KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 7. marts 2012
om statsstøttesag nr. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Støtteforanstaltninger til fordel for Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(meddelt under nummer C(2012) 1369)
(Kun den rumænske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2013/246/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt "EUF-traktaten"), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Kommissionens beslutning om indledning af proceduren efter EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til støttesag C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse bestemmelser, under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Den 17. juli 2009 anmeldte Rumænien to støtteforanstaltninger (i det følgende benævnt "anmeldelsen") til fordel for Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (i det følgende benævnt "Oltchim" eller "selskabet"): (i) konvertering af selskabets gæld til de offentlige myndigheder på 538 mio. RON (ca. 128 mio. EUR (3)) til aktier og (ii) en statsgaranti til dækning af 80 % af et kommercielt lån på 424 mio. EUR. Rumænien anmeldte disse statsstøtteforanstaltninger af hensyn til den retlige sikkerhed og fremførte, at de ikke indebar statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(2)
Inden denne anmeldelse, nemlig den 10. april 2008, indgav virksomheden PCC SE (i det følgende benævnt "PCC"), der har hovedsæde i den tyske by Duisburg, og som for øjeblikket ejer en minoritetsaktiepost på 18,31 % i Oltchim, en officiel klage over, at den planlagte konvertering af gælden til aktier indebar uforenelig statsstøtte.
(3)
Efter registrering af klagen udvekslede Kommissionen breve og oplysninger med de rumænske myndigheder, Oltchim og klageren og holdt en række møder dels med de rumænske myndigheder og repræsentanter for Oltchim, dels med repræsentanter for klageren.
(4)
Den 15. september 2009 indledte Kommissionen en officiel undersøgelsesprocedure i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til de anmeldte foranstaltninger (i det følgende benævnt "beslutningen om indledning af proceduren"). Rumænien fremsendte bemærkninger dertil den 3. november 2009.
(5)
Beslutningen om indledning af proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 29. december 2009 (4). Ved brev af 21. december 2009 opfordrede Kommissionen otte virksomheder, der som Oltchims konkurrenter kunne være interesserede i proceduren, til at fremsætte bemærkninger som led i beslutningen om indledning af proceduren.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra fem interesserede parter, nemlig fra Vestolit GmbH & Co. KG (i det følgende benævnt "Vestolit") ved brev af 26. januar 2010, fra Ineos ChlorVinyls (i det følgende benævnt "Ineos") ved brev af 26. januar 2010, fra to virksomheder, der bad om at få deres navne hemmeligholdt (i det følgende benævnt "1. og 2. anonyme part"), ved brev af 27. januar og 28. januar 2010 og fra en privatperson, Virgil Bestea, ved brev af 29. januar 2010.
(7)
Disse bemærkninger blev videresendt til Rumænien ved brev af 2. marts 2010. Rumænien svarede på bemærkningerne fra de interesserede parter ved brev af 8. april 2010.
(8)
En sjette interesseret part, Firebird Management LLC (i det følgende benævnt "Firebird") - en investeringsfond, som på daværende tidspunkt ejede 1,328 % af aktierne i Oltchim - fremsatte oplysninger og bemærkninger ved brev af 27. maj 2010 og 8. juli 2010. Firebirds bemærkninger blev videresendt til Rumænien ved brev af henholdsvis 25. juni 2010 og 27. juli 2010.
(9)
Klageren, PCC, fremsatte oplysninger om denne sag ved brev af 6. maj 2010, 18. maj 2010, 19. maj 2010, 28. maj 2010, 13. juni 2010, 18. juni 2010, 22. juli 2010, 6. august 2010, 2. september 2010, 18. oktober 2010, 9. april 2011 og 14. april 2011. Ud over disse breve sendte PCC omfattende materiale om sagen, hovedsagelig i form af diverse presseartikler og andre, fortrinsvis offentlige, oplysninger.
(10)
1. og 2. anonyme part (som også fremsendte bemærkninger vedrørende beslutningen om indledning af proceduren, og som desuden bad om at få deres navne hemmeligholdt), fremsendte også supplerende oplysninger den 21. september 2010, 22. februar 2011, 28. februar 2011, 26. juli 2011 og 28. oktober 2011.
(11)
Ved brev af 25. juni 2010, 2. august 2010, 9. september 2010, 22. september 2010, 20. oktober 2010 og 23. november 2011 videresendte Kommissionen de bemærkninger, der er nævnt i betragtning (9) og (10), til de rumænske myndigheder i de tilfælde, hvor bemærkningerne indeholdt nye oplysninger og argumenter og var relevante for den pågældende procedure.
(12)
Rumænien svarede på de supplerende bemærkninger ved brev af 30. juli 2010, 2. september 2010, 12. oktober 2010, 26. oktober 2010, 23. november 2010 og 7. december 2011 og sendte desuden supplerende oplysninger om sagen ved brev af 29. marts 2011, 14. april 2011, 27. juli 2011, 9. september 2011 og 21. september 2011.
(13)
Efter beslutningen om indledning af proceduren blev der holdt en række møder i Bruxelles mellem Kommissionens tjenestegrene og de rumænske myndigheder, nemlig den 30. juni 2010, 15. juli 2010, 19. maj 2011 og 12. september 2011. Kommissionens tjenestegrene mødtes også flere gange med repræsentanter for klageren PCC.
(14)
Ved brev af 22. juni 2011 trak de rumænske myndigheder anmeldelsen af 17. juli 2009 vedrørende statsgarantien for lånet på 424 mio. EUR tilbage. Desuden meddelte de rumænske myndigheder Kommissionen, at de opretholdt deres anmeldelse af konverteringen af gælden til aktier.
(15)
Den 10. august 2011 godkendte den rumænske regering et memorandum, hvorved repræsentanter for økonomi-, handels- og erhvervsministeriet (Ministerului Economiei, Comerțului și Mediului de Afaceri) samt repræsentanter for AVAS (5) og Oltchim fik bemyndigelse til at indgå en privatretlig aftale mellem AVAS og Oltchim, hvorved selskabet anerkendte de renter, der var påløbet selskabets offentlige gæld siden den 1. januar 2007.
(16)
Ved brev af 9. september 2011 meddelte de rumænske myndigheder, at Oltchim og AVAS agtede at indgå ovennævnte privatretlige aftale, og at AVAS derefter også ville konvertere disse påløbne renter til aktier sammen med gældens hovedstol.
(17)
Ved brev af 21. oktober 2011 afgav Rumæniens premierminister, Emil Boc, på den rumænske regerings vegne et fast tilsagn om fuldstændig privatisering af Oltchim, inklusive hele den aktiepost, som de offentlige myndigheder ville være i besiddelse af efter gældskonverteringen. Meddelelsen om privatiseringen skulle udsendes sidst i marts 2012, og privatiseringen skulle være afsluttet inden udgangen af maj 2012. Tilsagnet blev bekræftet af Rumæniens nye premierminister, Mihai-Răzvan Ungureanu, ved brev af 16. februar 2012.
(18)
Rumænien fremsatte yderligere bemærkninger og oplysninger ved brev af 12. oktober 2011 og 23. december 2011.
(19)
Det fremgår af de breve, der er nævnt i betragtning (17) og (18), at Rumænien ændrede anmeldelsen af 1. foranstaltning, således at konverteringen af gælden på 538 mio. RON til de offentlige myndigheder skulle efterfølges af en privatisering af den deraf følgende aktiepost i Oltchim, og at konverteringen skal vurderes i lyset af den efterfølgende privatisering.
II. SAGENS FAKTISKE OMSTÆNDIGHEDER
II.1. Selskabet
(20)
Oltchim er en stor rumænsk producent af petrokemiske produkter, såsom PVC, kaustisk soda, chlor, DEHP og polyetherpoyoler. Selskabets vigtigste produkt er PVC (som for øjeblikket udgør ca. 37,5 % af den samlede produktion) med en andel på 2,1 % af EU-markedet i 2008 (6). Oltchim er en af Rumæniens og Sydeuropas største petrokemiske virksomheder og fremstiller 78 sortimenter af 40 basiskemikalier. Virksomheden eksporterer ca. 80 % af sin produktion til såvel europæiske lande som tredjelande.
(21)
Oltchim er den største industriarbejdsgiver i Vâlcea, der er en rumænsk region, som er støtteberettiget i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra a). Den 15. oktober 2011 havde virksomheden 3 470 beskæftigede (7). På grund af den vanskelige finansielle situation, som virksomheden befinder sig i for øjeblikket, afskedigede den midlertidigt 1 000 ansatte i december 2011 og yderligere 993 ansatte i januar 2012 (8).
(22)
Virksomheden blev oprettet i 1966, omstruktureret i 1990 og noteret på fondsbørsen i Bukarest i 1997. Den rumænske stat (for øjeblikket via økonomiministeriet) har en aktiemajoritet på 54,8 % i virksomheden. Den største minoritetsaktionær med en aktiepost på 18,31 % er PCC, der er klageren i forbindelse med denne procedure, og som også ejer selskabet Rokita SA, der er en polsk konkurrent til Oltchim. Virksomhedens øvrige aktier ejes af Nachbar Services Ltd. (14,02 %), en række fysiske personer (11,04 %) og andre juridiske personer (1,81 %).
II.2. Begivenheder før Rumæniens tiltrædelse af EU
II.2.1 Årsagen til selskabets offentlige gæld
(23)
I perioden 1992-2008 investerede Oltchim i alt ca. 371 mio. EUR i modernisering af sin produktionslinje (hvoraf 118,8 mio. EUR blev investeret i perioden 2007-2008). I forbindelse med nogle af disse investeringer optog Oltchim 12 kommercielle lån på i alt ca. 171 mio. DEM og 60 mio. USD i perioden 1995-2000. Lånene blev sikret ved statsgarantier, som blev ydet af finansministeriet.
(24)
Da Oltchim ikke kunne tilbagebetale sine lån, begyndte bankerne i november 1999 at kræve statsgarantierne indfriet.
(25)
Mellem 1999 og 2002 foretog finansministeriet udbetalinger i henhold til statsgarantierne. I forbindelse med de beløb, der blev udbetalt i henhold til statsgarantierne mellem 1999 og 2002, opkrævede finansministeriet betydelige renter og morarenter, som varierede mellem 0,15 % og 0,3 % pr. dag, dvs. mellem 54 % og 110 % om året (9).
(26)
Den gæld, som Oltchim havde akkumuleret til finansministeriet som følge af garantierne, plus renter og morarenter i forbindelse hermed, androg 303 mio. RON (ca. 72 mio. EUR) indtil juni 2002. På det tidspunkt blev det nævnte beløb overdraget fra finansministeriet til det rumænske agentur, der har til opgave at inddrive offentlig gæld, AVAS (10), og blev konsolideret i USD med det formål at opretholde gældens værdi i den hyperinflationære situation. Gælden havde således en værdi på 91 mio. USD.
(27)
I henhold til rumænsk lovgivning (OUG 51/1998) havde AVAS ikke nogen specifik bemyndigelse til at opkræve renter og morarenter i forbindelse med selskabets offentlige gæld, som det skulle inddrive hos debitorerne.
II.2.2 Konvertering af gælden i 2003
(28)
Første forsøg på at privatisere selskabet fandt sted i 2001, hvor AVAS indgik en købs-/salgskontrakt med Exall Resources om statens aktiepost. Kontrakten blev ophævet, fordi køberen ikke var i stand til at opfylde sine betalingsforpligtelser eller til at sikre teknologiske/miljøforbedrende investeringer i selskabet.
(29)
Andet forsøg på at privatisere Oltchim fandt sted i oktober 2003, hvor det rumænske privatiseringagentur APAPS udsendte en meddelelse om salg af statens kapitalandele. For at gøre virksomheden mere attraktiv for de potentielle investorer blev det meddelt, at selskabets offentlige gæld ville blive konverteret til aktier.
(30)
Da en potentiel investor (Rompetrol) og minoritetsaktionærerne anlagde sag ved de rumænske domstole mod gældskonverteringen i 2003, blev privatiserinstilbuddet dog annulleret i begyndelsen af november 2003. Alligevel blev gælden på 95 mio. USD til AVAS (dvs. de 91 mio. USD plus finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til garantierne, som var blevet overdraget til AVAS i juni 2002), svarende til 322 mio. RON, i november 2003 konverteret til aktier ved en beslutning, som Oltchims aktionærer traf på generalforsamlingen (hvor statens repræsentanter havde stemmeflertal). Statens aktiepost i Oltchim steg således fra 53,26 % til 95,73 %.
(31)
I november 2005 annullerede en handelsret i Vâlcea den beslutning, der var truffet på Oltchims generalforsamling med hensyn til gældskonverteringen med den begrundelse, at beslutningen var blevet vedtaget, uden at minoritetsaktionærerne også havde fået mulighed for at deltage i kapitalforhøjelsen.
(32)
I juni 2006 udstedte den rumænske regering en hastebekendtgørelse (11), hvorved den gav statens repræsentanter, der deltog i Oltchim-aktionærernes generalforsamling, bemyndigelse til at stemme for, at den domstolsafgørelse, der annullerede den første gældskonvertering, ikke skulle appelleres, og til at træffe de nødvendige foranstaltninger til annullation af alle senere beslutninger. Domstolsafgørelsen om annullation af gældskonverteringen blev endelig i august 2006. Den faktiske nedsættelse af selskabskapitalen fandt sted i november 2007. Den gæld, der opstod ved annulleringen af gældskonverteringen, blev på ny bogført til dens tidligere værdi på 95 mio. USD, hvilket senere svarede til 317 mio. RON.
II.2.3 Den senere akkumulerede gæld
(33)
Efter den første overdragelse af gælden til AVAS i juni 2002 fortsatte finansministeriet i perioden juni 2002 - december 2006 med at foretage udbetalinger i henhold til de statsgarantier, der var blevet aktiveret i november 1999. I perioden 2003-2006, mens gældskonverteringen i 2003 endnu var gyldig, androg de samlede supplerende udbetalinger, som finansministeriet foretog i henhold til garantierne, 191 mio. RON. I henhold til den kontrakt, som finansministeriet og AVAS indgik i juni 2002 om overdragelsen af selskabets offentlige gæld, overdrog finansministeriet ligeledes alle disse fordringer til AVAS i flere på hinanden følgende trancher efter de faktiske udbetalinger i henhold til garantierne. AVAS konsoliderede også disse fordringer i USD, som i 2006 androg i alt 60 mio. USD.
(34)
Ved Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 2007 androg Oltchims samlede gæld til AVAS således 60 mio. USD (12).
II.3. Begivenheder efter Rumæniens tiltrædelse af EU
II.3.1 Gældsudviklingen
(35)
Siden 1. januar 2007 har Oltchim foretaget alle betalinger vedrørende eksterne lån. Finansministeriet har ikke længere foretaget supplerende udbetalinger i henhold til statsgarantierne.
(36)
I november 2007 blev det beløb, der svarer til den annullerede gældskonvertering på 95 mio. USD, bogført hos Oltchim og lagt til de 60 mio. USD, der var forbundet med de yderligere betalinger, hvilket bragte virksomhedens samlede gæld til det offentlige op på 155 mio. USD (508 mio. RON). Denne gæld på 155 mio. USD figurerer i Oltchims regnskaber i RON (dvs. 508 mio. RON). Denne USD-denominerede gæld har siden figureret i Oltchims regnskaber i RON, og beløbet er forblevet uændret i rumænsk valuta, fordi selskabet ved hver ny regnskabsperiode har bogført den tidligere værdi i RON (13), som altid har været større end den gældende værdi på det pågældende tidspunkt, idet RON er blevet revalueret i forhold til USD i tidens løb.
(37)
Som en undtagelse fra den generelle regel, der er fastsat i OUG 51/1998 [jf. betragtning (27) ovenfor], opkrævede AVAS i 2007 i henhold til artikel 2, stk. 2, i regeringens hastebekendtgørelse nr. 45/2006 (i det følgende benævnt "OUG 45/2006") renter på 29,9 mio. RON for perioden 2003-2006 - til den etårige LIBOR (14) for indskud i USD - på de fordringer på Oltchim, som det havde fået overdraget af finansministeriet, og som havde været omfattet af gældskonverteringen i 2003.
(38)
Fra november 2007 androg Oltchims samlede gæld til AVAS derfor 155 mio. USD (508 mio. RON) plus 29 mio. RON, dvs. i alt 538 mio. RON. I det følgende vil gælden blive udtrykt i RON, fordi den anmeldte gældskonvertering også er udtrykt i RON.
II.3.2 Anden gældskonvertering
(39)
I januar 2007 vedtog det rumænske parlament OUG 45/2006 ved lov nr. 30/2007, som bemyndiger AVAS til at annullere første gældskonvertering og iværksætte anden konvertering, denne gang med overholdelse af minoritetsaktionærernes præferencerettigheder.
(40)
Alligevel modsatte den nye, største minoritetsaktionær PCC sig andet forsøg på konvertering af gælden til aktier og nægtede at deltage.
(41)
PCC erhvervede en aktiepost på 1,2 % i Oltchim for 7,5 mio. EUR i maj 2007, dvs. efter det tidspunkt, hvor den domstolsafgørelse, som annullerede første gældskonvertering, blev definitiv, fordi den ikke var blevet appelleret af Oltchim og de rumænske myndigheder. Da gældskonverteringen blev annulleret i selskabets regnskaber, blev PCC's andel på 1,2 % til en andel på 12 % (15).
(42)
I april 2008 indgav PCC en klage til Kommissionen over den pågældende konvertering, som angiveligt indebar uforenelig statsstøtte [se betragtning 2 ovenfor].
(43)
De rumænske myndigheder besluttede at indhente Kommissionens godkendelse i henhold til statsstøttereglerne for at sikre sig, at EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, var overholdt, inden de iværksatte anden gældskonvertering, og anmeldte derfor foranstaltningen.
II.4. Oltchims nuværende situation
(44)
De rumænske myndigheder fremfører, at de, efter at gældskonverteringen i 2003 var blevet annulleret i 2006, på ny forsøgte at privatisere selskabet inklusive gælden i både 2006 og 2008. Ifølge de rumænske myndigheder var der ingen investorer, der var interesserede i at købe virksomheden på sådanne betingelser.
(45)
Desuden stod virksomheden ifølge de rumænske myndigheder over for følgende problemer i 2008: (i) hovedleverandøren Arpechims indstilling af leverancerne af de vigtigste råmaterialer, (ii) den negative nettoværdi af selskabets aktiver som følge af den betydelige gæld, der på ny blev bogført i selskabets regnskaber, efter at gældskonverteringen i 2003 var blevet annulleret i november 2007, (iii) selskabets underkapitalisering, som ligeledes skyldtes annulleringen af gældskonverteringen og endelig (iv) virkningerne af den internationale finansielle og økonomiske krise.
(46)
I regnskabsåret 2008 registrerede Oltchim et driftstab på 71 mio. RON (17 mio. EUR), et nettotab på 226 mio. RON (54 mio. EUR), men de samlede tab androg 1,367 mia. RON (325 mio. EUR). Efter at hovedleverandøren af ethylen, Arpechim, lukkede i november 2008, fungerede selskabet med 45 % af sin kapacitet, og ca. en tredjedel af personalet blev midlertidigt afskediget.
(47)
Sidst i 2008 blev de aktier i Oltchim, som AVAS ejede på daværende tidspunkt, overdraget til økonomiministeriets portefølje.
(48)
I december 2009 erhvervede Oltchim sin tidligere leverandør Arpechims aktiver (ethylenanlægget) for [0]-[10] EUR (16) og overtog dens lagerbeholdning og inventar for [10]-[20] mio. EUR. Ifølge de rumænske myndigheder blev købet finansieret ved forskud fra kunderne. Arpechim genoptog driften i maj 2011.
(49)
Den 31. december 2009 viste Oltchims regnskaber for 2009 driftstab på 26 mio. EUR (109 mio. RON), et nettotab på 52,4 mio. EUR (220 mio. RON), samlede tab på 377 mio. EUR (1,584 mia. RON) og en negativ egenkapital på 112 mio. EUR (469 mio. RON).
