
Ret til en mundtlig høring; klageres og tredjemands deltagelse i den mundtlige høring
1. På anmodning af parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, eller andre implicerede parter gennemfører høringskonsulenten en mundtlig høring, for at disse parter kan få mulighed for at uddybe deres skriftlige bemærkninger yderligere.
2. Høringskonsulenten kan, hvis det er hensigtsmæssigt, og efter samråd med den ansvarlige direktør træffe beslutning om, at klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, skal have mulighed for at fremsætte deres synspunkter og overvære den mundtlige høring af de parter, til hvilke der er sendt en klagepunktsmeddelelse, forudsat at de anmoder herom i deres skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten kan også indbyde repræsentanter for konkurrencemyndigheder i tredjelande til at deltage i den mundtlige høring som observatører i overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem Unionen og tredjelande.
KAPITEL 4
AKTINDSIGT, FORTROLIGHED OG FORRETNINGSHEMMELIGHEDER
Artikel 7
Aktindsigt og adgang til dokumenter og oplysninger
1. Hvis en part, der har udøvet sin ret til aktindsigt, har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som han/hun ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at han/hun på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, kan den pågældende ved begrundet anmodning til høringskonsulenten anmode om aktindsigt i disse dokumenter, jf. dog artikel 3, stk. 7.
2. Med forbehold af artikel 3, stk. 7 kan andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet artikel 5, fremsætte en begrundet anmodning til høringskonsulenten i følgende tilfælde:
a)
Når andre implicerede parter har en begrundet formodning om, at de ikke er blevet underrettet om de klagepunkter, der er blevet meddelt de anmeldende parter i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 802/2004.
b)
Når en klager af Kommissionen er blevet informeret om, at denne har til hensigt at afvise en klage i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, og har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som klageren ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at den pågældende på effektiv vis kan udøve sine rettigheder i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
c)
Når en klager mener, at han/hun ikke har fået tilsendt en kopi af den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, eller at den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen ikke er udformet på en måde, der giver mulighed for på effektiv vis at udøve sine rettigheder, med undtagelse af forligsprocedurer.
d)
Når tredjemand som omhandlet i artikel 5 i nærværende beslutning har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 802/2004. Det samme gælder, når en klager i en forligsprocedure har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
3. Høringskonsulenten træffer en begrundet afgørelse om en anmodning, der er rettet til ham/hende i henhold til stk. 1 eller 2, og meddeler den person, der har fremsat anmodningen, og enhver anden person, der er berørt af proceduren, denne afgørelse.
Artikel 8
Forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger
1. Hvis Kommissionen påtænker at videregive oplysninger, der måtte udgøre forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger for en virksomhed eller en person, underretter Generaldirektoratet for Konkurrence den pågældende virksomhed eller person skriftligt herom, og der gives en nærmere begrundelse herfor. Den pågældende virksomhed eller person får en bestemt frist til skriftligt at fremsætte eventuelle bemærkninger.
2. Hvis de pågældende virksomheder eller personer modsætter sig videregivelsen af oplysningerne, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Hvis høringskonsulenten vurderer, at oplysningerne kan videregives, fordi de ikke udgør forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger, eller fordi der er en tungtvejende interesse i meddelelsen heraf, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den pågældende virksomhed eller person. I afgørelsen angives den dato, hvor oplysningerne vil blive videregivet. Denne dato skal mindst ligge en uge efter meddelelsesdatoen.
3. Stk. 1 og 2 gælder tilsvarende for videregivelse af oplysninger ved en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
4. Høringskonsulenten kan, hvis det er nødvendigt for at skabe balance mellem en parts effektive udøvelse af sin ret til forsvar og legitime fortrolighedshensyn, træffe beslutning om, at dele af sagsakterne, som er nødvendige for, at den pågældende kan udøve sin ret til forsvar, i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt; de nærmere retningslinjer herfor fastlægges af høringskonsulenten.
KAPITEL 5
FORLÆNGELSE AF FRISTER
Artikel 9
Anmodninger om forlængelse af frister
1. Hvis adressaten for en klagepunktsmeddelelse finder, at fristen for besvarelsen af klagepunktsmeddelelsen er for kort, kan den pågældende søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. En sådan anmodning skal fremsættes i god tid inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter artikel 101 og 102 i traktaten og mindst fem arbejdsdage inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter forordning (EF) nr. 139/2004. Hvis anmodningen ikke efterkommes, eller den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, ikke er enig i den indrømmede fristforlængelse, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om det er nødvendigt at forlænge fristen, for at adressaten for en klagepunktsmeddelelse på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, samtidig med at det bør sikres, at proceduren ikke forsinkes unødigt. I sager efter artikel 101 og 102 i traktaten skal høringskonsulenten tage hensyn til bl.a. følgende elementer:
a)
sagsakternes omfang og kompleksitet
b)
hvorvidt den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, på forhånd har haft adgang til oplysninger
c)
andre objektive hindringer, som den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, måtte være stødt på i forbindelse med fremsættelsen af sine bemærkninger.
Med henblik på at vurdere punkt a) i første afsnit, kan antallet af overtrædelser, den påståede varighed af overtrædelsen(erne), omfanget og antallet af dokumenter og omfanget og kompleksiteten af ekspertundersøgelser tages i betragtning.
2. Hvis andre implicerede parter, en klager eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, finder, at fristen for fremsættelsen af bemærkninger er for kort, kan den pågældende i god tid inden udløbet af den oprindelige frist søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. Hvis en sådan anmodning ikke imødekommes, eller den implicerede part, klager eller tredjemand er uenig i denne afgørelse, kan den pågældende henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om fristen bør forlænges.
KAPITEL 6
DEN MUNDTLIGE HØRING
Artikel 10
Tilrettelæggelse og funktion
1. Høringskonsulenten tilrettelægger og gennemfører de høringer, der er omhandlet i gennemførelsesbestemmelserne til artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
2. Høringskonsulenten gennemfører den mundtlige høring i fuld uafhængighed.
3. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager til, at selve høringen og en eventuel efterfølgende afgørelse får en objektiv karakter.
4. Høringskonsulenten sikrer, at den mundtlige høring giver adressaterne for klagepunktsmeddelelsen, andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, der er indbudt til den mundtlige høring, tilstrækkelig mulighed for at uddybe deres synspunkter, hvad angår Kommissionens foreløbige konklusioner.
Artikel 11
Forberedelse af den mundtlige høring
1. Høringskonsulenten er ansvarlig for forberedelsen af den mundtlige høring og træffer i den forbindelse alle passende foranstaltninger. For at sikre en grundig forberedelse af den mundtlige høring kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør inden høringen tilsende de personer, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som de opfordres til at udtale sig om. Høringskonsulenten kan også meddele de personer, der skal deltage i høringen, de vigtigste spørgsmål, der skal drøftes, under særlig hensyntagen til de forhold og spørgsmål, som de adressater for en klagepunktsmeddelelse, der har anmodet om en mundtlig høring, ønsker at rejse på høringen.
2. Med henblik herpå kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør afholde et møde med de personer, der skal deltage i høringen, og eventuelt også med Kommissionens tjenestegrene for at forberede selve høringen.
3. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de udtalelser, der påtænkes afgivet af de personer, som skal deltage i høringen.
