KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 14. juli 2010
om undtagelse af produktion og engrossalg af elektricitet i Italiens makrozone nord og detailsalg af elektricitet til slutbrugere, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet i Italien, fra anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
(meddelt under nummer K(2010) 4740)
(Kun den italienske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2010/403/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1), særlig artikel 30, stk. 5 og 6,
under henvisning til anmodning fra Compagnia Valdostana delle Acque SpA - Compagnie Valdôtaine des eaux SpA (i det følgende benævnt »CVA«) indsendt pr. e-mail af 15. februar 2010,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1)
Den 15. februar 2010 indgav CVA pr. e-mail en anmodning til Kommissionen i henhold til artikel 30, stk. 5, i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen anmodede om supplerende oplysninger pr. e-mail af den 15. april 2010 til de italienske myndigheder, og pr. e-mail af 15. april 2010 til CVA. De italienske myndigheder fremsendte supplerende oplysninger pr. e-mail af 10. maj 2010 og af 20. maj 2010, og efter en forlængelse af den oprindelige frist indsendte CVA oplysningerne den 7. maj 2010.
(2)
Anmodningen fra CVA, en offentlig virksomhed jf. direktiv 2004/17/EF, vedrører følgende aktiviteter, som beskrevet i anmodningen:
a)
produktion og engrossalg af elektricitet i hele Italien
b)
alternativt, produktion og engrossalg af elektricitet i Northern Geographical Zone (i det følgende benævnt »makrozone nord« (2)) samt
c)
detailsalg af elektricitet til slutbrugere på det frie elektricitetsmarked i hele Italien.
II. RETSREGLERNE
(3)
Artikel 30 i direktiv 2004/17/EF foreskriver, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, som direktivet finder anvendelse på, ikke er underlagt direktivet, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender bestemmelserne i den relevante fællesskabslovgivning, som åbner en given sektor eller en del af den for konkurrence. Denne lovgivning er anført i bilag XI til direktiv 2004/17/EF, som for så vidt angår elektricitetssektoren henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (3). Direktiv 96/92/EF er afløst af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (4).
(4)
Italien har gennemført og anvender ikke blot direktiv 96/92/EF, men også direktiv 2003/54/EF, og har valgt selskabsretlig og funktionel ejerskabsmæssig adskillelse for transmissions- og distributionsnettene, undtagen for de mindste selskaber, der er undtaget fra kravene om funktionel adskillelse. Følgelig og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, første afsnit, bør adgangen til markedet betragtes som fri på hele Den Italienske Republiks område.
(5)
Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af nærværende afgørelse, er hovedaktørernes markedsandel på et givet marked et af de kriterier, som bør tages i betragtning. Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. balancemarkedets virkemåde, priskonkurrencen og omfanget af leverandørskift blandt kunderne.
(6)
Nærværende afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne.
III. VURDERING
(7)
På grundlag af Kommissionens tidligere sager (5) skelnes der mellem følgende relevante produktmarkeder i elektricitetssektoren: i) produktion og engrossalg; ii) transmission; iii) distribution og iv) detailsalg. CVA's anmodning bør derfor analyseres uafhængigt hvad angår såvel produktion som engrossalg af detailsalg.
(8)
CVA's anmodning vedrører, jf. betragtning 2 ovenfor, produktion og engrossalg af elektricitet i hele Italien, eller alternativt i makrozone nord.
(9)
På grund af flaksehalse på forbindelse mellem forskellige zoner, hvis priser er næsten helt forbundne bør Italiens nationale område i henhold til de foreliggende oplysninger (6) betragtes som bestående af fire regionale geografiske markeder for så vidt angår produktion og engrossalg af elektricitet, nemlig: Macro-zone North, Macro-zone Centre South (7), Macro-zone Sicilien (8) og Sardinien. De italienske myndigheder har bekræftet, at afgrænsningen af makrozone nord stadig bør betragtes som et relevant marked; men det skal dog tilføjes, at der konstant sker ændringer, således at afgrænsningen mellem resten af makrozonerne ikke på nuværende tidspunkt ligger fast, i afventning af en række omfattende undersøgelser, og en definitiv evaluering af konkurrenceforholdene på disse geografiske markeder er derfor ikke mulig på nuværende tidspunkt. Ud fra ovenstående, og i betragtning af at CVA's kraftværker tilfældigvis er beliggende i makrozone nord, begrænses denne afgørelse i forbindelse med evalueringen af betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF til en undersøgelse af konkurrencesituationen i makrozone nord for så vidt angår produktion og engrossalg af elektricitet. Selv om makrozone nord alene udgør et relevant marked, kan den dog ikke betragtes som fuldstændig isoleret fra de omkringliggende lande og de øvrige regioner.
