KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1189/2011
af 18. november 2011
om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 2010/24/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2010/24/EU af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger (1), særlig artikel 26, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 2010/24/EU har gennemgribende ændret bestemmelserne om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger og Kommissionens gennemførelsesbeføjelser, sammenlignet med bestemmelserne i Rådets direktiv 2008/55/EF (2). Derfor er det hensigtsmæssigt at erstatte de nuværende gennemførelsesbestemmelser med en ny gennemførelsesforordning.
(2)
For at sikre hurtig kommunikation mellem de kompetente myndigheder bør der vedtages detaljerede regler for de praktiske ordninger og perioderne for fremsendelse mellem de bistandssøgte myndigheder og de bistandssøgende myndigheder.
(3)
Af hensyn til retssikkerheden bør det præciseres, at dokumenternes gyldighed ikke påvirkes af, at de sendes elektronisk.
(4)
For at bekræfte, at dokumenter, der fremsendes pr. post, er sendt af en kompetent myndighed, bør der fastsættes særlige regler for denne kommunikationsmåde.
(5)
For at sikre, at der fremsendes relevante data og oplysninger, bør der fastlægges modeller for den standardformular, der ledsager anmodningen om meddelelse, og den akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat.
(6)
Af hensyn til retssikkerheden bør retsvirkningen af meddelelser, der foretages af den bistandssøgte medlemsstat, efter anmodning fra den bistandssøgende medlemsstat, anføres udtrykkeligt.
(7)
Af hensyn til retssikkerheden bør det desuden anføres, at meddelelsen eller fremsendelsen af den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, ikke indvirker på konsekvenserne af meddelelsen af den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, og at den reviderede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, ikke indvirker på den oprindelige fordring eller den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution.
(8)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1179/2008 af 28. november 2008 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 2008/55/EF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger (3) bør ophæves.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Inddrivelsesudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Denne forordning fastlægger gennemførelsesbestemmelserne til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10, artikel 12, stk. 1, artikel 13, stk. 2-5, artikel 15, artikel 16, stk. 1, og artikel 21, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, herunder nærmere regler for omregning, overførsel af inddrevne beløb samt for, hvorledes myndighederne kan sende meddelelser til hinanden.
Artikel 2
1. Alle anmodninger om oplysninger, meddelelse, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU (i det følgende benævnt »anmodningerne om bistand«) og alle ledsagende akter, formularer og andre dokumenter samt alle andre oplysninger vedrørende disse anmodninger sendes via CCN-nettet, medmindre dette ikke er praktisk muligt af tekniske grunde.
2. Dokumenter, der fremsendes i elektronisk form, og udskrifter deraf anses for at have samme retsvirkning som dokumenter, der fremsendes pr. post.
3. Hvis en anmodning ikke kan fremsendes via CCN-nettet, fremsendes den pr. post. I så fald gælder følgende betingelser:
a)
Anmodningen skal være underskrevet af en ansat hos den bistandssøgende myndighed, som er behørigt bemyndiget til at fremsætte en sådan anmodning.
b)
Standardformularen, der ledsager anmodningen om meddelelse, jf. artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2010/24/EU (i det følgende benævnt »den ensartede meddelelsesformular«), eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, jf. artikel 12 i samme direktiv, skal være underskrevet af en behørigt bemyndiget ansat hos den bistandssøgende myndighed.
c)
Hvis anmodningen er ledsaget af en kopi af et andet dokument end den ensartede meddelelsesformular eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, skal den bistandssøgende myndighed bekræfte, at denne kopi er i overensstemmelse med originalen ved på kopien at angive på det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den befinder sig, ordene »kopiens rigtighed attesteres«, navnet på den ansatte, der bekræfter kopien, og datoen for bekræftelsen.
For så vidt angår litra b) i første afsnit, skal medlemsstaterne anvende den ensartede meddelelsesformular, der er opstillet i overensstemmelse med modellen i bilag I, og den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, som er opstillet i overensstemmelse med modellen i bilag II.
4. Hvis den ensartede meddelelsesformular eller den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, fremsendes ad elektronisk vej, kan strukturen og layoutet tilpasses til kravene i det elektroniske kommunikationssystem, således at kommunikationen mellem de kompetente myndigheder lettes, forudsat at sættet af data og oplysninger deri ikke ændres væsentligt i forhold til modellerne i bilag I og II.
Artikel 3
1. Den bistandssøgende myndigheds anmodning om bistand kan omfatte én eller flere fordringer, såfremt disse fordringer kan inddrives hos én og samme person.
2. En anmodning om oplysninger, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger kan omhandle:
a)
hovedskyldneren eller en medskyldner
b)
en person, der ikke er en (med)skyldner, men som hæfter for betaling af skatter, afgifter og andre foranstaltninger eller for andre fordringer i forbindelse med disse skatter, afgifter og andre foranstaltninger i henhold til gældende bestemmelser i medlemsstaten, hvor den bistandssøgende myndighed befinder sig
c)
enhver tredjepart, som er i besiddelse af aktiver, der tilhører en af personerne i litra a) eller b), eller som har gæld til en af disse personer.