4. Høringskonsulenten kan fastsætte en frist, inden for hvilken alle personer, der er indbudt til den mundtlige høring, skal fremsende en liste over de personer, som deltager på deres vegne. Høringskonsulenten gør i god tid inden høringen denne liste tilgængelig for alle personer, der skal deltage i den mundtlige høring.
Artikel 12
Tidsramme for og gennemførelse af høringen
1. Efter samråd med den ansvarlige direktør afgør høringskonsulenten, hvor og hvornår høringen skal finde sted, og hvor længe den skal vare. Høringskonsulenten tager også stilling til, om en eventuel anmodning om udsættelse af høringen kan imødekommes eller ej.
2. Høringskonsulenten afgør, om der kan gives tilladelse til at fremlægge nye dokumenter under høringen, og hvilke personer der skal høres på en parts vegne.
3. Høringskonsulenten kan give de parter, til hvem der er rettet en klagepunktsmeddelelse, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. I det omfang et spørgsmål undtagelsesvis ikke har kunnet besvares helt eller delvis under den mundtlige høring, kan høringskonsulenten give tilladelse til, at svaret gives skriftligt inden for en nærmere fastsat frist. Det skriftlige svar fremsendes til alle deltagere i den mundtlige høring, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse for at beskytte retten til forsvar for en adressat for en klagepunktsmeddelelse, en virksomheds forretningshemmeligheder eller en persons fortrolige oplysninger.
4. For at sikre, at retten til at blive hørt respekteres, kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør give de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, mulighed for at fremsætte yderligere skriftlige bemærkninger efter den mundtlige høring. Høringskonsulenten fastsætter en frist for fremsættelsen af sådanne nye bemærkninger. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger modtaget efter denne frist.
Artikel 13
Beskyttelse af forretningshemmeligheder og fortrolighed under den mundtlige høring
Hver person høres normalt i nærværelse af alle andre personer, der er indbudt til den mundtlige høring. Høringskonsulenten kan ligeledes afgøre, om personer skal høres enkeltvis for lukkede døre under hensyn til deres berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger.
KAPITEL 7
FORELØBIGE RAPPORTER OG RET TIL AT FREMSÆTTE BEMÆRKNINGER
Artikel 14
Foreløbige rapporter og bemærkninger
1. Høringskonsulenten forelægger det kompetente medlem af Kommissionen en foreløbig rapport om høringen og om de konklusioner, han eller hun drager af høringen, for så vidt angår den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder. I rapporten redegøres der for procedurespørgsmål, herunder følgende:
a)
meddelelsen af dokumenter og aktindsigt
b)
tidsfrister for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen
c)
overholdelsen af retten til at blive hørt
d)
gennemførelsen af den mundtlige høring.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen tilsendes en kopi af denne rapport.
2. Derudover, og uafhængigt af den i stk. 1 omhandlede rapport, kan høringskonsulenten fremsætte bemærkninger om det videre forløb og upartiskheden i sagen. Høringskonsulenten sørger i den forbindelse især for, at der ved udarbejdelsen af udkastene til Kommissionens afgørelser tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til en overtrædelses grovhed og varighed. Disse bemærkninger kan bl.a. vedrøre nødvendigheden af at indhente yderligere oplysninger, frafaldelse af visse klagepunkter eller meddelelse af yderligere klagepunkter eller forslag om yderligere efterforskningsskridt efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og Juridisk Tjeneste underrettes som disse bemærkninger.
KAPITEL 8
TILSAGN OG FORLIG
Artikel 15
Tilsagn og forlig
1. Parter, som under en procedure tilbyder at afgive tilsagn, der imødekommer de betænkeligheder, som Kommissionen har, og som den har underrettet disse parter om i sin foreløbige vurdering efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, kan på et hvilket som helst tidspunkt i proceduren efter artikel 9 henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
2. Parter, der i kartelsager indleder forligsforhandlinger efter artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, kan på et hvilket som helst tidspunkt under forligsproceduren henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
KAPITEL 9
ENDELIG RAPPORT
Artikel 16
Indhold og fremsendelse inden vedtagelsen af en afgørelse
1. Høringskonsulenten udarbejder på grundlag af det udkast til afgørelse, der skal forelægges det rådgivende udvalg i den pågældende sag, en endelig skriftlig rapport om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder på et hvilket som helst tidspunkt af proceduren, jf. artikel 14, stk. 1. I denne rapport skal der også tages stilling til, om udkastet til afgørelse kun beskæftiger sig med klagepunkter, hvortil parterne har fået lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
2. Den endelige rapport sendes til det kompetente medlem af Kommissionen, generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen. Den fremsendes også til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt EFTA-Tilsynsmyndigheden, jf. bestemmelserne om samarbejde i protokol 23 og protokol 24 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Artikel 17
Forelæggelse for Kommissionen og offentliggørelse
1. Høringskonsulentens endelige rapport forelægges Kommissionen sammen med udkastet til afgørelse for at sikre, at Kommissionen, når den træffer en afgørelse i en given sag, har fuldt kendskab til alle relevante oplysninger om procedurens forløb og om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder under hele proceduren.
2. Inden afgørelsen vedtages, kan høringskonsulenten ændre sin endelige rapport for at tage hensyn til ændringer i udkastet til afgørelsen.
3. Kommissionen meddeler afgørelsens adressater høringskonsulentens endelige rapport sammen med afgørelsen. Den offentliggør høringskonsulentens endelige rapport i Den Europæiske Unions Tidende, dog under hensyntagen til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.
KAPITEL 10
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Ophævelse og overgangsbestemmelser
1. Afgørelse 2001/462/EF, EKSF ophæves.
2. Proceduremæssige skridt, der allerede er taget efter afgørelse 2001/462/EF, EKSF, har fortsat virkning. I forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger, der er truffet inden nærværende afgørelses ikrafttræden, kan høringskonsulenten afstå fra at udøve sine beføjelser i henhold til artikel 4.
I tilfælde, hvor proceduren efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 er indledt inden nærværende afgørelses ikrafttræden, skal den foreløbige rapport efter artikel 14, i nærværende beslutning, og den endelige rapport efter artikel 16 ikke omfatte undersøgelsesfasen, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. oktober 2011.
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ELNÖKÉNEK HATÁROZATA
(2011. október 13.)
a meghallgatási tisztviselő egyes versenyjogi eljárásokban meglévő feladatáról és megbízatásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/695/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ELNÖKE,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra,
tekintettel a Bizottság eljárási szabályzatára (1) és különösen annak 22. cikkére,
mivel:
(1)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) alapján létrehozott versenyjogi jogérvényesítési rendszer szerint a Bizottság kivizsgálja az ügyeket, majd igazgatási határozattal dönt, amely határozatok az Európai Unió Bírósága (a továbbiakban: Bíróság) bírósági felülvizsgálatának hatálya alá tartoznak.
(2)
A Bizottságnak tisztességes, pártatlan és objektív módon kell lefolytatnia a versenyjogi eljárásait, és biztosítania kell az érintett felek alábbi jogi aktusokban megállapított eljárási jogainak tiszteletben tartását: a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (2), a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete) (3), a Bizottság által az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (4), valamint a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 7-i 802/2004/EK bizottsági rendelet (5), valamint a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlata. Az Alapjogi Charta és különösen annak 41. cikke az Európai Unió jogának részét képező alapvető jogként ismeri el az érintett feleknek azt a jogát, hogy az őket hátrányosan érintő egyedi döntések meghozatala előtt meghallgassák őket (6).