(10)
Som det er fast praksis (9) i forbindelse med Kommissionens beslutninger i henhold til artikel 30 mente Kommissionen for elektricitetsproduktionens vedkommende, at »én indikator for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over«. Markedsandelen for de tre største elproducenter i makrozone nord er ifølge. de italienske myndigheder på 49,7 %. Denne koncentrationsgrad, som omfatter markedsandelen for de tre største producenter, er lavere end niveauet (52,2 %) i beslutning 2008/585/EF vedrørende Østrig, lavere end niveauet (58 % af bruttoproduktionen) i beslutning 2008/741/EF vedrørende Polen og meget lavere end niveauerne i beslutning 2006/422/EF og 2007/706/EF vedrørende hhv. Finland (73,6 %) og Sverige (86,7 %). Det skal dog bemærkes, at det er en stærkere koncentration end de 39 % der refereres til i beslutning 2006/211/EF og 2007/141/EF vedr. Det Forenede Kongerige. Koncentrationen betragtes dog som tilfredsstillende lav og kan derfor anvendes som indikator for, at produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord i et vist omfang er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(11)
Desuden importerer Italien betydelige mænger af elektricitet, som i 2008 udgjorde over 42 997 GWh. Italien er nettoimportør og importerede ca. 13,43 % af landets samlede elektricitetsbehov (10). De italienske myndigheder (11) har bekræftet, at importen har en gavnlig virkning på konkurrencen, navnlig i makrozone nord. Selv om denne virkning skyldes den tekniske begrænsning af samkøringskapaciteten med andre lande, forventes det, at situation vil forbedres som følge af ny lovgivning (12). Der findes derfor et vist mål af begrænsninger for de førende producenters prisfastsættelsesadfærd i makrozone nord i form af import af elektricitet til det italienske område. Disse faktorer bør derfor opfattes som en indikator for, at produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord i et vist omfang er direkte undergivet konkurrence fra andre EU-medlemsstater.
(12)
Kommissionens meddelelse af 11. marts 2010»Rapport om udviklingen med hensyn til realisering af det indre marked for gas og elektricitet« fra 2010 (13) viste, at de tre største elproducenter stadig har kontrol over mere end 75 % af produktionskapaciteten i 14 medlemsstater. Rapporten placerer dog det italienske elektricitetsmarked i kategorien af markeder med »moderat koncentration« (14), og Herfindahl-Hirchman-indexet (HHI) er lavere end for andre kategorier. Da konkurrencepresset er mere udtalt i makrozone nord end i de øvrige zoner, kan koncentrationsgraden betragtes som en indikator for, at produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(13)
Derudover bør balanceringsmekanismernes virkemåde også tages i betragtning som en yderligere indikator, skønt de kun udgør en lille del af den samlede producerede og/eller forbrugte elektricitetsmængde i en medlemsstat. I henhold til de foreliggende oplysninger forhindrer balanceringsmekanismen - navnlig den markedsbaserede prisfastsættelse og det veludviklede »intra-day-market« - ikke elproduktionen i at være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(14)
Hvad angår detailsalget, kan der foretages en yderligere opdeling af det relevante produktmarked: A) detailsalg til industrikunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet og B) detailsalg til mindre industri-, erhvervs- og privatkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet. Der foretages en yderligere analyse af begge disse markeder.
(15)
Som de italienske myndigheder har bekræftet, er markedet for detailsalg af elektricitet til slutkunder, forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet af nationalt omfang.
(16)
I henhold til de foreliggende oplysninger (15) udgør den samlede markedsandel for de tre største detailleverandører af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet, på 43,89 %, hvilket er en tilfredsstillende lav markedsandel (16), og kan således tages i betragtning som en indikator for, at markedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(17)
På grund af de særlige kendetegn ved det pågældende produkt (elektricitet) og det begrænsede udbud af eller manglen på passende erstatningsprodukter eller -ydelser tillægges konkurrence på prisen og prisdannelse større betydning i forbindelse med en vurdering af konkurrencesituationen på elektricitetsmarkederne. Antallet af kunder, der skifter leverandør, kan således være en indikator for reel konkurrence på prisen og således indirekte »en naturlig indikator« for konkurrencens effektivitet. Hvis kun få kunder skifter leverandør, fungerer markedet sandsynligvis ikke optimalt, selv om der ikke bør ses bort fra fordelene ved at kunne genforhandle aftalen med den hidtidige leverandør (17).
(18)
I henhold til de nyeste oplysninger (18) udgjorde andelen, der skifter leverandør pr. målersted 32,50 % for store industrikunder og 32,80 % for mellemstore virksomheder i Italien. Selv om leverandørskiftet er lavere end i f.eks. Østrig, hvor andelen af store og meget store industrikunder, der skifter leverandør, udgør 41,5 % (19), er leverandørskiftet dog betydeligt i Italien og omfatter næsten en tredjedel af de store og mellemstore industrikunder. Priserne på detailmarkedet for slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet, er desuden ikke regulerede. Situationen i Italien er derfor tilfredsstillende, hvad angår leverandørskifte og kontrol af slutbrugerprisen, og bør ses som en indikator for, at markedet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår.
(19)
Hvad angår det relevante geografiske marked for detailsalg, er dette traditionelt blevet betragtet som det nationale marked. CVA anvender i sin anmodning det nationale marked som det relevante marked for detailsalg af elektricitet.
