KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 744/2012
af 16. august 2012
om ændring af bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF for så vidt angår maksimumsindholdet af arsen, fluor, bly, kviksølv, endosulfan, dioxiner, Ambrosia spp., diclazuril og lasalocid A-natrium samt indgrebstærsklerne for dioxiner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (1), særlig artikel 8, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2002/32/EF er det forbudt at anvende produkter bestemt til foder med et indhold af uønskede stoffer, der overstiger de maksimumsindhold, der er fastsat i nævnte direktivs bilag I. I direktivets bilag II er der fastsat indgrebstærskler, som udløser undersøgelser i tilfælde, hvor der konstateres forhøjede værdier for de pågældende stoffer.
(2)
Der er fastsat højere grænseværdier for indholdet af arsen, fluor, bly og kviksølv i fodermidlet calciumcarbonat og højere grænseværdier for indholdet af arsen og fluor i fodermidlet magnesiumoxid, men ikke i fodermidlet calciummagnesiumcarbonat, der er en naturlig forbindelse af calciumcarbonat og magnesiumcarbonat. For at gøre lovgivningen mere konsekvent bør grænseværdierne for indholdet af arsen, fluor, bly og kviksølv i fodermidlet calciummagnesiumcarbonat bringes på linje med de eksisterende grænseværdier for calciumcarbonat.
(3)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin videnskabelige udtalelse om sikkerheden og effektiviteten ved dikobberchloridtrihydroxid (tribasisk kobberchlorid, TBCC) som fodertilsætningsstof (2), at der burde fastsættes samme grænseværdi for indhold af arsen i dette tilsætningsstof som for arsen i kobbersulfatpentahydrat og kobbercarbonat. Grænseværdien for arsen i dikobberchloridtrihydroxid bør ændres.
(4)
Visse foderblandinger til selskabsdyr indeholder en betydelig andel af fodermidlerne fisk, andre vanddyr og produkter fremstillet heraf og/eller mel af tang. Disse fodermidler indeholder et højt samlet indhold af arsen. Arsen forekommer imidlertid i disse fodermidler hovedsageligt som organisk arsen, der er den mindst giftige form. Derfor bør den grænseværdi for indhold af arsen, der finder anvendelse på tilskudsfoder og fuldfoder, som er beregnet til selskabsdyr, og som indeholder fisk, andre vanddyr og produkter fremstillet heraf og/eller mel af tang, ændres.
(5)
De to zeolitmineraler natrolit og clinoptilolit er de aktive bestanddele i natrolitphonolit (E566) og clinoptilolit af vulkansk oprindelse (E567). Der bør derfor anvendes samme grænseværdi for bly i natrolitphonolit (E566) som i clinoptilolit af vulkansk oprindelse (E567).
(6)
Med henblik på at øge bæredygtigheden i opdrættet af laksefisk erstattes fiskeolie gradvist af vegetabilske olier. Denne erstatning, der ville have en meget gunstig indflydelse på bæredygtigheden i havmiljøet, er imidlertid i nogle tilfælde ikke mulig på grund af den meget lave grænseværdi for endosulfan i fuldfoder til fisk. EFSA har efter anmodning fra Kommissionen afgivet en videnskabelig udtalelse. I sin udtalelse om endosulfans orale toksicitet hos fisk (3) har EFSA udtalt, at der ikke er konstateret skadelige virkninger af betydning hos fisk (atlanterhavslaks), der har været eksponeret for op til 0,1 mg/kg endosulfan i foder i bure på åbent hav, og at der kun er konstateret skadelige virkninger i mindre omfang hos laks, der har været eksponeret for højere grænseværdier end den nugældende for foder, der gives i bassiner. En begrænset undersøgelse viser visse skadelige virkninger hos nilcichliden, når denne fiskeart eksponeres for endosulfan via foderet i bassiner. Der bør derfor foreslås en højere grænseværdi for indholdet af endosulfan i fuldfoder til laksefisk for at begunstige udviklingen af øget bæredygtighed i fiskeopdræt, uden at dette dog forvolder skadelige virkninger for fisks og menneskers sundhed.
(7)
Nye data viser, at indholdet af dioxiner i krebsdyrmel, der er et biprodukt fra fødevareproduktion og hovedsageligt anvendes i foder til prydfisk i mængder på 1 % - 3 % i foderet, er højere end den nugældende grænseværdi. For at gøre det muligt at anvende krebsdyrmel i foder og nedsætte fødevarespildet uden at udsætte dyrs sundhed og folkesundheden for risici bør grænseværdien for indholdet af dioxiner i krebsdyrmel hæves en smule.