(3)
Az érintett felek, a 802/2004/EK rendelet 11. cikkének b) pontja szerinti más részt vevő felek (a továbbiakban: más részt vevő felek), az 1/2003/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti panaszosok (a továbbiakban: panaszosok), valamint a versenyjogi eljárásban érintett, a 773/2004/EK rendelet 5. és 11. cikkében említett személyektől eltérő személyek és a 802/2004/EK rendelet 11. cikkének értelmében vett harmadik személyek (a továbbiakban: harmadik személyek) eljárási jogai hatékony gyakorlásának biztosítása érdekében, az e jogok betartásának biztosítására vonatkozó felelősséget versenyjogi ügyekben tapasztalattal rendelkező, független személyre kell bízni, aki kellő feddhetetlenséggel rendelkezik a szóban forgó eljárások tárgyilagosságának, átláthatóságának és eredményességének elősegítéséhez.
(4)
A Bizottság e célokból hozta létre 1982-ben a meghallgatási tisztviselői feladatkört, amelyet a Bizottság előtti, versennyel kapcsolatos eljárásokban a meghallgatási tisztviselők megbízásáról szóló, 1994. december 12-i 94/810/ESZAK, EK bizottsági határozatban (7), és egyes versenyjogi eljárásokban a meghallgatási tisztviselők megbízásáról szóló, 2001. május 23-i 2001/462/EK, ESZAK bizottsági határozatban (8) felülvizsgált. Mára szükségessé vált a meghallgatási tisztviselő szerepének tisztázása és további erősítése, valamint a meghallgatási tisztviselő megbízatásának kiigazítása az Unió versenyjoga terén bekövetkezett fejlemények fényében.
(5)
A meghallgatási tisztviselői funkcióról az az általános vélemény alakult ki, hogy a meghallgatási tisztviselő függetlensége és szakértelme komoly mértékben elősegíti a Bizottság előtti versenyjogi eljárásokat. A Versenyjogi Főigazgatóságtól való függetlenségének folyamatos biztosítása érdekében a meghallgatási tisztviselő - igazgatási okból kifolyólag - a gazdasági verseny kérdéseit felügyelő bizottsági tag mellett látja el feladatát.
(6)
A meghallgatási tisztviselőt az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzatában és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeiben meghatározott szabályokkal összhangban kell kinevezni. Ezekkel a szabályokkal összhangban mérlegelni lehet olyan személyek kinevezését is, akik nem a Bizottság tisztviselői. Biztosítani kell a meghallgatási tisztviselő kinevezésének, megbízása megszüntetésének és áthelyezésének átláthatóságát.
(7)
A Bizottság egy vagy több meghallgatási tisztviselőt nevezhet ki, és gondoskodnia kell számára kisegítő személyzetről. Ha a meghallgatási tisztviselő feladatainak ellátása során összeférhetetlenséget tapasztal, meg kell szüntetnie az ügyben való eljárását. Ha a meghallgatási tisztviselő nem képes eljárni, egy másik meghallgatási tisztviselőnek kell átvennie a feladatát.
(8)
A meghallgatási tisztviselőnek független döntőbíróként kell eljárnia, és arra kell törekednie, hogy megoldást találjon az érintett felek, a más részt vevő felek, a panaszosok vagy az érdekelt harmadik személyek eljárási jogainak hatékony gyakorlását érintő problémákra, amennyiben azok nem nyernek megoldást a versenyjogi eljárások lefolytatásáért felelős, és az említett eljárási jogokat tiszteletben tartani köteles bizottsági szolgálatokkal történő előzetes kapcsolatfelvételek révén.
(9)
A meghallgatási tisztviselő versenyjogi eljárások során történő megbízatását olyan módon kell megszabni, hogy a Bizottság előtt zajló, a Szerződés 101. és 102. cikke, valamint a 139/2004/EK rendelet szerinti eljárások során biztosíthassa az eljárási jogok - különösen a meghallgatáshoz való jog - hatékony gyakorlását.
(10)
E szerep megerősítése érdekében a meghallgatási tisztviselőt fel kell ruházni azzal a feladattal, hogy biztosítsa a vállalkozások vagy vállalkozások társulásai eljárási jogainak hatékony gyakorlását a Bizottságnak az 1/2003/EK rendelet V. fejezete szerinti vizsgálati jogkörével, valamint a Bizottságot a 139/2004/EK tanácsi rendelet 14. cikke szerinti, a vállalkozásokat vagy vállalkozások társulásait érintő pénzbírságok kiszabására felhatalmazó rendelkezéseivel összefüggésben. Emellett a meghallgatási tisztviselőt konkrét feladatokkal is fel kell ruházni az említett vizsgálati szakaszban az alábbiakkal kapcsolatos kérelmek tekintetében: az ügyvédi titoktartási kötelezettség, az önvádra kötelezés tilalma, az 1/2003/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti információszolgáltatást kérő határozatok válaszadási határideje, valamint az 1/2003/EK rendelet V. fejezete szerinti bizottsági vizsgálati intézkedés alá vont vállalkozások és vállalkozási társulások azon joga, hogy tájékoztatást kapjanak eljárási jogállásukról, vagyis arról, hogy vizsgálat folyik-e velük szemben, és amennyiben igen, mi az adott vizsgálat tárgya és célja. Az önvádra kötelezés tilalmával kapcsolatosan tett kérelmek értékelése során a meghallgatási tisztviselő mérlegelheti, hogy a vállalkozások által benyújtott kérelmek nyilvánvalóan megalapozatlanok-e, vagyis pusztán halogató védekezési taktikáról van-e szó.
(11)
A meghallgatási tisztviselőnek elő kell tudnia segíteni azon kérelmek megoldását, amelyek szerint egy adott dokumentumra kiterjed az ügyvédi titoktartási kötelezettség. Ezért, amennyiben a kérelmet megfogalmazó vállalkozás vagy vállalkozások társulása beleegyezik, a meghallgatási tisztviselő megvizsgálhatja az érintett dokumentumot, és megfelelő ajánlást fogalmaz meg, hivatkozással a Bíróság alkalmazandó ítélkezési gyakorlatára.
(12)
A meghallgatási tisztviselőnek kell felelősnek lennie annak eldöntéséért, hogy egy harmadik személy kellő érdekeltséggel rendelkezik-e a meghallgatáshoz. A meghallgatásért folyamodó fogyasztói szövetségeket általában úgy kell tekinteni, hogy kellő érdekeltséggel rendelkeznek, ha az eljárás a végső fogyasztók által használt termékekre vagy szolgáltatásokra vonatkozik, illetve olyan termékekre vagy szolgáltatásokra, amelyek az említett termékek vagy szolgáltatások közvetlen inputját képezik.
(13)
A meghallgatási tisztviselőnek eldöntenie, hogy a szóbeli meghallgatáson a panaszosok és az érdekelt harmadik személyek részt vehetnek-e, figyelembe véve, hogy az említettek milyen mértékben járulhatnak hozzá az ügy releváns tényeinek tisztázásához.
(14)
Az érintett feleknek az érdekeiket hátrányosan érintő jogerős határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz fűződő jogát annak révén biztosítják, hogy jogukban áll írásban válaszolni a Bizottságnak a kifogásközlésben kifejtett előzetes álláspontjára, továbbá kérésük esetén előadhatják érveiket a szóbeli meghallgatáson. A fenti jogok hatékony gyakorlása érdekében azoknak a feleknek, akikhez a kifogásközlést címezték, joguk van betekinteni a Bizottság vizsgálati aktájába.
