KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 9. marts 2012
om Statsstøtte SA.12522 (K 37/08) - Frankrig - Gennemførelse af »Sernam 2«-beslutningen
(meddelt under nummer C(2012) 1616)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/398/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret de interesserede parter til at fremkomme med deres bemærkninger i medfør af ovennævnte artikler (2), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. BAGGRUND
(1)
Den 23. maj 2001 godkendte Kommissionen en støtte til omstrukturering af kommanditselskabet SCS Sernam, der i december 2001 blev til (aktieselskabet) Sernam SA (»Sernam 1-beslutningen«) (3).
(2)
Den 20. oktober 2004 vedtog Kommissionen en endelig beslutning, hvorved den bekræftede, at den ved Sernam 1-beslutningen godkendte støtte på 503 mio. EUR er forenelig med det indre marked på visse betingelser (»Sernam 2-beslutningen«) (4). Denne beslutning peger også på tilstedeværelsen af en supplerende støtte på 41 mio. EUR, som er uforenelig med det indre marked og skal tilbagesøges af Frankrig.
(3)
Ved brev af 24. juni 2005 klagede en første tredjemand (»den første klager«) over, at Sernam 2-beslutningen (5) ikke var gennemført korrekt.
(4)
Den 22. februar 2006 anlagde denne første klager ligeledes et passivitetssøgsmål mod Kommissionen, eftersom denne på det tidspunkt ikke havde reageret på klagen.
(5)
Ved brev af 10. april 2006 indbragte en anden interesseret part, selskabet Mory Group, (»den anden klager«) ligeledes en klage for Kommissionen (6).
(6)
De to klagere vurderede i hovedtræk, at Sernam 2-beslutningen var blevet misbrugt, og anmodede Kommissionen om at indlede en ny formel undersøgelsesprocedure om Frankrigs gennemførelse af Sernam 2-beslutningen.
(7)
Ved brev af 16. juli 2008 meddelte Kommissionen Frankrig, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF med hensyn til Frankrigs gennemførelse af Sernam 2-beslutningen (»indledningsbeslutningen«). Kommissionen redegjorde bl.a. for sin tvivl om, hvorvidt den fremgangsmåde, Frankrig efter eget udsagn havde valgt til at gennemføre denne beslutning, var forenelig med Sernam 2-beslutningen, og om muligheden for, at den pågældende fremgangsmåde udgjorde en ny statsstøtte.
(8)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (7). De to klageres argumenter er opsummeret i beslutningens pkt. 16. Ved samme beslutning opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til Frankrigs gennemførelse af Sernam 2-beslutningen.
(9)
Den 8. oktober 2008 fremsatte de franske myndigheder bemærkninger til indledningsbeslutningen.
(10)
Kommissionen modtog bemærkninger om sagen fra interesserede parter. Den første klager fremsendte bemærkninger den 13. november 2008. De franske statsbaner (SNCF) fremsendte bemærkninger den 6. februar 2009. Investeringsfonden Butler Capital Partners (BCP) fremsatte bemærkninger den 9. februar 2009. Kommissionen videresendte de indkomne bemærkninger til Frankrig den 25. marts 2009 og gav myndighederne mulighed for at kommentere dem og modtog de franske myndigheders kommentarer til bemærkningerne fra den første klager den 7. maj 2009.
(11)
Den 15. marts 2011 opfordrede den anden klager Kommissionen til at iværksætte »undersøgelsestiltag« med henblik på at kontrollere betingelserne for gennemførelsen af Sernam 2-beslutningen. Kommissionen svarede herpå den 18. maj 2011 og anførte de undersøgelsestiltag, den havde iværksat siden vedtagelsen af indledningsbeslutningen.
(12)
Den 25. november 2009 og den 29. november 2011 anmodede Kommissionen de franske myndigheder om oplysninger. Svarene indløb henholdsvis den 15. januar 2010 og den 25. januar 2012.
1.2. NATIONAL BAGGRUND
(13)
Den 3. januar 2007 anmodede selskabet Mory Group de franske myndigheder om at udstede to restanceopgørelser over statens fordringer: 1) den ene vedrørende Sernam SA om den støtte på 41 mio. EUR, der med Sernam 2-beslutningen var erklæret uforenelig med det indre marked, og som Frankrig ifølge selskabet ikke havde gjort til genstand for en effektiv tilbagesøgning, og 2) den anden vedrørende modtageren (som ikke var udpeget) af støtten til omstrukturering af Sernam SA, som Frankrig efter sigende havde bevilget med henblik på overførsel af Sernam SAs aktiver (se nærmere oplysninger om denne transaktion i afsnit 2.4 i denne afgørelse).
(14)
Økonomi-, finans- og industriministeren afviste den anden klagers anmodninger pr. brev. Efter denne afvisning anlagde selskabet Mory Group en sag om magtmisbrug ved forvaltningsdomstolen i Paris. Så vidt Kommissionen ved, verserer denne sag stadig.
(15)
Desuden blev der den 31. januar 2012 indledt en sag om betalingsstandsning mod selskabet Sernam Xpress (»Sernam Xpress«). Sernam Xpress er det selskab, som modtog aktiver og ikkefinansielle passiver fra Sernam SA ved overførslen af Sernam SAs aktiver (se de nærmere oplysninger om denne transaktion i afsnit 2.4). Handelsretten i Nanterre traf beslutning om en observationsperiode på seks måneder og fastsatte et nyt retsmøde til den 27. marts 2012.
2. BESKRIVELSE
2.1. VIRKSOMHEDEN SERNAM
(16)
Sernam blev oprettet som en intern afdeling af SNCF i 1970, og virksomhedens aktiviteter har siden bestået af kurervirksomhed og eksprestransport af pakker og paller (8).
(17)
Den 1. februar 2000 blev alle virksomheden Sernams aktiviteter overført til et datterselskab, og kommanditselskabet SCS Sernam blev således oprettet. SCS Sernam blev omdannet til aktieselskab (Sernam SA) den 21. december 2001. I 2005 talte Sernam SA 10 operationelle datterselskaber samt et vejtransportselskab, selskabet Sernam Transport Route.
(18)
Den 17. oktober 2005 modtog Sernam Xpress aktiver og ikkefinansielle passiver fra Sernam SA, da Sernam SAs aktiviteter blev overført til Financière Sernam (se nærmere oplysninger om denne transaktion i afsnit 2.4). Sernam Xpress var herefter ejet 100 % af Financière Sernam.
(19)
I løbet af 2006 erhvervede BCP 51,8 % af kapitalen i Sernam Xpress. Samtidig opkøbte Sernam Xpress selskabet Coulonge, en transportvirksomhed med hjemsted i Limoges.
(20)
I løbet af 2011 så selskaberne Financière Sernam og Sernam Xpress sig nødsaget til at genoprette deres egenkapital inden regnskabsårets udløb. Da BCP ikke tilførte den nødvendige kapital, blev der foretaget to transaktioner.
(21)
For det første indskød Sernam Xpress i maj 2011 mærket Sernam i sit operationelle datterselskab Sernam Services (dette indskud værdisættes til 15 mio. EUR).
(22)
For det andet blev selskabet Sernam Xpress opløst den 30. juni 2011, og selskabet Financière Sernam, der var eneste selskabsdeltager, overtog selskabets formue (en såkaldt »overdragelse af formuen som helhed«).
(23)
Som følge heraf består Sernam-koncernen i dag af Financière Sernam og det tidligere Sernam Xpress' datterselskaber, dvs. Sernam Services, som allerede er nævnt, og selskabet Aster (»Aster«). Aster er det tidligere selskab Sernam Transport Route. Sernam Xpress havde solgt dette datterselskab i december 2005 og havde stillet en omsætningsgaranti over for køber. I marts 2008 tilbagekøbte Sernam Xpress selskabet, der i mellemtiden havde skiftet navn til Aster. Ved tilbagekøbet indskød Sernam Xpress 5 mio. EUR i Aster på en anfordringskonto. Dette beløb på anfordringskonto fik Aster eftergivet på et bestyrelsesmøde i juli. I december 2011 foretog Financière Sernam, der i mellemtiden havde overtaget Sernam Xpress (se pkt. 22), en rekapitalisering af selskabet Aster ved eftergivelse af 5 599 998 EUR på en anfordringskonto.
(24)
Sernam-koncernens finansielle situation forværredes fortsat, og den 31. januar 2011 trådte selskaberne Financière Sernam og Sernam Services i betalingsstandsning. Den 3. februar 2011 trådte datterselskabet Aster i likvidation med midlertidig videreførelse af aktiviteterne. Handelsretten i Nanterre traf beslutning om en observationsperiode på seks måneder og fastsatte et nyt retsmøde til den 27. marts 2012.
