KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 420/2011
af 29. april 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for forurenende stoffer i en række fødevarer.
(2)
Under hensyntagen til de varierende fortolkninger af, hvilken del af krabber der skal analyseres til kontrol af, om grænseværdien for cadmium er overholdt, bør det præciseres, at den grænseværdi, der er fastsat i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 for indholdet af cadmium i krebsdyr, gælder for muskelkød fra lemmer (ben og kløer) og bagkrop. For krabber og krabbelignende krebsdyr gælder grænseværdien kun for lemmer. Denne definition udelukker andre dele af krebsdyr såsom cephalothorax hos krabber og ikke-spiselige dele (hudpanser (skal) og hale). Cephalothorax omfatter fordøjelsesorganerne (hepatopancreas), som vides at indeholde høje koncentrationer af cadmium. Da det vil være helt almindeligt, at forbrugerne i visse medlemsstater regelmæssigt indtager dele af cephalothorax, vil forbrugervejledning i medlemsstatsregi med det formål at begrænse forbruget af disse dele kunne være hensigtsmæssigt som middel til at reducere eksponeringen for cadmium. Der er offentliggjort en baggrundsorientering (Information Note) om emnet på webstedet for Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugere (3).
(3)
Af overensstemmelseshensyn bør de dele af krebsdyr, som grænseværdierne gælder for, ændres tilsvarende for andre forurenende stoffer (bly, kviksølv, dioxiner og PCB samt polycykliske aromatiske hydrocarboner).
(4)
Toskallede bløddyr såsom grønskalsmuslinger og østers kan akkumulere cadmium på samme måde som tang. Eftersom pulveriserede grønskalsmuslinger og østers lige som tørret tang sælges som kosttilskud, bør grænseværdien for indholdet af cadmium i tørrede toskallede bløddyr være identisk med den, der i dag gælder for tørret tang og produkter fremstillet af tang.
(5)
Bestemmelserne for bladkål bør bringes på linje med bestemmelserne for andre bladgrøntsager. Bladkål bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdien for cadmium i »grøntsager og frugter« i punkt 3.2.15, men i stedet inkluderes i punkt 3.2.17.
(6)
Standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager er ikke realistiske for tang, som naturligt kan indeholde højere koncentrationer. Tang bør derfor ikke være omfattet af standardgrænseværdierne for bly og cadmium i frugter og grøntsager (punkt 3.1.10 og 3.2.15). Der bør indsamles yderligere data om forekomst, så der kan træffes beslutning vedrørende behovet for specifikke, mere realistiske grænseværdier for indholdet af bly og cadmium i tang.
(7)
Der er visse uoverensstemmelser mellem navnene på fødevarer/produktgrupper i forordning (EF) nr. 1881/2006 og navnene på de fødevarer/produktgrupper, der er opført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (4). Eftersom der i forordning (EF) nr. 1881/2006 henvises til de produktgrupper, der er opført i forordning (EF) nr. 396/2005, bør de pågældende navne bringes i overensstemmelse med sidstnævnte forordning.
(8)
Bestemmelserne vedrørende overvågning og rapportering bør ajourføres under hensyntagen til de seneste henstillinger vedrørende overvågning af ethylcarbamat (5), perfluoralkylstoffer (6) og acrylamid (7). Da Kommissionens beslutning 2006/504/EF (8) er blevet ophævet og afløst af Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (9), bør henvisningen til beslutning 2006/504/EF erstattes af en henvisning til forordning (EF) nr. 1152/2009. Det bør tillige præciseres, hvilke oplysninger der skal rapporteres til Kommissionen, og hvilke der skal rapporteres til EFSA.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1881/2006 foretages følgende ændringer:
1.
Artikel 9 ændres således:
a)
Stk. 2 og 3 affattes således:
»2. Medlemsstaterne og de berørte parter meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres undersøgelser og oplysninger om, hvor langt de er nået med at indføre forebyggende foranstaltninger til at undgå forurening med ochratoksin A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisin B1 og B2, T-2-toksin og HT-2-toksin. Kommissionen stiller resultaterne til rådighed for medlemsstaterne. De relevante data om forekomst meddeles til EFSA.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen resultaterne for aflatoxiner tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1152/2009 (10). Medlemsstaterne bør meddele EFSA resultaterne for furan, ethylcarbamat, perfluoralkylstoffer og acrylamid tilvejebragt i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2007/196/EF (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) og 2010/307/EU (14).
b)
Som stk. 4 indsættes:
»4. Data om forekomsten af forurenende stoffer, der indsamles af medlemsstaterne, bør ligeledes meddeles til EFSA, hvis de er relevante.«
2.
Bilaget ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2011.
A BIZOTTSÁG 420/2011/EU RENDELETE
(2011. április 29.)
az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló 1881/2006/EK rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja az egyes élelmiszerekben található szennyező anyagok felső határértékeit.