(15)
Annak érdekében, hogy biztosítsa a kifogásközlés címzettjeként szereplő felek védelemhez való jogának hatékony gyakorlását, a meghallgatási tisztviselőnek kell felelősnek lennie az aktába való betekintéssel vagy az üzleti titkokkal és egyéb bizalmas információkkal kapcsolatos, az említett felek és a Bizottság Versenypolitikai Főigazgatósága közötti viták megoldásának biztosításáért. Kivételes körülmények között a meghallgatási tisztviselő az aktába való betekintéssel kapcsolatos vita megoldásáig felfüggesztheti azt a határidőt, amelyen belül a kifogásközlés címzettjének válaszolnia kell a kifogásközlésre, amennyiben a címzett nem volna megfelelő helyzetben ahhoz, hogy a biztosított határidőn belül választ adjon, és az adott időpontban a határidő meghosszabbítása nem jelentene megfelelő megoldást.
(16)
A meghallgatási tisztviselőnek képesnek kell lennie arra, hogy szükség esetén a bizottsági aktába történő betekintésre vonatkozó konkrét intézkedéseket rendeljen el annak érdekében, hogy biztosítsa az eljárási jogok hatékony gyakorlását, tiszteletben tartva ugyanakkor a bizalmas információk védelméhez fűződő jogos érdekeket. A meghallgatási tisztviselő hatáskörének ki kell terjednie különösen olyan döntés meghozatalára, hogy az akta egyes részeihez korlátozott hozzáférést engedélyez a betekintést kérelmező fél számára, például olyan módon, hogy korlátozza a betekintési joggal rendelkező személyek kategóriáit vagy e személyek számát, és a megismert információk felhasználását.
(17)
A meghallgatási tisztviselőnek kell felelősnek lennie a kifogásközlés, a kiegészítő kifogásközlés vagy a tényállást közlő levél megválaszolására megállapított határidő, vagy azon határidő meghosszabbítására irányuló kérelmek elbírálásáért, amelyen belül a más részt vevő felek, a panaszosok vagy az érdekelt harmadik személyek benyújthatják észrevételeiket, amennyiben e személyek nem értenek egyet a Versenyjogi Főigazgatósággal.
(18)
A meghallgatási tisztviselőnek elő kell segítenie a szóbeli meghallgatás hatékonyságát, többek között annak révén, hogy megteszi az összes megfelelő előkészítő intézkedést, ideértve, hogy kellő idővel a meghallgatás előtt megküldi a résztvevők előzetes jegyzékét és a tervezett napirendet.
(19)
A szóbeli meghallgatás lehetővé teszi a bizottsági kifogásközlés címzettjeként szereplő felek és a más részt vevő felek számára, hogy még jobban kihasználják a meghallgatáshoz való jogukat oly módon, hogy szóban is előadják érveiket a Bizottság előtt, amelyet a Versenypolitikai Főigazgatóság, valamint a Bizottság által meghozandó határozat további előkészítéséhez hozzájáruló egyéb szolgálatok képviselnek. A szóbeli meghallgatásnak további lehetőséget kell nyújtania valamennyi releváns tény lehető legteljesebb tisztázására, függetlenül attól, hogy azok kedvezőek vagy kedvezőtlenek az érintett feleknek, beleértve az állítólagos jogsértés súlyosságával és időtartamával kapcsolatos tényeket is. A szóbeli meghallgatásnak lehetővé kell tennie továbbá, hogy a felek előterjeszthessék érveiket azon kérdésekkel kapcsolatban, amelyek fontosak lehetnek a bírságok esetleges kiszabása tekintetében.
(20)
A szóbeli meghallgatások hatékonyságának javítása érdekében a meghallgatási tisztviselő engedélyezheti a kifogásközlés címzettjeként szereplő feleknek, a más részt vevő feleknek, a panaszosoknak, a meghallgatásra meghívott más személyeknek, a Bizottság szolgálatainak és a tagállamok hatóságainak, hogy a meghallgatás során kérdéseket tegyenek fel. Annak érdekében, hogy valamennyi fél szabadon kifejthesse az álláspontját, a szóbeli meghallgatás nem lehet nyilvános. Ezért a szóbeli meghallgatás során közölt információk nem használhatók fel a Szerződés 101. és 102. cikkének alkalmazásához kötődő bírósági és/vagy közigazgatási eljárásoktól eltérő célra. Amennyiben azt az üzleti titkok és egyéb bizalmas információk védelme indokolttá teszi, a meghallgatási tisztviselőnek képesnek kell lennie arra, hogy zárt ülés keretében hallgassa meg az adott személyeket.
(21)
Az 1/2003/EK rendelet 9. cikke értelmében kötelezettségvállalást felajánló feleknek, valamint kartellügyekben a 773/2004/EK rendelet 10a. cikke szerinti vitarendezési eljárásokban részt vevő feleknek képesnek kell lenniük arra, hogy eljárási jogaik hatékony gyakorlásával összefüggésben a meghallgatási tisztviselőhöz forduljanak.
(22)
A meghallgatási tisztviselőnek jelentést kell készítenie arról, hogy a versenyjogi eljárások folyamán tiszteletben tartották-e az eljárási jogok hatékony gyakorlását. Emellett a meghallgatási tisztviselőnek - jelentéstételi feladatkörétől függetlenül - arra is képesnek kell lennie, hogy észrevételeket fogalmazzon meg az eljárások további fejlesztéséről és tárgyszerűségéről, ily módon hozzájárulva, hogy a versenyjogi eljárásokat az összes releváns tény alapos értékelése alapján zárják le.
(23)
A természetes személyekre vonatkozó információk közlése során a meghallgatási tisztviselőnek figyelmet kell fordítania különösen a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (9).
(24)
A 2001/462/EK, ESZAK határozat hatályát veszti,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. FEJEZET
A MEGHALLGATÁSI TISZTVISELŐ SZEREPKÖRE, KINEVEZÉSE ÉS FELADATAI
1. cikk
A meghallgatási tisztviselő
(1) A versenyjogi eljárásokban egy vagy több meghallgatási tisztviselő vesz részt, akik feladat- és hatáskörét e határozat állapítja meg.
(2) A meghallgatási tisztviselő biztosítja az eljárási jogok hatékony gyakorlását a Szerződés 101. és 102. cikkének végrehajtására irányuló, valamint a 139/2004/EK rendelet szerinti, Bizottság előtti versenyjogi eljárások (a továbbiakban: versenyjogi eljárások) során.
2. cikk
A kinevezés, a megbízás megszüntetése és a helyettesítés
(1) A meghallgatási tisztviselőt a Bizottság nevezi ki. A kinevezést az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni. A meghallgatási tisztviselő megbízásának megszakítására, megszüntetésére vagy átruházására csak a Bizottság indokolt határozata alapján kerülhet sor. Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(2) A meghallgatási tisztviselő igazgatási okból kifolyólag a Bizottságnak a gazdasági verseny kérdéseit felügyelő tagja (a továbbiakban: a Bizottság illetékes tagja) mellett látja el feladatát.
(3) A meghallgatási tisztviselő akadályoztatása esetén feladatait egy másik meghallgatási tisztviselő veszi át. Valamennyi meghallgatási tisztviselő akadályoztatása esetén, a Bizottság illetékes tagja - adott esetben a meghallgatási tisztviselővel folytatott konzultációt követően - kinevez egy másik, az adott ügyben nem érintett illetékes bizottsági tisztviselőt, aki ellátja a meghallgatási tisztviselő feladatait.