Artikel 4
Oplysninger m.v., som den bistandssøgte myndighed meddeler til den bistandssøgende myndighed i henhold til artikel 5, stk. 1, artikel 8 og 10 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, affattes på det eller et af de officielle sprog i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat, eller på ethvert andet sprog, som de to myndigheder måtte have aftalt.
Artikel 5
Hvis den bistandssøgte myndighed afviser at behandle en anmodning om bistand, begrunder den dette over for den bistandssøgende myndighed med henvisning til de bestemmelser i direktiv 2010/24/EU, som den påberåber sig. En meddelelse herom fremsendes af den bistandssøgte myndighed, så snart den har truffet sin afgørelse, og under alle omstændigheder senest én måned efter datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen.
Artikel 6
I alle anmodninger om oplysninger, inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger skal det anføres, om der er sendt en lignende anmodning til en anden myndighed.
KAPITEL II
ANMODNING OM OPLYSNINGER
Artikel 7
Den bistandssøgte myndighed bekræfter modtagelsen af anmodningen om oplysninger hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest inden syv kalenderdage.
Efter modtagelsen af anmodningen opfordrer den bistandssøgte myndighed i givet fald den bistandssøgende myndighed til at give enhver yderligere nødvendig oplysning. Den bistandssøgende myndighed giver alle andre nødvendige oplysninger, som den normalt har adgang til.
Artikel 8
1. Den bistandssøgte myndighed sender den bistandssøgende myndighed hver ønsket oplysning, så snart den foreligger.
2. Hvis ingen eller kun nogle af de ønskede oplysninger foreligger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed herom og angiver årsagerne hertil.
Inden udløbet af en frist på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen meddeler den bistandssøgte myndighed under alle omstændigheder den bistandssøgende myndighed resultatet af de undersøgelser, som førstnævnte har foretaget med henblik på at fremskaffe de ønskede oplysninger.
På grundlag af oplysningerne fra den bistandssøgte myndighed kan den bistandssøgende myndighed anmode om, at førstnævnte fortsætter sin undersøgelse. Anmodningen skal fremsættes inden for en frist på to måneder fra modtagelsen af meddelelsen om resultatet af de undersøgelser, der er foretaget af den bistandssøgte myndighed, og sidstnævnte behandler denne anmodning på grundlag af de samme bestemmelser som dem, der fandt anvendelse på den oprindelige anmodning.
Artikel 9
Den bistandssøgende myndighed kan til enhver tid tilbagekalde anmodningen om oplysninger, som er tilstillet den bistandssøgte myndighed. Afgørelsen om tilbagekaldelse fremsendes til den bistandssøgte myndighed.
KAPITEL III
ANMODNING OM MEDDELELSE
Artikel 10
1. Med alle anmodninger om meddelelse skal følge originalen eller en bekræftet kopi af hvert dokument, af hvilket der anmodes om meddelelse.
Den ensartede meddelelsesformular, der ledsager anmodningen i henhold til artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2010/24/EU, udfyldes af den bistandssøgende myndighed eller under dennes ansvar. Den skal indeholde oplysninger til modtageren om, hvilke dokumenter der anmodes om meddelelsesbistand til.
2. Der gælder følgende om oplysningerne i den ensartede meddelelsesformular:
a)
Fordringens beløb skal anføres, hvis det allerede foreligger.
b)
Den periode, inden for hvilken meddelelse skal ske, kan angives ved den dato, før hvilken den bistandssøgende myndighed ønsker meddelelsen foretaget.
Artikel 11
Anmodningen om meddelelse kan vedrøre enhver af de personer, der henvises til i artikel 3, litra c), i direktiv 2010/24/EU, og som i overensstemmelse med gældende ret i den bistandssøgende medlemsstat skal gøres bekendt med ethvert dokument, der vedrører den pågældende person.
Artikel 12
1. Den bistandssøgte myndighed bekræfter modtagelsen af anmodningen om meddelelse hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest inden syv kalenderdage fra modtagelsen.
Efter modtagelsen af anmodningen om meddelelse træffer den bistandssøgte myndighed de nødvendige foranstaltninger til at foretage meddelelsen i overensstemmelse med gældende ret i den medlemsstat, hvor denne myndighed befinder sig.
Om nødvendigt opfordrer den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed til at give yderligere oplysninger, uden at dette dog må give anledning til, at den i anmodningen angivne frist for meddelelse overskrides.
Den bistandssøgende myndighed giver alle andre oplysninger, som den normalt har adgang til.
2. Så snart meddelelsen er foretaget, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed om datoen herfor ved at bekræfte meddelelsen i den anmodningsformular, der tilbagesendes til den bistandssøgende myndighed.
Artikel 13
1. En meddelelse, der er foretaget af den bistandssøgte medlemsstat, i overensstemmelse med den nationale lovgivning og administrative praksis i den pågældende medlemsstat, anses for at have samme virkning i den bistandssøgende medlemsstat, som hvis den var foretaget af den bistandssøgende medlemsstat selv, i overensstemmelse med den nationale lovgivning og administrative praksis i den bistandssøgende medlemsstat.
