EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1233/2011
af 16. november 2011
om anvendelse af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter og om ophævelse af Rådets afgørelse 2001/76/EF og 2001/77/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Eksportkreditinstitutter bidrager til verdenshandlens udvikling ved at støtte virksomheders eksport og investeringer på en måde, der supplerer ydelsen af finansiering og forsikring fra den private sektor. Unionen er part i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), der er indgået inden for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Arrangementet, der er indgået af deltagerne, regulerer de finansielle vilkår og betingelser, som eksportkreditinstitutter kan tilbyde for at fremme ensartede vilkår for offentligt støttede eksportkreditter.
(2)
I henhold til Rådets beslutning 2001/76/EF af 22. december 2000 om erstatning af beslutningen af 4. april 1978 om anvendelsen af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter (2) og Rådets beslutning 2001/77/EF af 22. december 2000 om anvendelse af principperne for en rammeaftale om projektfinansiering i forbindelse med offentligt støttede eksportkreditter (3) finder arrangementets retningslinjer og de særlige regler for projektfinansiering anvendelse i Unionen.
(3)
Via eksportkreditinstitutternes virksomhed bidrager arrangementet indirekte til fri og fair handel og til, at virksomheder, der ellers ville have mindre adgang til kreditfaciliteter fra den private sektor, kan foretage investeringer.
(4)
Medlemsstaterne bør overholde Unionens almindelige bestemmelser om foranstaltninger udadtil som f.eks. konsolidering af demokrati, respekt for menneskerettigheder og sammenhæng i udviklingspolitikken og bekæmpelse af klimaændringer, når de opretter, udvikler og gennemfører deres nationale eksportkreditordninger, og når de gennemfører deres tilsyn med officielt støttet eksportkreditvirksomhed.
(5)
Deltagerne i arrangementet medvirker i en kontinuerlig proces med henblik på at minimere markedsforvridninger og skabe ensartede konkurrencevilkår, hvor de præmier, der opkræves af eksportkreditinstitutterne, baseres på risikoen og bør være tilstrækkelige til at dække driftsudgifter og tab på lang sigt og være i overensstemmelse med forpligtelser inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen. For at nå dette mål fungerer eksportkreditordningerne på en gennemskuelig måde, og institutterne aflægger beretning herom til OECD.
(6)
Målrettede eksportkreditter fra eksportkreditinstitutter kan bidrage til muligheder for markedsadgang for virksomheder i Unionen, herunder for små og mellemstore virksomheder (SMV'er).
(7)
Deltagerne i arrangementet og Unionens medlemsstater er nået til enighed om at give adgang til visse oplysninger om eksportkreditter i henhold til OECD's og Unionens regler om gennemsigtighed for at fremme ensartede vilkår for deltagerne i arrangementet og medlemsstaterne.
(8)
Unionen anvender foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering som fastsat i bilag I.
(9)
I betragtning af den intensiverede konkurrence på verdensmarkederne og for at undgå konkurrencemæssige ulemper for EU-virksomheder bør Kommissionen med hensyn til forhandlingsbemyndigelsen fra medlemsstaterne støtte OECD's bestræbelser på at nå ud til de lande, der ikke deltager i arrangementet. Kommissionen bør anvende bilaterale og multilaterale forhandlinger for at fastsætte globale standarder for offentligt støttede eksportkreditter. Globale standarder på dette område er en forudsætning for ensartede vilkår inden for verdenshandlen.
(10)
Selv om OECD-landene er underlagt arrangementet, deltager lande, der ikke er medlem af OECD, ikke i arrangementet, og dette kan indebære en konkurrencemæssig fordel for eksportører fra sidstnævnte lande. Disse lande opfordres derfor til at anvende arrangementet for at sikre ensartede vilkår også på globalt plan.
(11)
På baggrund af Unionens politik for bedre regulering, der tager sigte på at forenkle og forbedre den eksisterende lovgivning, vil Kommissionen og medlemsstaterne i forbindelse med fremtidige revisioner af arrangementet i givet fald fokusere på at reducere de administrative byrder for virksomheder og nationale forvaltninger, herunder eksportkreditinstitutter.
(12)
Deltagerne i arrangementet har besluttet at ændre og rationalisere arrangementet. De ændringer, som de er nået til enighed om, tager sigte på større brugervenlighed, forbedret overensstemmelse i de relevante internationale forpligtelser og større gennemsigtighed, navnlig i forbindelserne med ikke-deltagere i arrangementet. Desuden er deltagerne i arrangementet nået til enighed om at optage reglerne for projektfinansiering, som blev indført ved beslutning 2001/77/EF, og reglerne for eksportkreditter til skibe, som blev indført ved Rådets beslutning 2002/634/EF (4), der ændrer beslutning 2001/76/EF, i teksten til arrangementet.