(4) Tényleges vagy lehetséges összeférhetetlenség esetén a meghallgatási tisztviselő az ügyben nem járhat el. A (3) bekezdést kell alkalmazni.
3. cikk
Működési mód
(1) A meghallgatási tisztviselő feladatainak ellátása során függetlenül jár el.
(2) A meghallgatási tisztviselő feladatainak ellátása során szem előtt tartja a versenyjogi szabályok hatékony alkalmazásának szükségességét, összhangban az Unió hatályos jogszabályaival és a Bíróság által megállapított elvekkel.
(3) A meghallgatási tisztviselő feladatainak ellátása során hozzáféréssel rendelkezik a Szerződés 101. és 102. cikke, valamint a 139/2004/EK rendelet szerinti, Bizottság előtti versenyjogi eljárásokkal kapcsolatos bármely aktához.
(4) A Versenyjogi Főigazgatóságnak az ügy vizsgálatáért felelős igazgatója (a továbbiakban: felelős igazgató) tájékoztatja a meghallgatási tisztviselőt az eljárás menetéről.
(5) A meghallgatási tisztviselő a Bizottság illetékes tagja elé terjesztheti a Bizottság bármely versenyjogi eljárásával kapcsolatos bármely ügyre vonatkozó észrevételeit.
(6) Ha a meghallgatási tisztviselő indokolással ellátott ajánlásokat fogalmaz meg a Bizottság illetékes tagja számára, illetve az e határozatban előirányzottnak megfelelő határozatokat hoz, a meghallgatási tisztviselő e dokumentumok másolatát benyújtja a felelős igazgatónak és a Bizottság Jogi Szolgálatának.
(7) Az érintett felek, a 802/2004/EK rendelet 11. cikkének b) pontja szerinti más részt vevő felek (a továbbiakban: más részt vevő felek), az 1/2003/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti panaszosok (a továbbiakban: panaszosok), valamint a versenyjogi eljárásban érintett, e határozat 5. cikke szerinti érdekelt harmadik személyek eljárási jogainak hatékony gyakorlásával kapcsolatos bármely ügyet az említett személyeknek először a Versenyjogi Főigazgatóság elé kell tárniuk. Ha az ügy nem nyer megoldást, a meghallgatási tisztviselő elé terjeszthető független felülvizsgálat céljából. Az olyan megkereséseket, amelyek határidőhöz kötött intézkedéssel kapcsolatosak kellő időben, az eredeti határidőn belül kell benyújtani.
2. FEJEZET
VIZSGÁLAT
4. cikk
Eljárási jogok a vizsgálati szakaszban
(1) A meghallgatási tisztviselő biztosítja azon eljárási jogok hatékony gyakorlását, amelyek a Bizottság 1/2003/EK rendelet V. fejezete szerinti vizsgálati jogkörének gyakorlása, valamint a 139/2004/EK rendelet 14. cikke alapján esetleg pénzbírság kiszabásával végződő eljárások kapcsán merülnek fel.
(2) A meghallgatási tisztviselő - a 3. cikk (7) bekezdésére is figyelemmel - különösen az alábbi feladatokat látja el:
a)
A vállalkozások vagy vállalkozások társulásai felkérhetik a meghallgatási tisztviselőt azon állítások kivizsgálására, hogy az 1/2003/EK rendelet 18., 20. vagy 21. cikke, a 139/2004/EK rendelet 13. cikke szerinti vizsgálatok, vagy a 139/2004/EK rendelet 14. cikke alapján esetleg pénzbírság kiszabásával végződő eljárások során hozott vizsgálati intézkedések kapcsán a Bizottságra ruházott jogkörök gyakorlása során kért, és számára át nem adott dokumentum ügyvédi titoktartási kötelezettség alá tartozik a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében. A meghallgatási tisztviselő kizárólag akkor vizsgálhatja felül az ügyet, ha az állítást megfogalmazó vállalkozás vagy vállalkozások társulása hozzájárul ahhoz, hogy a meghallgatási tisztviselő megtekinthesse az állítólagosan ügyvédi titoktartási kötelezettség alá tartozó információkat, valamint azon kapcsolódó dokumentumokat, amelyeket a meghallgatási tisztviselő szükségesnek ítél felülvizsgálatának elvégzése céljából. A meghallgatási tisztviselő az esetlegesen titoktartási kötelezettség alá tartozó tartalom felfedése nélkül közli az előzetes álláspontját a felelős igazgatóval és az érintett vállalkozással vagy vállalkozások társulásával, továbbá megfelelő lépéseket tehet egy kölcsönösen elfogadható megoldás előmozdítása érdekében. Ha nem születik megoldás, a meghallgatási tisztviselő indokolással ellátott ajánlást fogalmazhat meg a Bizottság illetékes tagja részére, anélkül hogy felfedné a dokumentum esetlegesen titoktartási kötelezettség alá tartozó tartalmát. Az állítást megfogalmazó fél megkapja ezen ajánlás másolatát.
b)
Amennyiben az 1/2003/EK rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti információkérés címzettje a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott önvádra kötelezés tilalmára hivatkozva megtagadja a válaszadást egy ilyen információkérésben szereplő kérdésre, az információkérés kézhezvételét követő megfelelő időn belül a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet. A meghallgatási tisztviselő szükség esetén, és figyelemmel arra, hogy el kell kerülni az eljárások indokolatlan elhúzódását, indokolással ellátott ajánlást fogalmazhat meg arra vonatkozóan, hogy alkalmazandó-e az önvádra kötelezés tilalma, továbbá tájékoztathatja a felelős igazgatót az általa levont következtetésről, amelyet ezt követően figyelembe kell venni az 1/2003/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdése alapján meghozandó bármely határozatban. Az információkérés címzettje megkapja az indokolással ellátott ajánlás másolatát.
c)
Amennyiben az 1/2003/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti információkérés címzettje úgy véli, hogy a válaszának megadására biztosított határidő túl rövid, kellő idővel az eredetileg megállapított határidő lejárta előtt a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet. A meghallgatási tisztviselő az információkérés hosszát és bonyolultságát, valamint a vizsgálat követelményeit szem előtt tartva határoz arról, hogy meg kell-e adni a határidő-hosszabbítást.
d)
Az 1/2003/EK rendelet V. fejezete szerinti bizottsági vizsgálati intézkedés hatálya alá tartozó vállalkozások vagy vállalkozások társulásai jogosultak tájékoztatást kapni eljárási jogállásukról, vagyis arról, hogy vizsgálat folyik-e velük szemben, és amennyiben igen, mi az adott vizsgálat tárgya és célja. Ha egy ilyen vállalkozás vagy vállalkozások társulása úgy véli, hogy a Versenypolitikai Főigazgatóság nem tájékoztatta megfelelően eljárási jogállásáról, megoldás céljából a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet. A meghallgatási tisztviselő határozatot hoz arról, hogy a Versenypolitikai Főigazgatóságnak tájékoztatnia kell a kérést megfogalmazó vállalkozást vagy vállalkozások társulását eljárási jogállásáról. A kérést megfogalmazó vállalkozással vagy vállalkozások társulásával közölni kell ezt a határozatot.