(20)
Ud fra en antagelse af, at det geografiske marked er af nationalt omfang, og ud fra de oplysninger, der på nuværende tidspunkt er tilgængelige (20), er koncentrationsgraden på det italienske marked for detailsalg af elektricitet meget høj. Den samlede markedsandel for de tre største detailleverandører til kunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, er på 79,44 %, hvoraf den største leverandør alene har en markedsandel på 71,11 %. I denne forbindelse henvises der også til fast retspraksis (21), ifølge hvilken »store markedsandele i sig selv, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder, udgør et bevis for, at der foreligger en dominerende stilling. Dette er tilfældet med hensyn til en markedsandel på 50 %«.
(21)
Det italienske detailmarked er desuden opdelt i tre underkategorier, hvoraf de to første er prisregulerede:
a)
en forstærket beskyttelsestjeneste for privatkunder og mindre virksomheder (med under 50 medarbejdere og en omsætning på højst 10 mio. EUR), som er forbundet til lavspændingsnettet og ikke har indgået en kontrakt om køb på det frie marked. Forvaltningen af denne tjeneste er forbeholdt for virksomheden Acquirente Unico SpA (i det følgende benævnt »eneaftageren«)
b)
en tilbagefaldstjeneste for alle kunder, der ikke kan indgå i den forstærkede beskyttelsestjeneste og ikke har en kontrakt om køb på det frie marked. Denne tjeneste leveres af eneaftageren efter et udbud
c)
det frie marked, dvs. resten af detailmarkedet.
(22)
Disse markeder kan dog ikke betragtes som selvstændige, relevante markeder med henblik på denne afgørelse, idet kunderne kan skifte mellem underkategorierne, og da priserne i alle tre underkategorier er markedsbaserede (22). I henhold til årsrapporten for 2009 fra de italienske myndigheder for elektricitet og gas (AEEG) udgør det såkaldte »konkurrenceneutraliserede marked«, som omfatter »den forstærkede beskyttelsestjeneste« og »tilbagefaldstjenesten«, ca. 36 % af det samlede detailmarked. I henhold til samme rapport er den forstærkede beskyttelsestjeneste desuden kendetegnet ved en specifik leverandørs meget stærke tilstedeværelse (84,3 %), som også er aktiv på det frie marked. Ifølge de italienske myndigheder mente kunderne, at omkostningerne ved leverandørskifte var høje og at der kun var få fordele ved et leverandørskifte. Dette kombineret med lave priser i forbindelse med den forbedrede beskyttelsestjeneste gjorde det meget vanskeligt for nye operatører at opnå et tilstrækkeligt kundegrundlag i denne underkategori. Dette resulterer grundlæggende i en konkurrencemæssig fordel for operatører under den forstærkede beskyttelsestjeneste, som også opererer på det frie marked, idet kunder, der ønsker at skifte fra en forstærket beskyttelsestjeneste til det frie marked eller omvendt ofte gør det uden at skifte leverandør.
(23)
Ud fra oplysningerne fra de relevante italienske myndigheder (23) kan det dog med henblik på nærværende afgørelse konkluderes, at det geografiske marked for detailsalg af elektricitet i Italien ikke er det nationale marked, som traditionelt antaget og formodet af ansøgeren, men derimod det lokale marked med et område, der som oftest ikke går ud over kommunegrænsen.
(24)
I mangel af oplysninger om konkurrenceniveauet på hvert af de således definerede lokale markeder for detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, og i betragtning af ovennævnte tvivlsspørgsmål vedrørende konkurrenceniveauet på detailmarkedet for kunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, både globalt og lokalt, jf. betragtning 19 22, er det ikke muligt at konkludere, om betingelserne for at indrømme undtagelser i henhold til artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF til detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet i Italien, er opfyldt.
(25)
Direktiv 2004/17/EF finder derfor fortsat anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet i Italien, og når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelse af en sådan aktivitet i Italien.
IV. KONKLUSIONER
(26)
Situationen med hensyn til produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord kan derfor kort gengives som følger: Den samlede markedsandel for de tre største producenter er forholdsvis lav, og den betydelige import af elektricitet har en gavnlig virkning på konkurrencen i denne zone. Som anført i betragtning 13 har balanceringsmekanismen ikke forhindret elektricitetsproduktionen i at være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. Det kan derfor konkluderes, at alle ovenstående faktorer er indikatorer for, at produktionen er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår i makrozone nord.
(27)
På baggrund af de faktorer, der er gennemgået i betragtning 8-13, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt, hvad angår produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord.
(28)
Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område.
(29)
Situationen med hensyn til detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet i Italien, kan derfor kort gengives som følger: Den samlede markedsandel for de tre største detailleverandører er lav, omfanget af leverandørskiftet er tilfredsstillende, og der er ingen kontrol af slutbrugerprisen. Disse konklusioner svarer overens med de relevante italienske myndigheder konklusioner om, at markedet har været undergivet konkurrence i mange år, og at konkurrenceniveauet er tilfredsstillende.