2.2. SERNAM 1-BESLUTNINGEN AF 23. MAJ 2001
(25)
I sin Sernam 1-beslutning godkendte Kommissionen en støtte på 503 mio. EUR til omstrukturering af SCS Sernam. Denne støtte blev bl.a. godkendt på grundlag af et løfte fra Frankrig om, at virksomheden ville blive solgt. 60 % af SCS Sernams kapital skulle faktisk overtages af aktieselskabet Geodis SA (9), som er en transport- og logistikvirksomhed, der er underlagt almindelige selskabsretlige bestemmelser og noteret på børsen i Paris. Geodis SA skulle således hæfte 100 % og på ubegrænset vis for SCS Sernams gæld (10) og dække de yderligere udgifter til omstrukturering med ca. 67 mio. EUR. SCS Sernam forpligtede sig på sin side til at nedbringe antallet af driftsanlæg fra 107 til 72 i perioden fra 1999 til 2004, reducere omsætningen med 18 %, reducere sit personale og foretage en omstrukturering med ovenstående budget og inden for den afsatte tid, det vil sige inden primo 2004.
2.3. SERNAM 2-BESLUTNINGEN AF 20. OKTOBER 2004
(26)
I sin Sernam 2-beslutning konstaterede Kommissionen, at støtten på 503 mio. EUR, der var godkendt i Sernam 1-beslutningen, blev ydet på andre betingelser end dem, der var godkendt i Sernam 1-beslutningen, bl.a. fordi Geodis havde overtaget 15 % (i stedet for de 60 %, der var fastsat) af kapitalandelene i SCS Sernam. Geodis gav desuden afkald på selv at bidrage til virksomhedens omstruktureringsomkostninger med 67 mio. EUR.
(27)
På baggrund af disse oplysninger stillede Kommissionen betingelser for at godkende omstruktureringsstøtten til Sernam SA på 503 mio. EUR. Artikel 3 i Sernam 2-beslutningen, der indeholder disse betingelser, lyder som følger:
»Artikel 3
1. Nedenstående betingelser skal opfyldes, jf. dog stk. 2:
a)
Sernam må kun udvikle sine aktiviteter inden for kurertransport med jernbane (konceptet »Train bloc express« (TBE)). I denne henseende garanterer SNCF at tilbyde enhver anden operatør, der måtte anmode herom, samme betingelser som Sernam med henblik på udvikling af jernbanegodstransport (TBE).
b)
Samtidig skal Sernam i en periode på to år at regne fra datoen for meddelelsen af nærværende beslutning foretage en fuldstændig udskiftning af sine egne midler og tjenester til landevejstransport med midler og tjenester fra en eller flere virksomheder, der er juridisk og økonomisk uafhængige af SNCF, og som vælges efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure.
Ved Sernams egne midler og tjenester til landevejstransport forstås samtlige midler til landevejstransport, herunder køretøjer til landevejstransport, som virksomheden ejer eller leaser/lejer.
De virksomheder, der overtager Sernams aktiviteter inden for landevejstransport, skal sikre, at alle transportydelserne udføres med deres egne midler.
2. Hvis Sernam sælger sine aktiver »en bloc« inden den 30. juni 2005 til markedsprisen til en virksomhed, der ikke har nogen juridisk forbindelse med SNCF, efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure, finder betingelserne i stk. 1 ikke anvendelse.«
(28)
I Sernam 2-beslutningen anførte Kommissionen ligeledes, at de franske myndigheder havde udbetalt en yderligere støtte på 41 mio. EUR til Sernam. Kommissionen betragtede denne støtte som uforenelig med det indre marked og krævede beløbet tilbagebetalt af Frankrig.
2.4. OVERDRAGELSEN AF SERNAM SAS AKTIVITETER TIL FINANCIÈRE SERNAM
(29)
Med henblik på at gennemføre Sernam 2-beslutningen hævder Frankrig at have opfyldt betingelsen i artikel 3, stk. 2. Frankrig forklarer, at SNCF i en pressemeddelelse (11) har opfordret alle interesserede parter til at kontakte Banque ABN AMRO. 34 industri- eller finanskoncerner eller konsortier blev anmodet om at undersøge sagen. Opfordringsskrivelserne til den første runde, som ABN AMRO sendte til de parter, der havde bedt om sagen, indeholder en opfordring til at afgive bud på overtagelse af samtlige aktiver (da brevet var på engelsk, benyttes termen »assets«) i Sernam SA.
(30)
Ifølge de franske myndigheder var det på grund af Sernams økonomiske situation ikke muligt at få forslag til positiv værdiansættelse. Alle bud, der blev afgivet i forbindelse med proceduren, var på en særdeles negativ værdi:
-
[tilbudsgiver 1] (foreløbigt bud): -120 mio. EUR
-
[tilbudsgiver 2] (foreløbigt bud): -90,4 mio. EUR
-
[tilbudsgiver 3] (foreløbigt bud): -90,4 mio. EUR
-
[tilbudsgiver 4] (bud i anden runde): -65,2 mio. EUR
-
[tilbudsgiver 5] (bud i anden runde): -56,4 mio. EUR.
(31)
Da der ikke indkom et fast tilbud, fremsatte ledelsen i Sernam SA et overtagelsestilbud gennem et kommende selskab, som først blev kaldt Bidco og siden Financière Sernam.
2.4.1. Dato for den faktiske overdragelse af Sernams aktiviteter til Financière Sernam
(32)
Dette bud blev fremsendt til SNCF den 30. juni 2005 og principielt accepteret samme dag af SNCFs øverste ledelse. Imidlertid var der forbundet visse formaliteter med den formelle indgåelse af aftaleprotokollen mellem alle parter. Aftaleprotokollen mellem SNCF, Sernam SA, Sernam Xpress (et af Sernam SAs 10 helejede datterselskaber, oprettet i 2002) og ledelsen i det fremtidige selskab Financière Sernam blev undertegnet den 21. juli 2005 (i det følgende benævnt »aftaleprotokollen af 21. juli 2005«). Financière Sernam blev optaget i handelsregistret den 14. oktober 2005. De forskellige transaktioner i forbindelse med overdragelsen af Sernams aktiviteter til Financière Sernam, som er nærmere beskrevet i de følgende punkter, blev foretaget den 17. oktober 2005.
2.4.2. De forskellige transaktioner i forbindelse med overdragelsen af Sernams aktiviteter til Financière Sernam
(33)
De franske myndigheder meddelte, at overdragelsen af Sernams aktiviteter til Financière Sernam blev fordelt på fire etaper:
a)
SNCF rekapitaliserede sit helejede datterselskab Sernam SA med 57 mio. EUR
b)
Sernam SA foretog en tilførsel til sit helejede datterselskab Sernam Xpress, der omfattede alle aktiver, inkl. de 57 mio. EUR fra rekapitaliseringen i litra a) og Sernams passiver undtagen de rene såkaldt »finansielle« passiver (lånekapital, selskabet Sernam havde optaget hos SNCF-koncernen, passiver vedrørende ophævelsen af »IBM-GPS-kontrakten«) på 38,5 mio. EUR. (12) Til gengæld for denne tilførsel fik Sernam SA en andel i Sernam Xpress til en nominel værdi på 100 EUR
c)
Sernam Xpress foretog herefter en kapitalforhøjelse på 2 mio. EUR, der udelukkende blev tegnet af SNCF. Efter denne transaktion havde SNCF majoriteten i Sernam Xpress
d)
Sernam SA og SNCF afhændede hele deres selskabsandel i Sernam Xpress til Financière Sernam til en pris på 2 mio. EUR, hvilket udgjorde hele sidstnævntes kapital.
(34)
Sernam SA blev likvideret den 15. december 2005. De 41 mio. EUR, der skulle betales tilbage til SNCF i henhold til Sernam 2-beslutningen, blev opført som underskud ved denne likvidation (13).
(35)
Transaktionerne er vist i følgende oversigt:
(36)
I henhold til aftaleprotokollen af 21. juli 2005 skulle SNCF ikke blot indskyde kapital i henholdsvis Sernam SA, 57 mio. EUR, og Sernam Xpress, 2 mio. EUR, men stille garantier for Financière Sernam (som er nærmere beskrevet i pkt. 72-85 i indledningsbeslutningen). Endvidere indeholdt aftaleprotokollen en ophævelsesklausul i tilfælde af, at Kommissionen skulle træffe en negativ beslutning inden for fem år efter indgåelsen af aftaleprotokollen (som er beskrevet nærmere i pkt. 117 i indledningsbeslutningen).
2.5. BEGRUNDELSE FOR PROCEDURENS INDLEDNING
(37)
I sin beslutning af 16. december 2008 ønskede Kommissionen at kontrollere, om Frankrig rent faktisk havde overholdt artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen, således som myndighederne hævdede, og om den metode til tilbagesøgning af den uforenelige støtte på 41 mio. EUR, Frankrig havde valgt, nemlig at anmelde statens fordring til Sernam SAs konkursbo, gjorde det muligt at fjerne den konkurrencefordrejning, støtten medførte. Endvidere ønskede Kommissionen at kontrollere, at overførslen af Sernam SAs aktiver ikke gav anledning til ny statsstøtte, der var uforenelig med det indre marked.
2.6. DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER
2.6.1. Bemærkninger fra klagerne
(38)
Indledningsvis mener den første klager, at betingelserne i Sernam 2-beslutningen om salg af Sernam SAs aktiver ikke var opfyldt.