2. En meddelelse af et dokument, der vedrører mere end én type skat, afgift eller anden foranstaltning, anses for gyldig, hvis den er foretaget af en myndighed i den bistandssøgte medlemsstat, som er kompetent i forbindelse med mindst en af de skatter, afgifter eller andre foranstaltninger, det meddelte dokument omhandler, forudsat dette er tilladt i henhold til national lovgivning i den bistandssøgte medlemsstat.
Artikel 14
Den bistandssøgte medlemsstat kan til meddelelse anvende den ensartede meddelelsesformular, der henvises til i artikel 10, stk. 1, på det eller et af de officielle sprog i henhold til medlemsstatens nationale lovgivning.
KAPITEL IV
ANMODNING OM INDDRIVELSE ELLER OM RETSBEVARENDE FORANSTALTNINGER
Artikel 15
Anmodninger om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger skal indeholde en erklæring om, at de betingelser, der er fastsat i direktiv 2010/24/EU vedrørende iværksættelsen af proceduren om gensidig bistand, er opfyldt.
Artikel 16
1. Den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, og som ledsager anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger, udfyldes af den bistandssøgende myndighed eller under dennes ansvar, på grundlag af den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat.
De administrative sanktioner, bøder, gebyrer og tillægsgebyrer, der henvises til i artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2010/24/EU, og de renter og omkostninger, der henvises til i artikel 2, stk. 2, litra c), i samme direktiv, som i overensstemmelse med gældende regler i den bistandssøgende medlemsstat, kan være forfaldet mellem datoen for den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, og dagen før den dato, hvor anmodningen om inddrivelse er sendt, kan tilføjes i den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat.
2. En ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, kan omfatte flere fordringer og flere personer svarende til den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat.
3. Hvis flere oprindelige akter, der hjemler ret til eksekution, vedrørende fordringer i den bistandssøgende medlemsstat, allerede er blevet erstattet af en global akt, der hjemler ret til eksekution, vedrørende alle disse fordringer i den pågældende medlemsstat, kan den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, baseres på de oprindelige akter, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat, eller på den globale akt, der samler disse oprindelige akter i den bistandssøgende medlemsstat.
4. Den bistandssøgte medlemsstat kan til at gøre de fordringer gældende, for hvilke der anmodes om bistand til inddrivelse, anvende den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den pågældende medlemsstat, på det eller et af de officielle sprog i henhold til medlemsstatens nationale lovgivning.
Artikel 17
Modtageren af en anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger kan ikke påberåbe sig meddelelsen eller fremsendelsen af den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, til at gøre krav på en forlængelse eller genåbning af den periode, hvor fordringen eller den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution, kan anfægtes, hvis denne er blevet gyldigt meddelt.
Artikel 18
1. Hvis der i den bistandssøgte medlemsstat anvendes en anden valuta end den, der anvendes i den bistandssøgende medlemsstat, angiver den bistandssøgende myndighed det fordringsbeløb, der skal inddrives, i begge valutaer.
2. I forbindelse med inddrivelsesbistanden anvendes den seneste valutakurs, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende før den dato, hvor anmodningen er sendt.
Artikel 19
1. Den bistandssøgte myndighed skal hurtigst muligt eller under alle omstændigheder senest syv kalenderdage efter modtagelsen af anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger bekræfte modtagelsen af anmodningen.
2. Den bistandssøgte myndighed kan opfordre den bistandssøgende myndigheden til at give yderligere oplysninger eller til at komplettere den ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, hvis det er nødvendigt. Den bistandssøgende myndighed giver alle andre nødvendige oplysninger, som den normalt har adgang til.
Artikel 20
1. Hvis det ikke er muligt at inddrive hele fordringen eller en del af den eller der ikke kan træffes retsbevarende foranstaltninger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed herom og angiver årsagerne hertil.
På grundlag af oplysningerne fra den bistandssøgte myndighed kan den bistandssøgende myndighed anmode førstnævnte om at genoptage proceduren for inddrivelse eller for retsbevarende foranstaltninger. Denne anmodning fremsættes inden for en frist på to måneder fra datoen for modtagelsen af meddelelsen om resultatet af denne procedure og behandles af den bistandssøgte myndighed på grundlag af samme bestemmelser som den oprindelige anmodning.
2. Senest ved udløbet af hver periode på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed om udviklingen eller om resultatet af proceduren for inddrivelse eller for retsbevarende foranstaltninger.
Artikel 21
1. Enhver indsigelse, der fremsættes i den bistandssøgende myndigheds medlemsstat mod fordringen eller mod den akt, der hjemler ret til eksekution heraf, meddeles af den bistandssøgende myndighed til den bistandssøgte myndighed straks efter, at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan indsigelse.