(30)
På baggrund af de faktorer, der er gennemgået i betragtning 15-18, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF, anses for at være opfyldt, hvad angår detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet i Italien.
(31)
Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2004/17/EF ikke finde anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet i Italien, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område.
(32)
Ud fra de faktorer, der er undersøgt i betragtning 19-25, og i betragtning af ovennævnte tvivlsspørgsmål vedrørende konkurrenceniveauet på det nationale marked for detailsalg til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, og da der desuden ikke foreligger oplysninger om samtlige relevante lokale markeder, jf. de italienske myndigheders definition, er det ikke muligt at konkludere, om betingelserne for at indrømme undtagelser i henhold til direktivets artikel 30, stk. 1, til detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet i Italien, er opfyldt. Direktiv 2004/17/EF finder derfor fortsat anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre detailsalg i Italien af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelse af en sådan aktivitet i Italien. Da de statistiske forpligtelser i artikel 67 fortsat finder anvendelse, kan det vise sig nødvendigt at tilse, om de berørte ordregivere træffer hensigtsmæssige foranstaltninger såsom ledelses- og/eller regnskabsmæssige adskillelse, således at de kan indgive korrekte rapporter om indgåelse af kontrakter med henblik på udførelse af de relevante aktiviteter, som ikke er blevet undtaget i medfør af denne afgørelse.
(33)
Det skal erindres, at kontrakter om udøvelse af flere aktiviteter skal behandles i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 2004/17/EF. I foreliggende tilfælde betyder dette, at en ordregivende myndighed, der udøver »blandede« kontrakter, dvs. kontrakter om udøvelse af både aktiviteter, der er undtaget fra anvendelsen af direktiv 2004/17/EF, og aktiviteter, der ikke er undtaget, skal der tages hensyn til de aktiviteter, som kontrakten først og fremmest tager sigte på. I forbindelse med sådanne blandede kontrakter, der først og fremmest tager sigte på at støtte detailsalg af elektricitet til slutkunder, der er forbundet til lavspændingsnettet, finder direktiv 2004/47/EF anvendelse. Hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles efter reglerne i artikel 9, stk. 2 og 3.
(34)
Denne afgørelse er baseret på de retlige og faktiske forhold i februar-maj 2010, som de fremgår af de oplysninger, som Den Italienske Republik og CVA har indsendt, rapporten fra 2005 og 2010 og de tekniske bilag samt arbejdsdokumentet af 2007, den endelige rapport og årsrapporten for 2009 fra de italienske myndigheder for elektricitet og gas (AEEG). Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF på engrossalg af elektricitet i makrozone nord og detailsalg til slutkunder, der er forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet, ikke længere er opfyldt -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Direktiv 2004/17/EF finder ikke anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre levering af følgende tjenester:
a)
produktion og engrossalg af elektricitet i makrozone nord
b)
detailsalg af elektricitet til slutkunder forbundet til mellemspændings-, højspændings- og stærkstrømsnettet på Den Italienske Republiks territorium.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 14.)
Olaszország északi makroövezetében a villamos energia előállításának és nagykereskedelmi értékesítésének, valamint Olaszországban a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítésének a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása alóli mentesítéséről
(az értesítés a C(2010) 4740. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2010/403/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 30. cikke (5) és (6) bekezdésére,
tekintettel a Compagnia Valdostana delle Acque S.p.A. - Compagnie Valdôtaine des eaux S.p.A. (a továbbiakban: CVA) által 2010. február 15-én e-mailben benyújtott kérelemre,
a közbeszerzési tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
A CVA a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (5) bekezdése alapján 2010. február 15-én e-mailben kérelemmel fordult a Bizottsághoz. A Bizottság 2010. április 15-én e-mailben kiegészítő információkat kért az olasz hatóságoktól, és szintén 2010. április 15-én e-mailben további információkat kért a CVA-tól. A további információkat az olasz hatóságok 2010. május 10-én és 2010. május 20-án küldték el e-mailben, a CVA pedig az eredeti határidő meghosszabbítását követően, 2010. május 7-én.
(2)
A CVA - amely a 2004/17/EK irányelv értelmében közvállalkozás - által benyújtott kérelem a kérelemben foglaltak alapján a következő tevékenységekkel kapcsolatos:
a)
villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az Olasz Köztársaság teljes területén;
b)
másodlagosan a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az északi földrajzi övezet területén (a továbbiakban: északi makroövezet (2)); és
c)
villamos energia kiskereskedelmi értékesítése a végfogyasztók számára a szabad villamosenergia-piacon az Olasz Köztársaság teljes területén.