(13)
Beslutning 2001/76/EF som ændret bør ophæves og erstattes med nærværende forordning, og den konsoliderede og reviderede tekst til arrangementet, der er indeholdt i bilaget dertil, og beslutning 2001/77/EF bør ophæves.
(14)
For gnidningsløst og hurtigt at få indarbejdet de ændringer af retningslinjerne i arrangementet, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, i Unionens lovgivning, bør Kommissionen vedtage delegerede retsakter til ændring af bilag II, hvor dette er nødvendigt. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelse af arrangementet
De retningslinjer, som er indeholdt i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), finder anvendelse i Unionen. Teksten til arrangementet er knyttet som bilag til denne forordning.
Artikel 2
Delegation af beføjelser
Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 3 vedrørende ændring af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed.
Hvis det i tilfælde af ændringer af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 4 på delegerede retsakter vedtaget i henhold til nærværende artikel.
Artikel 3
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 9. december 2011.
3. Den i artikel 2 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for den frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 4
Hasteprocedure
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 3, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 5
Gennemsigtighed og rapportering
De foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering, der skal finde anvendelse i Unionen, er fastsat i bilag I.
Artikel 6
Ophævelse
Beslutning 2001/76/EF og 2001/77/EF ophæves.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1233/2011/EU RENDELETE
(2011. november 16.)
a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
Az exporthitel-ügynökségek hozzájárulnak a világkereskedelem fejlődéséhez azáltal, hogy a magánszektori finanszírozást és biztosítást kiegészítő módon támogatják a vállalatok exportját és beruházásait. Az Unió a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a megállapodás) részese. A résztvevők között létrejött megállapodás szabályozza azokat a pénzügyi feltételeket, melyeket az exporthitel-ügynökségek a hivatalosan támogatott exporthitelek terén biztosított egyenlő versenyfeltételek erősítése érdekében kínálhatnak.
(2)
A hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról szóló, 1978. április 4-i határozat felváltásáról szóló, 2000. december 22-i 2001/76/EK tanácsi határozat (2) értelmében és a projektfinanszírozásról szóló keretmegállapodásban foglalt alapelveknek az állami exporthitel-támogatás területén történő alkalmazásáról szóló, 2000. december 22-i 2001/77/EK tanácsi határozat (3) értelmében a megállapodásban foglalt iránymutatásokat és a projektfinanszírozásra vonatkozó különleges szabályokat alkalmazzák az Unióban.
(3)
A megállapodás az exporthitel-ügynökségek tevékenysége révén közvetetten hozzájárul a szabad és tisztességes kereskedelemhez, valamint a vállalatok befektetéseihez, amelyek egyébként kevésbé férnének hozzá a magánszektor által nyújtott hitelekhez.
(4)
A tagállamoknak a nemzeti exporthitel-rendszereik létrehozása, fejlesztése és alkalmazása, illetve a hivatalosan támogatott exporthitel-tevékenységek felügyelete során meg kell felelniük az Unió külső fellépésre vonatkozó általános rendelkezéseinek, úgy, mint a demokrácia megerősítése, az emberi jogok tiszteletben tartása és a következetes fejlesztési politika, valamint az éghajlatváltozás elleni küzdelem.
(5)
A megállapodás résztvevői egy állandó folyamatban vesznek részt, melynek célja, hogy minimalizálja a piac torzulását, és olyan egyenlő versenyfeltételeket hozzon létre, amely keretében az exporthitel-ügynökségek által felszámolt kockázati díjak kockázati alapúak, és alkalmasnak kell lenniük a hosszú távú működési költségek és veszteségek fedezésére, a Világkereskedelmi Szervezet által előírt kötelezettségekkel összhangban. E cél megvalósítása érdekében az exporthitel-rendszerek átlátható módon működnek, és az ügynökségek ennek megfelelően jelentést tesznek az OECD-nek.
(6)
Az exporthitel-ügynökségek által nyújtott jól célzott exporthitelek hozzájárulhatnak az uniós vállalatok - ideértve a kis- és középvállalkozásokat (a továbbiakban: a kkv-k) is - piaci hozzáférési lehetőségeihez.
(7)
A megállapodás résztvevői és az Unió tagállamai az OECD és az Unió átláthatóságra vonatkozó szabályaival összhangban úgy döntöttek, hogy nyilvánosságra hoznak az exporthitelekre vonatkozó bizonyos információkat, annak érdekében, hogy egyenlő versenyfeltételeket tegyenek lehetővé a megállapodás résztvevői és a tagállamok számára.
(8)
Az Unió az I. mellékletben meghatározott átláthatósági és jelentéstételi intézkedéseket alkalmazza.