(39)
For det første var fristen for at gennemføre overdragelsen i henhold til Sernam 2-beslutningen, dvs. den 30. juni 2005, ikke blevet overholdt, eftersom overdragelsestransaktionerne først blev godkendt den 17. oktober 2005, og aktieoverdragelsen skulle være sket den samme dag.
(40)
Endvidere mener den første klager, at overdragelsesprisen udelukkende blev fastsat under henvisning til det tilbud, Financière Sernam havde fremsat. Dette tilbud var i sig selv ulovligt, idet det forudsatte, at der blev tildelt ny støtte, bl.a. rekapitaliseringen af Sernam SA. Endelig understreger den første klager, at Sernam Xpress ikke var et selskab, der var uafhængigt af Sernam SA, således som Kommissionen påviser i sin indledningsbeslutning.
(41)
Endvidere udgjorde overdragelsestransaktionerne i realiteten en »share deal«, dvs. en fastholdelse af den støttemodtagende virksomhed på markedet, idet kun virksomhedens ejer blev ændret.
(42)
Klageren gør ligeledes opmærksom på overtrædelsen af betingelsen om at organisere salget efter en gennemskuelig og åben procedure. Ifølge klageren burde salget af Sernam Xpress være blevet sendt i offentlig høring og udbud i stedet for Sernam SA efter rekapitaliseringen af både Sernam SA og Sernam Xpress.
(43)
For det andet gør den første klager gældende, at der er manipuleret med værdiansættelsen af de overførte aktiver og passiver, og at den solgte virksomhed er undervurderet.
(44)
For det tredje oplister den første klager en række foranstaltninger, som ifølge klageren udgør ny støtte: rekapitaliseringen på 57 mio., den manglende inddrivelse af de 41 mio. i ulovlig støtte og SNCFs eftergivelse af Sernam SAs gæld. Alle disse foranstaltninger er ifølge klageren støtte, der er uforenelig med det indre marked.
(45)
For det fjerde understreger den første klager, at Sernam SA skulle have været likvideret i stedet for at blive afhændet. Klageren deler Kommissionens tvivl om medregningen af bestemte omkostninger i likvidationsberegningen og mener ikke, at det på noget tidspunkt fremgår, at de reelle omkostninger ved omstruktureringen af Sernam har været lavere end omkostningerne ved en likvidation.
(46)
Den første klager konkluderer på det grundlag, at de franske myndigheder ikke blot har unddraget sig forpligtelsen til at tilbagesøge en støtte på 41 mio. EUR, som er erklæret for uforenelig, men har ydet ny støtte på mindst 95 mio. EUR, hvortil kommer forskellige støtteforanstaltninger i form af garantier.
(47)
Den anden klager har ikke fremsat bemærkninger om indledningsbeslutningen.
2.6.2. Bemærkninger fra interesserede parter, der mener, at Sernam 2-beslutningen er overholdt
2.6.2.1. Bemærkninger fra SNCF
(48)
SNCF mener at have overholdt betingelsen i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen. SNCF hævder at have solgt alle Sernams aktiver »en bloc« inden den 30. juni 2005 til markedsprisen og til et selskab, der ikke har nogen juridisk forbindelse med SNCF, og efter en åben og gennemskuelig procedure.
(49)
Ifølge SNCF er overdragelsestransaktionerne uadskillelige og samtidige. Kommissionen kan derfor ikke foretage en kunstig opsplitning af dem.
(50)
Selskabet mener, at princippet om en privat investor under markedsøkonomiske vilkår vil være overholdt i tilfælde af en negativ pris, hvis omkostningerne ved afhændelsen er mindre end de likvidationsomkostninger, staten som aktionær ville skulle afholde, og fremsender detaljerede bemærkninger til støtte herfor.
(51)
Endelig understreger SNCF, at forpligtelsen til at tilbagebetale støtten på 41 mio. EUR var blevet opført som underskud ved likvidationen af Sernam SA.
2.6.2.2. Bemærkninger fra Butler Capital Partners
(52)
For det første giver BCP nærmere oplysninger om selskabets erhvervelse af kapitalandele i Sernam Xpress.
(53)
For det andet præciserer BCP, hvad formålet var med at opkøbe selskabet Coulonge.
(54)
For det tredje anfægter BCP, at Sernam Xpress skulle have rådet over et likviditetsoverskud efter rekapitaliseringen på 57 og 2 mio. EUR. BCP måtte indskyde 6 mio. EUR i likvid kapital for at bringe likviditeten tilbage på et acceptabelt niveau i betragtning af det tab, der skulle finansieres.
(55)
For det fjerde anfægter BCP, at støtten på 41 mio. EUR var blevet overført til Sernam Xpress. BCP vurderer, at man kun ville kunne forestille sig en sådan situation, hvis det blev påvist, at overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter ikke skete til markedspris. Men ifølge BCP blev overdragelsen foretaget efter en åben, gennemskuelig og ikkediskriminerende procedure. BCP anfører ligeledes, at overdragelsesprocessen var ledsaget af en ekspertvurdering.
(56)
Med hensyn til følgerne af BCPs overtagelse af kontrollen med Sernam analyserer BCP endelig kapitalforhøjelsen som et salg og mener i overensstemmelse med Banks (14)- og SMI (15)-dommene ikke, at tilbagebetalingen af en hypotetisk støtte kan pålægges Financière Sernam eller dets datterselskab Sernam Xpress.
2.7. FRANKRIGS BEMÆRKNINGER
2.7.1. Overholdelse af Sernam 2-beslutningen
2.7.1.1. Overholdelse af fristen for salg
(57)
De franske myndigheder mener, at det for køber juridisk bindende faste tilbud om overtagelse blev afgivet den 30. juni 2005 og accepteret samme dag af SNCF, hvilket gjorde aftalen uigenkaldelig i henhold til fransk aftaleret.
2.7.1.2. Købspris
(58)
De franske myndigheder anfører, at Sernam 2-beslutningen ikke forbød salg til en negativ pris, og at denne i henhold til retspraksis kan være en markedspris.
(59)
Aktiverne var blevet solgt til en negativ pris på 57 mio. EUR svarende til beløbet for SNCFs rekapitalisering af Sernam SA. Denne pris var bedre end de vejledende tilbud, der oprindelig blev afgivet, og var det eneste faste tilbud til SNCF fra markedet. Det var blevet valideret af flere uafhængige eksperter (ABN Amro, Oddo Corporate Finance/Paul Hastings og den franske kommission for kapitalerhvervelser og overførsler, Commission des Participations et Transferts).
(60)
Ifølge de franske myndigheder er SNCFs forudgående rekapitalisering kun en gennemførelsesforanstaltning. Kommissionen kan derfor ikke anfægte markedsværdien af Sernams aktiver under henvisning til denne rekapitalisering, når der foreligger en markedspris, som udelukker, at der kan være tale om støtte, for så vidt angår hele den negative pris.
2.7.1.3. Salget af aktiver
(61)
Som svar på Kommissionens analyse, hvorefter overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam består af to successive transaktioner, dvs.: 1) en koncernintern overførsel af aktiver »en bloc« fra Sernam SA til Sernam Xpress (som på det tidspunkt var Sernam SAs helejede datterselskab) og 2) et salg af Sernam Xpress til Financière Sernam svarende til en »share deal« og ikke til et salg af aktiver, anfører de franske myndigheder, at der er tale om en kunstig og uberettiget opsplitning.
(62)
For det første svarede overdragelsestransaktionerne til en »tilførsel og overførsel«, som blev iværksat gennem en rekapitalisering, dvs. en uløseligt forbundet transaktion, der blev gennemført af to grunde: 1) fransk ret giver ikke mulighed for at sælge aktiver til en negativ pris, og 2) det skulle sikres, at køber ikke havde nogen juridisk forbindelse med SNCF.
(63)
På baggrund af Sernam SAs økonomiske situation med vedvarende underskud (det samlede tab i de fire sidste regnskabsår før overdragelsen beløb sig til 309,2 mio. EUR) var selskabets samlede værdi negativ.
(64)
For at overholde forbuddet i fransk ret mod salg til en negativ pris og sikre, at overdragelsen er økonomisk neutral, plejer man, hvis værdien af de aktiver, der skal overdrages, er negativ, 1) at fastsætte, køber betaler en symbolsk pris, og 2) at fastlægge en metode til godtgørelse af køber (enten sælgers deltagelse i en kapitalforhøjelse forud for overdragelsen eller sælgers eftergivelse af de fordringer, han måtte have mod det overdragne selskab).
(65)
Med henblik på at undgå, at Sernam SAs kreditorer anfægter transaktionens gyldighed eller gør deres indsigelsesret gældende, bør man desuden lægge de passiver, der er nødvendige for at videreføre Sernams virksomhed, til aktiverne »en bloc«. Det ville ikke have været muligt at tillægge passiverne, hvis man blot havde solgt aktiverne.
(66)
Man måtte derfor foretage et delvist indskud af aktiver efter fissionsordningen, jf. artikel L.236-16 til L.236-21 i den franske Code de commerce. I den forbindelse oplyser de franske myndigheder, at indskuddet svarer til et salg, eftersom det også indebærer en overdragelse af ejendomsret, idet det honoreres med aktier udstedt af det selskab, der modtager tilførslen.