2. Hvis den lovgivning og administrative praksis, der gælder i den bistandssøgte medlemsstat, ikke tillader retsbevarende foranstaltninger eller inddrivelse, jf. artikel 14, stk. 4, andet og tredje afsnit, i direktiv 2010/24/EU, meddeler den bistandssøgte myndighed dette til den bistandssøgende myndighed hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest en måned efter modtagelsen af den i stk. 1 omhandlede meddelelse.
3. Enhver foranstaltning, som iværksættes i den bistandssøgte medlemsstat med henblik på godtgørelse af inddrevne beløb eller erstatning, for så vidt angår inddrivelse af beløb, der er anfægtet, jf. artikel 14, stk. 4, tredje afsnit, i direktiv 2010/24/EU, meddeles af den bistandssøgte myndighed til den bistandssøgende myndighed straks efter at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan foranstaltning.
Den bistandssøgte myndighed inddrager så vidt muligt den bistandssøgende myndighed i procedurerne til fastsættelse af det beløb, der skal godtgøres, og den erstatning, der skal udredes. På begrundet begæring fra den bistandssøgte myndighed overfører den bistandssøgende myndighed de godtgjorte beløb og den betalte erstatning senest to måneder efter modtagelsen af denne anmodning.
Artikel 22
1. Hvis anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger bliver formålsløs som følge af betaling eller annullering af fordringen eller af andre årsager, underretter den bistandssøgende myndighed omgående den bistandssøgte myndighed herom, for at sidstnævnte kan standse enhver foranstaltning, den måtte have iværksat.
2. Hvis det fordringsbeløb, der er genstand for en anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger, ændres ved den kompetente myndigheds afgørelse, jf. artikel 14, stk. 1, i direktiv 2010/24/EU, skal den bistandssøgende myndighed underrette den bistandssøgte myndighed om denne afgørelse og, hvis der er anmodet om inddrivelse, fremsende en revideret ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat. Denne reviderede ensartede akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat udfærdiges af den bistandssøgende myndighed, eller under dennes ansvar, på grundlag af den afgørelse, der ændrer fordringsbeløbet.
3. En revideret ensartet akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgte medlemsstat, har ingen konsekvenser for muligheden for at anfægte den oprindelige fordring, den oprindelige akt, der hjemler ret til eksekution i den bistandssøgende medlemsstat eller den afgørelse, der henvises til i foregående afsnit.
4. Hvis ændringen i stk. 2 fører til en nedsættelse af fordringsbeløbet, fortsætter den bistandssøgte myndighed foranstaltningen med henblik på inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger, idet denne foranstaltning dog begrænses til det udestående beløb.
Hvis den bistandssøgte myndighed allerede har inddrevet et beløb, der overstiger det udestående beløb, på det tidspunkt, hvor den er gjort bekendt med nedsættelsen, men den i artikel 23 omhandlede overførsel ikke er påbegyndt, tilbagebetaler denne myndighed det for meget indbetalte beløb til den person, der er berettiget hertil.
5. Hvis ændringen i stk. 2 fører til en forhøjelse af fordringsbeløbet, kan den bistandssøgende myndighed sende den bistandssøgte myndighed en supplerende anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger.
Den bistandssøgte myndighed skal så vidt muligt behandle denne supplerende anmodning sammen med den oprindelige anmodning fra den bistandssøgende myndighed. Hvis det ikke er muligt at samle den supplerende anmodning med den oprindelige anmodning, fordi den igangværende procedure er for vidt fremskreden, er den bistandssøgte myndighed kun forpligtet til at efterkomme den supplerende anmodning, hvis beløbet mindst er lige så stort som det i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2010/24/EU nævnte.
6. Med henblik på omregning af det fordringsbeløb, der følger af ændringen i stk. 2, til den valuta, der er gældende i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat, anvender den bistandssøgende myndighed den valutakurs, som blev anvendt i den oprindelige anmodning.
Artikel 23
1. Beløb, der skal fremsendes til den bistandssøgende myndighed, i henhold til artikel 13, stk. 5, i direktiv 2010/24/EU, overføres til den bistandssøgende myndighed i den valuta, der er gældende i den bistandssøgte medlemsstat.
Overførslen af de inddrevne beløb skal finde sted senest to måneder efter den dato, hvor inddrivelsen blev foretaget.
Hvis de foranstaltninger til inddrivelse, den bistandssøgte myndighed har anvendt, anfægtes med en begrundelse, som ikke er omfattet af den bistandssøgende medlemsstats ansvar, kan den bistandssøgte myndighed dog vente med at overføre beløb, der er inddrevet i forbindelse med den bistandssøgende medlemsstats fordring, indtil tvisten er afgjort, hvis begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
den bistandssøgte myndighed, finder det sandsynligt, at tvisten afgøres til fordel for den pågældende part, og
b)
den bistandssøgende myndighed har ikke erklæret, at den godtgør allerede overførte beløb, hvis fristen afgøres til fordel for den pågældende part.