(50)
Den 31. december 2010 viste Oltchims regnskaber et driftsoverksud på 56 mio. EUR, et nettooverskud på 32 mio. EUR (220 mio. RON) og samlede tab på 383 mio. EUR. Det positive driftsresultat og nettoresultatet skyldes, at Arpechims aktiver, der blev overtaget for [0]-[10] EUR, blev opskrevet til [80]-[100] mio. EUR, og at forskellen blev opført i regnskaberne som "kapitalgevinst ved køb på fordelagtige vilkår".
(51)
Den 30. juni 2011 viste Oltchims halvårsregnskab (17) et driftstab på 7,4 mio. EUR og et nettotab på 17,4 mio. EUR, samlede tab på 401 mio. EUR og en negativ egenkapital på 358 mio. EUR (uden at gælden til AVAS medregnes).
III. BESLUTNING OM INDLEDNING AF PROCEDUREN
(52)
Den 15. september 2009 indledte Kommissionen den officielle undersøgelsesprocedure med hensyn til de to støtteforanstaltninger til fordel for Oltchim, som Rumænien havde anmeldt i juli 2009:
-
1. foranstaltning: en gældskonvertering på i alt 538 RON (ca. 128 mio. EUR) og
-
2. foranstaltning: en "aktionærgaranti" til dækning af 80 % af en kommercielt lån på 424 mio. EUR til fortsatte moderniseringsinvesteringer (Rumænien trak anmeldelsen af 2. foranstaltning tilbage ved brev af 22. juni 2011).
(53)
Kommissionen rejste spørgsmålet om, hvorvidt de anmeldte foranstaltninger gav selskabet en urimelig fordel i modsætning til, hvad Rumænien havde fremført, og udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(54)
I beslutningen om indledning af proceduren blev det desuden fastslået, at det forhold, at staten fra 1. januar 2007 ikke har opkrævet renter og/eller morarenter i forbindelse med den resterende gæld til det offentlige ("3. foranstaltning"), skulle betragtes som supplerende statsstøtte.
(55)
Endelig betvivlede Kommissionen, at foranstaltningerne kunne betragtes som forenelige med EUF-traktatens statsstøtteregler, hvis det blev fastslået, at de indebærer statsstøtte.
IV. RUMÆNIENS BEMÆRKNINGER TIL BESLUTNINGEN OM INDLEDNING AF PROCEDUREN
(56)
De rumænske myndigheder hævdede i deres bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren, at ingen af de tre foranstaltninger udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, fordi den rumænske stat har handlet som en markedsøkonomisk investor.
(57)
Rumænien understregede især, at de anmeldte foranstaltninger (konvertering af gælden og aktionærgarantien) ville sikre Oltchims rentabilitet, fordi de ville løse problemerne med underkapitalisering og skaffe de nødvendige midler til gennemførelsen af virksomhedens vækststrategi. Desuden understregede Rumænien, at Kommissionen skal være opmærksom på, at staten spiller en dobbeltrolle, nemlig som Oltchims aktionær og kreditor.
(58)
Endelig hævdede Rumænien, at 3. foranstaltning ikke udgør statsstøtte, fordi det forhold, at staten ikke inddrev den tidligere gæld, var nært forbundet med den planlagte gældskonvertering, og at de rumænske myndigheder i forbindelse med denne gæld konsekvent havde handlet på samme måde, som en markedsøkonomisk investor ville have handlet i en lignende situation.
V. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(59)
Virksomheden Vestolit gav i sine bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren, som den fremsendte den 26. januar 2010, udtryk for betænkeligheder ved den statsstøttepakke, som Rumænien havde anmeldt i juli 2009. Vestolit betragter sig som konkurrent til Oltchim, idet begge virksomheder beskæftiger sig med produktion af PVC. Ifølge Vestolit ville ingen privat investor have støttet en investeringsprogram, som udelukkende tog sigte på køb og modernisering af Arpechims gamle ethylenanlæg.
(60)
Ved brev af 21. januar 2010 fremførte virksomheden Ineos, at det på grundlag af oplysningerne i beslutningen om indledning af proceduren ser ud til, at Oltchim er en kriseramt virksomhed, og at det derfor er usandsynligt, at en privat investor ville have truffet de foranstaltninger, som den rumænske stat har truffet til fordel for den. Ineos gjorde ligeledes opmærksom på, at det europæiske marked for PVC er præget af en betydelig overkapacitet, og at potentiel støtte til en af markedsdeltagerne derfor vil kunne medføre betydelige fordrejninger.
(61)
Firebird's bemærkninger af 28. maj 2010 svarer indholdsmæssigt til de bemærkninger, der er fremsat af ovennævnte interesserede parter.
(62)
Ved brev af 28. januar 2010 fremsatte en af Oltchims øvrige konkurrenter, 1. anonyme part, ligeledes bemærkninger svarende til Vestolits og Ineos' ovennævnte bemærkninger. Den understreger også, at driftsstøtten ikke kan betragtes som forenelig med EUF-traktaten, og at der tilsyneladende ikke er nogen anden begrundelse for forenelighed i Oltchims tilfælde.
(63)
Ved brev af 27. januar 2010 fremførte 2. anonyme part, at alle de støtteforanstaltninger, der er fastsat i beslutningen om indledning af proceduren, udgør uforenelig støtte. 2. anonyme part fremførte også:
a)
at de statsgarantier, der blev ydet Oltchim i perioden 1995-2000, fortsat var gældende efter Rumæniens tiltrædelse af EU, nemlig indtil den 31. oktober 2009 og derfor skal behandles som ny støtte efter tiltrædelsesdatoen
b)
at de vanskeligheder, som Oltchim stødte på, efter at statsgarantierne blev aktiveret i november 1999, skyldes selskabets strukturelle problemer (ineffektiv forvaltning, vedtagelse af en forkert forretningsstrategi og det forhold, at der ikke var gennemført en reel og effektiv omstrukturering)
c)
at overtagelsen af selskabet Arpechim er i strid med Oltchims kommercielle interesser og ikke vil være rentabel i fremtiden
d)
at finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til de aktiverede statsgarantier i perioden juni 2002 - december 2006 viser, at Oltchim var kriseramt i hele denne periode
e)
at Rumænien i virkeligheden kun forsøgte at privatisere selskabet én gang, nemlig i 2001, og at de efterfølgende "mislykkede" forsøg på privatisering i 2003 og 2006 var kun en strategi, som tog sigte på at undgå tvangsinddrivelse af selskabets offentlige gæld
f)
at den forretningsplan, der ligger til grund for støttepakken, som den blev anmeldt i juli 2009, ikke var troværdig, især hvad angår følsomhedsanalysen og det forventede investeringsafkast
g)
at staten må have registreret et betydeligt tab ved at støtte et investeringsprogram af et sådant omfang, da de forventede indtægter ved privatiseringen af Oltchim ikke har kunnet dække omkostningerne ved støtteforanstaltningerne
h)
at Rumænien ud fra det synspunkt, at de anmeldte foranstaltninger udgør statsstøtte, skulle have foreslået en omstruktureringsplan for Oltchim, som gør det muligt at vurdere støttens forenelighed på baggrund af rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (18).
(64)
Senere i proceduren henledte PCC Kommissionens opmærksomhed på, at det rumænske agentur for miljøbeskyttelse i juni 2010 pålagde Oltchim en bøde på 14,34 mio. EUR for forsinket returnering af CO2-certifikater for 2009 (19). At bøden eventuelt ikke er inddrevet udgør efter PCC's opfattelse yderligere statsstøtte til virksomheden. Ved brev af 8. juli 2010 rejser Firebird ligeledes spørgsmålet om miljøbøden.
(65)
I oktober 2010 og oktober 2011 underrettede PCC også Kommissionen om, at det statsejede elforsyningsselskab SC Electrica SA (i det følgende benævnt "Electrica") og andre offentlige kreditorer (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, som leverer salt- og kalkopløsninger, og SC CET Govora SA, der leverer damp til industriformål) er i besiddelse af betydelige omlagte fordringer på Oltchim.
VI. RUMÆNIENS KOMMENTARER TIL DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER
(66)
Rumænien henviser i sit svar af 8. april 2010 på de interesserede parters bemærkninger i vid udstrækning til sin anmeldelse og sine tidligere bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren.
(67)
I modsætning til, hvad de interesserede parter havde fremført, understregede Rumænien især, at overtagelsen og moderniseringen af Arpechims petrokemiske aktiver omfatter alle de nødvendige omstruktureringer, som i øvrigt er væsentlige for virksomhedens langsigtede levedygtighed, og at driften af Oltchim-Arpechims integrerede petrokemiske platform kan blive rentabel.
(68)
Desuden gentager Rumænien sine argumenter om, at foranstaltningerne til fordel for Oltchim med det formål at inddrive fordringen ikke har givet Oltchim nogen fordele. Endelig understreger Rumænien også, at det er hensigten at privatisere Oltchim.
VII. TILBAGETRÆKNING AF ANMELDELSEN AF STATSGARANTIEN (2. FORANSTALTNING)
(69)
I henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fatslæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (20) kan en medlemsstat efter indledningen af den officielle procedure trække anmeldelsen tilbage i god tid, inden Kommissionen vedtager en beslutning om, hvorvidt den anmeldte foranstaltning skal betragtes som statsstøtte. I så fald indstiller Kommissionen den pågældende procedure med en beslutning om, at den ikke længere er relevant.
(70)
De rumænske myndigheder har trukket anmeldelsen af statsgarantien tilbage (statsgarantien dækkede 80 % af et lån på 424 mio. EUR). Kommissionens undersøgelsesprocedure med hensyn til 2. foranstaltning er derfor ikke længere relevant.
VIII. RUMÆNIENS STILLING EFTER TILBAGETRÆKNINGEN AF 2. FORANSTALTNING
VIII.1. Ændring af 1. foranstaltning - Rumæniens privatiseringsplaner
(71)
I februar 2011 blev der anmodet om et forebyggende program for finansiel bistand fra EU/Den Internatonale Valutafond (i det følgende benævnt "IMF") for at sætte gang i den økonomiske vækst i Rumænien, idet der blev lagt særlig vægt på strukturreformer, forbedring af den finanspolitiske bæredygtighed og konsolidering af den finansielle stabilitet. I maj 2011 vedtog Rådet en afgørelse (21) om forebyggende mellemfristet finansiel bistand på op til 1,4 mia. EUR til Rumænien. I marts 2011 godkendte IMF en ny forebyggende stand-by-aftale (22) for Rumænien. I henhold til denne aftale yder IMF Rumænien finansiel bistand på 3 090,6 mia. SDR (3,5 mia. EUR) for de kommende to år. Finansieringen er betinget af, at Rumænien opfylder en række målsætninger for nedbringelsen af budgetunderskuddet, som var nævnt i de rumænske myndigheders hensigtserklæring og gengivet i et teknisk aftalememorandum (i det følgende benævnt "TA"). TA-målsætningerne omfatter bl.a. reduktion af de offentlige virksomheders betalingsrestancer og tab. I hensigtserklæringen og i TA af 2. december 2011 (23) gav Rumænien tilsagn om at udbyde privatiseringen af Oltchim inden udgangen af april 2012.
(72)
Dette tilsagn var en opfølgning af flere offentlige erklæringer fra de rumænske myndigheder i 2011 om den rumænske regerings planer om at privatisere Oltchim.
(73)
Rumænien gav også Kommissionen tilsagn om at privatisere Oltchim. Ved brev af 21. oktober 2011 til næstformand Joaquin Almunia meddelte den rumænske premierminister Emil Boc således, at Rumænien forpligtede sig til helt at privatisere Oltchim (inklusive den aktiepost, som er omfattet af gældskonverteringen) inden maj 2012. Efter udnævnelsen af en ny regering i Rumænien den 9. februar 2012, bekræftede den nye premierminister, Mihai-Răzvan Ungureanu, dette tilsagn ved brev af 16. februar 2012.
(74)
I betragtning af de finanspolitiske stramninger vil Rumænien ikke længere være ejer af Oltchim og finansiere de nødvendige investeringer gennem en statsgaranti, men ønsker i stedet at sælge sine aktier i Oltchim.
VIII.2. Udviklingen med hensyn til 3. foranstaltning - renteaftale
(75)
Ved brev af 9. september 2011 meddelte de rumænske myndigheder Kommissionen, at de fra 1. januar 2007 ville opkræve renter af AVAS' fordring på 538 mio. RON. Rumænien meddelte desuden, at dette ville ske i henhold til en gældsaftale mellem AVAS og Oltchim, hvorved selskabet accepterer de skyldige renter. Ved samme brev præciserede de rumænske myndigheder, at de således påløbne renter også skulle konverteres til aktier sammen med hovedstolen af selskabets offetlige gæld, således som de havde anmeldt i forbindelse med 1. foranstaltning.
(76)
Ved brev af 23. december 2011 fremsendte de rumænske myndigheder en kopi af den privatretlige aftale, der var indgået den 22. december 2011 mellem AVAS og Oltchim, og hvorved selskabet anerkendte de renter af selskabets offentlige gæld, der var påløbet i perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011, og som beløb sig til i alt 511 mio. RON. De rumænske myndigheder forklarede, at renterne var blevet beregnet som renters rente, idet der som implicit rente for den pågældende periode blev anvendt den største af de rentesatser, som forretningsbankerne rent faktisk har opkrævet for lån til virksomheden siden 1. januar 2007, og Kommissionens reference- og kalkulationsrentesatser. Denne fremgangsmåde medførte følgende rentesatser og rentebeløb i forbindelse med gælden til AVAS:
Tabel 1
Oversigt over de renter, som AVAS opkrævede i perioden 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Den gældende rentesats
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Rentebeløb (afrundet til mio. RON)
58
87
129
114
123
Renter af gælden til AVAS siden 2007: i alt 511 mio. RON
(77)
Ved samme brev meddelte de rumænske myndigheder også, at der ville blive gjort forberedelser til konvertering af gælden på 538 mio. RON til AVAS plus de påløbne renter, for at den foreslåede tidsplan for privatiseringen kunne overholdes.
VIII.3. Rumæniens argumenter med hensyn til privatiseringsplanerne
(78)
Som nævnt ovenfor trak de rumænske myndigheder 2. foranstaltning tilbage (se afsnit VII ovenfor). Efter at anmeldelsen af statsgarantien var trukket tilbage, fremførte de rumænske myndigheder, at den foreliggende 1. foranstaltning, dvs. konvertering af gælden på 538 mio. RON til AVAS til aktier, samt yderligere 511 mio. RON i renter af gælden til AVAS for perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. Rumænien hævder, at denne foranstaltning er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip og derfor ikke giver Oltchim nogen fordel. De rumænske myndigheder fremfører især, at AVAS i sin egenskab af kreditor opnår større fordel ved, at hele gælden konverteres til aktier, og at hele dens aktiepost i selskabet sælges umiddelbart efter, end ved tvangsinddrivelse af gælden, idet markedsværdien af AVAS' aktiepost i selskabet efter gældskonverteringen er højere end det beløb, som AVAS kunne opnå ved likvidation af selskabet.
(79)
Rumænien fremlagde en konsulentrapport, der var udarbejdet af Raiffeisen Capital & Investment SA (i det følgende benævnt "konsulentrapporten"), som belæg for, at statens bedste strategi for maksimering af sin fortjeneste er en konvertering af gælden til aktier efterfulgt umiddelbart af salg af de samlede aktieposter.
(80)
Konsulentrapporten gennemgår værdien af AVAS' fordring i tilfælde af likvidation og i tilfælde af gældskonvertering efterfulgt af privatisering.
(81)
Likvidationsscenariet vurderes på grundlag af to likvidationsrapporter (en tidligere likvidationsrapport fra februar 2011, som er udarbejdet af Raiffeisen, og en likvidationsrapport fra marts 2011, som er udarbejdet af det uafhængige konsultentfirma Romcontrol SA București). Statens indtægter ved en gældskonvertering efterfulgt af privatisering er blevet anslået på grundlag af "virksomhedsværdi"-metoden, som er en af vigtigste metoder til vurdering af virksomheder. (Afsnit IX.3.3 nedenfor indeholder en detaljeret beskrivelse af de anvendte metoder og vurderingsresultaterne samt Kommissionens analyse deraf.)
(82)
Rapporten konkluderer, at privatiseringen af selskabet vil være lettere og hurtigere ved konvertering af hele gælden til aktier, og at AVAS herved opnår et bedre finansielt resultat end ved selskabets likvidation.
IX. VURDERING
IX.1. Generelle aspekter
(83)
For at fastslå, om de undersøgte foranstaltninger udgør statsstøtte, skal Kommissionen vurdere, om de opfylder samlige betingelser i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. I denne bestemmelse er der fastsat følgende: "Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne".
(84)
Kommissionen bemærker, at nedenstående vurdering kun vedrører 1. og 3. foranstaltning, da anmeldelsen af 2. foranstaltning er trukket tilbage (se afsnit VII ovenfor). I betragtning af at Rumænien har knyttet konverteringen af gælden til aktier sammen med privatiseringen af Oltchim, er 1. foranstaltning blevet ændret. Foranstaltningen vurderes derfor ud fra den hypotese, at AVAS' aktiepost efter konverteringen omgående sælges til en privat investitor ved en rimelig, åben og gennemsigtig salgsproces, der tager sigte på at maksimere AVAS' indtægter.
(85)
Desuden mener Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt Oltchims kreditor, AVAS, har givet selskabet en urimelig fordel ved den måde, hvorpå den har behandlet gælden efter den 1. januar 2007, skal undersøges på grundlag af OUG 51/1998 [se betragtning (27) ovenfor] og lov nr. 30/2007, hvorved AVAS bemyndiges til på ny at foretage gældskonverteringen, idet der skal tages hensyn til dels anmeldelsen af gældskonverteringen til Kommissionen, beskrevet som 1. foranstaltning i beslutningen om indledning af proceduren, dels ændringen af 1. foranstaltning på grund af de betænkeligheder, som Kommissionen har givet udtryk for, og de forpligtelser, som EU/IMF-programmet medfører.
(86)
Endvidere bemærker Kommissionen, at planerne om helt at privatisere selskabet inden udgangen af maj 2012 i overensstemmelse med de rumænske myndigheders oplysninger i brev af 21. oktober 2011, som blev bekræftet ved premierminister Mihai-Răzvan Ungureanus brev af 16. februar 2012, betragtes som en integrerende del af 1. foranstaltning.
(87)
Hvad angår såvel miljøbøden som selskabets udestående gæld til Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea og SC CET Govora SA, bemærker Kommissionen, at disse påståede forhold ikke indgik i beslutningen om indledning af proceduren. De kan derfor heller ikke være omfattet af nærværende afgørelse. Kommissionen vil senere/în timp util underrette klageren om de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til disse påstande i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 659/1999.
IX.2. Kommissionens kompetence inden Rumæniens tiltrædelse
(88)
Som anført i afsnit V ovenfor, fremførte 2. anonyme part, at nogle af de statsgarantier, som Oltchim fik i perioden 1995-2000, stadig var gældende efter Rumæniens tiltrædelse af EU, nemlig indtil den 31. oktober 2009, og at de derfor skulle behandles som ny støtte efter tiltrædelsesdatoen. Kommissionen må derfor undersøge, om dette argument er gyldigt, og hvorledes det kan påvirke vurderingen af den anmeldte foranstaltning.
(89)
Normalt finder EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, først anvendelse fra tiltrædelsesdatoen. Undtaget fra denne regel er foranstaltninger, der er trådt i kraft inden tiltrædelsen, og som fortsat gælder efter tiltrædelsen. I henhold til traktaten om Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union fra 2005 (24) skal foranstaltninger, der er trådt i kraft i Rumænien inden tiltrædelsesdatoen og fortsat gælder efter denne dato (1. januar 2007), og som kan udgøre statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og ikke anses for eksisterende støtte i henhold til forordning (EF) nr. 659/1999 (25), betragtes som potentiel ny støtte fra tiltrædelsesdatoen, når det gælder anvendelsen af EUF-traktatens artikel 108, stk. 3.
(90)
I punkt 2.1, andet afsnit i bilag V til akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse fra 2005 (26), er der i henhold til aktens artikel 22 fastsat følgende: "alle efter tiltrædelsesdatoen stadig gældende foranstaltninger, som er statsstøtte, og som ikke opfylder de ovenfor omhandlede betingelser, anses efter tiltrædelsen, for så vidt angår anvendelsen af EF-traktatens artikel 88, stk. 3, som ny støtte."