(8)
Sigtet med direktiv 2002/32/EF er bl.a. at undgå, at der spredes levedygtige frø af Ambrosia spp. i miljøet. Da formaling eller knusning ødelægger frøenes spireevne, er det ikke nødvendigt at rense kerner og frø, der indeholder frø af Ambrosia spp. i mængder, som ikke opfylder bestemmelserne, inden formaling eller knusning, på betingelse af at der træffes forebyggende foranstaltninger til at undgå spredning af frø af Ambrosia spp. i miljøet under transport, lagring eller forarbejdning.
(9)
Der bør foretages ændringer vedrørende coccidiostatikaene diclazuril og lasalocid A-natrium, således at der tages hensyn til, at disse stoffer for nyligt er blevet godkendt ved Kommissionens forordning (EU) nr. 169/2011 af 23. februar 2011 om godkendelse af diclazuril som tilsætningsstof til foder til perlehøns (indehaver af godkendelsen er Janssen Pharmaceutica N.V.) (4), Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 888/2011 af 5. september 2011 om godkendelse af diclazuril som fodertilsætningsstof til slagtekalkuner (indehaver af godkendelsen er Janssen Pharmaceutica N.V.) og om ændring af forordning (EF) nr. 2430/1999 (5) og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 900/2011 af 7. september 2011 om godkendelse af lasalocid A-natrium som fodertilsætningsstof til fasaner, perlehøns, vagtler og agerhøns, dog ikke æglæggende fugle (indehaver af godkendelsen er Alpharma (Belgium) BVBA) (6).
(10)
Eftersom det foreslås at hæve grænseværdien for indholdet af dioxiner i krebsdyrmel, bør indgrebstærsklen for krebsdyrmel, der er fastsat i bilag II i direktiv 2002/32/EF, også hæves tilsvarende.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I og II til direktiv 2002/32/EF ændres som angivet i bilaget til denne forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. august 2012.
A BIZOTTSÁG 744/2012/EU RENDELETE
(2012. augusztus 16.)
a 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. és II. mellékletének az arzén, a fluor, az ólom, a higany, az endoszulfán, a dioxinok, az Ambrosia spp., a diklazuril és a lazalocid-A-nátrium maximális szintjét érintően, valamint a dioxinokra vonatkozó cselekvési küszöbértékek tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 8. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2002/32/EK irányelv előírja, hogy tilos felhasználni olyan takarmányozásra szánt termékeket, amelyek az I. mellékletében megállapított maximális szinteket meghaladó mértékben tartalmaznak nemkívánatos anyagokat. Az irányelv II. melléklete cselekvési küszöbértékeket állapít meg, amelyek elérése esetén az érintett anyagok megemelkedett szintje miatt vizsgálatot kell indítani.
(2)
A kalcium-karbonát takarmány-alapanyagban található arzénre, fluorra, ólomra és higanyra, valamint a magnézium-oxid takarmány-alapanyagban található arzénre és fluorra vonatkozóan magasabb maximális szinteket állapítottak meg, a kalcium-karbonát és magnézium-karbonát takarmány-alapanyagok (a kalcium- és magnézium-karbonát természetes keveréke) tekintetében azonban nem. A következetesség érdekében a kalcium- és magnézium-karbonát takarmány-alapanyagokban található arzén, fluor, ólom és higany maximális szintjeit helyénvaló hozzáigazítani a kalcium-karbonátra jelenleg érvényes maximális szintekhez.
(3)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) a takarmány-adalékanyagként használt diréz-klorid-trihidroxid (hárombázisú réz-klorid, TBCC) biztonságosságáról és hatásosságáról szóló tudományos szakvéleményében (2) arra a következtetésre jutott, hogy ezen adalékanyag esetében az arzéntartalom maximális szintjét helyénvaló lenne egyenlővé tenni a réz-szulfát-pentahidrátra és a réz-karbonátra előírt maximális szinttel. A diréz-klorid-trihidroxid arzéntartalmának maximális szintjét helyénvaló tehát módosítani.
(4)
A kedvtelésből tartott állatok bizonyos takarmánykeverékei takarmány-alapanyagként jelentős arányban tartalmaznak halat vagy más vízi állatot, illetve azokból nyert termékeket és/vagy algalisztet. Ezen takarmány-alapanyagok összes arzéntartalma magas. Ugyanakkor az arzén ezekben a takarmány-alapanyagokban főként szerves - azaz kevésbé mérgező - formában van jelen. Helyénvaló ezért módosítani a halat vagy más vízi állatot, illetve azokból nyert termékeket és/vagy algalisztet tartalmazó, kedvtelésből tartott állatoknak szánt kiegészítő takarmányok és teljes értékű takarmányok arzéntartalmára előírt maximális szintet.