3. FEJEZET
MEGHALLGATÁS IRÁNTI KÉRELMEK
5. cikk
Érdekelt harmadik személyek
(1) A 773/2004/EK rendelet 5. és 11. cikkében említett személyektől eltérő személyeknek és a 802/2004/EK rendelet 11. cikkének értelmében vett harmadik személyeknek (a továbbiakban: harmadik személyek) meghallgatási kérelmeiket a 773/2004/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének és a 802/2004/EK rendelet 16. cikkének megfelelően kell benyújtaniuk. A kérelmeket írásban kell benyújtani, és ki kell benne fejteni a kérelmező eljárás kimenetelében való érdekeltségét.
(2) A meghallgatási tisztviselő a felelős igazgatóval történt konzultációt követően dönt a harmadik személyek meghallgatásáról. A meghallgatási tisztviselő egy harmadik személy kellő érdekeltsége meglétének mérlegelése során figyelembe veszi, hogy a versenyjogi eljárás tárgyát képező magatartás érinti-e a kérelmezőt és ha igen, milyen mértékben, illetve hogy a kérelmező megfelel-e a 139/2004/EK rendelet 18. cikkének (4) bekezdésébe foglalt követelményeknek.
(3) Ha a meghallgatási tisztviselő úgy ítéli meg, hogy a kérelmező nem rendelkezik kellő érdekeltséggel a meghallgatáshoz, írásban tájékoztatja a kérelmezőt ennek indokairól. Meg kell állapítani egy olyan határidőt, amelyen belül a kérelmező írásban ismertetheti az álláspontját. Ha a kérelmező a meghallgatási tisztviselő által megállapított határidőn belül írásban ismerteti az álláspontját, és az írásbeli beadvány nem vezet eltérő értékeléshez, erről a megállapításról indokolt határozatban értesíteni kell a kérelmezőt.
(4) A meghallgatási tisztviselő az 1/2003/EK rendelet 11. cikkének (6) bekezdése vagy a 139/2004/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti eljárás megindításakor tájékoztatja a versenyjogi eljárásokban részt vevő feleket a meghallgatandó érdekelt harmadik személyek kilétéről, kivéve, amennyiben e tájékoztatás jelentős sérelmet okozna az adott személynek vagy vállalkozásnak.
6. cikk
A szóbeli meghallgatáshoz való jog; a panaszosok és a harmadik személyek részvétele a szóbeli meghallgatáson
(1) Azok a felek, akikhez a Bizottság kifogásközlést intézett, vagy más részt vevő felek kérésére a meghallgatási tisztviselő szóbeli meghallgatást tart annak érdekében, hogy az említett felek részletesebben is előadhassák írásbeli beadványaikat.
(2) A meghallgatási tisztviselő adott esetben, a felelős igazgatóval való konzultációt követően úgy határozhat, hogy - írásbeli észrevételeikben megfogalmazott ilyen irányú kérés esetén - lehetőséget biztosít a panaszosoknak és az 5. cikk értelmében vett érdekelt harmadik személyeknek arra, hogy kifejthessék álláspontjukat a kifogásközlés címzettjeként szereplő felek szóbeli meghallgatásán. A meghallgatási tisztviselő harmadik országok versenyjogi hatóságainak képviselőit is felkérheti, hogy az Unió és a harmadik országok között megkötött megállapodásoknak megfelelően megfigyelőként vegyenek részt a szóbeli meghallgatáson.
4. FEJEZET
IRATBETEKINTÉS, BIZALMAS KEZELÉS ÉS ÜZLETI TITOK
7. cikk
Az aktába való betekintés, valamint a dokumentumokhoz és információkhoz való hozzáférés
(1) Amennyiben az aktába való betekintéshez fűződő jogát gyakorló fél okkal feltételezheti, hogy a Bizottság rendelkezik olyan dokumentumokkal, amelyeket nem bocsátottak rendelkezésére, és ezek a dokumentumok szükségesek a meghallgatáshoz való jog megfelelő gyakorlásához, - a 3. cikk (7) bekezdésére is figyelemmel - a meghallgatási tisztviselőhöz intézett indokolt kérelemmel igényelheti az említett dokumentumokhoz való hozzáférést.
(2) A 3. cikk (7) bekezdésére figyelemmel, a más részt vevő felek, a panaszosok és az 5. cikk értelmében vett érdekelt harmadik személyek az alább felsorolt körülmények esetén indokolt kérelemmel fordulhatnak a meghallgatási tisztviselőhöz:
a)
Más részt vevő felek, akik okkal feltételezhetik, hogy nem tájékoztatták őket a bejelentő feleknek címzett kifogásközlésről a 802/2004/EK rendelet 13. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
b)
Az a panaszos, akit a Bizottság a 773/2004/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése alapján a panasz elutasítására irányuló szándékáról tájékoztatott, és okkal feltételezheti, hogy a Bizottság rendelkezik olyan dokumentumokkal, amelyeket nem bocsátottak rendelkezésére, és ezek a dokumentumok szükségesek jogainak megfelelő gyakorlásához, összhangban a 773/2004/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével.
c)
Az a panaszos, aki úgy véli, hogy nem kapta meg a kifogásközlés bizalmasnak nem minősülő változatát a 773/2004/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően, vagy a kifogásközlés bizalmasnak nem minősülő változatát nem olyan módon állították össze, amely lehetővé tenné jogai hatékony gyakorlását, kivéve a vitarendezési eljárás hatálya alá eső ügyeket.
d)
Azon e határozat 5. cikke szerinti érdekelt harmadik személy, aki okkal feltételezheti, hogy nem tájékoztatták az eljárás jellegéről és tárgyáról a 773/2004/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének, valamint a 802/2004/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének megfelelően. Ugyanez vonatkozik arra a vitarendezési eljárás hatálya alá tartozó ügyben résztvevő panaszosra, aki okkal feltételezheti, hogy nem tájékoztatták az eljárás jellegéről és tárgyáról a 773/2004/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően.
(3) A meghallgatási tisztviselő az (1) vagy a (2) bekezdés alapján hozzá intézett kérésről indokolt határozatot hoz, és e határozatot közli a kérést megfogalmazó személlyel, valamint az eljárásban érintett bármely egyéb személlyel.
8. cikk
Üzleti titkok és egyéb bizalmas információk
(1) Amennyiben a Bizottság olyan információt szándékozik nyilvánosságra hozni, amely bármely vállalkozás vagy személy üzleti titkának vagy egyéb bizalmas információjának minősülhet, a Versenyjogi Főigazgatóság írásban tájékoztatja az utóbbiakat erről a szándékáról és annak indokairól. Meg kell határozni egy olyan határidőt, amelyen belül az érintett vállalkozás vagy személy előterjesztheti az írásbeli észrevételeit.
(2) Ha az érintett vállalkozás vagy személy ellenzi az információk nyilvánosságra hozatalát, a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet. Ha a meghallgatási tisztviselő megállapítása szerint az információk nyilvánosságra hozhatók, mivel nem minősülnek üzleti titoknak vagy egyéb bizalmas információnak, illetve nyomós érdek fűződik a nyilvánosságra hozatalhoz, erről a megállapításról indokolt határozatban értesíteni kell az érintett vállalkozást vagy személyt. A határozat meghatározza azt az időpontot, amelyet követően az információt nyilvánosságra hozzák. Az értesítés és a nyilvánosságra hozatal között legalább egy hétnek kell eltelnie.
(3) Az (1) és (2) bekezdés értelemszerűen vonatkozik az információnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététel útján történő nyilvánosságra hozatalára is.