(91)
Ovennævnte bestemmelse omfatter derfor de foranstaltninger, der er trådt i kraft inden tiltrædelsesdatoen (1. januar 2007), og som fortsat gælder efter denne dato. I overensstemmelse med den definition, som Kommissionen har anvendt i en række beslutninger (27), omfatter begrebet "gældende efter tiltrædelsesdatoen" ordninger og individuelle foranstaltninger, der ikke er tidsbegrænsede, eller hvor statens ansvar ikke er nøjagtigt afgrænset. Med andre ord er der tale om tilfælde, hvor statens nøjagtige eksponering ikke er kendt på tiltrædelsesdatoen. På baggrund af ovenstående er det nødvendigt at fastslå, om statsgarantierne til Oltchim i perioden 1995-2000 var "gældende efter tiltrædelsesdatoen", således som dette begreb er defineret i ovennævnte beslutningspraksis. Med henblik herpå skal det efterprøves, enten om statsgarantien ikke var tidsbegrænset, eller om statens nøjagtige eksponering ikke var kendt inden tiltrædelsesdatoen.
(92)
Efter at have undersøgt betingelserne for udstedelsen af de pågældende statsgarantier bemærker Kommissionen, at der var tale om særskilte, individuelle engangsforanstaltninger, hvorved staten hjalp selskabet med at skaffe lån på bestemte beløb og med en bestemt løbetid. Tidspunktet for, hvor længe disse garantier var gyldige, blev fastsat ved garantistillelsen, idet gyldighedsperioden blev fastsat indtil udløbet af de underliggende lån, hvilket var fastsat nøjagtigt i disse lån. Denne gyldighedsperiode blev ikke ændret senere. Garantiernes gyldighedsperiode efter tiltrædelsen var derfor absolut tidsbegrænset og var blevet fastsat på et tidspunkt inden tiltrædelsen, nemlig ved indgåelsen af låneaftalen. Kommissionen noterer sig derfor, at den første af de situationer, hvor en foranstaltning betragtes som "ny støtte" efter tiltrædelsesdatoen, fordi den ikke er tidsbegrænset på tiltrædelsesdatoen, ikke er opfyldt i den foreliggende sag.
(93)
For det andet er statens maksimale ansvar afgrænset på det tidspunkt, hvor garantiaftalerne blev indgået, idet garantierne kun dækker det specifikke lån, som de vedrører. Det må derfor konkluderes, at betingelserne i anden situation vedrørende begrebet "gældende efter tiltrædelsesdatoen", nemlig statens ukendte eksponering fra tiltrædelsesdatoen, ikke er opfyldt.
(94)
Desuden bemærker Kommissionen, at statsgarantierne blev aktiveret inden tiltrædelsen. Fra det tidspunkt, hvor garantierne blev aktiveret, overtog staten ansvaret for tilbagebetalingen af restancerne på de lån, der var opnået med statsgarantierne, og staten overtog således i praksis selskabets forpligtelser, hvad angår tilbagebetalingen af de pågældende lån og blev dermed Oltchims kreditor for de beløb, der blev udbetalt i henhold til garantierne. Som anført i afsnit II.2 ovenfor, blev der foretaget udbetalinger i henhold til statsgarantierne indtil 2006. Fra tiltrædelsen blev der ikke længere foretaget sådanne udbetalinger, fordi Oltchim var i stand til at indfri de resterende lån.
(95)
Det må derfor konkluderes, at statsgarantierne til Oltchim i perioden 1995-2000 ikke kan betragtes som ny støtte som omhandlet i punkt 2.1, andet afsnit i bilag V til akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse fra 2005.
IX.3. Statsstøtte: fordel
IX.3.1 Det markedsøkonomiske investorprincip
(96)
Hvad angår den anmeldte foranstaltning, der består i konvertering af selskabets offentlige gæld på 1 049 mio. RON til aktier med henblik på salg af hele den offentlige aktiepost umiddelbart efter (sidst i maj 2012), fremfører Rumænien, at dette ikke giver selskabet nogen urimelig fordel, fordi enhver privat kreditor i samme situation som den offentlige kreditor AVAS ville have valgt denne metode til at inddrive sin fordring, frem for likvidation af selskabet, som økomisk set ville være langt mindre fordelagtig for den offentlige kreditor.
(97)
For at fastslå, om den anmeldte foranstaltning giver Oltchim en urimelig fordel, skal Kommissionen vurdere, om AVAS, i sin egenskab af offentlig kreditor, har udfoldet lige så store bestræbelser som en privat kreditor ville have gjort for at inddrive så meget som muligt af sin gæld (28). Ved denne tilgang tages der hensyn til, at inddrivelsen af gælden foretages af en institution, der har det samme forhold til selskabet, som en kreditor har til sin debitor, idet selskabets offentlige gæld er overdraget til AVAS. Ved vurderingen tages der naturligvis hensyn til, at det er økonomiministeriet, der er Oltchims offentlige aktionær, men også, at den offentlige aktionær ikke spiller nogen rolle ved inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, som er overdraget til selskabets kreditor AVAS. Kommissionen bemærker dog, at der skal foretages en vurdering af, hvilke virkninger gældskonverteringen og den efterfølgende privatisering af selskabet får for den nuværende aktionær, dvs. økonomiministeriet, for at det kan fastslås, om den foreslåede gældskonvertering og den efterfølgende privatisering økonomisk set udgør en bedre løsning for staten end fuldstændig likvidation af selskabet.
IX.3.2 Inddrivelse af selskabets offentlige gæld - vurdering af 3. foranstaltning
(98)
I beslutningen om indledning af proceduren fandt Kommissionen, at det kunne indebære et yderligere statsstøtteelement, at staten ikke har opkrævet renter og/eller nogen form for morarente for Oltchims resterende offentlige gæld efter Rumæniens tiltrædelse af EU. Denne gæld skyldes aktiveringen af statsgarantierne [se beskrivelsen i betragtning 23-27 og vurderingen af statsgarantierne i betragtning 88-95 ovenfor]. I beslutningen om indledning af proceduren fandt Kommissionen, at det gav Oltchim en fordel, at selskabets offentlige gæld ikke blev forrentet eller inddrevet, idet selskabet således fik stillet gratis kapital til rådighed.
(99)
For at fastslå, om Rumænien har handlet som en privat kreditor med hensyn til den resterende gæld, som skyldes aktiveringen af statsgarantierne, er det nødvendigt at vurdere statens adfærd fra 2007 til nu på grundlag af de oplysninger, som de rumænske myndigheder var i besiddelse af på forskellige relevante tidspunkter.
(100)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at beslutningen om ikke at opkræve renter eller morarenter fra 2007 indtil ændringen af anmeldelsen af 1. foranstaltning bygger på OUG 51/1998 [se betragtning (27)]. Der skal også tages hensyn til lov nr. 30/2007, hvorved AVAS bemyndiges til på ny at foretage gældskonvertering. De rumænske myndigheder agtede på daværende tidspunkt at fortsætte Oltchims drift og planlagde nye investeringer i stedet for likvidation af selskabet.
(101)
Kommissionen skal derfor først og fremmest fastslå, om Rumænien handlede som en privat kreditor, da det i 2007 konverterede gælden til aktier i stedet for at tvangsinddrive gælden og/eller likvidere selskabet. I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at Rumænien havde fulgt denne strategi for at opretholde Oltchims drift lige fra det første (mislykkedede) forsøg i 2003. De rumænske myndigheders adfærd i denne henseende var derfor i overensstemmelse med deres tidligere adfærd. På grundlag af markedets reaktioner på de tidligere privatiseringsforsøg og minoritetsaktionærernes sagsanlæg kan det konkluderes, at markedet havde tillid til, at Oltchims økonomiske aktiviteter grundlæggende var rentable.
(102)
Desuden bemærker Kommissionen, at Rumænien også havde en forretningsplan (29) for Oltchim, hvilket tyder på, at selskabet faktisk var rentabelt.
(103)
På denne baggrund mener Kommissionen ikke, at det var urimeligt, at Rumænien i sin egenskab af kreditor besluttede at konvertere gælden til aktier og vedtage en lov om ikke at opkræve renter og morarenter af den resterende gæld, da gælden under alle omstændigheder skulle konverteres til aktier.
(104)
Det bringer ikke denne analyse i tvivl, at Rumænien inden konverteringen af gælden til aktier søgte om godkendelse af statsstøtten. Herved opfyldte Rumænien blot sine forpligtelser i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 3. I betragtning af de vanskeligheder, som Rumænien forinden var stødt på med hensyn til minoritetsaktionærerne og fortsat er stødt på i forbindelse med gennemførelsen af lov nr. 30/2007, var det ganske logisk, at Rumænien søgte at få bekræftet af Kommissionen, at den planlagte transaktion ikke skulle betragtes som statsstøtte.
(105)
Under hensyn til vurderingen af statsstøtten og anvendelsen af stand-still-klausulen, blev gældskonverteringen til sidst udsat i fem år. I denne forbindelse bemærker Kommissionen først og fremmest, at Rumænien indtil midt i 2011 var fast besluttet på at følge en omfattende investeringsstrategi for Oltchim, som blev analyseret i flere ekspertundersøgelser (30). Opkrævning af renter af selskabets offentlige gæld ville have modvirket statens strategi, som går ud på at foretage nye investeringer for at genskabe selskabets rentabilitet og at øge dets værdi med henblik på privatisering på mellemlang til lang sigt.
(106)
På grund af de betænkeligheder, som Kommissionen gav udtryk for i sin beslutning om indledning af proceduren med hensyn til den omfattende investeringsstrategi, og især på grund af de finanspolitiske problemer og EU/IMF-programmet, ændrede Rumænien sin strategi i 2011 og besluttede at privatisere selskabet umiddelbart efter konverteringen af gælden til aktier. De oprindelige planer om at foretage supplerende investeringer på 424 mio. EUR inden privatiseringen blev derfor opgivet.
(107)
I denne nye situation er opkrævning af renter blevet en relevant strategi fra statens side, for at den kan få inddrevet så stor en del af gælden som muligt.
(108)
Som påpeget i betragtning 75-77 ovenfor blev der opkrævet yderligere renters rente på selskabets offentlige gæld for perioden fra den 1. januar 2007 i henhold til en privat aftale, som Oltchim og AVAS indgik i december 2011. De rentesatser, der blev anvendt på selskabets offentlige gæld, svarede til den højeste af Kommissionens referencesatser for hver periode og de rentesatser, der gjaldt for selskabets private lån i samme periode, og som kan anses for rimelige.
(109)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at Oltchim ikke har opnået en fordel ved den måde, hvorpå de offentlige myndigheder efter Rumæniens tiltrædelse har behandlet inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, som nu skal konverteres til aktier.
IX.3.3 Gældskonvertering - 1. foranstaltning
(110)
Kommissionen skal også undersøge, om l. foranstaltning, der [som følge af den ændrede anmeldelse - se betragtning 14-16, 69-70 og 75-77 ovenfor] består i konvertering af selskabets offentlige gæld på i alt 1 049 mio. RON til aktier, som hurtigt efterfølges af salg af hele den deraf følgende offentlige aktiepost (privatisering), giver Oltchim en urimelig fordel. Selskabets samlede offentlige gæld, der skal konverteres til aktier, dækker den største offentlige fordring på 358 mio. RON, som privatiseringsagenturet AVAS er i besiddelse af, og renter på 511 mio. RON på AVAS' fordring for perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011.
(111)
For at fastslå, om den planlagte gældskonvertering indebærer en fordel for Oltchim, må det undersøges, om den reelt er den bedste metode til inddrivelse af den størst mulige del af gælden, som fremført af Rumænien. I praksis skal Kommissionen fastslå, om en eventuel privat kreditor i samme situation som privatiseringsagenturet AVAS, der er Oltchims kreditor, ville have valgt denne metode ud af en række mulige løsninger, når man tager i betragtning, at debitor står over for betydelige økonomiske problemer. Selv om Oltchims nuværende aktionær, økonomiministeriet, ikke spiller nogen rolle i forbindelse med inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, tages der i nedenstående analyse hensyn til to mulige scenarier for den offentlige aktionær.
(112)
Rumænien hævder, at de eneste realistiske muligheder for en privat kreditor i samme situation som den offentlige kreditor AVAS - i betragtning af selskabets nuværende situation (betydelig underkapitalisering og alt for stor gældsætning) - er enten (i) likvidation af selskabet eller (ii) konvertering af gælden til aktier, efterfulgt af salg af hele statens aktiepost i selskabet. En privat kreditor, der skulle vælge mellem disse muligheder, ville vælge den mulighed, der sikrer inddrivelsen af den størst mulige del af den resterende gæld. Med andre ord ville den private kreditor vælge varianten "konvertering efterfulgt af privatisering", hvis det beløb, der forventes af privatiseringen, overstiger det beløb, der kan inddrives ved likvidation.
(113)
For at påvise, at en gældskonvertering efterfulgt af salg af aktieposten er mere indbringende for kreditor end likvidation, har Rumænien fremlagt en rapport, der er udarbejdet af et uafhængigt konsulentfirma (se betragtning 78-82 ovenfor), og som sammenholder de beløb, som kreditor kan opnå under de to scenarier, dvs. ved gældskonvertering efterfulgt af privatisering og ved likvidation.
(114)
Kommissionen har vurderet rapporten i detaljer for at undersøge, om de fremlagte resultater kan stå for en nærmere analyse, og om de viser, at AVAS gennem konverteringen af sin fordring til aktier handler som en privat kreditor. På grundlag af analysen af rapporten konstaterer Kommissionen følgende:
(115)
Værdien af AVAS' fordring i tilfælde af likvidation: Likvidationsscenariet vurderes på grundlag af en tidligere likvidationsrapport udarbejdet af Raiffeisen i februar 2011 og en likvidationsrapport udarbejdet af det uafhængige konsulentfirma Romcontrol SA București i marts 2011.
(116)
I overensstemmelse med rumænsk lovgivning likvideres virksomheder, hvor staten har en aktiepost på mindst 50 % + 1 ved den såkaldte "særlige procedure for frivillig likvidation", således som det er fastsat ved regeringens hastebekendtgørelse nr. 88/1997, regeringsbekendtgørelse nr. 577/2002 og ved lov nr. 137/2002. Ved den særlige procedure for frivillig likvidation anvendes det beløb, som likvidator opnår ved salget af selskabets aktiver, til indfrielse af selskabets udestående gæld i den rækkefølge, der er fastsat ved lov nr. 85/2006 (den rumænske konkurslov). Indtægterne af likvidationen skal anvendes til dækning af fordringerne i følgende rækkefølge: 1) omkostningerne ved likvidationen, 2) løntilgodehavender, 3) privilegerede fordringer (gæld sikret ved pant, sikkerhed i fast ejendom og andre særlige fordele), 4) skattemæssige fordringer (skatter og andre skattemæssige forpligtelser), 5) gæld til finansministeriet på grund af aktiverede statsgarantier, 6) fordringer i form af offentlige lån, 7) ordinære (usikrede) fordringer og 8) aktionærer. I den foreliggende sag ville AVAS falde ind under tredje kreditorkategori (privilegerede kreditorer), men efter en række af Oltchims privilegerede (private) kreditorer, idet selskabets offentlige gæld kun er delvis sikret.
(117)
Konsulentfirmaet Romcontrol har vurderet likvidationsværdien af Oltchims aktiver pr. 15. december 2010 på grundlag af metoden med justerede nettoaktiver, hvor der tages hensyn til den begrænsede periode, hvor de aktiver, der er sat til salg, er eksponeret på markedet (31).
(118)
På grundlag af resultaterne af aktivernes likvidationsværdi, som anslået af Romcontrol, har Raiffeisen vurderet resultaterne for selskabets kreditor AVAS og for staten, i dens egenskab af aktionær, under hensyntagen til selskabets gæld pr. 31. december 2010 og dens foreløbige regnskaber på samme tidspunkt ("Raiffeisens likvidationsundersøgelse fra februar 2011"). I denne undersøgelse anslås det, at de indtægter, der ville kunne opnås ved salg af Oltchims aktiver, ville gøre det muligt at inddrive ca. [20]-[30] % af selskabets samlede gæld. AVAS ville, i sin egenskab af delvis sikret kreditor, kunne opnå ca. [80]-[100] mio. RON (dvs. [10]-[30] % af den samlede fordring på 538 mio. RON). I betragtning af den negative forskel mellem likvidationsindtægterne og selskabets gæld vil staten, som aktionær, ikke opnå nogen indtægter.
(119)
I oktober 2011 opdaterede Raiffeisen de skøn, der var fastsat i likvidationsundersøgelsen fra februar 2011, for at tage hensyn til selskabets finansielle data pr. 30. juni 2011 og for at medregne de renter, der er påløbet selskabets offentlige gæld fra januar 2007.
(120)
I henhold til disse opdaterede skøn ville AVAS, som Oltchims delvis sikrede kreditor, opnå [100]-[120] mio. RON af sin samlede fordring på selskabet (som udgør [10]-[20] % (32) af den samlede fordring, nemlig gældens hovedstol på 538 mio. RON plus renter). Økonomiministeriet vil som offentlig aktionær heller ikke få nogen indtægter denne gang. Det beløb, som AVAS ville få, blev senere tilbagediskonteret til nutidsværdi (33) pr. 30. juni 2011. AVAS ville således få [10]-[40] mio. EUR ved likvidation af selskabet.
Tabel 2
Inddrivelse af statens fordringer ved likvidation
Fordring
(mio. EUR)
Samlede indtægter
(mio. EUR)
Indtægter Kalkulationsrente på 10,7 %
(mio. EUR)
AVAS (kreditor)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Økonomiministeriet (aktionær)
Aktiepost
[0]-[10]
[0]-[10]
Staten i alt
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Dette beløb skal derefter sammenholdes med det forventede afkast ved konverteringen af AVAS' fordring til aktier efterfulgt af privatisering af selskabet.
(122)
Værdien af AVAS' fordring i tilfælde af gældskonvertering efterfulgt af privatisering: i rapporten blev statens indtægter i tilfælde af gældskonvertering med efterfølgende privatisering anslået på grundlag af virksomhedsværdimetoden, som er en af de vigtigste metoder til måling af virksomheders værdi.
(123)
Med hensyn til anvendelsen af denne metode bemærker Kommissionen, at der principielt eksisterer flere metoder til vurdering af en virksomheds aktier.
(124)
En af de hyppigt anvendte metoder er EBITDA ("resultat før renter, skat, af- og nedskrivninger"). Denne metode giver mulighed for at vurdere en virksomheds egenkapital for år X ved at gange EBITDA for år X med en faktor (multiplikator), der betragtes som passende for den pågældende sektor, og ved at trække nettogælden fra resultatet.
(125)
En anden metode består i en tilbagediskonteret pengestrømsanalyse. De nominelle pengestrømme, virksomheden har til rådighed for de kommende år, tilbagediskonteres med de vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger (34), og nettogælden trækkes fra den opnåede værdi.
(126)
En tredje metode er omsætningsmultiplikatormetoden. Denne giver mulighed for at vurdere en virksomheds egenkapital for år X ved at gange omsætningen for år X med en faktor (multiplikator), der betragtes som passende for den pågældende sektor, og ved at trække nettogælden fra resultatet.
(127)
Ved alle disse metoder (den fremtidige EBITDA-værdi, pengestrømsanalyse eller omsætning) anvendes anslåede værdier. I den foreliggende sag er det dog ikke alle metoder baseret på de anslåede værdier i en forretningsplan, det vil være fornuftigt at anvende. Da der er planlagt en omgående privatisering af selskabet, er det kun den nye ejer, der kan blive i stand til at fastlægge virksomhedens fremtidige forretningsstrategi, og de relevante fremskrivninger i forretningsplanen, der er nødvendige for at anvende disse metoder, foreligger derfor ikke, ligesom de heller ikke kan forudses (35). I betragtning af at den nye ejer skal gennemføre betydelige investeringer, kan selskabets tidligere resultater heller ikke anvendes til fremskrivningerne.