(5)
A két zeolit ásvány, a nátrolit és a klinoptilolit a nátrolit-fonolit (E566) és a vulkáni eredetű klinoptilolit (E567) aktív összetevői. Ezért helyénvaló, hogy az ólomtartalom maximális szintje a nátrolit-fonolit (E566) esetében ugyanaz legyen, mint a vulkáni eredetű klinoptilolitnál (E567).
(6)
A lazacalakúak tenyésztésének fenntarthatóságát javítandó, a halolajat fokozatosan a növényi olajok használata váltja fel. Azonban ez a helyettesítés, amely kiemelkedően kedvező hatást gyakorolna a tengeri környezet fenntarthatóságára, bizonyos esetekben lehetetlen, mivel a halaknak szánt teljes értékű takarmány endoszulfán-tartalmára megszabott maximális szint igen alacsony. A Bizottság felkérésére az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) tudományos szakvéleményt készített. Az EFSA az endoszulfán halak esetében kifejtett orális toxicitásáról szóló nyilatkozatában (3) megállapította, hogy a legfeljebb 0,1 mg/kg-os endoszulfántartalmú takarmánnyal etetett, nyílttengeri ketrecekben tartott halak (lazacok) endoszulfánnak való kitettsége nem járt jelentős káros hatással, továbbá csak csekély mértékű káros hatás volt észlelhető a tartályokban tárolt takarmányra jelenleg érvényes maximális szintnél magasabb szinteknek kitett lazacok körében. Egy korlátozott hatókörű tanulmány szerint bizonyos jelek arra mutatnak, hogy a nílusi tilápia tartályokban tárolt takarmányon keresztüli endoszulfán-kitettsége káros hatásokkal járt. Ezért helyénvaló a lazacalakúaknak szánt teljes értékű takarmány endoszulfán-tartalmára vonatkozóan magasabb maximális szintet javasolni, hogy a haltenyésztés fenntarthatóságának javítása a halak egészségére és az emberi egészségre káros hatások kiküszöbölése mellett történhessen.
(7)
Közelmúltbeli adatok szerint a rákliszt (egy elsősorban díszhalak takarmányánál 1-3 %-os arányban felhasznált élelmiszer-gyártási melléktermék) dioxin-szintjei a jelenleg érvényben lévő maximális szintnél magasabbak. A rákliszt takarmányban való felhasználásának lehetővé tétele, valamint az élelmiszer-veszteség mennyiségének az állati és közegészség veszélyeztetése nélküli csökkentése érdekében helyénvaló kismértékben növelni a rákliszt dioxintartalmának maximális szintjét.
(8)
A 2002/32/EK irányelv egyik célja megakadályozni az Ambrosia spp. életképes magjainak a környezetben való elterjedését. Mivel a magvak csírázóképességét az őrlés és a zúzás tönkreteszi, e műveleteket megelőzően nincsen szükség az Ambrosia spp.-t nem megfelelő szinteken tartalmazó gabonamagvak és magok megtisztítására, amennyiben megelőző intézkedések történnek az Ambrosia spp.-magvak szállítás, tárolás vagy feldolgozás során történő elterjedésének megakadályozására.
(9)
A dilkazuril és a lazalocid-A-nátrium kokcidiosztatikumok tekintetében módosításokat kell eszközölni a diklazuril gyöngytyúkok takarmány-adalékanyagaként történő felhasználásának engedélyezéséről (az engedély jogosultja a Janssen Pharmaceutica N.V.) szóló, 2011. február 23-i 169/2011/EU bizottsági rendelet (4), a diklazuril brojlerpulykák takarmány-adalékanyagaként történő engedélyezéséről (az engedély jogosultja: Janssen Pharmaceutica N.V.) és a 2430/1999/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. szeptember 5-i 888/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (5) és a lazalocid-A-nátriumnak a fácánok, gyöngytyúkok, fürjek és foglyok - kivéve tojószárnyasok - takarmányadalékaként való engedélyezéséről (az engedély jogosultja az Apharma (Belgium) BVBA) szóló, 2011. szeptember 7-i 900/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (6) által nemrégiben az ezen anyagokra megadott engedélyek figyelembevétele érdekében.
(10)
Mivel javaslat történt a rákliszt dioxintartalmára vonatkozó maximális szint növelésére, helyénvaló, hogy a ráklisztre alkalmazandó, a 2002/32/EK irányelv II. mellékletben előírt cselekvési küszöbérték is ennek megfelelően növekedjen.
(11)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte őket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2002/32/EK irányelv I. és II. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. augusztus 16-án.