(9)
Tekintettel a verseny kiéleződésére a világpiacokon, és annak elkerülése érdekében, hogy az Unió vállalatai versenyhátrányba kerüljenek, a Bizottságnak - tekintettel a tagállamoktól kapott tárgyalási engedélyre - támogatnia kell az OECD arra irányuló erőfeszítéseit, hogy bevonja azokat az országokat, amelyek nem résztvevői a megállapodásnak. A Bizottságnak kétoldalú és többoldalú tárgyalások révén globális szabványokat kell létrehoznia a hivatalosan támogatott exporthitelek tekintetében. Globális szabványok nélkül nem lehet egyenlő versenyfeltételeket biztosítani a világkereskedelemben.
(10)
Bár az OECD-országoknak iránymutatást ad a megállapodás, a nem OECD-országok nem résztvevői a megállapodásnak, és ezért ezen utóbbi országok exportőrei versenyelőnyhöz juthatnak. Ezért ezeket az országokat ösztönzik arra, hogy az egyenlő versenyfeltételek világszinten való biztosítása érdekében alkalmazzák a megállapodást.
(11)
Tekintettel a hatályos szabályozás egyszerűsítésére és javítására irányuló uniós szabályozásjavító politikára, a Bizottság és a tagállamok a megállapodás jövőbeli felülvizsgálatai során adott esetben a vállalkozásokra és a nemzeti hatóságokra, köztük az exporthitel-ügynökségekre nehezedő adminisztratív terhek csökkentését helyezik a középpontba.
(12)
A megállapodás résztvevői úgy határoztak, hogy módosítják és racionalizálják a megállapodást. Az általuk meghatározott változtatások a felhasználóbarát jelleg erősítését, a vonatkozó nemzetközi kötelezettségek összhangjának javítását és a nagyobb átláthatóságot érintik, különösen a megállapodásban nem részesek számára. A megállapodás résztvevői továbbá úgy határoztak, hogy a megállapodás szövegébe belefoglalják a projektfinanszírozásra vonatkozó, a 2001/77/EK határozattal bevezetett szabályokat és a 2001/76/EK határozatot módosító, a hajók exporthiteleire vonatkozó 2002/634/EK tanácsi határozattal (4) bevezetett szabályokat.
(13)
Ezért a módosított 2001/76/EK határozat hatályát veszti, és helyébe e rendelet, valamint a megállapodás módosított és egységes szerkezetbe foglalt mellékelt szövege lép, és a 2001/77/EK határozat hatályát veszti.
(14)
Annak érdekében, hogy az Unió jogalkotásában zökkenőmentesen és azonnal alkalmazni lehessen a megállapodásnak a megállapodás résztvevői által meghatározott iránymutatásaihoz fűzött módosításokat, a Bizottságnak felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell elfogadnia a II. melléklet módosítása céljából, amennyiben ez szükségessé válik. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően, a megállapodás részesei által az iránymutatások módosítása céljából meghatározottak tekintetében jogi aktusokat fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során - többek között szakértői szinten - megfelelő konzultációkat folytasson. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a vonatkozó dokumentumok egyidejű, időben és megfelelő módon történő továbbítását az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A megállapodás alkalmazása
A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) iránymutatásait az Unióban alkalmazni kell. A megállapodás szövegét csatolták e rendelethez.
2. cikk
Felhatalmazás
A Bizottság a 3. cikknek megfelelően a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet módosítása céljából.
Amennyiben a II. mellékletnek a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán történő módosítása tekintetében sürgősségi okok úgy kívánják, a 4. cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tekintetében.
3. cikk
A felhatalmazás gyakorolása
(1) A Bizottság felhatalmazást kap az e cikkben megállapított feltételek mellett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A 2. cikkben említett, a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó hatáskört a 2011. december 9-től számított meghatározatlan időtartamra a Bizottságra ruházzák.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. Az említett határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján vagy a határozatban megjelölt napon lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása esetén erről egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 2. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlament vagy a Tanács a jogi aktusról az Európai Parlamentnek vagy Tanácsnak szóló értesítést követő két hónapos időtartamon belül nem emel ellene kifogást, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez a határidő két hónappal meghosszabbítható.
4. cikk
Sürgősségi eljárás
(1) Az e cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok haladéktalanul hatályba lépnek és alkalmazandók, amennyiben nem emelnek ellenük kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak küldött értesítésben ismertetni kell a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 3. cikk (5) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Kifogás esetén a kifogásolásról szóló európai parlamenti vagy tanácsi határozat közlését követően a Bizottság haladéktalanul visszavonja az aktust.
5. cikk
Átláthatóság és jelentéstétel
Az Unióban alkalmazandó, az átláthatóságra és jelentéstételre vonatkozó intézkedéseket e rendelet I. melléklete tartalmazza.
6. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2001/76/EK és a 2001/77/EK határozat hatályát veszti.
7. cikk
Hatályba lépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2011. november 16-án.