Hvis den bistandssøgende myndighed har afgivet en godtgørelseserklæring i henhold til litra b) i tredje afsnit, skal den tilbageføre inddrevne beløb, der allerede er overført af den bistandssøgte myndighed, senest en måned efter modtagelsen af anmodningen om godtgørelse. Eventuel anden erstatning skal i så tilfælde betales udelukkende af den bistandssøgte myndighed.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan aftale andre ordninger om overførsel af beløb, der er mindre end beløbet i artikel 18, stk. 3, i direktiv 2010/24/EU.
Artikel 24
Uanset eventuelle rentebeløb, som i overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i direktiv 2010/24/EU måtte blive opkrævet af den bistandssøgte myndighed, anses en fordring for inddrevet i forhold til inddrivelsen af beløbet udtrykt i den nationale valuta i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat på grundlag af den valutakurs, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2, i denne forordning.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 25
Forordning (EF) nr. 1179/2008 ophæves.
Artikel 26
Denne forordning træder i kraft dagen på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2011.
A BIZOTTSÁG 1189/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. november 18.)
az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 2010/24/EU tanácsi irányelv egyes rendelkezéseivel kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2010. március 16-i, 2010/24/EU tanácsi irányelvre (1), és különösen annak 26. cikkére,
mivel:
(1)
A 2010/24/EU irányelv jelentősen módosította az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó szabályokat, és újra meghatározta a Bizottság végrehajtási hatásköreit a 2008/55/EK tanácsi irányelvben (2) foglaltakkal kapcsolatban. Ezért helyénvaló a Bizottság által elfogadott meglévő végrehajtási szabályokat egy új végrehajtási rendelettel felváltani.
(2)
Az illetékes hatóságok közötti gyors kommunikáció biztosítása érdekében részletes szabályokat kell elfogadni, figyelembe véve a megkeresett és a megkereső hatóságok közötti kommunikációval kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket és határidőket.
(3)
A jogbiztonság garantálása érdekében helyénvaló annak megállapítása, hogy a dokumentumok érvényességét nem érinti az a tény, hogy elektronikusan kerültek továbbításra.
(4)
Annak megerősítése érdekében, hogy a postai úton továbbított dokumentumokat egy illetékes hatóság küldi, helyénvaló különös szabályokat megállapítani a kommunikáció e formájára vonatkozóan.
(5)
A megfelelő adatok és információk továbbításának biztosítása érdekében ki kell alakítani a kézbesítési megkeresést kísérő standard űrlapok mintáit, valamint a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező okirat mintáit.
(6)
A jogbiztonság biztosítása érdekében kifejezetten meg kell határozni a megkeresett tagállam által a megkereső tagállam kérésére teljesített kézbesítések joghatását.
(7)
A jogbiztonság biztosítása érdekében azt is meg kell határozni, hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítése vagy közlése semmilyen hatással nincs a végrehajtást engedélyező eredeti okirat kézbesítésének következményeire, és hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező felülvizsgált okirat semmilyen hatással nincs az eredeti követelésre vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okiratra.
(8)
Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008/55/EK tanácsi irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. november 28-i 1179/2008/EK bizottsági rendeletet (3) hatályon kívül kell helyezni.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a behajtási bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikke (1) bekezdésének, 8. cikkének, 10. cikkének, 12. cikke (1) bekezdésének, 13. cikke (2), (3), (4) és (5) bekezdésének, 15. cikkének, 16. cikke (1) bekezdésének és 21. cikke (1) bekezdésének részletes végrehajtási szabályait, ideértve a behajtott összegek átváltására, átutalására vonatkozó részletes szabályokat, valamint a hatóságok közötti információközlés lehetséges eszközeit.
2. cikk
1. A 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti összes információkéréssel, kézbesítéssel, behajtással vagy biztosítási intézkedéssel kapcsolatos megkeresést (a továbbiakban: „a segítségnyújtás iránti megkeresések”), minden kísérő okiratot, formanyomtatványt és egyéb dokumentumot, valamint a szóban forgó megkeresésekre tekintettel közölt minden egyéb információt a CCN-hálózaton belül kell elküldeni, kivéve, ha az technikai okokból kivitelezhetetlen.
2. Az elektronikus vagy nyomtatott formában továbbított dokumentumok ugyanolyan joghatással bírnak, mint a postai úton továbbítottak.
3. Amennyiben a megkeresést a CCN-hálózaton keresztül nem lehet továbbítani, akkor postán kell továbbítani. Ebben az esetben a következő szabályokat kell alkalmazni:
a)
a megkeresést a megkereső hatóság adott megkeresésre felhatalmazott tisztviselője írja alá.
b)
a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, a kézbesítési megkeresést kísérő egységes formanyomtatványt (a továbbiakban: „az egységes kézbesítési formanyomtatvány”) vagy az említett irányelv 12. cikkében említett, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság megfelelően felhatalmazott tisztviselője írja alá.
c)
amennyiben a megkereséshez az egységes kézbesítési formanyomtatványon vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiraton kívüli egyéb dokumentum másolatát mellékelték, akkor a megkereső hatóságnak a másolaton a székhelyéül szolgáló tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén a „hitelesített valódi másolat” felirat, a hitelesítő tisztviselő neve és a szóban forgó hitelesítés időpontjának feltüntetésével igazolnia kell, hogy a szóban forgó másolat megfelel az eredetinek.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában a tagállamok a jelen rendelet I. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes kézbesítési formanyomtatványt, valamint a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, a jelen rendelet II. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes okiratot kötelesek használni.