(2)
Tekintettel annak különböző értelmezéseire, hogy a tarisznyarákok mely testrészeit kell vizsgálni a felső kadmium-határértékkel való összehasonlítás céljából, egyértelművé kell tenni, hogy az 1881/2006/EK rendelet mellékletében a rákfélék esetében meghatározott felső kadmium-határértékeket a végtagok (lábak és ollók) valamint a has színhúsára kell alkalmazni. A tarisznyarákok és tarisznyarákszerű rákfélék esetében a felső határérték csak a lábakra és ollókra alkalmazandó. Ez a fogalommeghatározás kizárja a rákfélék más testrészeit, mint a fejtor (cephalothorax) és az ehetetlen részek (héj, farok). A fejtorban találhatók az emésztőszervek (hepatopancreas), amelyek tudvalevőleg nagy mennyiségű kadmiumot tartalmaznak. Mivel egyes tagállamokban előfordulhat, hogy a fejtor részeit is rendszeresen fogyasztják, a kadmium-expozíció csökkentése érdekében célszerű lehet a fogyasztók számára tagállami szinten e részek fogyasztásának korlátozását javasolni. Ebben a kérdésben az Európai Bizottság Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatósága a weboldalán tájékoztatót (3) jelentetett meg.
(3)
A következetesség érdekében ennek megfelelően módosítani kell a rákfélék testrészeire vonatkozó előírásokat más szennyező anyagok (ólom, higany, dioxinok és PCB-k, valamint policiklikus aromás szénhidrogének) felső határértékeinek tekintetében is.
(4)
A kéthéjú kagylók, például a zöldhéjú kagylók és az osztrigák a tengeri algákhoz/moszatokhoz hasonlóan kadmiumot halmozhatnak fel. Mivel a zöldhéjú kagyló porát és az osztrigaport a szárított tengeri algákhoz/moszatokhoz hasonlóan étrend-kiegészítőként forgalmazzák, a szárított kéthéjú kagylókra a szárított tengeri algákra/moszatokra vagy tengeri algákból/moszatokból származó termékekre jelenleg vonatkozó felső kadmium-határértékkel azonos határértéket kell meghatározni.
(5)
A leveles káposztára vonatkozó rendelkezéseket össze kell hangolni a többi leveles zöldségre vonatkozó rendelkezésekkel. A leveles káposztát ezért az alapértelmezett felső kadmium-határérték tekintetében ki kell zárni a 3.2.15. pontban meghatározott „zöldségek és gyümölcsök” közül, és a 3.2.17. pontban kell szerepeltetni.
(6)
A gyümölcsökre és zöldségekre meghatározott felső ólom- és kadmium-határértékek a tengeri algákra/moszatokra nézve nem valószerűek, mivel ezek a növények természetüknél fogva nagy mennyiségű ólmot, illetve kadmiumot tartalmazhatnak. A tengeri algákat/moszatokat ezért ki kell zárni a zöldségekre és gyümölcsökre vonatkozó alapértelmezett felső ólom- és kadmium-határértékek alkalmazása alól (3.1.10. és 3.2.15. pont). További előfordulási adatokat kell gyűjteni annak megállapításához, hogy szükség van-e a tengeri algákra/moszatokra vonatkozó valószerűbb, külön felső ólom- és kadmium-határértékek megállapítására.
(7)
Következetlenségek állnak fenn az 1881/2006/EK rendeletben szereplő élelmiszerek/termékcsoportok elnevezései, valamint a növényi és állati eredetű élelmiszerekben és takarmányokban, illetve azok felületén található megengedett növényvédőszer-maradékok határértékéről, valamint a 91/414/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. február 23-i 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (4) szereplő élelmiszerek/termékcsoportok elnevezései között. Mivel az 1881/2006/EK rendelet a 396/2005/EK rendeletben felsorolt termékcsoportokra hivatkozik, ezeket az elnevezéseket az utóbbi rendeletben szereplő elnevezésekhez kell igazítani.
(8)
Az ellenőrzésre és jelentésre vonatkozó rendelkezéseket az etil-karbamát (5), perfluor-alkilezett anyagok (6), akrilamid (7) ellenőrzésére vonatkozó ajánlások figyelembevételével naprakésszé kell tenni. Mivel a 2006/504/EK bizottsági határozatot (8) az 1152/2009/EK bizottsági rendelet (9) hatályon kívül helyezte és annak helyébe lépett, a 2006/504/EK határozatra történő hivatkozás helyébe a 1152/2009/EK rendeletre történő hivatkozásnak kell lépnie. Világossá kell tenni továbbá, hogy mely adatokat kell a Bizottságnak, illetve melyeket kell az EFSA-nak benyújtani.
(9)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte őket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 9. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) és a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok és az érdekelt felek évente tájékoztatják a Bizottságot a végzett vizsgálatok eredményeiről, beleértve az ochratoxin-A, dezoxinivalenol, zearalenon, T-2 és HT-2 toxin és fumonizin B1 és B2 általi szennyeződés megelőzésére hozott intézkedések alkalmazásában történt előrehaladást. A Bizottság a tagállamok rendelkezésére bocsátja e vizsgálatok eredményeit. A vonatkozó előfordulási adatokat az EFSA-nak kell benyújtani.
(3) A tagállamok a 1152/2009/EK bizottsági rendeletnek (10) megfelelően jelentést tesznek a Bizottságnak az aflatoxinokra vonatkozó megállapításaikról. A tagállamok a 2007/196/EK (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) és 2010/307/EU (14) bizottsági ajánlásoknak megfelelően jelentést tesznek a EFSA-nak a furánra, az etil-karbamátra, a perfluor-alkilezett anyagokra és az akrilamidra vonatkozó megállapításaikról.
b)
A szöveg a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A szennyező anyagoknak a tagállamok által összegyűjtött előfordulási adatait - adott esetben - szintén az EFSA-nak kell jelenteni.”
2.
A melléklet e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. április 29-én.