(67)
Da køber i medfør af artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen ikke måtte have nogen juridisk forbindelse med SNCF, var det ikke muligt at foretage indskuddet af aktiver en bloc direkte til Financière Sernam, for i så fald ville Sernam SA i kraft af selve indskuddet automatisk være blevet aktionær i Financière Sernam. Det forklarer, at der blev foretaget et delvist indskud til Sernam Xpress og derefter en overdragelse af Sernam Xpress til Financière Sernam.
(68)
Ifølge de franske myndigheder udgør det delvise indskud af aktiver i Sernam Xpress på ingen måde en koncernintern overdragelse, idet Sernam Xpress er et skuffeselskab, som benyttes til at overføre aktiver en bloc fra Sernam SA med det ene formål at gøre det muligt samtidig at overdrage dem til køber - selskabet Financière Sernam - og ikke videreføre moderselskabets virksomhed. Disse aktiver overføres og indskydes til deres markedsværdi i Sernam Xpress med henblik på at gennemføre transaktionen. Under alle omstændigheder medførte indskuddet af aktiver en overdragelse af ejendomsret, for hvilken Sernam Xpress havde udstedt en aktieandel på 100 EUR i nominel værdi. Ifølge de franske myndigheder udgør denne foranstaltning prisen for de indskudte aktiver og passivers reelle værdi efter rekapitaliseringen på 57 mio. EUR.
(69)
Som svar på indledningsbeslutningen vedlagde de franske myndigheder deres bemærkninger en udtalelse fra juraprofessor Nicolas Molfessis, som udtaler »fransk ret […] gav ikke SNCF mulighed for at afstå Sernams aktiver en bloc direkte til Financière Sernam, idet SNCF i henhold til de franske retsregler var tvunget til at iværksætte en »indskuds- og overførselstransaktion« for at opfylde de af Kommissionen pålagte krav:
-
Da salg til negativ pris er et ukendt begreb i fransk ret, kunne transaktionen ikke ske til markedspris som forlangt af Kommissionen uden en forudgående rekapitalisering.
-
Da gældsoverdragelse er et ukendt begreb i fransk ret, og en kontraktoverdragelse er betinget af, at samtlige kontrahenter i overdragelsen har givet deres samtykke, som det i praksis er umuligt at opnå, krævede overdragelsen af de driftspassiver, der var nødvendige for at videreføre aktiviteterne, at man tog metoden med delvis indskud af aktiver i anvendelse for at overvinde den hindring. For at anvende metoden med delvist indskud af aktiver var det nødvendigt at bruge et selskab, Sernam Xpress, som mellemled for at opfylde Kommissionens betingelse om, at der ikke måtte være nogen juridisk forbindelse mellem overdrageren og erhververen.
Sernams strategi skal sidestilles med en overdragelse af aktiver en bloc:
-
Indskuds-overdragelsestransaktionen, som er velkendt i praksis, sidestilles af kassationsretten med en overdragelse af aktiver, hver gang indikatorer viser en udelelighed mellem de to transaktioner, idet disse i sidste instans kun omhandlede overdragelsen af aktiver.
-
En sådan udelelighed er afgjort tilfældet i den foreliggende sag, idet parternes vilje til at betragte de forskellige transaktioner som indbyrdes afhængige klart fremgår af de forskellige aftaler, som ikke har andet formål end at overdrage aktiver fra Sernam til Financière Sernam.«
(70)
Ifølge de franske myndigheder blev Sernam SAs aktiver solgt en bloc til et selskab uden juridisk forbindelse med SNCF til en negativ pris svarende til en markedspris og efter en overdragelsesforhandling inden for rammerne af et åbent, gennemskueligt, ubetinget og ikkediskriminerende udbud i overensstemmelse med betingelserne i Sernam 2-beslutningens artikel 3, stk. 2.
2.7.1.4. Udvælgelsesprocessens åbne og gennemskuelige karakter
(71)
For de franske myndigheder er påstanden om, at det sagsmateriale, som blev fremsendt til de potentielle købere af aktiverne i Sernam SA, ikke omhandlede salget af Sernam Xpress, men salget af Sernam SAs aktiver, materielt falsk. Endvidere indebar kravet om et åbent, gennemskueligt og ikkediskriminerende udbud ikke, at der skulle foretages et nyt udbud efter rekapitaliseringen, da denne kun er det direkte resultat af udbuddet og den deraf følgende negative pris.
2.7.1.5. Den berettigede forventning
(72)
De franske myndigheder mener, at man ved eksplicit at fastsætte en mulighed i Sernam 2-beslutningen for at overdrage Sernams aktiver en bloc har givet SNCF og de franske myndigheder begrundede forhåbninger om, at de havde lov til at træffe den foranstaltning. Indledningen af undersøgelsesproceduren vedrørende statsstøtte er således udtryk for manglende anerkendelse af den berettigede forventning, de franske myndigheder havde til Sernam 2-beslutningen, så meget desto mere som de havde handlet i total gennemsigtighed i forhold til Kommissionen og givet alle nyttige forklaringer om de nærmere omstændigheder ved denne overdragelse.
2.7.2. De såkaldte manipulationer ved værdiansættelsen af de aktiver og passiver, der blev overført fra Sernam SA til Sernam Xpress
(73)
Med hensyn til de såkaldte manipulationer ved værdiansættelsen afviser de franske myndigheder først og fremmest, at der skulle være anvendt et haircut på 22 mio. ved værdiansættelsen af aktiverne. Når der er tale om en transaktion med delvis indskud af aktiver efterfulgt af en overdragelse, kræver de gældende regnskabsbestemmelser, at værdien ansættes på grundlag af de indskudte aktiver og passivers reelle værdier og ikke til den regnskabsmæssige nettoværdi, som den første klager påstår. Disse værdier skal vurderes i forhold til markedsprisen eller uafhængige ekspertvurderinger. De gældende regnskabsregler er ligeledes anvendt til værdiansættelse af de udskudte skattegodtgørelser. Hvad vurdering af varemærkeporteføljen angår, er denne baseret på et overslag, som Kommissionen foretog den 23. maj 2001 ved et indskud fra SNCF til SCS Sernam.
(74)
Med hensyn til værdiansættelsen af passiverne mener de franske myndigheder, at kun de passiver, som er nødvendige for at videreføre aktiviteterne i det selskab, der modtager indskuddet, blev overført. I øvrigt svarer værdiansættelsen af »badwill« kun til den regnskabsmæssige gengivelse af den negative markedsværdi på 57 mio. EUR.
2.7.3. Manglende forpligtelse til at tilbagesøge støtten på 41 mio. EUR fra Sernam Xpress
(75)
De franske myndigheder gør gældende, at sondringen mellem share deal og asset deal, som Kommissionens argumentation bygger på inden for rammerne af SMI (16)- og CDA (17)-sagerne, ikke er relevant i den foreliggende sag.
2.7.3.1. Opsplitning af transaktionen mellem koncernintern overførsel og share deal
(76)
Af de i pkt. 61-70 anførte årsager mener de franske myndigheder, at overførslerne af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam ikke udgør en koncernintern overførsel efterfulgt af en share deal, men af overdragelse af aktiver til tredjemand.
(77)
Subsidiært gør de franske myndigheder gældende, at markedsprisen på Sernam Xpress nødvendigvis ville have afspejlet, at der forelå en gæld på 41 mio. EUR, hvis støtten var blevet overført. Efter denne hypotese ville den negative pris have været på 98 mio. EUR (57 + 41). Men den negative pris, der blev »betalt« - i realiteten opkrævet - af Financière Sernam, var kun på 57 mio. EUR. Således sparede sælger 41 mio. EUR, men det er derfor også sælger, der bevarer den økonomiske fordel ved støtten. Myndighederne henviser i den forbindelse til Banks-dommen (18).
2.7.3.2. Overholdelse af betingelserne i CDA- og SMI-dommene
(78)
De franske myndigheder anfører, at Domstolen i sin dom i CDA-sagen har lagt til grund, at det forhold, at CDA videreførte de støttemodtagende virksomheders aktiviteter, ikke som sådan beviser, at der foreligger forsæt til at omgå virkningerne af et pålæg om tilbagesøgning (19).
(79)
Domstolen præciserede, at der ikke havde været forsæt til at omgå virkningerne af pålægget om tilbagesøgning, eftersom CDA havde betalt en markedsbestemt købspris for overtagelsen af dele af selskabet LCAs aktiver (20).
(80)
Da Sernam Xpress ifølge de franske myndigheder havde erhvervet ejendomsretten til aktiverne og en del af passiverne i Sernam SA til markedsværdien, indebærer denne transaktion ikke, at Sernam Xpress faktisk kan nyde godt af den fordel, som ligger i bevillingen af støtten på 41 mio. EUR. Desuden kan Kommissionen ikke hævde, at Sernam SA efter købet af selskabets aktiver står tilbage som en tom skal, som det ikke er muligt at opnå tilbagebetaling af den ulovlige støtte fra. Et sådant argument, der allerede er fremsat i CDA-dommen, ville være blevet afvist af Domstolen (21).