4. Ha az egységes kézbesítési formanyomtatványt vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot elektronikus úton továbbítják, szerkezetüket és elrendezésüket az illetékes hatóságok közötti kommunikáció megkönnyítése érdekében hozzá lehet igazítani az elektronikus kommunikációs rendszer követelményeihez, feltéve, hogy a benne szereplő adatok és információk nem módosulnak jelentősen az I. és a II. mellékletben meghatározott mintákhoz képest.
3. cikk
1. A megkereső hatóság segítségnyújtás iránti megkeresést nyújthat be egy adott követelésre, illetve több követelésre vonatkozóan, amennyiben egy és ugyanazon személytől behajtandó követelésekről van szó.
2. Az információkérés, a behajtási megkeresés vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a következő személyek bármelyikére vonatkozhat:
a)
a főadós vagy valamely társadós;
b)
az adóson (társadóson) kívül bármilyen olyan személy, aki a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai értelmében felel az adók, vámok, illetékek és egyéb intézkedések rendezéséért vagy az említett adókkal, vámokkal, illetékekkel és egyéb intézkedésekkel kapcsolatos egyéb követelésekért;
c)
az a) vagy b) pontban említett személyek vagyontárgyait birtokló, illetve velük szemben tartozással rendelkező harmadik személy.
4. cikk
A megkeresett hatóság saját tagállamának hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén, illetve a megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás szerinti nyelven továbbítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti információt és egyéb adatokat a megkereső hatóságnak.
5. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság megtagadja a segítségnyújtás iránti megkeresés elintézését, értesíti a megkereső hatóságot a megtagadás okáról, megjelölve a 2010/24/EU irányelv azon rendelkezéseit, amelyekre döntését alapítja. Ezt az értesítést a megkeresett hatóság döntésének meghozatalát követően azonnal, de legfeljebb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított egy hónapon belül megküldi.
6. cikk
Minden egyes információkérésben, behajtási megkeresésben vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresésben jelezni kell, ha bármilyen egyéb hatósághoz is intéztek hasonló megkeresést.
II. FEJEZET
INFORMÁCIÓKÉRÉS
7. cikk
A megkeresett hatóság az információkérés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételét követően szükség szerint bekéri a további szükséges információkat a megkereső hatóságtól. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
8. cikk
1. A megkeresett hatóság a kért információ minden részletét eljuttatja a megkereső hatóságnak, ahogy és amikor azt megszerezte.
2. Amennyiben az adott esetre vonatkozóan a kért információ ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem szerezhető be, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított hat hónap elteltével minden esetben tájékoztatja a megkereső hatóságot a kért információ beszerzése céljából lefolytatott vizsgálat eredményéről.
A megkeresett hatóságtól kapott információk alapján a megkereső hatóság felkérheti a megkeresett hatóságot vizsgálatának folytatására. Ezt a megkeresést a megkeresett hatóság által végrehajtott vizsgálat eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban kezeli.
9. cikk
A megkereső hatóság bármikor visszavonhatja a megkeresett hatóságnak elküldött információkérést. A visszavonásról szóló döntést eljuttatja a megkeresett hatóságnak.
III. FEJEZET
KÉZBESÍTÉSI MEGKERESÉS
10. cikk
1. Minden kézbesítési megkeresésnek tartalmaznia kell minden egyes olyan dokumentum eredeti vagy hiteles másolati példányát, amelynek kézbesítését kérik.
A megkeresést a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint kísérő egységes kézbesítési formanyomtatványt a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni. Ez a formanyomtatvány információt szolgáltat a címzettnek azokról a dokumentumokról, amelyek tekintetében a kézbesítési segítségnyújtást kérik.
2. Az egységes kézbesítési formanyomtatványban megemlített információkra az alábbiak vonatkoznak:
a)
meg kell említeni a követelés összegét, amennyiben az már megállapításra került;
b)
azt az időszakot, amelyen belül a kézbesítésnek meg kell történnie, oly módon is fel lehet tüntetni, hogy közlik azt az időpontot, amely előtt a megkereső hatóság szándéka szerint a kézbesítésnek meg kell történnie.
11. cikk
A kézbesítési megkeresés a 2010/24/EU irányelv 3. cikkének c) pontjában említett bármely személyre vonatkozhat, akinek - a megkereső tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban - tájékoztatást kell kapnia a személyét érintő összes dokumentumról.
12. cikk
1. A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét követően meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban teljesítse a kézbesítést.