II. JOGI KERET
(3)
A 2004/17/EK irányelv 30. cikke előírja, hogy az irányelvben említett bármely tevékenység folytatására irányuló szerződések nem tartozhatnak a 2004/17/EK irányelv hatálya alá, ha abban a tagállamban, ahol a szerződést teljesítik, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. A versenynek való közvetlen kitettséget objektív szempontok alapján kell értékelni, figyelembe véve az érintett ágazat egyedi jellemzőit. A piaci belépés akkor minősül szabadnak, ha a tagállam végrehajtotta és alkalmazta az adott ágazatot vagy annak egy részét megnyitó, megfelelő közösségi jogszabályokat. Ezeket a jogszabályokat a 2004/17/EK irányelv XI. melléklete sorolja fel, amely irányelv a villamosenergia-ágazat tekintetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3) hivatkozik. A 96/92/EK irányelv helyébe a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) lépett.
(4)
Olaszország a 96/92/EK irányelv mellett a 2003/54/EK irányelv rendelkezéseit is végrehajtotta és alkalmazza, és jogi és funkcionális szétválasztást valósít meg az átviteli és az elosztó rendszerek esetében a legkisebb vállalatok kivételével, amelyek mentesülnek a funkcionális szétválasztás követelménye alól. Ebből következően - és a 30. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével összhangban - a piacra való belépés nem tekinthető korlátozottnak az Olasz Köztársaság teljes területén.
(5)
A versenynek való közvetlen kitettséget több mutató alapján kell értékelni, amelyek közül önmagában egyik sem döntő. A határozat által érintett piacokra vonatkozó egyik vizsgálandó paraméter az adott piac meghatározó szereplőinek piaci részesedése. További ismérv a piacok összefonódásának szintje. Az érintett piacok sajátosságaira tekintettel egyéb kritériumokat is figyelembe kell venni, úgymint a kiegyenlítő piac működését, az árversenyt és a fogyasztók szolgáltatóváltásának arányát.
(6)
Ez a határozat nem érinti a versenyszabályok alkalmazását.
III. ÉRTÉKELÉS
(7)
A Bizottság korábbi gyakorlata alapján (5) a villamosenergia-ágazatban a következő érintett termékpiacokat lehet megkülönböztetni: i. előállítás és nagykereskedelmi értékesítés; ii. szállítás; iii. elosztás és iv. kiskereskedelmi értékesítés. Következésképpen a CVA kérelmét függetlenül kell vizsgálni egyrészről az előállítás és a nagykereskedelmi értékesítés, másrészről a kiskereskedelmi értékesítés tekintetében.
(8)
A (2) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a CVA által benyújtott kérelem a villamos energia előállításával és nagykereskedelmi értékesítésével kapcsolatos az Olasz Köztársaság teljes területén vagy másodlagosan az északi makroövezet területén.
(9)
A rendelkezésre álló információk (6) szerint Olaszország területét - az egyes övezetek közötti szoros kapcsolatok miatt, ahol az árak szinte tökéletes korrelációban vannak - négy regionális földrajzi piacként lehet kezelni a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében: ezek az északi makroövezet, a középső-déli makroövezet (7), valamint a szicíliai (8) makroövezet és Szardínia. Az olasz hatóságok megerősítették, hogy az északi makroövezet érintett piacként való elhatárolása indokolt, hozzátették azonban, hogy a folyamatban lévő változások következtében a többi makroövezet közötti elhatárolás egyelőre nem egyértelmű, átfogó vizsgálatok vannak folyamatban, és így ezeken a földrajzi piacokon a verseny állapotának végleges értékelésére jelenleg nincs mód. A fentiek alapján, figyelembe véve továbbá, hogy a CVA erőművei egyébként mind az északi makroövezetben találhatóak, jelen határozat a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében az északi makroövezet területén belüli verseny állapotának értékelésére korlátozódik. Bár az északi makroövezet önmagában is releváns piacot alkot, nincs teljesen elszigetelve a környező országoktól és a többi régiótól.
(10)
A 30. cikk szerinti bizottsági határozatok tekintetében alkalmazott állandó gyakorlatnak (9) megfelelően a Bizottság úgy vélte, hogy a villamosenergia-előállítás tekintetében a „nemzeti piacokon folyó verseny egyik fokmérője a három legnagyobb termelő teljes piaci részesedése”. Az olasz hatóságok szerint 2009-ben az északi makroövezet három legnagyobb termelőjének részesedése 49,7 % volt. A három legnagyobb termelő teljes piaci részesedését felölelő, ilyen szintű koncentráció alacsonyabb az Ausztria vonatkozásában a 2008/585/EK határozatban említett szintnél (52,2 %), valamint alacsonyabb a Lengyelország vonatkozásában a 2008/741/EK határozatban említett szintnél (a bruttó termelés 58 %-a) is, és sokkal alacsonyabb, mint a Finnország és Svédország vonatkozásában a 2006/422/EK és a 2007/706/EK határozatokban említett szintek (73,6 % és 86,7 %). Meg kell jegyezni azonban, hogy ez a szint magasabb, mint az Egyesült Királyság vonatkozásában a 2006/211/EK és a 2007/141/EK határozatokban említett 39 %. Ez a szint azonban kellően alacsony ahhoz, hogy a versenynek való bizonyos mértékű közvetlen kitettségre utaljon a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában az északi makroövezetben.