(81)
De franske myndigheder understreger, at overdragelsen af Sernam SAs aktiver en bloc var en mulighed, Kommissionen udtrykkeligt havde forudsat. Når SNCF overdrog Sernams aktiver en bloc til markedsprisen til et selskab efter en gennemskuelig og åben procedure, kan det derfor på ingen måde anses for at være en omgåelse heraf.
(82)
Det gælder så meget desto mere, som Kommissionen selv har fastslået, at en sådan omgåelse var udelukket, »hvis overdragelsen »en bloc« af det støttemodtagende selskabs aktiver, ud over at den finder sted på grundlag af markedsprisen, gennemføres inden for rammerne af en procedure, der ikke er undergivet betingelser, og som alle selskabets konkurrenter har adgang til.« (22)
(83)
Med hensyn til Kommissionens argument (23) om, at transaktionen ikke blot havde gjort det muligt at beskytte aktiverne, hvilket er tilladt i henhold til CDA-dommen, men også at skabe en struktur til at finansiere nye investeringer såsom opkøbet af selskabet Coulonge, kan man blot konstatere, at Sernam Xpress opkøbte Coulonge Services samtidig med BCPs overtagelse af Sernam Xpress, og at Sernam Xpress kunne støtte sig til BCPs overtagelse gennem indskud af friske penge til at foretage dette opkøb.
(84)
I modsætning til den tvivl, Kommissionen giver udtryk for, vil det, de franske myndigheder kalder CDA-dommens »tredje kriterium«, derfor også være opfyldt.
2.7.4. Den nye støtte til Sernam Xpress og/eller Financière Sernam
(85)
For så vidt angår tilstedeværelsen af ny støtte i aftaleprotokollen af 21. juli 2005 (SNCFs rekapitalisering af Sernam SA med 57 mio. EUR, SNCFs rekapitalisering af Sernam Xpress med 2 mio. EUR, SNCFs garantier til Financière Sernam, ophævelsesklausul) anfører de franske myndigheder, at et salg ikke omfatter elementer af statsstøtte, når det finder sted til markedspris efter et åbent og gennemsigtigt udbud og til en lavere pris end likvidationsprisen.
(86)
Endvidere svarede den negative pris, Financière Sernam fremsatte, til de uafhængige eksperters overslag.
(87)
De franske myndigheder præciserer i øvrigt, at ophævelsesklausulen udelukkende blev indført i aftaleprotokollen af 21. juli 2005 på anmodning af Financière Sernam for at beskytte selskabet mod risikoen for, at Kommissionen skulle træffe en negativ beslutning. De franske myndigheder anslår, at en overdragelse ikke ville have været mulig uden en klausul af denne type og hævder, at Kommissionen ikke havde sat spørgsmålstegn ved denne klausul i en tidligere sag (24).
3. KOMMISSIONENS VURDERING
3.1. REDEGØRELSE FOR BEGRUNDELSEN I ARTIKEL 3 I SERNAM 2-BESLUTNINGEN
(88)
Indledningsvis anfører Kommissionen, at denne procedure blev indledt i medfør af artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (25), fordi Kommissionen havde oplysninger om, at Frankrig misbrugte den støtte, der var godkendt på visse betingelser i Sernam 2-beslutningen, efter misbruget af den støtte, som ligeledes på visse betingelser var godkendt i Sernam 1-beslutningen.
(89)
Kommissionen mener, at det er på sin plads at anføre årsagerne til, at den fastsatte betingelserne i artikel 3 i Sernam 2-beslutningen (26):
»[…] Kommissionen er i betragtning af den misbrug af støtte, der konstateres ovenfor, og forlængelsen af omstruktureringsplanen, desuden af den opfattelse, at Sernam skal levere en særlig modydelse ved på varig vis at trække sig ud af markedssegmenterne med overkapacitet, således at det er berettiget at godkende en del af støtten.
Tildeling af statsstøtte på markeder med strukturel overkapacitet eller i nedgang vil således have som umiddelbar konsekvens at give en virksomhed, der ellers var tvunget til at indstille sine aktiviteter som følge af de vanskeligheder, den havde oplyst, mulighed for på kunstig vis at gøre sig gældende inden for nogle meget efterspurgte markedssegmenter til skade for de konkurrerende og økonomisk sunde virksomheder. Man bør således undgå, at støtten får den uønskede virkning at tvinge de økonomisk sunde virksomheder ud af det relevante marked til fordel for de virksomheder, der ikke er i stand til at overleve uden hjælp udefra.
Kommissionen vurderer i denne henseende, at Sernam på varig vis skal indstille sine aktiviteter i markedssegmenterne med overkapacitet, det vil sige markedet for almindelig samlegods- og kurertransport ad landevej.
Selv om Sernam allerede er begyndt at trække sig tilbage, mener Kommissionen, at det ikke er tilstrækkeligt, og at denne tilbagetrækning skal være af varig karakter. Kommissionen finder det derfor nødvendigt at fastsætte en række betingelser, der i) giver Sernam mulighed for at fortsætte sin innovative diversifikation i retning af et markedssegment under udvikling (det vil sige uden overkapacitet) og ii) gør det muligt i markedssegmenterne med overkapacitet, i stagnation eller i nedgang, at erstatte Sernams tjenester med tjenester fra andre operatører (hvilket vil frigøre Sernams markedsandele i disse segmenter).
(…)
Kommissionen henviser ligeledes til, at betingelserne i beslutningen (overdragelse af Sernams landevejstransport til andre virksomheder og diversifikation af Sernams aktiviteter i retning af godstransport med jernbane) i tilfælde af et fuldstændigt salg (aktiver og passiver) af Sernam, således som de franske myndigheder har planer om, under alle omstændigheder finder anvendelse. Hvis Sernam derimod skulle sælge sine aktiver »en bloc«, understreger Kommissionen, at ovennævnte to betingelser vedrørende virksomhedens omstrukturering ikke vil finde anvendelse, eftersom Sernam ikke længere vil have samme retlige status og vil have frigjort sine markedsandele til fordel for den uafhængige køber (der de facto kan fortsætte sine aktiviteter med Sernams aktiver).«
(90)
I Sernam 2-beslutningen opstilles der således to forskellige salgsscenarier for Sernam SA: et fuldstændigt salg af Sernam SA (aktiver og passiver) og et salg udelukkende af aktiverne. Efter den første hypotese er det selskab, der erhverver aktiver og passiver, underlagt betingelserne i artikel 3, stk. 1, i Sernam 2-beslutningen. Efter den anden gælder disse betingelser ikke.
(91)
Der bør yderligere redegøres for den bredere sammenhæng, som Kommissionens Sernam 1 og 2-beslutninger indgår i. Sernam SA kørte til stadighed med underskud og modtog driftsstøtte fra staten, som blev formidlet gennem moderselskabet SNCF og var nødvendig for virksomhedens overlevelse.
(92)
Det var nødvendigt at høre op med at holde et selskab kunstigt i live, der uberettiget havde markedsandele, selv om det ikke var konkurrencedygtigt. Deraf følger på den ene side, at statens regelmæssige redning af selskabet Sernam blev bragt til ophør, og på den anden side, at konkurrencefordrejningerne som følge af disse redningsaktioner enten skulle forsvinde eller give anledning til kompensationsforanstaltninger. Således skulle man tilbagesøge de 41 mio. EUR i ulovlig uforenelig støtte, som var bevilget til selskabet Sernam mellem 2001 og 2004, og vedtage kompensationsforanstaltninger til at frigøre markedsandele til gengæld for de 503 mio. EUR i omstruktureringsstøtte.
(93)
Kommissionen konstaterer imidlertid omgående, at den måde, hvorpå Frankrig havde til hensigt at gennemføre beslutningen fra 2004, går stik imod de fastsatte mål. De franske myndigheder videreførte nemlig bevillingen af driftsstøtte under gennemførelsen af denne beslutning og bestræbte sig på at bevare virksomhedens økonomiske forbindelse uden at frigøre markedsandele, men forsøgte tværtimod at styrke virksomhedens konkurrenceposition.
(94)
Der bør på dette tidspunkt foretages en metodisk analyse af de midler, de franske myndigheder har anvendt til at nå deres mål.
3.2. MISBRUG AF DEN I SERNAM 2-BESLUTNINGEN GODKENDTE STØTTE
(95)
De franske myndigheder bekræfter, at betingelserne i artikel 3, stk. 1, i Sernam 2-beslutningen ikke er blevet overholdt. Derfor kan Kommissionen nøjes med at kontrollere, om Frankrig har opfyldt betingelserne i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen. Det skal erindres, at dette styk har følgende ordlyd:
»Hvis Sernam sælger sine aktiver »en bloc« inden den 30. juni 2005 til markedsprisen til en virksomhed, der ikke har nogen juridisk forbindelse med SNCF, efter en åben, gennemskuelig og ikke-diskriminerende procedure, finder betingelserne i stk. 1 ikke anvendelse.«
(96)
Som det vil blive påvist i det følgende, overholdt Frankrig ikke disse betingelser.