A megkeresett hatóság szükség esetén, a kézbesítési megkeresésben feltüntetett kézbesítési határidő veszélyeztetése nélkül, további információt kér a megkereső hatóságtól.
A megkereső hatóság megadja mindazt a további információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
2. A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot a kézbesítés időpontjáról, mihelyt az megtörtént, olyan módon, hogy a kézbesítést igazolja a megkereső hatóság részére visszaküldött, megkeresést szolgáló formanyomtatványon.
13. cikk
1. A megkeresett tagállam által a hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint teljesített kézbesítés úgy tekintendő, hogy a megkereső tagállamban ugyanolyan hatású, mintha maga a megkereső tagállam hajtotta volna végre saját hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint.
2. Az egynél többféle adóval, vámmal, illetékkel vagy egyéb intézkedéssel kapcsolatos dokumentum kézbesítése akkor tekintendő érvényesnek, ha a megkeresett tagállam olyan hatósága teljesíti, amely a kézbesített dokumentumban említett adók, vámok, illetékek vagy egyéb intézkedések közül legalább az egyik tekintetében illetékes, feltéve, hogy ezt a megkeresett tagállam nemzeti joga megengedi.
14. cikk
A kézbesítés céljából a megkeresett tagállam saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban használhatja a 10. cikk (1) bekezdésében említett egységes kézbesítési formanyomtatványt.
IV. FEJEZET
BEHAJTÁSI VAGY BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉSEKRE IRÁNYULÓ MEGKERESÉSEK
15. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkereséseknek nyilatkozatot kell tartalmazniuk arról, hogy a kölcsönös segítségnyújtási eljárás elindításának a 2010/24/EU irányelvben lefektetett feltételei teljesültek.
16. cikk
1. A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresést kísérő, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okirat alapján.
A 2010/24/EU irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett azon közigazgatási szankciók, bírságok, díjak és pótdíjak, valamint az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában szereplő azon kamatok és költségek, amelyek - a megkereső tagállam hatályos szabályainak megfelelően - a végrehajtást engedélyező eredeti okirat keltétől a behajtási megkeresés elküldésének dátumát megelőző időpontig esedékesek lehetnek, feltüntethetők a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratban.
2. Több követelés és több személy tekintetében egyetlen, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat is kibocsátható, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratnak megfelelően.
3. Amennyiben a megkereső tagállamban több követelés tekintetében végrehajtást engedélyező eredeti okiratokat már felváltották egy átfogó, a tagállamban az összes szóban forgó követelés végrehajtását engedélyező okirattal, a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező, egységes okirat alapulhat a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratokon vagy az említett eredeti okiratokat a megkereső tagállamban átcsoportosító átfogó okiraton.
4. Azoknak a követeléseknek a végrehajtása érdekében, amelyek tekintetében behajtási segítségnyújtást kértek, a megkeresett tagállam alkalmazhatja az adott tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban.
17. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés címzettje nem hivatkozhat a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítésére vagy közlésére a követelés vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okirat megtámadására vonatkozó határidő meghosszabbításának vagy újrakezdésének kérelmezése érdekében, ha azt érvényesen kézbesítették.
18. cikk
1. Amennyiben a megkeresett tagállam pénzneme eltér a megkereső tagállam pénznemétől, a megkereső hatóság mindkét pénznemben megállapítja a behajtandó követelés összegét.
2. A behajtási segítségnyújtás körében alkalmazandó átváltási árfolyam az Európai Unió Hivatalos Lapjában a megkeresés elküldését megelőzően megjelent legutóbbi átváltási árfolyam lesz.
19. cikk
1. A megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb a behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja a megkeresés átvételét.
2. Ha szükséges, a megkeresett hatóság kérheti a megkereső hatóságot, hogy bocsásson rendelkezésre további információkat vagy hogy töltse ki a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
20. cikk
1. Amennyiben az adott eset sajátosságaira tekintettel a követelés ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem hajtható be, illetve biztosítási intézkedések nem hozhatók, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkereső hatóság a megkeresett hatóságtól kapott információk alapján felkérheti ez utóbbit a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló eljárás ismételt megindítására. Ezt a megkeresést az eljárás eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kezeli.
2. A megkeresett hatóság legkésőbb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított minden hat hónapos időszak elteltével tájékoztatja a megkereső hatóságot a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó eljárás előrehaladásáról vagy eredményéről.
21. cikk
1. A megkereső hatóság a megkeresett hatóságot értesíti minden, a követelés vagy az annak végrehajtását engedélyező okirat megtámadására vonatkozó, a megkereső hatóság tagállamában megtett intézkedésről közvetlenül azután, hogy értesült róla.
2. Amennyiben a megkeresett tagállamban hatályban lévő jogszabályok vagy a közigazgatási gyakorlat nem teszik lehetővé a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének második és harmadik albekezdése értelmében kérelmezett biztosítási intézkedéseket vagy behajtást, a megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb az (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja erről a megkereső hatóságot.