(11)
Olaszországban továbbá jelentős a villamosenergia-behozatal, és 2008-ban több mint 42 997 GWh villamos energiát importáltak. Olaszország nettó importőr, és teljes szükséglete (10) körülbelül 13,43 %-át kitevő villamos energiát importált. Az olasz hatóságok megerősítették (11), hogy a behozatalnak versenyélénkítő hatása van, különösen az északi makroövezetben. Bár ennek a hatásnak a más országokkal való összeköttetések technikailag korlátokat szabnak, az új jogszabállyal (12) a helyzet várhatólag tovább fog javulni. Az északi makroövezet vezető termelőinek árképzési magatartását ezért bizonyos mértékben korlátozza az olasz területen kívülről származó villamosenergia-import. Ezeket a tényezőket tehát az északi makroövezetben a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában a más uniós tagállamokkal való versenynek való bizonyos mértékű közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(12)
A 2010. március 11-i, „A belső gáz- és villamosenergia-piac létrehozása terén elért haladásról szóló 2010. évi jelentés” című bizottsági közlemény (13) megállapította, hogy 14 tagállamban továbbra is a három legnagyobb termelőtől származik a termelési kapacitás több mint 75 %-a. A jelentés az olasz villamosenergia-piacot azonban a „mérsékelten koncentrált” piacok kategóriájába (14) helyezi, és ilyen módon a Herfindahl-Hirchman-indexnek (HHI) más kategóriákkal összehasonlítva alacsonyabb az értéke. Mivel a versenynyomás még jobban érzékelhető az északi makroövezetben, mint a többi övezetben, a koncentráció mértékét az északi makroövezetben a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(13)
Ezenkívül további mutatóként kell kezelni a kiegyenlítő mechanizmusok működését is, még ha ezek csak kis részét is képviselik a valamely tagállamban termelt és/vagy fogyasztott villamos energia teljes mennyiségének. A rendelkezésre álló információk alapján a kiegyenlítő mechanizmusok működése - különösen a piaci alapú árképzés és a fejlett napon belüli piacok - nem képez akadályt a villamosenergia-előállítás versenynek való közvetlen kitettsége előtt.
(14)
A kiskereskedelmi értékesítés tekintetében további különbséget kell tenni a releváns termékpiacokon (A) a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt ipari fogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítés és (B) a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt kisebb ipari, kereskedelmi és lakossági fogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítés között. Ezeket a piacokat a továbbiakban külön elemezzük.
(15)
Az olasz hatóságok megerősítették, hogy a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végső fogyasztók számára értékesített villamos energia kiskereskedelmi piaca nemzeti szintű.
(16)
A rendelkezésre álló információk szerint (15) a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végső fogyasztók számára kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatást nyújtó három legnagyobb cég összesített piaci részesedése 43,89 %, amely megfelelően alacsonynak mondható (16), és amelyet a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(17)
Tekintettel az érintett termék (villamos energia) jellemzőire és az egyenértékű kiváltó termékek vagy szolgáltatások hiányára vagy hozzáférhetetlenségére, a villamosenergia-piacokon fennálló versenyhelyzet értékelése során az árverseny és az árképzése egyre meghatározóbb jelentőséggel bír. A szolgáltatót váltó fogyasztók száma ezáltal árversenyre utalhat, és így közvetetten „természetes mutatója a verseny hatékonyságának. Ha sok fogyasztó vált szolgáltatót, valószínűleg gond van a piac működésével, még ha a régi szolgáltatóval folytatandó tárgyalás lehetőségéből eredő előnyöket nem is szabad figyelmen kívül hagyni” (17).
(18)
A rendelkezésre álló legfrissebb adatok alapján (18) a jogosult mérési pontokon való szolgáltatóváltások aránya Olaszországban 2008-ban 32,50 %-ot tett ki a nagy ipari vásárlók és 32,80 %-ot a közepes méretű iparágak esetében. Bár a szolgáltatóváltási arány Olaszországban kisebb, mint például Ausztriában, ahol a szolgáltatóváltási arány a nagy és rendkívül nagy ipari fogyasztók esetében 41,5 % (19), még így is jelentős marad, és a nagy és közepes méretű ipari fogyasztók közel harmadát érinti. A közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfelhasználók kiskereskedelmi piacának árait nem szabályozzák. Olaszországban a helyzet tehát kielégítő a szolgáltatóváltást és a végfelhasználói árak szabályozását illetően, és ezt a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(19)
A kiskereskedelmi szolgáltatás vonatkozó földrajzi piaca hagyományosan nemzeti szintre korlátozódik. Kérelmében a CVA a nemzeti piacot használja a villamos energia kiskereskedelmi szolgáltatásának vonatkozó piacaként.