(4) Ha egy fél védelemhez való jogának hatékony gyakorlása, valamint a titoktartáshoz fűződő jogos érdek közötti egyensúly megteremtése érdekében szükséges, a meghallgatási tisztviselő úgy határozhat, hogy az aktának a fél védelemhez való jogának gyakorlásához nélkülözhetetlen része tekintetében korlátozott hozzáférést biztosít a kérelmező fél részére, amely hozzáférés részleteit a meghallgatási tisztviselő állapítja meg.
5. FEJEZET
HATÁRIDŐK MEGHOSSZABBÍTÁSA
9. cikk
A határidők meghosszabbítása iránti kérelmek
(1) Ha a kifogásközlés címzettje úgy véli, hogy a kifogásközlés megválaszolására megszabott határidő túl rövid, a felelős igazgatóhoz intézett indokolt kérelemben igényelheti a határidő meghosszabbítását. E kérelmet kellő idővel a Szerződés 101. és 102. cikke szerinti eljárások eredeti határidejének lejárta előtt, továbbá legalább öt munkanappal a 139/2004/EK rendelet szerinti eljárások eredeti határidejének lejárta előtt kell benyújtani. Ha a kérelemnek nem adnak helyt, vagy a kifogásközlés azon címzettje, aki a kérelmet benyújtotta, nem ért egyet a biztosított hosszabbítás mértékével, az eredeti határidő lejárta előtt a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet felülvizsgálat céljából. A meghallgatási tisztviselő a felelős igazgató meghallgatását követően eldönti, hogy szükség van-e határidő meghosszabbítására ahhoz, hogy a kifogásközlés címzettje hatékonyan élhessen a meghallgatáshoz való jogával, szem előtt tartva ugyanakkor, hogy el kell kerülni az eljárások indokolatlan elhúzódását. A Szerződés 101. és 102. cikke szerinti eljárások során a meghallgatási tisztviselő többek között az alábbi tényezőket veszi figyelembe:
a)
az akta mérete és bonyolultsága;
b)
a kifogásközlés azon címzettje, aki a kérelmet benyújtotta korábban hozzáfért-e az információkhoz;
c)
bármely más objektív akadály, amellyel a kifogásközlés azon címzettjének, aki a kérelmet benyújtotta esetlegesen szembe kell néznie észrevételeinek benyújtásakor.
Az első albekezdés a) pontjában foglaltak felmérése céljából a jogsértések számát, a jogsértés(ek) állítólagos időtartamát, a dokumentumok méretét és számát és a szakértői tanulmányok méretét és bonyolultságát kell figyelembe venni.
(2) Ha a más részt vevő felek, valamely panaszos vagy az 5. cikk értelmében vett érdekelt harmadik személy úgy vélik, hogy az álláspontjuk ismertetésére rendelkezésre álló határidő túl rövid, az eredeti határidő lejárta előtt kellő időben a felelős igazgatóhoz intézett indokolt kérelemmel igényelhetik a határidő meghosszabbítását. Ha a kérelemnek nem adnak helyt, vagy a más részt vevő fél, a panaszos vagy az érdekelt harmadik személy nem ért egyet a határozattal, a meghallgatási tisztviselő elé terjesztheti az ügyet felülvizsgálat céljából. A meghallgatási tisztviselő a felelős igazgató meghallgatását követően dönt arról, hogy meg kell-e adni a határidő-hosszabbítást.
6. FEJEZET
A SZÓBELI MEGHALLGATÁS
10. cikk
Szervezés és rendeltetés
(1) A meghallgatási tisztviselő megszervezi és lebonyolítja a Szerződés 101. és 102. cikke, valamint a 139/2004/EK rendelet végrehajtását szolgáló rendelkezések szerinti meghallgatásokat.
(2) A szóbeli meghallgatásokat a meghallgatási tisztviselő folytatja le, és ennek során teljes függetlenséget élvez.
(3) A meghallgatási tisztviselő gondoskodik a meghallgatás szabályszerű lebonyolításáról, valamint hozzájárul a meghallgatás és az annak alapján hozott döntések tárgyilagosságához.
(4) A meghallgatási tisztviselő gondoskodik arról, hogy a meghallgatás kellő lehetőséget nyújtson a kifogásközlés címzettjeinek, a más részt vevő feleknek, valamint a panaszosoknak és a szóbeli meghallgatáson való részvételre engedélyt kapott, az 5. cikk értelmében vett érdekelt harmadik személyeknek, hogy előadják álláspontjukat a Bizottság előzetes megállapításairól.
11. cikk
A szóbeli meghallgatás előkészítése
(1) A meghallgatási tisztviselő felel a szóbeli meghallgatás előkészítéséért, és megteszi az összes megfelelő intézkedést ennek érdekében. A szóbeli meghallgatás megfelelő előkészítése érdekében a meghallgatási tisztviselő a felelős igazgatóval történő konzultációt követően előzetesen megküldheti a meghallgatásra meghívott személyek részére azoknak a kérdéseknek a jegyzékét, amelyekkel kapcsolatban felkéri őket álláspontjuk kifejtésére. A meghallgatási tisztviselő emellett jelezheti a meghallgatásra meghívott személyeknek a vita súlyponti területeit, különös tekintettel azokra a tényekre és kérdésekre, amelyeket a kifogásközlés szóbeli meghallgatást kérő címzettjei fel kívánnak vetni.
(2) Ebből a célból a meghallgatási tisztviselő a felelős igazgatóval folytatott konzultációt követően tárgyalhat a meghallgatásra meghívott személyekkel és - adott esetben - a Bizottság szolgálataival a meghallgatás előkészítése érdekében.
(3) A meghallgatási tisztviselő előzetes írásbeli értesítést is kérhet a meghallgatásra meghívott személyek tervezett nyilatkozatának lényegi tartalmáról.
(4) A meghallgatási tisztviselő határidőt állapíthat meg a meghallgatásra meghívott valamennyi személy számára ahhoz, hogy megküldjék a nevükben részt vevő személyek jegyzékét. A meghallgatási tisztviselő a meghallgatás időpontja előtt kellő időben hozzáférhetővé teszi ezt a jegyzéket a szóbeli meghallgatásra meghívott valamennyi személy számára.
12. cikk
Időzítés és lebonyolítás
(1) A felelős igazgatóval folytatott konzultációt követően a meghallgatási tisztviselő meghatározza a meghallgatás dátumát, időtartamát és helyét. Elnapolás iránti kérelem esetében a meghallgatási tisztviselő dönt annak engedélyezéséről vagy elutasításáról.
(2) A meghallgatási tisztviselő dönt arról, hogy a meghallgatás során új dokumentumok előterjesztése elfogadható-e, továbbá hogy egy fél nevében kik hallgathatók meg.
(3) A meghallgatási tisztviselő lehetővé teheti azoknak a feleknek, akikhez kifogásközlést intéztek, a más részt vevő feleknek, a panaszosoknak, a meghallgatásra meghívott más személyeknek, a Bizottság szolgálatainak és a tagállamok hatóságainak, hogy kérdéseket tegyenek fel a meghallgatás során. Amennyiben kivételesen egy kérdés egészében vagy részben nem válaszolható meg a szóbeli meghallgatáson, a meghallgatási tisztviselő engedélyezheti, hogy meghatározott határidőn belül írásban adjanak választ. Ezen írásbeli választ a szóbeli meghallgatás valamennyi résztvevőjének át kell adni, kivéve, ha a meghallgatási tisztviselő a kifogásközlés címzettjének védelemhez való joga vagy bármely személy üzleti titka vagy más bizalmas információja védelme érdekében másként dönt.