(128)
Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at de eneste to metoder, der kan anvendes til vurdering af den rumænske stats samlede aktiepost, dvs. AVAS' og økonomiministeriets samlede aktiepost, er børsværdien og virksomhedsværdien. Det skal understreges, at virksomhedsværdien også omfatter de parametre, der anvendes i forbindelse med børsværdien.
(129)
Børsværdien defineres som aktiekursen ganget med antallet af udstedte aktier og afspejler den samlede værdi af virksomhedens udstedte aktier. Denne værdi repræsenterer markedskonsensus med hensyn til værdien af en virksomheds egenkapital og kan anvendes i stedet for markedskonsensus med hensyn til en virksomheds nettoværdi.
(130)
Oltchims børsværdi blev beregnet på grundlag af selskabets aktiekurs på fondsbørsen i Bukarest (36) over en periode på 44 måneder (2008 - august 2011). Denne periode er tilstrækkelig lang til at være relevant, og børsværdien for den pågældende periode er ligeledes et godt fingerpeg om, hvor meget markedet er indstillet på at betale for selskabet.
(131)
I denne forbindelse anser Kommissionen det for positivt, at aktiekursen i den seneste periode mellem maj og august 2011 konstant har været højere end gennemsnittet for de 44 måneder. Mens det vægtede gennemsnit for de 44 måneder er på 0,53 RON pr. aktie, nåede kursen på en enkelt aktie helt op på 2,05 RON i juli 2011 (37). De data, der er blevet anvendt til fastlæggelse af markedsværdien, kan derfor betragtes som forsigtige.
(132)
Hvad angår aktiekursudviklingen fra september 2011 (de seneste data, der er anvendt i den undersøgelse, som Raiffeisen har foretaget), anser Kommissionen det for positivt, at aktiekursen i den seneste tid (fra midt i oktober 2011) er steget betydeligt og har holdt sig over det vægtede gennemsnit på 0,53 RON, der blev anvendt ved fastsættelsen af børsværdien.
Figur 1
Oltchims aktiekursudvikling på fondsbørsen i Bukarest i perioden 23.2.2011 -23.2.2012
(133)
Inden den planlagte gældskonvertering udgjorde Oltchims børsværdi i den undersøgte periode (januar 2008 - august 2011) som vægtet gennemsnit (38) 45 mio. EUR, og i de sidste tre måneder i den undersøgte periode (juni - august 2011) lå den konstant over 100 mio. EUR. Børsværdien overstiger således klart Oltchims likvidationsværdi ([10]-[40] mio. EUR), hvilket er et første tegn på, at salget af statens aktiepost som led i en privatiseringsproces er at foretrække frem for likvidation af selskabet.
(134)
Den anden metode, der kan anvendes, er virksomhedsværdien. Virksomhedsværdien er en måleenhed for selskabets værdi, der ofte benyttes som alternativ til børsværdien, fordi den anses for at være en mere nøjagtig angivelse af selskabets værdi. Virksomhedsværdien udgør forskellen mellem en virksomheds børsværdi og dens nettogæld. Denne metode blev benyttet af Raiffeisen Capital.
(135)
Efter beregningen af børsværdien blev det andet element i formlen for beregning af virksomhedsværdien, nemlig nettogælden, beregnet som selskabets samlede gæld (selskabets samlede rentebærende gæld, dvs. banklån og forfaldne/omlagte gældsforpligtelser) (39).
(136)
Som næste etape er det muligt at beregne median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for virksomhedsværdien og for virksomhedsværdien pr. aktie over perioden på 44 måneder. I rapporten blev disse værdier beregnet for to scenarier: med renter af gælden i henhold til aftalen og uden disse renter.
(137)
Med hensyn til sidste punkt finder Kommissionen ikke, at den rente, der er opkrævet i henhold til aftalen, bør tages i betragtning ved beregningen af virksomhedsværdien, for alt andet lige vil egenkapitalen falde, hvis gælden vokser. Disse to virkninger er modsatrettede og skulle principielt ikke påvirke virksomhedsværdien. Hvis markedet får kendskab til renterne, vil det vurdere aktierne lavere. I den foreliggende sag er de samlede renter dog kommet til senere og har ikke kunnet forudses af markedet. Det er de oplysninger, som markedet har på vurderingstidspunktet, der er relevante.
(138)
På denne baggrund er der beregnet følgende virksomhedsværdier pr. aktie i den undersøgte periode.
Tabel 3
Beregning af Oltchims virksomhedsværdi pr. aktie i den undersøgte periode
Periode
Antal aktier
Aktiernes gennemsnitskurs
Børsværdi (aktiekurs x antallet af aktier)
Nettogæld
i mio. RON
Virksomhedsværdi (børsværdi plus nettogæld)
i mio. RON
Virksomhedsværdi pr. aktie
jan. -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
feb. -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
mar. -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
apr. -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
maj -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jun. -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jul. -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
aug. -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
sep. -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
okt. -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
nov. -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
dec. 08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
jan. -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
feb. -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
mar. -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
apr. -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
maj -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
jun. -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jul -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
aug. -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
sep. -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
okt. -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
nov. -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
dec. -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jan. -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
feb. -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
mar. -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
apr. -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
maj -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
jun. -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
jul. -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
aug. -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
sep. -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
okt. -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
nov. -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
dec. -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
jan. -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
feb. -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
mar. -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
apr. -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
maj -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
jun. -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
jul. -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
aug. -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
På grundlag af oplysningerne i denne tabel er der foretaget en beregning af median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for virksomhedsværdien pr. aktie.
Tabel 4
Median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for Oltchims virksomhedsværdi pr. aktie
Aktiekurs
Virksomhedsværdi pr. aktie
Median
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Gennemsnit
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vægtet gennemsnit
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Virksomhedsværdien (median, gennemsnit, vægtet gennemsnit), beregnet som forklaret ovenfor, kan derefter anvendes til fastlæggelse af værdien af statens aktiepost "efter gældskonvertering", ved at selskabets udestående gæld efter konverteringen trækkes fra virksomhedsværdien. Denne gæld vil fortsat være en gæld, som selskabet skal indfri.
(141)
Resultatet er hele egenkapitalens markedsværdi som angivet i tabel 5.
Tabel 5
Beregning af egenkapitalens markedsværdi på grundlag af virksomhedsværdimetoden
Beregning af hele egenkapitalens markedsværdi efter gældskonverteringen
Scenarier
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes mediankurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes gennemsnitkurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes vægtede gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi pr. aktie (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Antal aktier inden konverteringen
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Virksomhedsværdi (mio. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Nettogæld efter gældskonvertering (mio. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Egenkapitalens markedsværdi (mio. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Egenkapitalens markedsværdi (mio. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Hvad angår den nettogæld, der anvendes i ovennævnte beregning, skal de to etaper i beregningen, dvs. (i) beregningen af virksomhedsværdiformlen og (ii) den efterfølgende fratrækning, med henblik på at nå frem til egenkapitalens markedsværdi, principielt baseres på markedsværdien af virksomhedens gæld.
(143)
Kommissionen konstaterer dog for det første, at det er meget vanskeligt at fastsætte en markedspris for Oltchims gæld, da der ikke er blevet handlet med gælden, og da der ikke findes noget lokalt marked for handel med gæld. I stedet kan man fastsætte gældens markedsværdi teoretisk ved at bestemme selskabets rating før og efter gældskonverteringen. Denne rating kan derefter anvendes til at anslå sandsynligheden for misligholdelse af betalingsforpligtelserne, som igen kan anvendes til at anslå gældens markedsværdi. Da der ikke foreligger sådanne ratings finder Kommissionen, at dette er umuligt, og at anvendelsen af en dårligt anslået markedsværdi vil kunne medføre betydelige fejl.
(144)
Hvis det for det andet forudsættes, at der er handlet med nettogælden på grundlag af den samme tilbagediskontering i forhold til dens regnskabsværdi før og efter konverteringen, vil resultaterne af beregningen være uændrede uanset nutidsværdien. Ændringer i nettogældens værdi vil i et tilsvarende tilfælde medføre en ændring, som er omvendt proportional med børsværdien. Det har ingen betydning, om man lægger gældens regnskabsværdi eller markedsværdi til, fordi gældens værdi først lægges til for at opnå virksomhedsværdien og derefter trækkes fra for at opnå aktiernes nye regnskabsværdi.
(145)
Hvis det for det tredje forudsættes, at der handles med den gæld, der er tilbage efter konverteringen, til en værdi, som er forskellig fra værdien før konverteringen, skal der, for at der kan foretages en korrekt beregning, tages hensyn til, om markedsværdien af den gæld, der er tilbage efter konverteringen til aktier, sandsynligvis fortsat vil være lavere end regnskabsværdien, men under alle omstændigheder højere end gældens markedsværdi før konverteringen. Hvis der ikke findes et grundlag for fastlæggelse af disse værdier, er det dog umuligt at simulere virkningerne af en ændring af dem, fordi der er alt for mange parametre, som skal ændre sig samtidig.
(146)
I øvrigt bemærker Kommissionen, at Oltchims regnskaber blev udarbejdet i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder (IFRS) og blev revideret af et uafhængigt revisionsselskab, KPMG. I disse regnskaber er gælden anført til den korrekte værdi i overensstemmelse med den internationale regnskabsstandard IAS 39. I overensstemmelse med IAS 39 er den korrekte værdi det beløb, hvortil velinformerede parter frivilligt kan handle med et aktiv eller indfri en gæld under normale konkurrencevilkår. På dette grundlag har KPMG attesteret, at den korrekte værdi af selskabets gæld på lang sigt ikke adskilte sig væsentligt fra regnskabsværdien.
(147)
På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at det i den foreliggende sag faktisk er korrekt at anvende gældens regnskabsværdi til beregning af egenkapitalens markedsværdi.
(148)
For at efterprøve, om beregningen holder stik, har Kommissionen dog desuden foretaget en følsomhedsanalyse, dvs. at den har fastslået den procentuelle forskel mellem nettogældens regnskabsværdi og markedsværdi før konverteringen, hvorved nutidsværdien af statens aktiepost efter konverteringen kommer til at svare til likvidationsværdien, forudsat at gældens markedsværdi svarer til dens regnskabsværdi efter konverteringen af gælden til aktier. Denne procentvise værdi kan betragtes som en vis "fejlmargen" ved vurderingen af gældens markedsværdi.
(149)
Kommissionen er af den opfattelse, at det mest troværdige af alle scenarierne (virksomhedsværdi på grundlag af median, gennemsnit og vægtet gennemsnit) er det vægtede gennemsnit, fordi værdierne i den foreliggende sag er blevet vægtet med de aktiemængder, der handles med. I forbindelse med dette scenario udgør ovennævnte margen 15 %. Kommissionen konkluderer, at en sådan margen er tilstrækkelig stor til, at det kan fastslås, at virksomhedsværdien er beregnet på grundlag af sikre data.
(150)
Efter beregningen af egenkapitalens markedsværdi er det muligt at beregne værdien af statens aktiepost ved at gå ud fra markedsværdien af den samlede egenkapital baseret på statens kapitalandele, som efter gældskonverteringen vil være som følger: (40)
Tabel 6
Den rumænske stats aktiepost i Oltchim før og efter den planlagte gældskonvertering
Aktiepost før gældskonverteringen
Aktiepost efter gældskonverteringen
Gæld til AVAS plus renter deraf udgør den konverterede gæld
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Økonomiministeriet
54,81 %
[0]-[5] %
Staten i alt
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Efter konverteringen af gælden til AVAS (gældens hovedstol), hvortil kommer renter i henhold til aftalen, vil Oltchims egenkapital således få en værdi på mellem [20]-[30] og [90]-[100] mio. EUR, hvilket giver statens samlede aktiepost ([80]-[100] %) en nutidsværdi (41) på mellem [15]-[30] og [75]-[90] mio. EUR. I tabel 7 nedenfor sammenfattes virksomhedsværdien under alle scenarier og sammenlignes med værdien i tilfælde af likvidation.
Tabel 7
Sammenligning mellem gældskonvertering efterfulgt af privatisering og likvidation - på grundlag af virksomhedsværdimetoden
Statens forventede indtægter
mio. EUR
Gældskonvertering umiddelbart efterfulgt af privatisering
Nettonutidsværdien af indtægterne ved likvidation
Sammenligning
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes mediankurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes vægtede gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Egenkapitalens markedsværdi
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Markedsværdien af statens samlede aktiepost
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Nettonutidsværdien af statens samlede aktiepost (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
Nettonutidsværdien af AVAS' samlede aktiepost (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
Nettonutidsværdien af økonomiministeriets samlede aktiepost (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
(152)
Under alle scenarierne, der er vurderet på grundlag af virksomhedsværdimetoden, opnår både AVAS, som offentlig kreditor, og økonomiministeriet, som offentlig aktionær, bedre resultater ved gældskonvertering efterfulgt af privatisering end ved likvidation af selskabet. Den nuværende offentlige aktionærs (økonomiministeriet) aktiepost vil blive reduceret ved gældskonverteringen, hvilket vil give selskabets kreditor AVAS en aktiepost på [80]-[100] %. Ministeriet har dog ingen grund til at modsætte sig gældskonverteringen, for ved likvidation vil det ikke få noget for sine aktier i selskabet. Selv under et scenario med det laveste skøn for virksomhedværdien vil den offentlige kreditor AVAS opnå mere end ved selskabets likvidation ([10]-[30] mio. EUR mod [10]-[30] mio. EUR).
(153)
På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at den anmeldte foranstaltning (gældskonvertering efterfulgt af fuldstændig privatisering) ikke giver Oltchim nogen fordel, hvis selskabet privatiseres kort tid efter gældskonverteringen, idet denne foranstaltning vil give den offentlige kreditor AVAS mulighed for at inddrive en større del af sin fordring end ved selskabets likvidation. Kommissionen noterer sig i denne forbindelse de rumænske myndigheders tilsagn om helt at privatisere selskabet inden udgangen af maj 2012 (se betragtning 17 og 73 ovenfor).
(154)
Kommissionen finder, at den kvantitative vurdering, der foretages ved børsværdimetoden og virksomhedsværdimetoden, ligeledes understøttes af følgende to argumenter, som den uafhængige ekspert ikke konkretiserede.
(155)
For det første er vurderingen baseret på børskursen. Da statens aktiepost i Oltchim sælges som en helhed, vil køber dog blive i stand til at kontrollere selskabet. Køber vil derfor være parat til at betale en kontrolpræmie for aktieposten, som det er normal praksis i tilsvarende transaktioner.
(156)
For det andet bemærker Kommissionen, at virksomheden PCC var parat til at betale 7,5 mio. EUR for en de facto andel på 12 % af Oltchims aktier i 2007 og 2,6 mio. EUR for yderligere 3,6 % af Oltchims aktier i 2011. Dette tyder på, at en privat investor mente, at Oltchim var steget i værdi i 2011 i forhold til 2007 (idet investoren var parat til at betale en højere pris pr. aktie), og at de samlede aktier på grundlag af transaktionen i 2011 kan vurderes til 73 mio. EUR, dvs. langt mere end likvidationsværdien.
IX.4. Konklusion med hensyn til fordelskriteriet
(157)
På grundlag af ovenstående, dvs.: (i) at selskabet ikke har opnået nogen urimelig fordel ved den måde, hvorpå de offentlige myndigheder har inddrevet dets offentlige gæld, som er omhandlet af den anmeldte foranstaltning, og (ii) at gældskonverteringen som sådan ikke giver selskabet nogen urimelig fordel, konkluderer Kommissionen, at de foreliggende, anmeldte foranstaltninger (som er en kombination af de tidligere foranstaltninger 1 og 3) ikke opfylder fordelskriteriet. På denne baggrund skal der ikke foretages en analyse af de øvrige kumulative kriterier for definition af statsstøttebegrebet, der er fastsat i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, for at vurdere de foreliggende anmeldte foranstaltninger.
X. KONKLUSION
(158)
Den officielle undersøgelsesprocedure, som Kommissionen indledte i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til 2. foranstaltning (statsgaranti), skal indstilles, da den ikke længere er relevant, efter at Rumænien har trukket sin anmeldelse tilbage.
(159)
Den foreliggende, anmeldte foranstaltning (den tidligere 1. og 3. foranstaltning tilsammen) indebærer ikke statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(160)
Denne konklusion bygger på, at Rumænien er fast besluttet på at sælge hele sin aktiepost i Oltchim, som meddelt af premierminister Emil Boc ved brev af 21. oktober 2011 og bekræftet af premierminister Mihai-Răzvan Ungureanu ved brev af 16. februar 2012 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kommissionen har besluttet at indstille den officielle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til den anmeldte statsgaranti (2. foranstaltning) til Oltchim, fordi Rumænien har trukket anmeldelsen tilbage og ikke vil gennemføre denne foranstaltning.
Artikel 2
1. foranstaltning, som Rumænien anmeldte den 17. juli 2009 og ændrede den 22. juni 2011, 9. september 2011, 21. oktober 2011 og 16. februar 2012, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 3
3. foranstaltning, som Rumænien gennemførte i 2007, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til Rumænien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. március 7.)
az Oltchim SA Râmnicu Vâlcea számára nyújtott támogatási intézkedések keretében végrehajtott SA.29041. (C 28/2009., korábbi N433/09.) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2012) 1369. számú dokumentummal történt)
(Csak a román nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/246/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére, (1)
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást a C 28/2009. (korábbi N 433/2009.) számú támogatás tekintetében megindító bizottsági határozatra (2),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2009. július 17-én Románia két támogatási intézkedést jelentett be (a továbbiakban: a bejelentés) az Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (a továbbiakban: az Oltchim vagy a vállalat) javára: i. a hatóságokkal szemben fennálló 538 millió RON (hozzávetőleg 128 millió EUR (3)) összegű tartozás tőkévé alakítását, valamint ii. egy 424 millió EUR összegű kereskedelmi hitel 80 %-át lefedő állami kezességvállalást. Románia jogbiztonsági okokból jelentette be a két állami támogatási intézkedést, és szerinte azok nem foglalnak magukban az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást.
(2)
A bejelentést megelőzően 2008. április 10-én a németországi duisburgi székhelyű PCC SE vállalat (a továbbiakban: PCC), amely jelenleg 18,31 %-os kisebbségi részesedéssel rendelkezik az Oltchimben, hivatalos panaszt nyújtott be, amelyben azt állította, hogy a hitel-tőke-konverzió összeegyeztethetetlen állami támogatást tartalmaz.
(3)
A panasz iktatását követően a Bizottság levélváltás útján információkat cserélt a román hatóságokkal, az Oltchimmel és a panaszossal, és több ízben találkozott egyrészről a román hatóságokkal és az Oltchim képviselőivel, és másrészről a panaszos képviselőivel.
(4)
2009. szeptember 15-én a Bizottság a bejelentett intézkedések tekintetében megindította az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Románia 2009. november 3-án benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeit.
(5)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2009. december 29-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). 2009. december 21-én kelt levelek útján a Bizottság az Oltchim versenytársaiként az eljárásban esetlegesen érdekelt nyolc vállalatot kért fel arra, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiket.
(6)
A Bizottsághoz öt harmadik fél juttatta el észrevételeit: 2010. január 26-i levelében a Vestolit GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Vestolit); 2010. január 26-i levelében az Ineos ChlorVinyls (a továbbiakban: Ineos); 2010. január 27-i, illetve 2010. január 28-i levelében két, névtelenséget kérő vállalat (a továbbiakban: I. és II. névtelen fél); valamint 2010. január 29-i levelében Virgil Bestea magánszemély.
(7)
Ezeket az észrevételeket 2010. március 2-án levél útján továbbították Romániának. Románia a fenti harmadik felek észrevételeire 2010. április 8-i levelében válaszolt.
(8)
Hatodik harmadik félként a Firebird Management LLC (a továbbiakban: Firebird) - az Oltchim részvényeinek az adott időpontban 1,328 %-át birtokló befektetési alap - 2010. május 27-i és 2010. július 8-i levelében tájékoztatással és észrevételekkel szolgált. A Firebird észrevételeit 2010. június 25-én, illetve 2010. július 27-én levélben továbbították Romániának.