(20)
Abból a feltevésből kiindulva, hogy a földrajzi piac nemzeti szintű, valamint a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján (20) a villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének piaci koncentrációs szintje a jelek szerint igen nagy az olasz piacon. A kisfeszültségű hálózatra kapcsolt felhasználók három legnagyobb kiskereskedőjének összevont piaci részesedése 79,44 %, amelyből a legnagyobb cég piaci részesedése önmagában 71,11 %. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell az állandó ítélkezési gyakorlatra (21), amely szerint a „jelentős piaci részesedés önmagában - kivételes körülményektől eltekintve - a domináns pozíció létezésének bizonyítéka. Ez a helyzet áll fenn 50 %-os piaci részesedés esetében”.
(21)
A kiskereskedelmi piac Olaszországban ezen felül három további alkategóriára tagolódik, amelyből az első kettő árai szabályozottak:
a)
a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt olyan lakossági fogyasztók és kis cégek (amelynek kevesebb mint 50 munkavállalója van és forgalmuk nem haladja meg a 10 millió EUR-t) számára nyújtott megerősített védelmi szolgáltatás, amelyek nem írtak alá a szabad piacon történő vásárlásról szóló szerződést. Ezeknek a szolgáltatásoknak a működtetése az Acquirente Unico S.p.A. (a továbbiakban: kizárólagos vásárló) számára van fenntartva;
b)
biztonságos szolgáltatás azon fogyasztók számára, akik nem jogosultak a megerősített védelmi szolgáltatásra, és nem rendelkeznek a szabad piacon való vásárlásról szóló szerződéssel. Ezt a szolgáltatást a kizárólagos vásárló által versenyeljárás keretében kiválasztott szolgáltatók nyújtják; és
c)
a szabad piac, nevezetesen a kiskereskedelmi piac maradék része.
(22)
Ezeket a piacokat azonban e határozat alkalmazásában nem szabad független, releváns piacoknak tekinteni, mivel a fogyasztók átválthatnak az egyik alkategóriáról a másikra, és mivel az árak mindhárom alkategóriában piaci alapúak (22). Az AEEG 2009. évi éves jelentése szerint azonban az úgynevezett „kötött piac”, amely magában foglalja a „megerősített védelmi szolgáltatást” és a „biztonságos szolgáltatást”, a teljes kiskereskedelmi piac körülbelül 36 %-át teszi ki. Ugyanezen jelentés szerint továbbá a megerősített védelmi szolgáltatást egy bizonyos szállító rendkívül erőteljes jelenléte jellemzi (84,3 %), amely a szabad piacon is aktív. Az olasz hatóságok szerint a szolgáltatóváltás költségeit a fogyasztók magasnak, míg a váltás érzékelhető előnyeit kevésnek ítélik. Ez a megerősített védelmi szolgáltatás szerinti alacsony árakkal együtt nagyon nehézzé teszi az új szolgáltatók számára, hogy ezen az alkategórián belül megfelelő vásárlói bázist hozzanak létre. Ez alapvetően versenyelőnyt eredményez azoknak a szolgáltatók a számára a megerősített védelmi szolgáltatás értelmében, amelyek a szabad piacon is működnek, azok a fogyasztók ugyanis, akik a megerősített védelmi szolgáltatásról a szabad piacra kívánnak váltani, illetve fordítva, ezt gyakran anélkül teszik, hogy szolgáltatót váltanának.
(23)
Az érintett olasz hatóságoktól kapott információk alapján (23) jelen határozat céljával kapcsolatban azonban azt a következtetést lehet levonni, hogy a villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének földrajzi piaca Olaszországban nem nemzeti szintű, ahogy azt a kérelmezők hagyományosan gondolták és feltételezték, hanem helyi szintű, és kiterjedése általában nem haladja meg a települési szintet.
(24)
A kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára biztosított villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének ilyen módon meghatározott egyes helyi piacait jellemző verseny mértékére vonatkozó információk hiányában, valamint figyelembe véve a fent említett aggodalmakat a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt fogyasztók nemzeti szinten megfigyelhető kiskereskedelmi piaci versenyével kapcsolatban - a (19)-(22) preambulumbekezdésben foglaltak szerint -, nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése szerinti mentesítés feltételei Olaszországban a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan teljesülnek.
(25)
Éppen ezért továbbra is a 2004/17/EK irányelv alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítését Olaszországban lehetővé tevő szerződéseket ítélik oda, vagy ha az ilyen tevékenységeknek az Olaszországban való folytatására írnak ki tervpályázatot.
IV. KÖVETKEZTETÉSEK
(26)
A villamos energia északi makroövezetben való előállítására és nagykereskedelmi értékesítésére vonatkozóan a helyzet a következőképpen összegezhető: a három legnagyobb termelő összesített piaci részesedése meglehetősen alacsony, és a jelentős mennyiségű importált villamos energia versenyélénkítő hatással van erre az övezetre. A kiegyenlítő mechanizmus működése a (13) preambulumbekezdésben foglaltak szerint nem jelent akadályt a villamosenergia-termelő piacon a versenynek való közvetlen kitettség szempontjából. Ilyen módon valamennyi fent említett tényező a versenynek való közvetlen kitettséget jelzi az északi makroövezetben.