3.2.1. Overdragelsen af aktiviteterne skete ikke den 30. juni 2005
(97)
Det fremgår af bemærkningerne fra de franske myndigheder og den første klager, at SNCFs ledelse kun i princippet havde accepteret det faste tilbud fra Financière Sernam den 30. juni 2005. Aftaleprotokollen, der binder alle parter i transaktionen, blev dog først undertegnet den 21. juli 2005, og de forskellige overdragelsesoperationer blev først gennemført den 17. oktober 2005.
(98)
Kommissionen konkluderer på det grundlag, at overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam ikke fandt sted senest den 30. juni 2005, som det ellers var fastsat i betingelsen i Sernam 2-beslutningen. Alene den grund er allerede tilstrækkelig til at konkludere, at Frankrig har misbrugt den støtte, der på visse betingelser var godkendt i Sernam 2-beslutningen.
3.2.2. Overdragelse af aktiviteter er ikke et salg (27)
(99)
Købekontrakten i EU-medlemsstaternes retssystemer bygger på principper, der er udviklet gennem romerretten (emptio venditio). Salg består af overdragelse af ejendomsretten til et gode mod betaling af en pris. Denne pris skal, som den franske regering understreger i forbindelse med fransk ret, være en positiv pris.
(100)
En transaktion, hvorved den person, som vil overdrage ejendomsretten til et eller flere goder, tilbyder den person, der overtager dem, penge, er ikke et salg, men en anden type kontrakt.
(101)
I den foreliggende sag betalte SNCF 59 mio. EUR, idet selskabet foretog en rekapitalisering af henholdsvis Sernam SA på 57 mio. EUR og Sernam Xpress på 2 mio. EUR og bevilgede Financière Sernam forskellige garantier. Financière Sernams betaling af 2 mio. EUR til SNCF og Sernam SA opvejer rekapitaliseringen af Sernam Xpress, men ikke de øvrige elementer i transaktionen. Derfor kan den kontrakt, som blev indgået mellem SNCF og Financière Sernam, ikke kaldes en købekontrakt. Det anfægter de franske myndigheder i øvrigt ikke, idet de forklarer, at de forskellige aktiviteter i forbindelse med overdragelsen fra Sernam SA til Financière Sernam ikke udgør et salg, eftersom fransk ret ikke ville have givet mulighed for at foretage et salg med det resultat.
(102)
Kommissionen konkluderer, at kontrakten mellem SNCF og Financière Sernam ikke udgør et salg. Også af den grund overholdes artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen ikke, for der var ikke tale om salg. Derfor har Frankrig misbrugt den støtte, der var godkendt på visse betingelser i Sernam 2-beslutningen.
3.2.3. Overdragelsen af aktiviteter udgør ikke et salg af aktiver, men en fuldstændig overdragelse af Sernam SA (aktiver og passiver)
(103)
Selv om man antager, at overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam udgør et salg, forudsætter overholdelsen af artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen, at dette salg udelukkende vedrører aktiverne og ikke hele Sernam SA (aktiver og passiver). Det følger af pkt. 217 i Sernam 2-beslutningen, der er citeret i nr. 89 i denne beslutning.
(104)
Som anført i afsnit 2.4 bygger SNCFs overdragelse af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam på, at Sernam SA benytter sit helejede datterselskab, Sernam Xpress, som Sernam SA har overført sine aktiver til, samt dette selskabs passiver med undtagelse af visse gældsposter over for moderselskabet SNCF. Inden denne overdragelse var Sernam SA blevet rekapitaliseret af SNCF med 57 mio. EUR, og disse friske penge var inkluderet i de aktiver, der blev overdraget. Efter overdragelsen blev Sernam Xpress rekapitaliseret af SNCF med 2 mio. EUR, hvorefter aktierne i Sernam Xpress blev solgt til Financière Sernam for samme beløb (2 mio. EUR).
(105)
Som anført i afsnit 2.7.1.3 begrunder de franske myndigheder denne operation med de to forpligtelser i fransk ret og Sernam 2-beslutningen.
(106)
De gør gældende, at operationens samlede resultat er identisk med resultatet af et salg af aktiver. Den bør derfor sidestilles med et salg af aktiver en bloc i Sernam SA, jf. artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen.
(107)
Der er to årsager til, at Kommissionen kommer frem til en anden konklusion.
3.2.3.1. Overdragelsen består af en overførsel en bloc af aktiver og passiver inden for en koncern efterfulgt af et salg af aktier (share deal) i det datterselskab, der har modtaget dem
(108)
SNCFs operation gjorde det muligt for Financière Sernam at erhverve aktier i Sernam Xpress, dvs. at foretage et salg af aktier (»share deal«).
(109)
Ganske vist foretog SNCF i første omgang en operation, som i fransk ret ifølge de franske myndigheder kaldes »delvis tilførsel af aktiver« (i realiteten aktiver og passiver). Selv om denne operation analyseres isoleret, kan den dog ikke kaldes »salg af aktiver til tredjemand«. Den fandt sted til en negativ pris på 57 mio. EUR og udgør derfor ikke et salg (jf. afsnit 3.2.2.). Endvidere vedrører den ikke kun aktiverne, men også alle passiverne med undtagelse af visse af Sernam SAs gældsposter over for moderselskabet SNCF. Der var derfor tale om overdragelse af hele (aktiver og passiver) Sernam SA og ikke om et salg udelukkende af aktiver (jf. ligeledes afsnit 3.2.3.2.).
(110)
Endelig fandt overdragelsen sted til et helejet datterselskab, nemlig Sernam Xpress, en ad hoc-virksomhed, som var beregnet til at modtage Sernam SAs aktiver og passiver med det ene formål selv at blive videresolgt til Financière Sernam. Tilførslen skete derfor ikke til en tredje virksomhed, som var uafhængig af SNCF.
(111)
I anden omgang blev aktierne i Sernam Xpress solgt til Financière Sernam, hvilket heller ikke udgør et salg af aktiver til tredjemand, men en overdragelse af aktier eller »share deal« (og dermed en overdragelse af hele virksomheden).
(112)
Herefter udgør ingen af SNCFs operationer salg af Sernam SAs aktiver en bloc til et selskab uden juridisk forbindelse med SNCF, og betingelserne i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen er ikke blevet overholdt.
3.2.3.2. Overdragelsen er ikke begrænset til aktiverne, men omfatter hele (aktiver og passiver) Sernam SA
(113)
I pkt. 217 i Sernam 2-beslutningen, der er citeret i pkt. 89 i denne beslutning, fastlægges en klar sondring mellem dels et salg af aktiver, dels et fuldstændigt salg (aktiver og passiver) af Sernam SA. Det følger klart af dette punkt, at de franske myndigheder var nødt til at overholde betingelserne i artikel 3, stk. 1, i Sernam 2-beslutningen, hvis de skulle foretage et fuldstændigt salg (aktiver og passiver) af Sernam SA, således som det var deres hensigt på tidspunktet for vedtagelsen af Sernam 2.
(114)
Resultatet af de forskellige overdragelsesoperationer er, at Financière Sernam ved at erhverve Sernam Xpress erhverver alle aktiver og passiver i Sernam SA på tidspunktet for vedtagelsen af Sernam 2-beslutningen med følgende undtagelser: På den ene side steg aktiverne med indskuddet på 57 mio. EUR til Sernam SA og 2 mio. EUR til Sernam Xpress (jf. også afsnit 3.2.4. i denne beslutning), og på den anden side blev passiverne reduceret med den lånekapital, selskabet Sernam SA optog hos SNCF-koncernen, passiver vedrørende ophævelsen af »IBM-GPS-kontrakten«, og det beløb, som skulle tilbagebetales for den uforenelige støtte på 41 mio. EUR.
(115)
Men disse marginale tilpasninger kan ikke skjule den kendsgerning, at hovedparten af Sernam SAs aktiver og passiver kort og godt først blev overdraget til Sernam Xpress og siden til Financière Sernam.
(116)
Overdragelsen af aktiviteter udgør derfor ikke et salg af aktiver, men med nogle få undtagelser en fuldstændig overdragelse (aktiver og passiver) af Sernam SA. Som følge heraf og også af denne årsag er betingelserne i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen ikke er blevet overholdt.
3.2.4. Overdragelsen er ikke begrænset til de aktiver, Sernam SA ejede på tidspunktet for Sernam 2-beslutningen, men blev forhøjet med 59 mio. EUR
(117)
Med hensyn til aktiverne bemærker Kommissionen også, at beløbet på 59 mio. EUR blev tilføjet gennem rekapitaliseringen af Sernam SA og Sernam Xpress, og at denne tilføjelse økonomisk set og under hensyntagen til Financière Sernams betaling på 2 mio. EUR er på 57 mio. EUR. En sådan tilføjelse til aktiverne er ikke tilladt i henhold til artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen.
3.2.5. Overdragelsen af aktiviteterne fandt ikke sted efter en gennemskuelig og åben procedure
(118)
De franske myndigheder afholdt i første omgang en gennemskuelig og åben procedure. Ved udgangen af denne procedure havde SNCF imidlertid ikke modtaget et bindende tilbud.