(9)
A panaszos PCC 2010. május 6-i, 2010. május 18-i, 2010. május 19-i, 2010. május 28-i, 2010. június 13-i, 2010. június 18-i, 2010. július 22-i, 2010. augusztus 6-i, 2010. szeptember 2-i, 2010. október 18-i, 2011. április 9-i és 2011. április 14-i levelében információkat nyújtott be az üggyel kapcsolatban. E benyújtott dokumentumokon túl a PCC számos információval szolgált az ügyben, elsősorban újságcikkeket és egyéb, többnyire nyilvánosan hozzáférhető információkat küldött.
(10)
Mindemellett az I. és II. névtelen fél (akik szintén megtették az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiket, és névtelenséget kértek) 2010. szeptember 21-én, 2011. február 22-én, 2011. február 28-án, 2011. július 26-án és 2011. október 28-án további információkat nyújtott be.
(11)
Amennyiben a fenti (9) és (10) preambulumbekezdésben említett észrevételek új információkat és érveket tartalmaztak és a jelenlegi eljárás szempontjából jelentőséggel bírtak, a Bizottság továbbította azokat Romániának, mégpedig 2010. június 25-i, 2010. augusztus 2-i, 2010. szeptember 9-i, 2010. szeptember 22-i, 2010. október 20-i és 2011. november 23-i levele útján.
(12)
A további benyújtott észrevételekre Románia a 2010. július 30-i, 2010. szeptember 2-i, 2010. október 12-i, 2010. október 26-i, 2010. november 23-i és 2011. december 7-i levele útján válaszolt. Ezenfelül 2011. március 29-i, 2011. április 14-i, 2011. július 27-i, 2011. szeptember 9-i és 2011. szeptember 21-i levelében kiegészítő információkkal szolgált az ügyről.
(13)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot követően a Bizottság szolgálatai és a román hatóságok között több találkozóra is sor került Brüsszelben: 2010. június 30-án, 2010. július 15-én, 2011. május 19-én és 2011. szeptember 12-én. A bizottsági szolgálatok ezenfelül a panaszos PCC képviselőivel is több ízben találkoztak.
(14)
2011. június 22-én kelt levelükben a román hatóságok visszavonták a 424 millió EUR összegű hitelre vonatkozó állami kezességvállalás tekintetében tett 2009. július 17-i bejelentést. Egyúttal tájékoztatták a Bizottságot, hogy a hitel-tőke-konverzió tekintetében fenntartják a bejelentést.
(15)
2011. augusztus 10-én a román kormány jóváhagyta azt a memorandumot, amely a Gazdasági, Kereskedelmi és az Üzleti Környezetért Felelős Minisztérium, az AVAS (5) és az Oltchim képviselőit az AVAS és az Oltchim között létrejövő magánjogi megállapodás elfogadásával bízza meg, amely megállapodásban a vállalat elismeri, hogy 2007. január 1. óta kamatok terhelik a köztartozást.
(16)
2011. szeptember 9-i levelükben a román hatóságok bejelentették, hogy az Oltchim és az AVAS meg kívánja kötni a fent említett magánjogi megállapodást, valamint, hogy az AVAS az így felhalmozódott kamatokat a főköveteléssel együtt tőkévé alakítja.
(17)
2011. október 21-én Emil Boc román miniszterelnök közölte, hogy a román kormány szilárdan elkötelezett az Oltchim teljes körű privatizációja mellett, beleértve az adósságkonverzió után az állami hatóságok tulajdonába kerülő teljes részesedést. A tervek szerint a privatizációról szóló bejelentést 2012 márciusának végén tették volna meg, és a privatizációnak 2012. május végéig kellett lezajlania. 2012. február 16-i levelében Mihai-Răzvan Ungureanu új román miniszterelnök ismét megerősítette ezeket a kötelezettségvállalásokat.
(18)
2011. október 12-i és 2011. december 23-i levelében Románia további észrevételekkel és információkkal szolgált.
(19)
A (17) és (18) preambulumbekezdésben említett levelekből kiderül, hogy Románia módosította az 1. intézkedés bejelentését annyiban, hogy az állami hatóságokkal szemben fennálló 538 millió RON összegű tartozás konverzióját a tervek szerint az Oltchimban fennálló ebből eredő részesedés privatizációja fogja követni, és hogy a konverziót a várható privatizáció fényében kell értékelni.
II. AZ ÜGY HÁTTERE
II.1. A vállalat
(20)
Az Oltchim egy PVC-t, nátrium-hidroxidot, klórt, DOP-t és poliéter-poliolokat gyártó román petrolkémiai nagyvállalat. A vállalat fő terméke a PVC (jelenleg az össztermelésének hozzávetőleg 37,5 %-a), és 2008-ban 2,1 %-os uniós piaci részesedéssel rendelkezett (6). Az Oltchim Románia és Délkelet-Európa egyik legnagyobb petrolkémiai vállalkozása, amely 40 vegyipari alaptermék 78 különböző típusát gyártja. A vállalat a termelés mintegy 80 %-át Európába és Európán túlra exportálja.
(21)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatottnak minősülő romániai Vâlcea régióban az Oltchim a legnagyobb ipari foglalkoztató. 2011. október 15-én3 470 fős munkaerővel rendelkezett (7). A jelenlegi nehéz pénzügyi helyzet miatt a vállalat 2011 decemberében ideiglenesen 1 000 munkavállalót, majd 2012 januárjában további 993 munkavállalót bocsátott el (8).
(22)
A vállalat 1966-ban kezdte meg működését, 1990-ben szerkezetátalakításon ment keresztül, és 1997-ben jegyezték a román tőzsdén. A román állam (jelenleg a Gazdasági Minisztérium révén) 54,8 %-os, irányítást biztosító részesedést tart fenn a vállalatban. A legfőbb kisebbségi részvényes a PCC, amely egyben panaszosként vesz részt ebben az eljárásban, és amely az Oltchim lengyel versenytársában, a Rokita SA-ban 18,31 %-os részesedéssel rendelkezik. A vállalat fennmaradó részvényei a Nachbar Services Ltd. (14,02 %), magánszemélyek (11,04 %) és más jogalanyok (1,81 %) tulajdonában vannak.
II.2. A Románia uniós csatlakozását megelőző események
II.2.1 A köztartozás eredete
(23)
Az 1992-2008 közötti időszakban az Oltchim összesen hozzávetőleg 371 millió EUR-t ruházott be gyártósora korszerűsítésére (ebből 118,8 millió EUR beruházására 2007/2008-ban került sor). E beruházások egyes elemeihez kapcsolódóan az Oltchim az 1995 és 2000 közötti időszakban 12 kereskedelmi hitelt vett fel, összesen mintegy 171 millió DEM + 60 millió USD értékben. A hitelekre a Pénzügyminisztérium állami kezességvállalást nyújtott.
(24)
Mivel az Oltchim nem tudta visszafizetni a hiteleket, a bankok 1999 novemberétől kezdődően lehívták az állami kezességvállalásokat.
(25)
1999 és 2002 között a Pénzügyminisztérium a lehívott kezességvállalások keretében teljesítette a kifizetéseket. Az 1999 és 2002 között lehívott állami kezességvállalások alapján így kifizetett összegeket jelentős mértékű kamattal és kötbérekkel terhelte meg, amelyek összege napi 0,15 % és 0,3 %, azaz évi 54 %-110 % között változott (9).
(26)
2002 júniusáig az Oltchim az állami kezességvállalásokból és az arra felszámított kamatból és kötbérekből fakadóan 303 millió RON (hozzávetőleg 72 millió EUR) összegű tartozást halmozott fel a Pénzügyminisztériummal szemben. Ezt az összeget akkor a Pénzügyminisztérium a köztartozások behajtásával megbízott román ügynökségre, az AVAS-ra (10) ruházta át, és USD-ban 91 millió USD értéken konszolidálta azt annak érdekében, hogy a hiperinflációs környezetben megőrizze a követelés értékét.
(27)
A román joggal (51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelettel) összhangban az AVAS-nak nem volt konkrét felhatalmazása arra, hogy az adós vállalatoktól általa behajtandó követelések után kamatot és kötbért számítson fel.
II.2.2 A 2003. évi adósságkonverzió
(28)
Az első privatizációs kísérletre 2001-ben került sor, amikor az AVAS tárgyalásokat követően adásvételi megállapodást írt alá az Exall Resources vállalattal az állam Oltchimban fennálló részesedésre vonatkozóan. Az adásvételi megállapodást érvénytelenítették, mivel a vevő nem tudott eleget tenni fizetési kötelezettségeinek, valamint nem biztosította a vállalat javára történő technológiai/környezeti beruházásokat.
(29)
Az Oltchim privatizációjára másodszor 2003 októberében tettek kísérletet, amikor az APAPS román privatizációs ügynökség az állami részesedés értékesítésére vonatkozó felhívást tett közzé. A lehetséges befektetőket tájékoztatták arról, hogy a köztartozást később tőkévé alakítják, így próbálva növelni a vállalat vonzerejét a potenciális befektetők körében.
(30)
Mivel azonban egy lehetséges befektető (Rompetrol) és a kisebbségi részvényesek a román bíróságon megtámadták a 2003. évi adósságkonverziót, 2003 novemberében visszavonták a privatizációs ajánlatot. Ennek ellenére az AVAS 95 millió USD, azaz 322 millió RON értékű követelését (az átruházott 91 millió USD és a Pénzügyminisztérium által 2002 júniusa óta a kezességvállalások lehívása nyomán teljesített további kifizetések, amelyeket követelésként az AVAS-ra átruháztak) az Oltchim részvényesi közgyűlésének határozatával tőkévé alakították (a közgyűlésben az állami képviselők rendelkeztek a szavazati jogok többségével). Az Oltchimon belüli állami részesedés így 53,26 %-ról 95,73 %-ra emelkedett.
(31)
2005 novemberében a vâlceai kereskedelmi bíróság megsemmisítette az Oltchim Közgyűlésének az adósságkonverzióra vonatkozó határozatát azzal az indokkal, hogy az adósságkonverzió végrehajtásakor a kisebbségi részvényesek nem kaptak lehetőséget a tőkeemelésben való részvételre.
(32)
2006 júniusában a román kormány rendkívüli kormányrendeletet (11) adott ki, amelyben arra kötelezte az Oltchim részvényesi közgyűlésében ülő állami képviselőket, hogy szavazatukkal ne támogassák az első adósságkonverziót megsemmisítő bírósági ítélet elleni fellebbezést, és tegyék meg a konverzió visszafordításához szükséges lépéseket. Az adósságkonverziót megsemmisítő bírósági határozat 2006 augusztusában jogerőre emelkedett. A részvénytőke tényleges csökkentésére 2007 novemberében került sor. Az adósságkonverzió megsemmisítéséből származó tartozást a korábbi, 95 millió USD értéken könyvelték újra, amely ekkor 317 millió RON-nek felelt meg.
II.2.3 További felhalmozódott tartozások
(33)
A követelésnek az AVAS-ra történő első, 2002. júniusi átruházását követően a 2002. június és 2006. december közötti időszakban a Pénzügyminisztérium további kifizetéseket teljesített az 1999 novemberében lehívott állami kezességvállalások keretében. 2003-2006 között, amikor a 2003. évi adósságkonverzió még hatályban volt, a Pénzügyminisztérium által a lehívott kezességvállalások alapján teljesített további kifizetések teljes összege 191 millió RON-t tett ki. A 2002 júniusában a Pénzügyminisztérium és az AVAS között az állami követelés átruházásáról létrejött megállapodás alkalmazásában a Pénzügyminisztérium a kezességvállalások alapján teljesített tényleges kifizetéseket követően több részletben valamennyi említett követelést átruházta az AVAS-ra. Az AVAS e követeléseket is USD-ban konszolidálta, 2006-ban összesen 60 millió USD értékben.
(34)
Ennélfogva 2007. január 1-jén, Románia uniós csatlakozásának napján az Oltchim AVAS-szal szemben fennálló tartozásának összege 60 millió USD volt (12).
II.3. A Románia uniós csatlakozását követő események
II.3.1 Az adósság alakulása
(35)
2007. január 1. óta az Oltchim a külső hitelekkel kapcsolatos valamennyi kifizetést teljesítette. A Pénzügyminisztérium az állami kezességvállalások keretében további kifizetést nem hajtott végre.
(36)
2007 novemberében az adósságkonverzió visszafordításából származó 95 millió USD összeget elszámolták az Oltchim könyvelésében, így ez hozzáadódott a további kifizetésekből eredő 60 millió USD-hoz és összesen 155 millió USD (508 millió RON) összegű köztartozást eredményezett. A 155 millió USD összegű köztartozás az Oltchim elszámolásában RON-ben szerepel (508 millió RON). Az USD-ban kifejezett adósság azóta az Oltchim elszámolásaiban RON-ben szerepel, és a román pénznemben kifejezett összeg nem változott, mivel a vállalat minden új jelentéstételi időszakban a korábbi RON-értéket (13) tüntette fel a mérlegben, ez pedig minden alkalommal meghaladta az aktuális értéket, mivel az USD a RON-jel szemben időközben veszített az értékéből.
(37)
Az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendeletben (lásd a fenti (27) preambulumbekezdést) előírt főszabály alóli kivételként - a 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendelet (a továbbiakban: 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendelet) 2. cikkének (2) bekezdése alapján - az AVAS 2007-ben az USD-ban elhelyezett betétekre vonatkozó egy éves LIBOR (14) kamatlábon 29,9 millió RON összegű kamatot számított fel a Pénzügyminisztérium által rá átruházott, az Oltchim felé fennálló azon követelésekre, amelyek a 2003-2006 közötti időszakban a 2003. évi adósságkonverzió tárgyát képezték.
(38)
Ennek következtében 2007 novemberétől az Oltchim AVAS-szal szemben fennálló tartozásának teljes összege 155 millió USD (508 millió RON) és további 29 millió RON, összesen 538 millió RON volt. A határozat további részében az adósság összege RON-ben szerepel, mivel a bejelentett adósságkonverziót is RON-ben denominálták.
II.3.2 A második adósságkonverzió
(39)
2007 januárjában a román parlament a 30/2007. sz. törvénnyel jóváhagyta az AVAS-t az első adósságkonverzió visszafordítására felhatalmazó 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendeletet, egyben az AVAS-t újabb adósságkonverzió végrehajtására kötelezte, ezúttal tiszteletben tartva a kisebbségi részvényesek elsőbbségi jogait.
(40)
A hitel-tőke-konverzióra irányuló második kísérlet ellen azonban az új fő kisebbségi részvényes, a PCC emelt kifogást, amely nem volt hajlandó részt venni a műveletben.
(41)
A PCC 7,5 millió EUR-ért 1,2 %-os részesedést vásárolt az Oltchimban 2007 májusában, azaz azt követően, hogy az első adósságkonverziót megsemmisítő nemzeti bírósági ítélet az Oltchim és a román hatóságok által benyújtott fellebbezés hiányában jogerőre emelkedett. Amikor a visszafordított adósságkonverzió megjelent a vállalat elszámolásában, a PCC 1,2 %-os részesedése 12 %-ra emelkedett (15).
(42)
2008 áprilisában a PCC panaszt nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben azt állította, hogy az adósságkonverzió összeegyeztethetetlen állami támogatást tartalmaz (lásd a fenti 2 preambulumbekezdést).
(43)
A román hatóságok úgy döntöttek, hogy az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének való megfelelés biztosítása érdekében a második adósságkonverzió végrehajtását megelőzően állami támogatási szempontból jóváhagyást kérnek a Bizottságtól, és bejelentették az intézkedést.
II.4. Az Oltchim jelenlegi helyzete
(44)
A román hatóságok érvei szerint a 2003. évi adósságkonverzió 2006-os visszafordítását követően 2006-ban, illetve 2008-ban ismét megpróbálták az adóssággal együtt privatizálni a vállalatot. A román hatóságok szerint ilyen feltételek mellett nem akadt érdeklődő befektető.
(45)
Ezenfelül a román hatóságok szerint a vállalat 2008 óta a következő nehézségekkel szembesül: i. a fő beszállító, az Arpechim leállította az alapvető nyersanyagok szállítását; ii. a 2003. évi adósságkonverzió 2007. novemberi visszafordítását követően a jelentős összegű tartozás visszaállítása kedvezőtlenül befolyásolja a vállalat nettó eszközértékét; iii. a vállalat - többek között az adósságkonverzió visszafordítása miatt is - tőkehiánnyal küzd; és végül iv. a pénzügyi és gazdasági világválság hatásai.
(46)
A 2008-as pénzügyi évben az Oltchim 71 millió RON (17 millió EUR) működési veszteséget és 226 millió RON (54 millió EUR) nettó veszteséget könyvelt el, így a halmozott veszteség értéke elérte az 1,367 milliárd RON-t (325 millió EUR). A fő etilénbeszállító, az Arpechim 2008. novemberi bezárását követően a vállalat 45 %-os kapacitással üzemelt, és az alkalmazottak körülbelül egyharmadát ideiglenesen elbocsátották.
(47)
2008 végén az addig az AVAS tulajdonában lévő Oltchim részvényeket áthelyezték a Gazdasági Minisztérium portfóliójába.
(48)
2009 decemberében az Oltchim [0]-[10] EUR-ért (16) felvásárolta korábbi beszállítója, az Arpechim eszközeit (etiléngyártó berendezéseit), és a vállalat részvényeiért/készleteiért [10]-[20] millió EUR-t fizetett. A román hatóságok szerint a felvásárlást az ügyfelek által fizetett előlegekből finanszírozták. Az Arpechim 2011 májusában újrakezdte működését.
(49)
2009. december 31-én az Oltchim 2009-re vonatkozó pénzügyi elszámolásában 26 millió EUR (109 millió RON) működési veszteség, 52,4 millió EUR (220 millió RON) nettó veszteség, 377 millió EUR (1,584 milliárd RON) halmozott veszteség, valamint 112 millió EUR (469 millió RON) összegű negatív saját tőke szerepelt.
(50)
2010. december 31-én az Oltchim pénzügyi elszámolásában 56 millió EUR működési nyereség, 32 millió EUR (220 millió RON) nettó nyereség és 383 millió EUR halmozott veszteség szerepelt. A pozitív működési és nettó eredmény annak tudható be, hogy az Arpechim [0]-[10] EUR-ért megvásárolt eszközeit újraértékelték [80]-[100] millió EUR-ra, és a különbözetet „előnyös vételen elért nyereség”-ként könyvelték el.
(51)
2011. június 30-án az Oltchim féléves pénzügyi elszámolásában (17) 7,4 millió EUR működési veszteség és 17,4 millió EUR nettó veszteség, 401 millió EUR halmozott veszteség, valamint 358 millió EUR összegű negatív saját tőke szerepelt (nem számítva az AVAS-szal szemben fennálló tartozást).
III. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(52)
2009. szeptember 15-én a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított a Románia által 2009 júliusában bejelentett, az Oltchim számára nyújtott két támogatási intézkedésre vonatkozóan:
-
1. intézkedés: 538 millió RON (hozzávetőleg 128 millió EUR) összértékű adósságkonverzió; és
-
2. intézkedés: egy további korszerűsítési beruházásokra felvett 424 millió EUR összegű kereskedelmi hitel 80 %-át lefedő „részvényesi garancia”. (Románia a 2011. június 22-i levelében visszavonta a 2. intézkedésre vonatkozó bejelentést.)
(53)
A Bizottság felvetette, hogy a bejelentett támogatási csomag - Románia állításával szemben - jogtalan előnyt biztosított-e a vállalat számára, és hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősült-e.
(54)
Ezenfelül az eljárás megindításáról szóló határozat további lehetséges állami támogatásként határozta meg azt, hogy 2007. január 1. óta az állam nem számított fel kamatot és/vagy kötbért a fennálló köztartozásra („3. intézkedés”).
(55)
Végül, a Bizottság kétségbe vonta, hogy amennyiben az intézkedésekről bebizonyosodik, hogy állami támogatást tartalmaznak, azok a vonatkozó állami támogatási szabályok értelmében az EUMSZ-szel összeegyeztethetőnek tekinthetők lennének.
IV. ROMÁNIA ÉSZREVÉTELEI AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOSAN
(56)
Az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszukban a román hatóságok kitartottak amellett, hogy a három intézkedés egyike sem minősül az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, mivel a román állam a piaci elvekkel összhangban járt el.