(27)
Tekintettel a (8)-(13) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében rögzített, a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó feltételt teljesítettnek kell tekinteni a villamos energia előállítását és nagykereskedelmi értékesítését illetően az északi makroövezetben.
(28)
Mivel a piachoz való korlátlan hozzáférés feltétele teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a villamos energia északi makroövezetben történő előállítása és nagykereskedelmi értékesítése céljából kötnek szerződést, illetve ha ezeknek a tevékenységeknek ezen a földrajzi területen való folytatásához hirdetnek tervpályázatot.
(29)
A villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak történő kiskereskedelmi értékesítését illetően az olaszországi helyzet a következőképpen összegezhető: a három legnagyobb kiskereskedelmi cég összesített piaci részesedése alacsony, a szolgáltatóváltás kivételi pontonként tekintett száma kielégítő, és a végfelhasználói árak nincsenek szabályozva. Ezek a következtetések összhangban vannak az érintett olasz hatóságok véleményével, amely szerint a piac évek óta ki van téve a versenynek, és ebből eredően a verseny mértéke kielégítő.
(30)
Tekintettel a (15)-(18) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak történő kiskereskedelmi értékesítése tekintetében a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében rögzített, a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó feltételt az Olasz Köztársaság teljes területén indokolt teljesítettnek tekinteni.
(31)
Mivel továbbá a piacra való belépés korlátozatlan voltára vonatkozó feltétel teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelvet nem indokolt alkalmazni azokban az esetekben, amikor az ajánlatkérők a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak Olaszországban történő kiskereskedelmi értékesítése céljából szerződést ítélnek oda, illetve amikor ezeknek a tevékenységeknek ezen a földrajzi területen való folytatásához tervpályázatot szerveznek.
(32)
Tekintettel a (19)-(25) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, valamint mivel kétségek merültek fel azzal kapcsolatban, hogy megfelelő szintű verseny van-e nemzeti szinten a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára nyújtott kiskereskedelmi értékesítés tekintetében, továbbá tekintettel arra is, hogy az egyes érintett, az olasz hatóságok meghatározása szerinti helyi piacokra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre részletes információk, nem vonható le az a következtetés, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése szerinti mentesség feltételei a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való olaszországi kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan teljesülnek. Ezért továbbra is a 2004/17/EK irányelv alkalmazandó azokban az esetekben, amikor az ajánlatkérők a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára Olaszországban való kiskereskedelmi értékesítését lehetővé tevő szerződéseket ítélnek oda, valamint amikor az ilyen tevékenységeknek az Olaszországban való folytatására tervpályázatot szerveznek. Mivel a 67. cikk szerinti statisztikai követelmények továbbra is alkalmazandók, szükségessé válhat annak biztosítása, hogy az érintett ajánlatkérők olyan megfelelő intézkedéseket tegyenek, mint az igazgatás és/vagy a számvitel szétválasztása, és ezáltal az e határozat alapján mentességet nem élvező tevékenységekre irányuló beszerzésekkel kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségüknek az elvárt színvonalon eleget tehessenek.
(33)
Érdemes emlékeztetni továbbá arra, hogy a több tevékenységre irányuló szerződéseket a 2004/17/EK irányelv 9. cikkével összhangban kell kezelni. Az e határozat tárgyát képező esetben ez azt jelenti, hogy amennyiben egy ajánlatkérő „vegyes” közbeszerzésben vesz részt, vagyis olyan közbeszerzésben, amelyben mind a 2004/17/EK irányelv alkalmazása alól mentesített tevékenységek, mind nem mentesített tevékenységek szerepelnek, a szerződés fő tárgyát képező tevékenységeket kell figyelembe venni. Az ilyen jellegű vegyes közbeszerzés esetén ha a fő cél a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítésének támogatása, a 2004/17/EK irányelv rendelkezését kell alkalmazni. Amennyiben objektíven nem határozható meg, hogy melyik tevékenység képezi a szerződés fő tárgyát, a szerződést a 9. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt szabályokkal összhangban kell odaítélni.
(34)
E határozat alapja a 2010. februárjától májusáig terjedő időszakban fennálló jogi és ténybeli helyzet, amelyet az Olasz Köztársaság által benyújtott információk szerint, a CVA, a 2005. és a 2010. évi közlemény és azok technikai mellékletei, a 2007. évi munkadokumentum, a zárójelentés, valamint az AEEG 2009. évi éves jelentése alapján határoznak meg. Amennyiben a jogi vagy ténybeli helyzetben beálló jelentős változások miatt a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságára vonatkozó feltételek a villamos energia északi makroövezetben történő nagykereskedelmi értékesítésére és a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan már nem teljesülnek, ez a határozat felülvizsgálható,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2004/17/EK irányelvet nem kell alkalmazni az ajánlatkérők által a következő tevékenységek érdekében odaítélt szerződésekre:
a)
villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az északi makroövezetben;
b)
villamos energia kiskereskedelmi értékesítése a közép-, a nagy- és az igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára az Olasz Köztársaság teljes területén.
2. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 14-én.