(119)
Efter at den gennemskuelige og åbne procedure var mislykkedes, blev aftalen om de forskellige overdragelsesoperationer i forbindelse med Sernam SAs aktiviteter indgået med Financière Sernam. Da sidstnævnte ikke som sådan havde deltaget selvstændigt i den gennemskuelige og åbne procedure, skete overdragelsen af aktiviteterne i sidste instans ikke efter en gennemskuelig og åben procedure.
(120)
Også af denne grund er betingelserne i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen ikke er overholdt.
3.2.6. Formålet med et salg af aktiver er ikke opfyldt
(121)
I nr. 217 i Sernam 2-beslutningen forklares formålet med et salg af aktiver på følgende måde:
»Sernam […] vil have frigjort sine markedsandele til fordel for den uafhængige køber (der de facto kan fortsætte sine aktiviteter med Sernams aktiver).«
(122)
Formålet med at sælge aktiverne var således at frigøre Sernam SAs markedsandele og aktiver samt at give tredjemand mulighed for at udnytte disse aktiver. Salget af aktiver sigtede derfor mod at afbryde Sernam SAs økonomiske aktivitet.
(123)
Men i den foreliggende sag blev Sernam SA fuldstændig opkøbt af selskabets ledelse, der blev samlet i det fremtidige Financière Sernam. Den økonomiske forbindelse er fuldstændig, og endvidere bliver virksomheden fritaget for en betydelig del af sin gæld og modtog frisk kapital på 59 mio. EUR, hvoraf 57 mio. EUR økonomisk set påhviler SNCF. Så bortset fra at den iværksatte operation ikke opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen, giver den heller ikke mulighed for at nå målene i den beslutning. Den fører tværtimod til en styrkelse af den økonomiske enhed, der kan forværre de konkurrencefordrejninger, som foranstaltningerne i henhold til beslutningen netop skulle afbøde.
3.2.7. Frankrigs argumenter gør det ikke muligt at påvise, at artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen er overholdt
(124)
Frankrigs argument om, at operationerne som helhed skulle svare til et salg af aktiver en bloc, kan ikke accepteres. I sagens natur er et salg af aktiver en bloc nemlig først og fremmest karakteriseret ved, at der ikke er tale om salg af aktier. Derfor kan Kommissionen ikke acceptere argumentet om, at flere forskellige retshandler (delvis tilførsel af aktiver og passiver og siden share deal) skulle svare til en given retshandel (salg af aktiver), når en af de retshandler, der faktisk er gennemført, udgør en tilsidesættelse af den undersøgte retshandel.
(125)
På samme måde kan argumentet om, at et direkte salg af aktiver fra Sernam SA til Financière Sernam ikke er muligt i henhold til fransk ret, ikke accepteres. For det første bør det erindres, at Sernam 2-beslutningen gav Frankrig to muligheder for at gennemføre beslutningen. Hvis man går ud fra, at salg af aktiver skulle vise sig uanvendelig, kunne de franske myndigheder altid gennemføre beslutningen ved at følge muligheden i artikel 3, stk. 1, i Sernam 2-beslutningen (begrænsning af Sernam SAs egne aktiviteter til kurertransport med jernbane, idet vejtransporten gives i underentreprise). For det andet, hvis eksterne kreditorer virkelig havde modsat sig et salg til negativ pris, kunne Sernam SA være gjort til genstand for en konkursbehandling, således at salget af aktiver kunne have fundet sted i forbindelse med denne procedure.
(126)
Hvis de franske myndigheder endelig havde vanskeligheder med at gennemføre Sernam 2-beslutningen, skulle de henvende sig til Kommissionen for i enighed med den at nå frem til en løsning om en anden plan i medfør af princippet om loyalt samarbejde i henhold til artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Selv om de franske myndigheder ganske vist aflagde Kommissionen besøg den 24. november 2004 og officielt skrev til Kommissionen den 21. december 2004 for at meddele sit valg om at sælge aktiverne en bloc uden at beskrive de væsentlige elementer heri, bør det understreges, at Frankrig på intet tidspunkt underrettede Kommissionen om en ændring af den omstruktureringsplan, som Kommissionen havde godkendt på visse betingelser i Sernam 2-beslutningen. Men afsnit 3.2.3. i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (28) bekræfter, at en medlemsstat ikke må afvige fra omstruktureringsplanen uden meddelelse til og forudgående godkendelse fra Kommissionen.
(127)
Kommissionen har imidlertid aldrig givet sit samtykke til den overdragelse af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam, som Frankrig iværksatte.
3.2.8. Konklusion: Frankrig har ikke overholdt artikel 3 i Sernam 2-beslutningen og har misbrugt støtten på 503 mio. EUR
(128)
Kommissionen konkluderer, at artikel 3 i Sernam 2-beslutningen ikke er overholdt. Som følge heraf blev omstruktureringsstøtten på 503 mio. EUR, der blev godkendt på visse betingelser i Sernam 2-beslutningen, misbrugt.
3.2.9. Støtten på 503 mio. EUR er uforenelig med det indre marked
(129)
Eftersom modtageren brugte støtten på 503 mio. EUR i strid med Sernam 2-beslutningen, er den på grundlag af denne beslutning ikke forenelig med det indre marked.
(130)
Ifølge Domstolens retspraksis påhviler det medlemsstaten at begrunde en støttes forenelighed. Da Frankrig ikke har begrundet foreneligheden, konkluderer Kommissionen, at støtten på 503 mio. EUR er uforenelig med det indre marked og skal tilbagesøges med tillæg af renter fra den dato, hvor støtten blev stillet til rådighed
(131)
Denne tilbagesøgning skal ske hos Financière Sernam samt dennes datterselskaber, bl.a. Sernam Services og Aster, der i dag viderefører den økonomiske aktivitet, som var omfattet af støtten, og som tidligere blev udøvet af Sernam SA (nu likvideret), og siden af Sernam Xpress (hvis formue blev absorberet af Financière Sernam efter en overdragelse af formuen som helhed). Man bør nemlig først se på, at Sernam Xpress overtog alle elementer af Sernam SAs aktiver og en del af passiverne efter en transaktion, der fandt sted inden for koncernen. Sernam Xpress fortsatte dermed Sernam SAs økonomiske aktivitet (jf. ligeledes den detaljerede bevisførelse i afsnit 3.3.). Da formuen herefter blev overdraget som helhed, er Financière Sernam nu Sernam Xpress' retlige efterfølger. Endelig viderefører Financière Sernam samt dennes datterselskaber, bl.a. Sernam Services og Aster, Sernam SA og Sernam Xpress' aktiviteter og modtager derfor fortsat den støtte på 503 mio. EUR, som oprindelig blev bevilget til Sernam SA.
3.3. TILBAGESØGNING AF STØTTEN PÅ 41 MIO. EUR
(132)
Statsstøtten på 41 mio. EUR, som Frankrig skulle tilbagesøge hos sin støttemodtager i medfør af Sernam 2-beslutningen, blev opført som underskud ved likvidationen af Sernam SA.
(133)
De franske myndigheder mener, at overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam efter en procedure, som de kalder gennemskuelig og åben i medfør af artikel 4 i Sernam 2-beslutningen, har begrænset tilbagesøgningsforpligtelsen til selskabet Sernam SA.
(134)
Artikel 4 i Sernam 2-beslutningen lyder som følger:
»Ethvert delvist eller fuldstændigt salg af Sernam skal foretages til markedsprisen efter en gennemskuelig procedure, der er åben for alle Sernams konkurrenter. Det påhviler i så fald Sernam at tilbagebetale støtten på 41 mio. EUR, hvis virksomheden fortsætter med at eksistere.«
(135)
Artikel 4 skelner mellem, om Sernams økonomiske aktivitet har været afbrudt eller ej. Såfremt denne aktivitet forsvinder, er der ikke grund til at foretage tilbagesøgning hos dem, der har erhvervet aktiverne til markedsprisen i forbindelse med en gennemskuelig og åben procedure.
(136)
Kommissionen bemærker endvidere, at Domstolen og Retten i deres retspraksis lægger afgørende vægt på de selvsamme faktorer.
(137)
I SMI-dommen (29) skelnes mellem to hypoteser i tilfælde af salg af aktiviteter, der har modtaget støtte, nemlig salg af andele i virksomheden, hvorefter den støttemodtagende virksomhed bibeholder sin status som juridisk person (share deal), og salg af alle eller dele af virksomhedens aktiver til en anden virksomhed, hvorefter den støttede økonomiske aktivitet ikke længere udøves af den samme juridiske person (asset deal).
(138)
Med hensyn til »share deal« fastslog Domstolen, at: (30)
»[…] Når en virksomhed, som har modtaget ulovlig statsstøtte, bliver solgt til markedsprisen, dvs. til den højeste pris, som en privat investor, der handlede på normale konkurrencevilkår, var parat til at betale for selskabet i den situation, som det befandt sig i, bl.a. efter at have modtaget statsstøtte, er støtteelementet blevet vurderet til markedsprisen og indbefattet i købsprisen. Under disse omstændigheder kan køberen ikke anses for at have haft nogen fordel i forhold til de øvrige aktører på markedet (jf. i denne retning dom af 20.9.2001, sag C-390/98, Banks, Sml. I, s. 6117, præmis 77).