(57)
Románia különösen ahhoz ragaszkodott, hogy a bejelentett intézkedések (az adósságkonverzió és a részvényesi garancia) a tőkehiány problémájának orvosolása és a növekedési stratégiához szükséges források garantálása révén biztosították volna, hogy az Oltchim ismét nyereségessé váljon. Románia hangsúlyozta továbbá, hogy a Bizottságnak figyelembe kell vennie az állam Oltchimmal szembeni kettős, részvényesi-hitelezői szerepét.
(58)
Végül Románia továbbra is úgy vélte, hogy a 3. intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mivel az állam azon döntése, hogy a korábbi követelést nem érvényesíti, szigorúan összefüggött a tervezett adósságkonverzióval, valamint hogy e követelés tekintetében a román hatóságok magatartása összhangban állt azzal, ahogyan hasonló helyzetben egy piaci szereplő eljárt volna.
V. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(59)
Az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó, 2010. január 26-i észrevételeiben a Vestolit aggodalmának adott hangot a Románia által 2009 júliusában bejelentett állami támogatási csomaggal kapcsolatban. A Vestolit az Oltchim versenytársának tekinti magát, mivel mindkét fél a PVC-gyártási ágazatban tevékenykedik. A Vestolit szerint egyetlen magánbefektető sem támogatott volna egy olyan beruházási programot, amely kizárólag az Arpechim elavult etiléngyártó berendezésének megvásárlására és felújítására irányult.
(60)
2010. január 21-i levelében az Ineos úgy fogalmazott, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő információk alapján az Oltchim nehéz helyzetben lévő vállalatnak tűnik, ezért nem valószínű, hogy egy magánbefektető végrehajtotta volna a román állam által az Oltchim javára hozott támogatási intézkedéseket. Az Ineos továbbá arra is felhívta a figyelmet, hogy az európai PVC-piacon jelentős többletkapacitás tapasztalható, és ezért a valamely piaci szereplőnek nyújtott esetleges támogatás feltehetően erős torzító hatással bírna.
(61)
2010. május 28-án a Firebird a fenti érdekelt felek észrevételeihez hasonló tartalmú megjegyzéseket nyújtott be.
(62)
2010. január 28-i levelében az Oltchim egy másik versenytársa, az I. névtelen fél szintén a Vestolit és az Ineos állításaihoz hasonló észrevételekkel élt. Ezenfelül azt is hangsúlyozta, hogy a működési támogatás nem tekinthető összeegyeztethetőnek az EUMSZ-szel, és a jelek szerint az Oltchim esetében az összeegyeztethetőség másra nem alapozható.
(63)
2010. január 27-i levelében a II. névtelen fél kijelentette, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban megnevezett valamennyi támogatási intézkedés összeegyeztethetetlen támogatást képez. A II. névtelen fél továbbá úgy vélte, hogy:
a)
az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim javára nyújtott állami kezességvállalások Románia uniós csatlakozását követően egészen 2009. október 31-ig érvényben maradtak, ezért azokat a csatlakozás napjától kezdődően új támogatásnak kell tekinteni;
b)
az Oltchim által az állami kezességvállalások 1999. novemberi lehívása óta tapasztalt nehézségek oka a vállalat strukturális problémáiban keresendő (rossz vezetés, helytelen üzletstratégiai döntések, a tényleges és hatékony szerkezetátalakítás hiánya);
c)
az Arpechim felvásárlása ellentétes az Oltchim üzleti érdekeivel, és az a jövőben nem eredményez majd nyereséget;
d)
a Pénzügyminisztérium által 2002. június és 2006. december között a lehívott állami kezességvállalások alapján teljesített kifizetések arra utalnak, hogy az Oltchim ebben az időszakban nehéz helyzetben volt;
e)
Románia valójában csak egyszer, 2001-ben próbálta meg privatizálni a vállalatot, és a későbbi 2003. és 2006. évi „sikertelen” privatizációs kísérletek csupán az állami követelés érvényesítésének elkerülését célzó stratégia részét képezték;
f)
a 2009 júliusában bejelentett támogatási csomag alapjául szolgáló üzleti terv nem volt hiteles, különösen az érzékenységvizsgálatot és a beruházás várható megtérülését illetően;
g)
az állam komoly veszteséget halmozott volna fel egy ilyen tekintélyes méretű program támogatásával, mivel az Oltchim privatizációjából várt bevételek nem fedezték volna a támogatási intézkedések költségét;
h)
tekintettel arra, hogy a bejelentett intézkedések állami támogatást tartalmaztak, Romániának el kellett volna készítenie az Oltchim szerkezetátalakítási tervét, amely lehetővé tette volna a támogatás megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló iránymutatásokkal (18) való összeegyeztethetőségének értékelését.
(64)
Az eljárás későbbi szakaszában a PCC felhívta a Bizottság figyelmét arra, hogy 2010 júniusában a román környezetvédelmi ügynökség 14,34 millió EUR környezetvédelmi bírságot szabott ki az Oltchimra a 2009-re vonatkozó CO2-tanúsítványok késedelmes benyújtásáért (19). A PCC véleménye szerint a bírság érvényesítésének esetleges elmaradása további állami támogatást jelentett a vállalat javára. A Firebird 2010. július 8-i levelében szintén felveti a környezetvédelmi bírság kérdését.
(65)
2010 októberében és 2011 októberében a PCC továbbá arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az állami tulajdonú SC Electrica SA villamosenergia-szolgáltató (a továbbiakban: Electrica) és más állami tulajdonban álló hitelezők (a Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, sóoldat- és mészkő-beszállító; valamint a SC CET Govora SA, iparigőz-beszállító) jelentős összegű átütemezett követelésekkel rendelkeznek az Oltchimmel szemben.
VI. ROMÁNIA ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FELEK MEGÁLLAPÍTÁSAIVAL KAPCSOLATOSAN
(66)
Az érdekelt felek észrevételeire küldött 2010. április 8-i válaszában Románia túlnyomórészt a bejelentésre és az eljárás megindításáról szóló határozatra válaszul benyújtott korábbi észrevételeire hivatkozik.
(67)
Románia különösen azt állítja, hogy a harmadik felek egyikének állításával szemben az Arpechim petrolkémiai eszközeinek felvásárlása és felújítása minden szükséges szerkezetátalakítást magában foglal, és nélkülözhetetlen a vállalat hosszú távú életképessége szempontjából, valamint hogy az Oltchim-Arpechim petrolkémiai egység integrált platformja várhatóan nyereséget termel.
(68)
Románia továbbá megismétli azon érveit, amelyek szerint az Oltchimmel szembeni követelések érvényesítése érdekében hozott intézkedések semmiféle előnyt nem biztosítottak az Oltchim számára. Végül Románia kitartott amellett is, hogy szándékában áll az Oltchim privatizálása.
VII. AZ ÁLLAMI KEZESSÉGVÁLLALÁSRA (2. INTÉZKEDÉS) VONATKOZÓ BEJELENTÉS VISSZAVONÁSA
(69)
Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (20) 8. cikke szerint egy tagállam a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően megfelelő határidőn belül visszavonhatja a bejelentését, mielőtt a Bizottság meghozná a bejelentett intézkedés támogatási jellegére vonatkozó határozatát. Ebben az esetben a Bizottság az ügyet okafogyottá nyilvánító határozattal lezárja az eljárást.
(70)
A román hatóságok (a 424 millió EUR hitel 80 %-ára vonatkozó) állami kezességvállalás tekintetében visszavonták a bejelentést. Ennélfogva a 2. intézkedést illetően a bizottsági vizsgálat okafogyottá vált.
VIII. ROMÁNIA ÁLLÁSPONTJA A 2. INTÉZKEDÉS VISSZAVONÁSÁT KÖVETŐEN
VIII.1. Az 1. intézkedés módosítása - Románia privatizációra irányuló szándéka
(71)
2011 februárjában Románia a gazdasági növekedés újraindítása érdekében kérte az EU és a Nemzetközi Valutaalap (a továbbiakban: IMF) közös elővigyázatossági pénzügyi támogatási programjának segítségét, különös tekintettel a strukturális reformokra, valamint a költségvetési fenntarthatóság javítására és a pénzügyi stabilitás megszilárdítására. 2011 májusában a Tanács határozatot (21) fogadott el, amellyel 1,4 milliárd EUR összegű középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatást bocsátott Románia rendelkezésére. 2011 márciusában az IMF új elővigyázatossági készenlétihitel-megállapodást (22) hagyott jóvá Románia javára. E megállapodás értelmében az IMF az elkövetkező két évben 3 090,6 millió SDR (3,5 milliárd EUR) összegű pénzügyi támogatást bocsát Románia rendelkezésére. A finanszírozás feltételeként Romániának egy sor költségvetésihiány-csökkentési célt kell teljesítenie, amelyeket a román hatóságok által benyújtott szándéknyilatkozatban határoztak meg, és azokat technikai egyetértési megállapodás is tükrözi (a továbbiakban: technikai egyetértési megállapodás). A technikai egyetértési megállapodás céljai között található például a fizetési hátralékok és az állami tulajdonú vállalkozások veszteségeinek csökkentése. A szándéknyilatkozatban és a 2011. december 2-i technikai egyetértési megállapodásban (23) Románia vállalta, hogy 2012. április végéig pályázati felhívást tesz közzé az Oltchim privatizációjára vonatkozóan.
(72)
Erre azt követően került sor, hogy a román hatóságok 2011 során többször is úgy nyilatkoztak, hogy a román kormánynak szándékában áll privatizálni az Oltchimot.
(73)
Románia emellett a Bizottsággal is közölte, hogy elkötelezett az Oltchim privatizációja mellett. Konkrétabban, Joaquín Almunia alelnökhöz intézett 2011. október 21-i levelében Emil Boc román miniszterelnök kijelentette: Románia elkötelezett amellett, hogy 2012 májusáig teljes körűen privatizálja az Oltchimot (az adósságkonverzió tárgyát képező részesedést is beleértve). Az új román kormány 2012. február 9-i kinevezését követően az új miniszterelnök, Mihai Razvan Ungureanu 2012. február 16-án kelt levelében ismét megerősítette ezt a kötelezettségvállalást.
(74)
Tekintettel a költségvetési megszorításokra, Románia tehát lemond az Oltchim tulajdonjogáról és nem kívánja állami kezességvállalás révén tovább finanszírozni a szükséges beruházásokat, hanem az Oltchimon belüli részesedésének értékesítésére törekszik.
VIII.2. A 3. intézkedéssel kapcsolatos fejlemények - a kamatmegállapodás
(75)
A román hatóságok 2011. szeptember 9-i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az AVAS-szal szemben fennálló 538 millió RON összegű esedékes tartozásra 2007. január 1-től kamatot kívánnak felszámítani. Románia kifejtette, hogy erre az AVAS és az Oltchim között létrejött adósságkonverziós megállapodás keretében kerülne sor, amellyel a vállalat elfogadná az esedékes kamatot. Ugyanebben a levélben a román hatóságok jelezték, hogy az így felhalmozódott kamatokat az 1. intézkedés keretében bejelentett fő állami követeléssel együtt szintén tőkévé alakítanák.
(76)
A román hatóságok 2011. december 23-i levelükhöz mellékelték az AVAS és az Oltchim között 2011. december 22-én megkötött magánjogi megállapodás másolatát, amelyben a vállalat elfogadta a 2007. január 1. és 2011. december 31. között a köztartozáson felhalmozódó, összesen 511 millió RON összegű kamatot. A román hatóságok kifejtették, hogy a kamatot kamatos kamattal számították ki, az érintett időszakokra vonatkozóan késedelmi kamatként a kereskedelmi bankok által 2007. január 1. óta a vállalatnak ténylegesen folyósított hitelekre felszámított legmagasabb kamatlábat, valamint a vonatkozó bizottsági referencia- és leszámítolási kamatlábakat alkalmazva. E megközelítés eredményeképpen az AVAS követelésére a következő kamatlábakat és felhalmozott kamatösszeget kellett alkalmazni:
1. táblázat
Az AVAS által a 2007-2011 közötti időszakra felszámított kamat részletes ismertetése
2007
2008
2009
2010
2011
Alkalmazandó kamatláb
1.1-6.30. - 11,17 %
7.1-12.31. - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Kamatösszeg (millió RON-re kerekítve)
58
87
129
114
123
Az AVAS követelését terhelő kamat 2007 óta összesen: 511 millió RON
(77)
A román hatóságok emellett ugyanebben a levélben azt állították, hogy a privatizáció javasolt ütemezésének betartása érdekében megkezdték az AVAS-t érintő, 538 millió RON értékű és a felhalmozódott kamatok összegével megnövelt adósságkonverzió végrehajtásának előkészítését.
VIII.3. Románia érvei a privatizációs szándékot érintően
(78)
Amint az fent kifejtésre került, a román hatóságok visszavonták a 2. intézkedést (lásd a fenti VII. szakaszt). Az állami kezességvállalásra vonatkozó bejelentés visszavonását követően a román hatóságok úgy érveltek, hogy a jelenlegi 1. intézkedés, azaz az AVAS-szal szemben fennálló 538 millió RON értékű és az AVAS követelésén 2007. január 1. és 2011. december 31. között felhalmozódott kamattal, összesen további 511 millió RON-jel növelt adósság tőkévé alakítása az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében nem minősül állami támogatásnak. Románia szerint az intézkedés megfelel a piaci viszonyoknak, és mint ilyen nem biztosít előnyt az Oltchim számára. Pontosabban, a román hatóságok kifejtették, hogy az AVAS mint hitelező jobban jár a teljes adósság tőkévé alakításával és a teljes vállalati részesedés rövid időn belüli értékesítésével annál, mintha megpróbálná érvényesíteni a követelést, mivel az AVAS vállalaton belüli, adósságkonverziót követő részesedésének piaci értéke magasabb, mint az az összeg, amelyre az AVAS a vállalat felszámolásakor számíthatna.
(79)
Románia benyújtotta a Raiffeisen Capital & Investment SA tanácsadói jelentését (a továbbiakban: a tanácsadói jelentés), amellyel azt kívánta alátámasztani, hogy az állam számára a maximális megtérülést biztosító legjobb stratégia a hitel-tőke-konverzió végrehajtása, majd ezt követően a kombinált részvénycsomagok rövid határidős értékesítése.
(80)
A tanácsadói jelentés az AVAS követelésének értékét egyrészről a felszámolási forgatókönyv és másrészről az adósságkonverziót és az azt követő privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén vizsgálja.
(81)
A felszámolási értékelés két felszámolási jelentés (a Raiffeisen egy korábbi, 2011. februári felszámolási jelentése, valamint egy független tanácsadó cég, a Romcontrol SA Bucharest 2011. márciusi felszámolási jelentése) alapján készült. Az adósságkonverziót és privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén az állam számára biztosított eredményt a vállalati érték módszere alapján becslik meg, amely az üzleti értékelés egyik alapvető mértékegysége. (Az alkalmazott módszertanokat és az értékelés eredményét, valamint annak a Bizottság általi kritikai értékelését az alábbi IX.3.3. szakasz ismerteti részletesen.)
(82)
A jelentés megállapítja, hogy a teljes adósság tőkévé alakítása lehetővé tenné a vállalat privatizációjának zökkenőmentesebb és gyorsabb lebonyolítását, valamint hogy ez a lehetőség a felszámolásnál kedvezőbb pénzügyi eredménnyel jár az AVAS számára.
IX. ÉRTÉKELÉS
IX.1. Általános észrevételek
(83)
Annak meghatározása érdekében, hogy a szóban forgó intézkedések állami támogatásnak minősülnek-e, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy megfelelnek-e az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében rögzített együttes feltételeknek. Ez a rendelkezés kijelenti, hogy „Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.”
(84)
A Bizottság megjegyzi, hogy tekintettel a 2. intézkedésre vonatkozó bejelentés visszavonására (lásd a fenti VII. szakaszt), az alábbi értékelés kizárólag az 1. és a 3. intézkedést érinti. Az 1. intézkedést módosították, mivel Románia az adósság tőkévé alakítását összekapcsolta az Oltchim privatizációjával. Az utóbbi intézkedés értekésekor ezért abból a feltételezésből kell kiindulni, hogy a konverziót követően az AVAS tulajdonába kerülő tőkerészesedést tisztességes, nyílt és átlátható, az AVAS bevételeinek maximalizálását célzó értékesítési eljárás keretében azonnal értékesítik egy magánbefektető részére.
(85)
Ezenfelül a Bizottság úgy véli, azt a kérdést, vajon a hitelező AVAS a követelés 2007. január 1. utáni kezelése révén jogtalan előnyhöz juttatta-e az Oltchimet, az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelet (lásd a fenti (27) preambulumbekezdést) és az AVAS-t az adósságkonverzió ismételt végrehajtására kötelező 30/2007. sz. törvény, az adósságkonverzió - az eljárás megindításáról szóló határozat szerinti 1. intézkedés - Bizottságnak történő bejelentése, valamint az 1. intézkedés módosítása fényében kell vizsgálni, amely utóbbira a Bizottság által felvetett kételyek és az EU/IMF programból eredő korlátozások miatt került sor.
(86)
Mindemellett a Bizottság megjegyzi, hogy az 1. intézkedés szerves részét képezi a 2012. május végéig a vállalat teljes körű privatizációjára irányuló szándék, amelyről a román hatóságok 2011. október 21-i levelükben tájékoztattak, és amelyet Ungureanu miniszterelnök 2012. február 16-i levele ismét megerősített.
(87)
Ami a környezetvédelmi bírságot és másrészről a vállalat Electrica SA-val, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlceával és SC CET Govora SA-val szemben fennálló tartozásait illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy ezek az állítólagos intézkedések nem szerepeltek az eljárás megindításáról szóló határozatban. Ennélfogva azokkal ebben a határozatban nem foglalkozhat. A Bizottság a 659/1999/EK rendelet 10. cikke alapján kellő időben tájékoztatni fogja a panaszost az ezen állításokkal kapcsolatban hozott további intézkedésekről.
IX.2. A Bizottság hatásköre a csatlakozást megelőző időszakban
(88)
Amint az a fenti V. szakaszban is szerepel, a II. névtelen fél kijelentette, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim javára nyújtott egyes állami kezességvállalások Románia uniós csatlakozását követően egészen 2009. október 31-ig érvényben maradtak, ezért azokat a csatlakozás napjától kezdődően új támogatásnak kell tekinteni. A Bizottságnak ezért meg kell vizsgálnia a fenti állítás érvényességét, valamint annak a bejelentett intézkedés értékelését érintő lehetséges következményeit.
(89)
Főszabályként az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése csak a csatlakozás időpontjától kezdve alkalmazandó. A főszabály alól kivételt képeznek a csatlakozás előtt hatályba lépő, ám azt követően is alkalmazandó intézkedések. A Románia és az EU között létrejött 2005. évi csatlakozási szerződés (24) értelmében a Romániában a csatlakozás időpontja (2007. január 1.) előtt hatályba léptetett és ezt követően is alkalmazandó intézkedéseket, amelyek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülhetnek, de a 659/1999/EK rendelet (25) alkalmazásában nem minősülnek létező támogatásnak, a csatlakozástól az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során lehetséges új támogatásnak kell tekinteni.
(90)
A Bulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmányához tartozó V. melléklet (2) bekezdésének 2.1. pontja (26) ugyanezen csatlakozási okmány 22. cikke alapján előírja, hogy „minden olyan, a csatlakozás időpontja után is alkalmazandó intézkedést, amely állami támogatásnak minősül és nem felel meg a fenti feltételeknek, a csatlakozástól az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során új támogatásnak kell tekinteni”.
(91)
A fenti rendelkezés ennélfogva a csatlakozás időpontja (2007. január 1.) előtt hatályba léptetett és azt követően is alkalmazandó intézkedésekre vonatkozik. „A csatlakozás időpontja után is alkalmazandó” kifejezés fogalmát egy sor bizottsági határozatban (27) úgy határozták meg, mint amely időben nem korlátozott vagy olyan programokat és egyedi intézkedéseket jelöl, amelyek esetében az állam felelőssége nem pontosan körülhatárolt - azaz olyan eseteket, amikor a csatlakozás időpontjában még nem ismert az állam kötelezettségének pontos mértéke. A fenti megfontolásokra figyelemmel meg kell határozni, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim számára nyújtott állami kezességvállalások a fenti esetjogi gyakorlat szerinti meghatározás értelmében „a csatlakozás után is alkalmazandók” voltak-e. E célból ellenőrizni kell, hogy olyan helyzet alakult-e ki, amelyben az állami kezességvállalás időben korlátlan volt, illetve amelyben a csatlakozás előtt még nem volt ismert az állam kötelezettségének pontos mértéke.