(4) Ha a meghallgatáshoz való jog érvényesítése érdekében szükséges, a meghallgatási tisztviselő a felelős igazgatóval folytatott konzultációt követően lehetővé teheti az érintett felek, a más részt vevő felek, a panaszosok vagy az 5. cikk értelmében vett érdekelt harmadik személyek számára, hogy a szóbeli meghallgatást követően további írásbeli észrevételeket terjesszenek elő. A meghallgatási tisztviselő meghatározza az ilyen dokumentumok előterjesztésének határidejét. A Bizottság nem köteles figyelembe venni az említett határidőt követően beérkezett írásbeli észrevételeket.
13. cikk
Az üzleti titkok védelme és a bizalmas kezelés a szóbeli meghallgatáson
Általában minden személyt a meghallgatáson részt vevő összes többi meghívott személy jelenlétében hallgatnak meg. A meghallgatási tisztviselő úgy is határozhat, hogy adott személyeket külön, zárt ülésen hallgat meg, figyelembe véve üzleti titkaik és más bizalmas információik védelméhez fűződő jogos érdeküket.
7. FEJEZET
AZ IDŐKÖZI JELENTÉS ÉS AZ ÉSZREVÉTELEK MEGTÉTELÉHEZ VALÓ JOG
14. cikk
Időközi jelentés és észrevételek
(1) A meghallgatási tisztviselő időközi jelentést nyújt be a Bizottság illetékes tagjának a meghallgatásról és az annak alapján általa levont következtetésekről, figyelemmel az eljárási jogok hatékony gyakorlásának tiszteletben tartására. Az e jelentésbe foglalt észrevételek többek között az alábbi eljárási kérdéseket érintik:
a)
a dokumentumok nyilvánosságra hozatala és az aktába való betekintés;
b)
a kifogásközlés megválaszolásának határideje;
c)
a meghallgatáshoz való jog betartása;
d)
a szóbeli meghallgatás szabályos lefolytatása.
A jelentés másolatát meg kell küldeni a versenypolitikáért felelős főigazgatónak, a felelős igazgatónak, valamint a Bizottság egyéb illetékes szolgálatainak.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentésen túl, és attól függetlenül, a meghallgatási tisztviselő észrevételeket tehet az eljárások továbbfejlesztésével és pártatlanságával kapcsolatban. Ennek során a meghallgatási tisztviselő különösen arról gondoskodik, hogy a Bizottság határozattervezeteinek elkészítése során kellően figyelembe vegyék a tárgyhoz tartozó valamennyi tényt - legyenek azok az érdekeltek szempontjából akár kedvezőek, akár kedvezőtlenek -, beleértve az esetleges jogsértés súlyossága és időtartama tekintetében releváns ténybeli elemeket. Ezen észrevételek többek között vonatkozhatnak további információk szükségességére, egyes kifogások visszavonására, további kifogások megfogalmazására, vagy az 1/2003/EK rendelet V. fejezete szerinti további vizsgálati intézkedésekre irányuló javaslatra.
A versenypolitikai főigazgatót, a felelős igazgatót és a Jogi Szolgálatot tájékoztatni kell ezekről az észrevételekről.
8. FEJEZET
KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK ÉS VITARENDEZÉSEK
15. cikk
Kötelezettségvállalások és vitarendezések
(1) Az eljárásokban részt vevő azon felek, akik az 1/2003/EK rendelet 9. cikkének megfelelően kötelezettségvállalásokat ajánlanak fel, hogy a Bizottság által számukra az előzetes értékelésben kifejezett elvárásoknak eleget tegyenek, a 9. cikk szerinti eljárás bármely szakaszában a meghallgatási tisztviselőhöz fordulhatnak eljárási jogaik hatékony gyakorlásának biztosítása érdekében.
(2) A kartellügyek azon felei, akik részt vesznek a 773/2004/EK rendelet 10a. cikke szerinti vitarendezési megbeszéléseken, a vitarendezési eljárás bármely szakaszában a meghallgatási tisztviselőhöz fordulhatnak eljárási jogaik hatékony gyakorlásának biztosítása érdekében.
9. FEJEZET
ZÁRÓJELENTÉS
16. cikk
Tartalom és a határozat elfogadása előtti továbbítás
(1) A meghallgatási tisztviselő az ügyben a tanácsadó bizottság elé terjesztendő határozattervezet alapján írásbeli zárójelentést készít a 14. cikk (1) bekezdésében említett eljárási jogoknak az eljárások minden szakaszában történő hatékony gyakorlása tiszteletben tartásáról. A jelentés azt is megvizsgálja, hogy a határozattervezet csak azokat a kifogásokat érinti-e, amelyekre vonatkozóan a feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk ismertetésére.
(2) A zárójelentést meg kell küldeni a Bizottság illetékes tagjának, a versenypolitikáért felelős főigazgatónak és a felelős igazgatónak, valamint a Bizottság egyéb illetékes szolgálatainak. A zárójelentést el kell juttatni a tagállamok illetékes hatóságainak, valamint - az EGT-megállapodás 23. és 24. jegyzőkönyvében meghatározott, együttműködésre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban - az EFTA Felügyeleti Hatóságának.
17. cikk
A Bizottsághoz történő benyújtás és a közzététel
(1) A meghallgatási tisztviselő zárójelentését a Bizottság elé kell terjeszteni az határozattervezettel együtt, hogy a Bizottság egyedi ügyben hozott döntése során teljeskörűen tájékozott legyen az eljárás lefolytatásával kapcsolatos valamennyi lényeges információról, továbbá arról, hogy az eljárások folyamán tiszteletben tartották az eljárási jogok hatékony gyakorlásához való jogot.
(2) A meghallgatási tisztviselő a határozat tervezetében történt esetleges módosítások ismeretében annak Bizottság általi elfogadását megelőzően módosíthatja a zárójelentést.
(3) A Bizottság a határozattal együtt megküldi a meghallgatási tisztviselő zárójelentését a határozat címzettjeinek. A Bizottság a határozattal együtt közzéteszi a meghallgatási tisztviselő zárójelentését az Európai Unió Hivatalos Lapjában, figyelembe véve a vállalkozások üzleti titkainak védelméhez fűződő jogos érdeket.
10. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
18. cikk
Hatályon kívül helyezés és átmeneti rendelkezés
(1) A 2001/462/EK, ESZAK határozat hatályát veszti.
(2) A 2001/462/EK, ESZAK határozat alapján már megtett eljárási intézkedések továbbra is hatályban maradnak. Az e határozat hatálybalépése előtt hozott vizsgálati intézkedések tekintetében a meghallgatási tisztviselő elutasíthatja a 4. cikk szerinti hatáskörének gyakorlását.
Azokban az esetekben, amikor az 1/2003/EK rendelet 11. cikkének (6) bekezdése szerinti eljárás megindítására, vagy a 139/2004/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti eljárás megindítására e határozat hatálybalépését megelőzően került sor, az e határozat 14. cikke szerinti időközi jelentés és a 16. cikk szerinti zárójelentés nem terjed ki a vizsgálati szakaszra, kivéve, ha a meghallgatási tisztviselő másként dönt.
19. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2011. október 13-án.