3. A megkeresett hatóság - közvetlenül azután, hogy értesült róla - értesíti a megkereső hatóságot minden olyan intézkedésről, amelyet a megkeresett tagállamban tesznek a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében behajtott követelések visszatérítése vagy a vitatott követelések behajtásával kapcsolatos kártérítés érdekében.
A megkeresett hatóság a lehetőségekhez mérten bevonja a megkereső hatóságot a visszatérítendő vagy kártérítésként fizetendő összegek rendezési eljárásába. A megkeresett hatóság indokolt megkeresése alapján a megkereső hatóság e megkeresés kézhezvételétől számított két hónapon belül átutalja a megtérített összegeket és a kifizetett kártérítéseket.
22. cikk
1. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a követelés megfizetése vagy megszüntetése, illetve egyéb ok miatt tárgytalanná válik, a megkereső hatóság erről haladéktalanul tájékoztatja a megkeresett hatóságot, hogy ez utóbbi az általa megkezdett intézkedéseket leállíthassa.
2. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés tárgyát képező követelés összege a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (1) bekezdésében említett illetékes szerv határozata alapján módosul, a megkereső hatóság a megkeresett hatóságot tájékoztatja erről a határozatról, és - behajtás iránti megkeresés esetén - továbbítja a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles elkészíteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell elkészíteni a követelés összegét módosító határozat alapján.
3. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratnak semmilyen következménye nincs az eredeti követelés, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező, eredeti okirat vagy az előző albekezdésben említett határozat megtámadásával kapcsolatos lehetőségek tekintetében.
4. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének csökkentését jelenti, a megkeresett hatóság folytatja a behajtási vagy a biztosítási intézkedések megtételét, amely azonban a még fennálló összegre korlátozódik.
Amennyiben addig az időpontig, amikor a megkeresett hatóság tájékoztatást kap a követelés összegének csökkentéséről, az említett hatóság a még fennálló összeget meghaladó összeget hajtott be, a 23. cikkben említett átutalási eljárást viszont még nem indította meg, a megkeresett hatóság a túlfizetés összegét visszafizeti az arra jogosult személynek.
5. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének növekedését jelenti, a megkereső hatóság a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló kiegészítő megkeresést nyújthat be a megkeresett hatósághoz.
Ezzel a kiegészítő megkereséssel a megkeresett hatóság - amennyire lehetséges - a megkereső hatóság eredeti megkeresésével egyidejűleg foglalkozik. Amennyiben a folyamatban lévő eljárás előrehaladására való tekintettel nem lehetséges a kiegészítő és az eredeti megkeresés összevonása, a megkeresett hatóságnak csak akkor kell a kiegészítő megkeresésnek eleget tennie, ha az legalább a 2010/24/EU irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett összegre vonatkozik.
6. A követelés (2) bekezdésben említett módosításából eredő összegének a megkeresett hatóság tagállamának pénznemére történő átváltásakor a megkereső hatóság az eredeti megkeresésben alkalmazott árfolyamot veszi alapul.
23. cikk
1. A megkereső hatóság részére a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (5) bekezdése szerint átutalandó összegeket a megkeresett tagállam pénznemében kell átutalni a megkereső hatóságnak.
A behajtott összegek átutalására a behajtástól számított két hónapon belül kerül sor.
Ha azonban a megkeresett hatóság által alkalmazott behajtási intézkedéseket olyan okból támadják meg, amely nem tartozik a megkereső tagállam felelősségi körébe, a megkeresett hatóság mindaddig várhat a megkereső tagállam követelésével kapcsolatban behajtott összegek átutalásával, amíg a vita rendezésre nem kerül, amennyiben az alábbi feltételek egyszerre teljesülnek:
a)
a megkeresett hatóság valószínűnek találja, hogy a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező lesz az érintett félre nézve, és
b)
a megkereső hatóság nem jelentette ki, hogy visszafizeti a már átutalt összegeket, amennyiben a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező az érintett félre nézve.
Ha a megkereső hatóság olyan nyilatkozatot tett, amely szerint vállalta a harmadik albekezdés b) pontjában említett visszafizetés teljesítését, köteles a visszafizetési kérelem kézhezvételétől számított egy hónapon belül visszaszolgáltatni a megkeresett hatóság által már átutalt behajtott összegeket. Ilyen esetben minden egyéb esedékes kártérítést kizárólag a megkeresett hatóság visel.
2. A tagállamok illetékes hatóságai eltérő rendelkezésekről is megállapodhatnak a 2010/24/EU irányelv 18. cikke (3) bekezdésének megfelelően alkalmazott küszöbérték alatti összegek átutalása esetére.
24. cikk
Függetlenül attól az összegtől, amelyet a megkeresett hatóság a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (4) bekezdésében említett kamat útján hajtott be, a követelés a megkeresett hatóság tagállamának pénznemében kifejezett, e rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében említett árfolyam alapján számított összeg behajtásának arányában tekintendő behajtottnak.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
25. cikk
Az 1179/2008/EK rendelet hatályát veszti.
26. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2012. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazható valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 18-án.