(92)
A szóban forgó állami kezességvállalások kibocsátásának feltételeit megvizsgálva a Bizottság megjegyzi, hogy a kezességvállalásokat különálló, egyszeri intézkedésként nyújtották, amelyekkel az állam adott összegű és meghatározott lejárati idejű hitelek felvételéhez nyújtott segítséget a vállalat számára. A kezességvállalások érvényességi idejét azok kibocsátásakor meghatározták, mivel az egybeesett a kezességvállalások alapjául szolgáló hitelek lejárati idejével, amelyet e hitelekben pontosan előírtak. Az érvényességi időt később nem módosították. Ennélfogva a csatlakozás időpontjában a kezességvállalások időbeli érvényessége valóban korlátozott volt, és azt a csatlakozást megelőzően, pontosabban a hitelszerződés aláírásakor határozták meg. A Bizottságnak ezért tudomásul kell vennie, hogy az egyik olyan helyzet, amelyben egy adott intézkedés a csatlakozás időpontjától „új támogatásnak” minősül, azaz a csatlakozáskor érvényesülő időbeli korlátozottság hiánya ebben az esetben nem teljesül.
(93)
Másodszor, az állam maximális kötelezettsége a kezességvállalások nyújtásának időpontjában pontosan körülhatárolt volt, mivel a kezességvállalások csak azt az adott hitelt foglalják magukban, amelyre azokat nyújtották. Meg kell tehát állapítani, hogy „a csatlakozás utáni alkalmazandóság” második esete - azaz a csatlakozás időpontjától kezdve ismeretlen mértékű állami kötelezettség - szintén nem alkalmazandó.
(94)
Ezenfelül a Bizottság megjegyzi, hogy az állami kezességvállalásokat a csatlakozás időpontját megelőzően lehívták. A lehívás időpontjától kezdve az állam felel az olyan hitelek hátralékos összegeinek visszafizetéséért, amelyek felvételekor kezességet vállalt, és az állam valóban átvállalta a vállalattól a szóban forgó hitelek visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségeket, így a kezességvállalások alapján kifizetett összegek tekintetében az Oltchim hitelezőjévé vált. Amint az a fenti II.2. szakaszban is szerepel, a lehívott kezességvállalásokból eredő kifizetések 2006-ig tartottak. Ezen a jogcímen további kifizetéseket a csatlakozást követően nem teljesítettek, mivel az Oltchim maga is törleszteni tudta a fennmaradó hátralékos hitelösszegeket.
(95)
Ennélfogva meg kell állapítani, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchimnek nyújtott állami kezességvállalások a Bulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmányához csatolt V. melléklet (2) bekezdése 2.1. pontjának alkalmazásában nem tekinthetők új támogatásnak.
IX.3. A támogatás megléte: előny
IX.3.1 A magánhitelezői kritérium vizsgálata
(96)
Románia érvei szerint az 1 049 millió RON összegű köztartozás tőkévé alakításából, majd ezt követően az ebből eredő teljes állami részesedés rövid időn belül (2012. május végéig) történő értékesítéséből álló bejelentett intézkedés nem juttatja jogtalan előnyhöz a vállalatot, mivel az AVAS állami hitelezőhöz hasonló helyzetben bármely magánhitelező a követelés behajtásának ezt a módját választotta volna a vállalat felszámolása helyett, ez utóbbi ugyanis pénzügyi szempontból kevésbé előnyös az állami hitelező számára.
(97)
Annak meghatározásához, hogy a bejelentett intézkedés jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára, a Bizottságnak fel kell mérnie, hogy az AVAS mint állami hitelező ugyanolyan elszántan törekedett-e a köztartozás behajtására, mint azt egy a vele szemben fennálló tartozás minél nagyobb arányú behajtására törekvő magánhitelező tenné (28). Ez a megközelítés figyelembe veszi, hogy az állami követelésnek az AVAS-ra történő átruházásával a követelés behajtását olyan intézmény végzi, amelynek a vállalattal a hitelező-adós viszonyon kívül másfajta kapcsolata nincs. Az értékelés nem hagyja figyelmen kívül, hogy a Gazdasági Minisztérium az Oltchim állami részvényese, ugyanakkor azt is számításba veszi, hogy az állami részvényes a köztartozás behajtásában nem játszik szerepet, azzal ugyanis a hitelező AVAS-t bízták meg. A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy meg kell vizsgálni az adósságkonverzió és az azt követő privatizáció jelenlegi részvényesre, azaz a Gazdasági Minisztériumra gyakorolt hatását, hogy meg lehessen állapítani, vajon a javasolt adósságkonverzió, majd privatizáció a vállalat teljes körű felszámolásánál kedvezőbb pénzügyi megoldást jelent-e az állam számára.
IX.3.2 A köztartozás behajtása - a 3. intézkedés értékelése
(98)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság úgy vélte, további állami támogatási elemnek minősülhet az, hogy az állam Románia uniós csatlakozását követően nem számított fel kamatot és/vagy kötbért az Oltchim hátralékos köztartozására. Ez a köztartozás az állami kezességvállalások lehívása nyomán keletkezett (lásd a leírást a fenti 23-27 preambulumbekezdésben, valamint az állami kezességvállalások értékelését a fenti 88-95 preambulumbekezdésben). Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a kamat felszámításának, illetve az állami követelés érvényesítésének hiánya előnyt biztosított az Oltchim számára, mivel a vállalat díjmentesen jutott tőkéhez.
(99)
Annak értékeléséhez, hogy az állami kezességvállalások lehívásából származó fennálló követelés tekintetében Románia magánhitelezőhöz hasonlóan járt-e el, meg kell vizsgálni a román állam 2007-óta tanúsított magatartását a román hatóságok számára az egyes érintett időpontokban rendelkezésre álló információk alapján.
(100)
A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a kamat és kötbérek felszámításának hiányát a 2007-től az 1. intézkedés bejelentésének módosításáig tartó időszakban az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelet indokolja (lásd a (27) preambulumbekezdést). További szempontként figyelembe kell venni az AVAS-t az adósságkonverzió ismételt végrehajtására kötelező 30/2007. sz. törvényt is. A szóban forgó időpontban a román hatóságok az Oltchim tevékenységének folytatásában gondolkodtak, és felszámolás helyett további beruházásokat terveztek.
(101)
A Bizottságnak ezért mindenekelőtt arról kell meggyőződnie, hogy a követelés érvényesítése és/vagy a vállalat felszámolása helyett 2007-ben a hitel-tőke-konverzió végrehajtása mellett döntő Románia magatartása megfelelt-e egy magánhitelező magatartásának. E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy Románia a 2003. évi első (sikertelen) kísérletet követően azzal a céllal folytatta a hitel-tőke-konverziós stratégiát, hogy fenntartsa az Oltchim tevékenységeit. A román hatóságok magatartása tehát ebből a szempontból összhangban állt korábbi magatartásukkal. A korábbi privatizációs kísérletekre adott piaci válaszok, valamint a kisebbségi részvényesek bírósági keresetei arra utaltak, hogy a piac alapvetően életképesnek tartotta az Oltchim üzleti tevékenységét.
(102)
A Bizottság mindemellett megjegyzi, hogy Románia ezenfelül az Oltchim üzleti tervét (29) is kézhez kapta, amely alátámasztotta a vállalat életképességét.
(103)
A fenti tényezőkre figyelemmel a Bizottság úgy véli, hogy Románia mint hitelező ésszerűen döntött a hitel-tőke-konverzió végrehajtása, valamint egy olyan megfelelő törvény elfogadása mellett, amely - tekintettel arra, hogy a fennálló követelést mindenképpen tőkévé alakítják - nem irányozta elő kamat és kötbér felszámítását e követelés után.
(104)
Nem mond ellent ennek az elemzésnek, hogy Románia a hitel-tőke-konverzió végrehajtása előtt az állami támogatás szempontjából jóváhagyást kért. Románia ezzel valójában csupán az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésében előírt kötelezettségeinek tett eleget. Tekintettel a Románia által a kisebbségi részvényesek részéről korábban, majd a 30/2007. sz. törvény alkalmazása során is tapasztalt nehézségekre, teljesen logikus döntés volt megerősítést kérni a Bizottságtól arra vonatkozóan, hogy a tervezett művelet nem minősül állami támogatásnak.
(105)
Az állami támogatás értékelése és a felfüggesztési kötelezettség alkalmazása nyomán a hitel-tőke-konverzió végül öt éves késéssel valósult meg. Ebben az összefüggésben a Bizottság először is megjegyzi, hogy 2011 közepéig Romániának határozott szándékában állt megvalósítani az Oltchimmal kapcsolatos - több szakértői tanulmány (30) által részletesen értékelt - expanzív beruházási stratégiát. Ellentétes lett volna a közép- vagy hosszú távon tervezett privatizáció érdekében a vállalat életképességének helyreállítását és értékének növelését célzó további beruházásokra irányuló állami stratégiával, ha ezzel egyidejűleg kamattal terhelték volna a fennálló köztartozást.
(106)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban az expanzív beruházási stratégia kapcsán felvetett bizottsági kételyek eredményeképpen, és még inkább a költségvetési problémák és az EU/IMF program nyomán Románia 2011-ben módosította a stratégiát, és úgy döntött, hogy a hitel-tőke-konverziót követően haladéktalanul privatizálja a vállalatot. Ezzel feladta azt a kezdeti tervét, hogy a privatizációt megelőzően 424 millió EUR összegű további beruházásokat végezzen.
(107)
Ebben az új helyzetben immár ésszerű lépés volt az állam részéről, hogy a követelésre kamatot számítson fel, és így maximalizálja a vele szemben fennálló tartozás visszafizetését.
(108)
Amint az a fenti 75-77 preambulumbekezdésben szerepel, a 2007. január 1-jét követő időszakra a köztartozást az Oltchim és az AVAS között 2011 decemberében létrejött magánjogi megállapodás útján további kamatos kamattal terhelték meg. Különösen, a köztartozásra az egyes időszakokra vonatkozó bizottsági referencia-kamatláb, illetve az azonos időszakban a vállalat magánhiteleire alkalmazott kamatláb közül a magasabb értéket alkalmazták, ami megfelelőnek tekinthető.
(109)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy nem biztosított előnyt az Oltchim számára az, ahogyan a hatóságok a csatlakozás után az immár tőkévé alakítandó köztartozás behajtását illetően eljártak.
IX.3.3 Az adósságkonverzió - 1. intézkedés
(110)
A Bizottságnak továbbá azt is meg kell vizsgálnia, hogy az összesen 1 049 millió RON értékű köztartozás tőkévé alakítását, majd ezt követően az ebből származó állami részesedés egészének rövid határidőn belüli értékesítését (privatizáció) magában foglaló 1. intézkedés (a bejelentés módosítását követően, lásd a fenti 14-16, 69-70 és 75-77 preambulumbekezdést) jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára. A teljes egészében tőkévé alakítandó köztartozás magában foglalja az AVAS privatizációs ügynökség 538 millió RON összegű főkövetelését, valamint az e követelést terhelő, 2007. január 1. és 2011. december 31. között felhalmozódott, 511 millió RON összegű kamatot.
(111)
Annak értékeléséhez, hogy a javasolt adósságkonverzió jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára, meg kell határozni, hogy Románia állításával összhangban valóban az adósságkonverzió-e a leghatékonyabb mechanizmus az állami követelés behajtásának maximalizálására. Gyakorlati szempontból a Bizottságnak azt kell meghatároznia, hogy az AVAS privatizációs ügynökséghez, vagyis az Oltchim hitelezőjéhez hasonló helyzetben egy feltételezett magánhitelező valóban ezt a követelésbehajtási mechanizmust választotta volna-e a többi rendelkezésre álló alternatívával szemben, tekintettel arra, hogy az adós súlyos pénzügyi nehézségekkel küzd. A Gazdasági Minisztérium az Oltchim jelenlegi részvényeseként nem játszik szerepet a köztartozás behajtásában, az alábbi elemzés mindazonáltal azt is figyelembe veszi, hogy a két lehetséges forgatókönyv milyen eredménnyel jár az állami részvényes számára.
(112)
Románia úgy érvel, hogy figyelembe véve a vállalat jelenlegi helyzetét (súlyos tőkehiány és túlzott adósságállomány), az egyetlen reális lehetőség az, ha az AVAS állami hitelezőhöz hasonló helyzetben lévő magánhitelező i. felszámolja a vállalatot vagy ii. az adósságot tőkévé alakítja át, majd az ebből eredő teljes vállalati részesedést értékesíti. Ilyen döntési helyzetben minden magánhitelező azt a megoldást választaná, amely biztosítja a fennálló követelés lehető legnagyobb arányú behajtását. Más szóval, amennyiben a privatizációból várható bevétel meghaladja a felszámolás során visszaszerezhető összeget, a magánhitelező az „adósságkonverziót követő privatizáció” lehetőségét választaná.
(113)
Azt szemléltetendő, hogy az adósságkonverzió, majd az ebből származó részesedés értékesítése a felszámolásnál több bevételt jelent a hitelező számára, Románia független tanácsadói jelentést nyújtott be (lásd a fenti 78-82 preambulumbekezdést), amely összehasonlítja a két forgatókönyv, azaz az adósságkonverziót követő privatizáció, illetve a felszámolás hitelezői szempontú eredményét.
(114)
A Bizottság kritikai értékelést készített a jelentésről, hogy meggyőződjön arról, vajon annak eredményei alapos vizsgálat esetén is helytállók-e, és valóban bizonyítják, hogy a hitel-tőke-konverzió esetén az AVAS magatartása megfelel egy magánhitelező magatartásának. A jelentés részletes vizsgálatát követően a Bizottság az alábbi észrevételeket fogalmazza meg:
(115)
Az AVAS követelésének értéke felszámolási forgatókönyv esetén: A felszámolási értékelés a Raiffeisen egy korábbi, 2011. februári felszámolási jelentése, valamint egy független tanácsadó cég, a Romcontrol SA Bucharest 2011. márciusi felszámolási jelentése alapján készült.
(116)
A román jog értelmében azokat a vállalatokat, amelyekben az állam részesedése legalább 50 % + 1, a 88/1997. sz. rendkívüli kormányrendelettel, az 577/2002. sz. kormányhatározattal és a 137/2002. sz. törvénnyel létrehozott úgynevezett „különleges önkéntes felszámolási eljárás” keretében számolják fel. E különleges önkéntes felszámolási eljárás értelmében a felszámoló a vállalat eszközeinek értékesítéséből származó összeget - a 85/2006. sz. törvényben (a román fizetésképtelenségi törvényben) meghatározott elsőbbségi sorrendet követve - köteles a vállalat hátralékos tartozásainak rendezésére fordítani. Ennek megfelelően a felszámolásból eredő bevételekből a következő elsőbbségi sorrendet betartva kell kiegyenlíteni a tartozásokat: 1) felszámolási költségek; 2) bérkövetelések; 3) elsőbbséget élvező követelések (azaz záloggal, jelzáloggal és más különleges mellékkötelezettséggel biztosított követelések); 4) költségvetési követelés (adók és más költségvetési kötelezettségek); 5) az állami kezességvállalásokból fakadóan a Pénzügyminisztériummal szemben fennálló tartozás; 6) állami hitelekből eredő követelések; 7) rendes (biztosíték nélküli) követelések; 8) részvényesek. A szóban forgó ügyben az AVAS a harmadik hitelezői csoportba (elsőbbségi hitelezők) tartozik, ugyanakkor a rangsorban az Oltchim számos elsőbbségi (magán-)hitelezője mögött helyezkedik el, mivel a köztartozás csak részben volt biztosítékokkal fedezett.
(117)
A Romcontrol tanácsadó cég kiszámította az Oltchim eszközeinek 2010. december 15-i becsült felszámolási értékét, a kiigazított nettó eszközérték módszerét alapul véve, amely figyelembe veszi az értékesítésre kínált eszközök korlátozott idejű piaci kitettségét (31).
(118)
A Romcontrol által becsült felszámolási eszközérték eredményei alapján a Raiffeisen becslést készített az AVAS mint hitelező és az állam mint részvényes számára kínált eredményekről, figyelembe véve a vállalat 2010. december 31-én érvényes kötelezettségeit, valamint az ugyanezen a napon kelt előzetes pénzügyi kimutatásait („a Raiffeisen 2011. februári felszámolási tanulmánya”). A tanulmány feltételezése szerint az Oltchim eszközeinek értékesítéséből származó bevételek a vállalat összes kötelezettségei hozzávetőleg [20]-[30] %-ának behajtását tennék lehetővé. A hitelező AVAS részleges biztosítékokat élvező hitelezőként [80]-[100] millió RON-t tudott volna visszakövetelni (ez az akkori 538 millió RON értékű követelés teljes összegének [10]-[30] %-a). Tekintettel a felszámolásból származó bevételek és a vállalat kötelezettségei közötti negatív résre, az állam mint részvényes semmilyen összegre nem számíthatna.
(119)
2011 októberében a Raiffeisen naprakésszé tette a 2011. februári felszámolási tanulmányban foglalt becsléseket, hogy azok tükrözzék a vállalat 2011. június 30-i pénzügyi adatait, valamint magukban foglalják a 2007 januárjától a köztartozásra felszámított kamatot.
(120)
A naprakész becslések alapján az AVAS az Oltchim részlegesen biztosított hitelezőjeként a vállalattal szembeni követelés teljes összegéből [100]-[120] millió RON-hez jutna hozzá (ez az összes követelés, tehát az 538 millió RON értékű főkövetelés és a kapcsolódó kamatok összegének [10]-[20] %-a (32)). A Gazdasági Minisztérium mint állami részvényes ebben az esetben sem számíthatna pénzösszegre. Az AVAS által megszerezhető összeget ezt követően 2011. június 30-i jelenértékre diszkontálták (33). Ennek alapján az AVAS a vállalat felszámolása esetén [10]-[40] millió EUR-hoz jutna.
2. táblázat
Az állami követelés behajtása felszámolási forgatókönyv esetén
Követelés
(millió EUR)
Összes behajtott követelés
(millió EUR)
Behajtott követelés nettó jelenértéke 10,7 %-os diszkontrátával
(millió EUR)
AVAS (hitelező)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Gazdasági Minisztérium (részvényes)
Részesedés
[0]-[10]
[0]-[10]
Állam összesen:
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Ezt követően ezt az összeget össze kell vetni az AVAS követelésének tőkévé alakítása és a vállalat azt követő privatizációja esetén várható megtérüléssel.
(122)
Az AVAS követelésének értéke az adósságkonverziót és az azt követő privatizációt magában foglaló forgatókönyv esetén: A jelentésben az adósságkonverziót és privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén az állam számára biztosított eredményt a vállalati érték módszere alapján becsülték meg, amely az üzleti értékelés egyik alapvető mértékegysége.
(123)
E módszer alkalmazása tekintetében a Bizottság megjegyzi, hogy egy vállalkozás saját tőkéjének becsült értéke elvben számos módszerrel meghatározható.
(124)
Az egyik gyakran használt módszer az EBITDA-többszörös (earnings before interest, taxes, depreciation and amortisation, azaz kamatok, adózás és értékcsökkenési leírás előtti eredmény). E módszer alapján úgy lehet megbecsülni egy vállalkozás saját tőkéjének az értékét egy X évben, hogy ennek az X évnek az EBITDA-ját fel kell szorozni az ágazatra relevánsnak ítélt számmal (szorzószámmal), és az eredményből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(125)
Egy másik módszer az úgynevezett „discounted cash flow analysis” A vállalkozás jövőbeli évekre rendelkezésre álló pénzforgalmának („free cash flows”) névleges értékét diszkontálni kell a névleges tőke súlyozott átlagköltségével (WACC) (34), és a kapott értékből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(126)
A harmadik módszer az üzleti forgalom többszöröse. E módszer alapján úgy lehet megbecsülni egy vállalkozás saját tőkéjének az értékét egy X évben, hogy ennek az X évnek az üzleti forgalmát fel kell szorozni az ágazatra relevánsnak ítélt számmal (szorzószámmal), és az eredményből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(127)
Mindhárom módszer (a jövőbeli EBITDA, pénzforgalom vagy üzleti forgalom) előrejelzéseket alkalmaz. A szóban forgó esetben nem minden olyan becslési módszer alkalmazható eredményesen, amely az üzleti tervben szereplő előrejelzésekre épül. Tekintettel a vállalat tervezett azonnali privatizációjára, csak az új tulajdonos lesz abban a helyzetben, hogy meghatározhassa a vállalat jövőbeli üzleti stratégiáját, ezért az említett módszerek alkalmazásához szükséges vonatkozó üzleti tervbeli előrejelzések nem állnak rendelkezésre, és nem is jelezhetők előre (35). Mivel az új tulajdonosnak jelentős beruházásokat kell végrehajtania, a vállalat korábbi eredményei alapján sem készíthetők a jövőre vonatkozó becslések.
(128)
A Bizottság úgy véli, hogy ilyen körülmények között a román állam összesített, azaz az AVAS és a Gazdasági Minisztérium együttes részesedése értékének megbecslésére kizárólag két módszer áll rendelkezésre: a tőkepiaci érték és a vállalati érték. Meg kell jegyezni, hogy a tőkepiaci érték meghatározásához használt paramétereket a vállalati érték is tartalmazza.
(129)
A tőkepiaci érték a részvényárfolyamnak és a kibocsátott részvények számának szorzata, amely megadja a vállalat forgalomban lévő részvényeinek teljes értékét. Ez a mérőszám a vállalat saját tőkéjének általánosan elfogadott értékét tükrözi, és ezért a vállalat nettó értéke nyilvános megítélésének helyettesítőjeként használható.
(130)
Az Oltchim tőkepiaci értékét a bukaresti tőzsdén (36) 44 hónapos időszakban (2008-2011. augusztus) megfigyelt részvényárfolyam alapján számították ki. Ez az időszak kellően hosszú ahhoz, hogy érvényesnek lehessen tekinteni, és a vonatkozó tőkepiaci érték egyben azt is jól jelzi, mennyit hajlandó fizetni a piac a vállalatért.
(131)
Ebben az összefüggésben a Bizottság pozitív tényezőként megjegyzi, hogy a részvényárfolyam a közelmúltbeli 2011. május-augusztus közötti időszakban minden esetben meghaladta a 44 havi átlagot. Pontosabban, míg a 44 havi átlagos részvényenkénti árfolyam 0,53 RON, addig 2011 júliusában a részvényenkénti ár a 2,05 RON-t is elérte (37). Ennélfogva a piaci érték meghatározásához használt adatok visszafogottnak tekinthetők.
(132)
Ezenfelül a 2011 szeptembere (a Raiffeisen tanulmányában feltüntetett utolsó adattartomány) óta tapasztalható árfolyamváltozást illetően a Bizottság kedvező fejleményként megjegyzi, hogy a közelmúltban (2011. október közepe óta) a részvényárfolyam jelentősen nőtt, és tartósan meghaladja a tőkepiaci érték képletében alkalmazott 0,53 RON súlyozott átlagárat.
1. ábra
Az Oltchim részvényárfolyamának alakulása a bukaresti tőzsdén 2011. február 23. és 2012. február 23. között
(133)
A tervezett adósságkonverziót megelőzően az Oltchim súlyozott átlagos tőkepiaci értéke (38) a megfigyelt időszakban (2008. január - 2011. augusztus) 45 millió EUR volt, és a megfigyelt időszak utolsó három hónapjában (2011. június-augusztus) folyamatosan meghaladta a 100 millió EUR-t. A tőkepiaci érték ennélfogva egyértelműen magasabb az Oltchim felszámolási értékénél ([10]-[40] millió EUR), ami az első arra utaló jel, hogy az állami részesedés privatizáció keretében történő értékesítése előnyösebb a vállalat felszámolásánál.
(134)
A második alkalmazható módszer a vállalati érték. A vállalati érték a vállalat értékének mértékegysége, amelyet gyakran alkalmaznak az egyszerű tőkepiaci érték helyett, mivel az a megítélések szerint pontosabb képet ad a vállalkozás értékéről. A vállalati érték a vállalat tőkepiaci értékének és nettó pénzügyi kötelezettségeinek összege. A Raiffeisen Capital ezt a módszert alkalmazta.
(135)
A tőkepiaci érték kiszámítását követően a vállalati érték másik összetevője, a nettó kötelezettség a vállalat összes pénzügyi kötelezettségének összegeként számítható ki (ez az összes kamattal terhelt vállalati kötelezettség - azaz a banki hitelek és a lejárt/átütemezett kötelezettségek) (39).
(136)
Ezt követően kiszámítható a 44 hónapos időszakra vetített medián, átlagos és súlyozott átlagos vállalati érték, valamint a részvényenkénti vállalati érték. A jelentés ezt két forgatókönyvre: a megállapodás szerint kamattal növelt, illetve a kamat nélküli adósságra vonatkozóan is megtette.
(137)
Ezzel összefüggésben a Bizottság úgy véli, hogy a megállapodás értelmében felszámított kamatot a vállalati érték kiszámításakor nem kellene figyelembe venni, mivel ceteris paribus, ha az adósság nő, a saját tőke csökken. Ez a két hatás egymással ellentétes, ezért elvben nem módosítják a vállalati értéket. A kamat ismeretében a piac megfelelő mértékben csökkentené a részvényárfolyamot. A szóban forgó ügyben azonban a kamatösszeg hozzáadása utólag történt, és azzal a piac nem számolt. Ennélfogva az értékelés időpontjában a piac rendelkezésére álló akkori információkat kell figyelembe venni.
(138)
E megfontolások fényében a megfigyelt időszakra vonatkozóan a következő részvényenkénti vállalati értékek kiszámítására került sor:
3. táblázat
Az Oltchim megfigyelt időszakra vonatkozóan kiszámított részvényenkénti vállalati értéke
Időszak
Részvények száma
Átlagos részvényárfolyam
Tőkepiaci érték (részvényárfolyam x részvények száma)
Nettó kötelezettség
(ezer RON)
Vállalati érték (tőkepiaci érték + nettó kötelezettség)
(ezer RON)
Részvényenkénti vállalati érték
2008. jan.
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. febr.
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. márc.
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. ápr.
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. máj.
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. jún.
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. júl.
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. aug.
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. szept.
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. okt.
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. nov.
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2008. dec.
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2009. jan.
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. febr.
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. márc.
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. ápr.
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. máj.
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. jún.
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. júl.
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. aug.
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. szept.
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. okt.
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. nov.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. dec.
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. jan.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. febr.
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. márc.
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. ápr.
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. máj.
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. jún.
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. júl.
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. aug.
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. szept.
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. okt.
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. nov.
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
2010. dec.
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. jan.
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. febr.
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. márc.
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. ápr.
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
2011. máj.
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
2011. jún.
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
2011. júl.
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
2011. aug.
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
A fenti táblázat alapján kiszámították a részvényenkénti medián, átlagos és súlyozott átlagos vállalati értéket.
4. táblázat
Az Oltchim medián, átlagos és súlyozott átlagos részvényenkénti vállalati értéke
Részvényárfolyam
Részvényenkénti vállalati érték
Medián
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Átlagos
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Súlyozott átlagos
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
A fenti módszerrel kiszámított (medián, átlagos és súlyozott átlagos) vállalati érték felhasználásával ezt követően meghatározható az állami részesedés adósságkonverzió utáni értéke, amelyhez a vállalati értékből ki kell vonni a konverzió után fennmaradó vállalati kötelezettség értékét; ez a tartozás a vállalat kötelezettsége marad, amelyet a vállalatnak törlesztenie kell.
(141)
A kapott eredmény a teljes saját tőke piaci értéke, az 5. táblázat szerint.
5. táblázat
A saját tőke piaci értékének kiszámítása a vállalati érték módszere alapján
A teljes saját tőke piaci értékének kiszámítása az adósságkonverzió után
Forgatókönyvek
Vállalati érték a 44 havi medián részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi átlagos részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi súlyozott átlagos részvényárfolyam alapján
Részvényenkénti vállalati érték (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Részvények száma a konverzió előtt
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Vállalati érték (millió RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Nettó kötelezettség az adósságkonverzió után (millió RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Saját tőke piaci értéke (millió RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Saját tőke piaci értéke (millió EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
A fent ismertetett számításban használt nettó pénzügyi kötelezettségek tekintetében elvben a számítás mindkét lépéséhez, azaz i. a vállalati érték képletének kiszámításához és ii. ezt követően a saját tőke piaci értékét megadó kivonáshoz egyaránt a vállalat kötelezettségeinek piaci értékét kell alapul venni.
(143)
Ugyanakkor a Bizottság először is megjegyzi, hogy mivel az Oltchim adósságával nem kereskednek, illetve helyi adósságkereskedési piac hiányában, rendkívül nehéz meghatározni az érintett adósság piaci árát. Ehelyett a vállalat adósságkonverzió előtti és utáni minősítésének meghatározásával lehetőség van az adósság elméleti piaci értékének kiszámítására. A minősítés alapján ezt követően megbecsülhető a nemteljesítés valószínűsége, ez az érték pedig felhasználható az adósság becsült piaci értékének kiszámításához. Ilyen minősítések hiányában a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a számítás nem végezhető el, valamint, hogy egy rosszul megbecsült piaci érték alkalmazása súlyos hibákhoz vezethet.
(144)
Másodszor, feltételezve, hogy a nettó kötelezettséget a konverzió előtt és után ugyanúgy a könyv szerinti értékre diszkontálva értékesítik, a számítás eredményei a diszkontálás mértékétől függetlenül értelemszerűen egyáltalán nem változnának. A nettó pénzügyi kötelezettség értékének változása ennélfogva a tőkepiaci értékben minden esetben arányos, ellentétes előjelű változást idézne elő. A kötelezettség könyv szerinti vagy piaci értékének hozzáadásából eredő hatás egyaránt semleges, mivel a vállalati érték kiszámításakor a kötelezettség értékét először hozzá kell adni, majd a részvények új tőkepiaci értékének kiszámításakor ki kell vonni.
(145)
Harmadszor, feltételezve, hogy a konverzió után fennmaradó kötelezettséget a konverzió előtt alkalmazottól eltérő diszkontálással értékesítik, a számítás csak akkor lenne használható, ha figyelembe venné, hogy a hitel-tőke-konverziót követően a fennmaradó kötelezettség piaci értéke valószínűleg továbbra is alacsonyabb lenne annak könyv szerinti értékénél, de mindenképpen meghaladná a kötelezettség konverzió előtti piaci értékét. Mivel azonban az említett diszkontráták meghatározásának nincs alapja, e diszkontráták változásainak hatása nem szimulálható, mivel ehhez túlságosan sok paraméter egyidejű módosítására lenne szükség.
(146)
Másrészről a Bizottság megjegyzi, hogy az Oltchim pénzügyi kimutatásait a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokkal összhangban készítették el, és azok auditját a KPMG független könyvvizsgáló vállalat végezte. A pénzügyi kimutatásokban a pénzügyi kötelezettségeket az IAS 39. standard előírásaival összhangban azok valós értékén tüntették fel. Az IAS 39. standard meghatározása szerint a valós érték az az összeg, amelyért jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között szokásos versenyfeltételek mellett egy eszközt el lehet cserélni, vagy egy kötelezettséget rendezni lehet. Ennek alapján a KPMG tanúsította, hogy a vállalat hosszú lejáratú kötelezettségeinek valós értéke nem tér el jelentősen azok könyv szerinti értékétől.
(147)
A fenti megfontolások fényében a Bizottság úgy véli, hogy a tőkepiaci érték kiszámításához helyénvaló a kötelezettség könyv szerinti értékét alkalmazni.
(148)
A számítás megbízhatóságának ellenőrzése érdekében ugyanakkor a Bizottság ezenfelül érzékenységvizsgálatot is végzett, azaz meghatározta azt a nettó kötelezettség konverzió előtti könyv szerinti értéke és piaci értéke közötti százalékos különbséget, amely kiegyenlítené az állami részesedés konverzió utáni jelenértékét és a felszámolási értéket, abból a feltételezésből kiindulva, hogy a kötelezettség piaci értéke a hitel-tőke-konverziót követően megegyezik majd annak könyv szerinti értékével. Ez a százalékos érték a kötelezettség piaci értékének becslésekor egyfajta hibahatárnak tekinthető.
(149)
A Bizottság véleménye szerint a forgatókönyvek (a medián, átlagos és súlyozott átlagos értéken alapuló vállalati érték) közül a súlyozott átlagos értéken alapuló a legpontosabb, mivel ebben az esetben az értékeket a kereskedésbe bevont részvények mennyisége szerint súlyozzák. E forgatókönyv esetében a fent említett hibahatár 15 %. A Bizottság megállapítja, hogy ez a hibahatár kellően nagy, ezért úgy tekinthető, hogy a vállalati érték kiszámítása megbízható adatokon alapul.
(150)
Következésképpen, a saját tőke piaci értékének kiszámítását követően a teljes saját tőke piaci értékéből kiszámítható a konverzió utáni állami részesedés értéke, mégpedig az állami részesedés mértéke alapján, amely az adósságkonverzió után a következőképpen alakul (40):
6. táblázat
A román állam részesedése az Oltchimben a tervezett adósságkonverzió előtt és után
Részesedés az adósságkonverzió előtt
Részesedés az adósságkonverzió után
A konvertált adósság az AVAS kamatokkal növelt követelését foglalja magában
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Gazdasági Minisztérium
54,81 %
[0]-[5] %
Állam összesen:
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Ennek következtében az AVAS főkövetelésének és a megállapodás értelmében felszámított kamatoknak a konverzióját követően az Oltchim saját tőkéjének piaci értéke [20]-[30] és [90]-[100] millió EUR között lesz, amelynek alapján az együttes állami részesedés ([80]-[100] %) jelenértéke (41) [15]-[30] és [75]-[90] millió EUR között alakul. Az alábbi 7. táblázat összefoglalja a különböző forgatókönyvekre vonatkozóan kiszámított vállalati értékeket, és összeveti azokat a felszámolás esetén alkalmazandó értékekkel.
7. táblázat
Az adósságkonverziót követő privatizáció, illetve a felszámolási forgatókönyv összehasonlítása a vállalati érték módszere alapján
Várható állami bevétel
(millió EUR)
Adósságkonverzió és azonnali privatizáció
A felszámolásból származó bevételek nettó jelenértéke
Összehasonlítás
Vállalati érték a 44 havi medián részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi átlagos részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi súlyozott átlagos részvényárfolyam alapján
Saját tőke piaci értéke
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Együttes állami részesedés piaci értéke
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Együttes állami részesedés (98,4 %) nettó jelenértéke
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
Az AVAS részesedésének (96,54 %) nettó jelenértéke
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
A Gazdasági Minisztérium részesedésének (1,9 %) nettó jelenértéke
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
(152)
Valamennyi vállalatértékelési forgatókönyv esetében mind az AVAS, mind a Gazdasági Minisztérium mint állami részvényes számára kedvezőbb eredménnyel jár az adósságkonverziót követő privatizáció, mint a vállalat felszámolása. Az adósságkonverziót követően a jelenlegi állami részvényes, a Gazdasági Minisztérium részesedése csökkenni fog, ami a hitelező AVAS számára így [80]-[100] %-os részesedést eredményez. A Minisztériumnak azonban nincs oka arra, hogy kifogásolja az adósságkonverziót, mivel felszámolás esetén a vállalati részesedése után semmilyen pénzeszközhöz nem jutna. Az AVAS állami hitelező még a legalacsonyabb becsült vállalati értékkel rendelkező forgatókönyv esetében is több bevételre számíthat, mint a vállalat felszámolására vonatkozó döntés esetén ([10]-[30] millió EUR szemben [10]-[30] millió EUR-val).
(153)
A fenti eredmények alapján megállapítható, hogy amennyiben a vállalatot az adósságkonverziót követően rövid határidőn belül teljes körűen privatizálják, a bejelentett intézkedés (adósságkonverziót követő teljes körű privatizáció) nem biztosít előnyt az Oltchim számára, mivel ez az intézkedés lehetővé teszi, hogy az AVAS állami hitelező nagyobb összeget követeljen vissza annál, mint amelyre a vállalat felszámolás alá helyezése esetén lehetősége volna. E tekintetben a Bizottság tudomásul veszi a román hatóságok által a vállalat 2012. május 31-ig történő teljes körű privatizációjára vonatkozóan tett kötelezettségvállalást (lásd a fenti 17 és 73 preambulumbekezdést).
(154)
A Bizottság úgy véli, hogy a tőkepiaci érték módszerén, valamint a vállalati érték módszerén alapuló mennyiségi értékelést a független szakértő által nem számszerűsített következő két érv is alátámasztja.
(155)
Először is, az értékelés a tőzsdei árfolyamot veszi alapul. Mivel azonban az Oltchimen belüli állami részesedést egy egységként fogják értékesíteni, a vevő irányítási jogot szerez a vállalaton belül. A vevő tehát hajlandó lesz a részesedésért az irányítási jogokhoz fűződő felárat fizetni, amint az a hasonló ügyletek esetében bevett gyakorlat.
(156)
Másodszor, a Bizottság megjegyzi, hogy a PCC 2007-ben hajlandó volt 7,5 millió EUR-t fizetni az Oltchimen belüli 12 %-os tényleges részesedésért, majd 2011-ben 2,6 millió EUR-ért további 3,6 %-os részesedést vásárolt a vállalatban. Ez egyrészről azt jelzi, hogy egy magánbefektető megítélése szerint 2007 és 2011 között nőtt az Oltchim értéke (hiszen hajlandó volt magasabb részvényenkénti árat fizetni), valamint hogy a 2011. évi ügylet alapján a teljes részvényállomány (100 %) értéke 73 millió EUR-ra tehető, amely számottevően magasabb a felszámolási értéknél.
IX.4. Az előnnyel kapcsolatos feltételre vonatkozó következtetés
(157)
Figyelembe véve a fenti megállapításokat, azaz azt, hogy i. a vállalat számára nem biztosított jogtalan előnyt az, ahogyan a hatóságok a bejelentett intézkedés tárgyát képező köztartozás behajtását illetően eljártak, és ii. az adósságkonverzió önmagában nem juttatja jogtalan előnyhöz a vállalatot, a Bizottság megállapítja, hogy az előnnyel kapcsolatos feltétel a jelenleg bejelentett (a korábbi 1. és 3. intézkedés összevonásából származó) intézkedés esetében nem teljesül. E megállapítás fényében az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdéséből eredő állami támogatási fogalom meghatározásában foglalt további együttes feltételeket a jelenleg bejelentett intézkedés értékelésekor nem kell vizsgálni.
X. KÖVETKEZTETÉS
(158)
Az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése értelmében a 2. intézkedés (az állami kezességvállalás) tekintetében megindított hivatalos vizsgálati eljárás az említett intézkedés visszavonását követően okafogyottá vált, ezért azt meg kell szüntetni.
(159)
A jelenleg bejelentett intézkedés (a korábbi 1. és 3. intézkedés együtt) nem tartalmaz az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást.
(160)
Ez a megállapítás Románia arra irányuló határozott szándékán alapul, hogy az Oltchimban fennálló részesedését maradéktalanul értékesíteni kívánja, amint arról Emil Boc miniszterelnök 2011. október 21-i levele tájékoztatott, és amint azt Ungureanu miniszterelnök 2012. február 16-i levele ismét megerősítette,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság úgy határozott, hogy az Oltchim javára nyújtott, bejelentett állami kezességvállalás (2. intézkedés) tekintetében lezárja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, tekintettel arra, hogy Románia visszavonta bejelentését, és megszüntette az intézkedést.
2. cikk
A Románia által 2009. július 17-én bejelentett, majd 2011. június 22-én, 2011. szeptember 9-én, 2011. október 21-én és 2012. február 16-án módosított 1. intézkedés az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
3. cikk
A Románia által 2007-ben megvalósított 3. intézkedés nem minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak.
4. cikk
Ennek a határozatnak Románia a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 7-én.