Med hensyn til den foreliggende sag bemærkes, at den virksomhed, som har modtaget statsstøtten, har bibeholdt sin status som juridisk person og fortsat for sig selv udøver de aktiviteter, der var ydet statsstøtte til. Det bemærkes herefter, at det sædvanligvis er denne virksomhed, som beholder den med støtten forbundne konkurrencefordel, og som derfor er forpligtet til at tilbagebetale et beløb, som svarer til støtten. […]«
(139)
Vedrørende »asset deal« fortsætter Domstolen på følgende måde: (31)
»Det kan ganske vist, i tilfælde, hvor afviklingsselskaber stiftes med henblik på at videreføre en del af den støttemodtagende virksomheds aktiviteter, efter at denne er gået konkurs, ikke udelukkes, at disse selskaber også i givet fald kan være forpligtet til at tilbagebetale den omhandlede støtte, såfremt det er godtgjort, at de faktisk nyder godt af den med støtten forbundne konkurrencefordel. Dette kan således bl.a. være tilfældet, når afviklingsselskaberne erhverver aktiver fra det konkursramte selskab uden at betale en pris svarende til markedsprisen herfor, eller når det er godtgjort, at stiftelsen af sådanne selskaber har medført en omgåelse af forpligtelsen til at tilbagebetale støtten.«
(140)
Den samme sondring ses i Seleco-dommen. (32) I den dom bekræfter Domstolen, at Kommissionen kan være nødt til at kræve, at tilbagesøgningen ikke begrænses til den oprindelige virksomhed, men udvides til at omfatte den virksomhed, der viderefører den oprindelige virksomheds aktivitet under anvendelse af de overførte produktionsmidler, såfremt visse forhold i forbindelse med overførslen gør det muligt at fastslå, at der er en økonomisk forbindelse mellem de to virksomheder. Domstolen accepterede også betydningen af følgende indikatorer til at fastslå en økonomisk forbindelse: overførslens genstand (aktiver og passiver, personalets forbliven, bundlede aktiver), overførslens pris, identiteten af den overtagende virksomheds og den oprindelige virksomheds aktionærer eller ejere, tidspunktet for overførslen (efter undersøgelsernes iværksættelse, procedurens iværksættelse eller den endelige beslutning) eller endelig transaktionens økonomiske følgerigtighed. (33)
(141)
Det forekommer også hensigtsmæssigt at understrege, at salget af aktiver i SMI- og Seleco-sagerne skete i forbindelse med en konkursbehandling under tilsyn af en dommer. Salget vedrørte kun en del af aktiverne i de virksomheder, der var omfattet af konkursbehandlingen Endvidere blev det ifølge Domstolen ikke fastslået, at de ikke svarede til markedsbetingelser.
(142)
Retten analyserede en asset deal i CDA-dommen (34) og kontrollerede bl.a., om der i den foreliggende sag var tegn på en omgåelse af pålægget om tilbagesøgning gennem et delvist salg af aktiver. Retten fandt, at Kommissionen ikke havde fastslået en sådan hensigt i den pågældende sag, og at CDA faktisk ikke nød godt af den med støtten forbundne konkurrencefordel. Retten baserede denne konstatering på to faktuelle forhold: Salget var begrænset til en del af aktiverne, der blev solgt en bloc, og denne fremgangsmåde (dvs. salg en bloc) indbragte en højere købesum end den, som ville være opnået ved separate salg af de omhandlede aktiver.
(143)
Overdragelsen af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam bør derfor undersøges i lyset af de kriterier, Domstolen og Retten har udviklet, med henblik på at fastslå, om der er grund til at udvide tilbagesøgningen til Financière Sernam og dets datterselskaber Sernam Services og Aster.
(144)
Vedrørende først overførslen af de samlede aktiver og passiver med undtagelse af de tre finansielle passiver (lånekapital optaget af selskabet Sernam SA hos SNCF-koncernen, passiver vedrørende ophævelsen af »IBM-GPS«-kontrakten, forpligtelsen til at tilbagebetale den uforenelige støtte på 41 mio. EUR) fra Sernam SA til Sernam Xpress bemærker Kommissionen, at denne overførsel dækkede hele virksomheden (jf. afsnit 3.2.3.). Der foreligger derfor en økonomisk forbindelse mellem Sernam SA og Sernam Xpress. Det adskiller den foreliggende sag fra de forhold, der lå til grund for SMI-, Seleco- og CDA-dommene, som kun vedrørte salg af en del af aktiverne. Endvidere fandt overførslen sted inden for en koncern. Den fandt sted efter Kommissionens endelige beslutning om at pålægge tilbagesøgning af støtten, og dens eneste økonomiske følgerigtighed er at give mulighed for at videreføre Sernam 2-aktiviteterne uden at skulle overholde betingelserne i artikel 3 i Sernam 2-beslutningen. Alle kriterier til påvisning af den økonomiske forbindelse i henhold til beslutningen og Seleco-dommen er derfor til stede.
(145)
Kommissionen bemærker i øjeblikket, at overførslen til Sernam Xpress ikke er i overensstemmelse med markedsvilkår. Overførslen til Sernam Xpress fandt sted til en negativ pris og er ikke resultatet af en gennemskuelig og åben procedure (jf. afsnit 3.2.5.). Til den negative pris på 57 mio. EUR, der er udformet som en driftsstøtte, som skal dække Sernam Xpress' tab i årene 2005-2008 (35), kommer SNCFs eftergivelse af fordringen på Sernam SA til et beløb på 38,5 mio. EUR (jf. nr. 27). Endelig bemærker Kommissionen også, at de passiver, der forbliver i Sernam SA, er gæld til tredjemand og ikke til SNCF. Gennem kapitalindskuddet på 57 mio. EUR har SNCF givet Sernam Xpress mulighed for - i det mindste i perioden 2005-2008 - at fyldestgøre disse fordringer fuldt ud. Såfremt SNCF udelukkende havde solgt aktiverne til en positiv pris, ville Sernam SAs gæld til tredjemand kun være blevet indfriet op til salgsprovenuet. Det er endnu et tegn på, at den kontraktmæssige balance mellem SNCF og Financière Sernam ikke er i overensstemmelse med markedsvilkårene.
(146)
Det bør også bemærkes, at den negative pris på 57 mio. EUR er højere end det bedste bud, der indkom ved det resultatløse udbud, som var en negativ pris på -56,4 mio. EUR (bud i anden runde [tilbudsgiver 5].
(147)
Overførslen gjorde det muligt for Sernam Xpress at slippe for tilbagesøgningspålægget vedrørende de 41 mio. EUR mod Sernam SA og åbnede mulighed for, at det kunne fortsætte Sernam SAs aktiviteter uden at skulle tilbagebetale støtten og uden at skulle overholde betingelserne i artikel 3 i Sernam 2-beslutningen.
(148)
Af disse årsager konkluderer Kommissionen, at overførslen af aktiviteter fra Sernam SA til Sernam Xpress medførte, at Sernam Xpress faktisk nød godt af den med støtten forbundne konkurrencefordel. Der var nemlig en økonomisk forbindelse mellem de to selskaber, og overførslen svarer til en omgåelse af tilbagesøgningspålægget mod Sernam SA.
(149)
Som det blev forklaret i SMI- og Seleco-dommene, har en aktionærs salg til en tredjemand af aktier i et selskab, der modtager ulovlig støtte, ikke indflydelse på forpligtelsen til tilbagesøgning hos det modtagende selskab. Som følge heraf har salget af andele i Sernam Xpress til Financière Sernam ikke medført, at Sernam Xpress er blevet fritaget for forpligtelsen til at tilbagebetale støtten på 41 mio. EUR.
(150)
Efter fusionen mellem Sernam Xpress og Financière Sernam er tilbagebetalingsforpligtelsen blevet overført til Financière Sernam. Desuden viderefører Financière Sernam og dennes datterselskaber, bl.a. Sernam Services og Aster, Sernam SA og Sernam Xpress' aktiviteter og modtager derfor fortsat den støtte på 41 mio. EUR, som oprindelig blev bevilget til Sernam SA.
(151)
Af de anførte årsager, jf. afsnit 3.4 nedenfor, skal der endvidere ses bort fra de af de franske myndigheder fremsatte argumenter om anvendelse af princippet om en privat investor under markedsøkonomiske vilkår.
3.4. VEDRØRENDE DEN NYE STØTTE, DER BLEV BEVILGET TIL SERNAM XPRESS
(152)
Aftaleprotokollen af 21. juli 2005 indeholder et vist antal foranstaltninger, som kan udgøre ny støtte (jf. ovenstående nr. 36). Kommissionen skal undersøge, om disse foranstaltninger udgør en ny støtte, og om støtten i givet fald kan erklæres for forenelig med det indre marked.
(153)
Ifølge de franske myndigheder er alle disse foranstaltninger i overensstemmelse med princippet om en privat investor under markedsøkonomiske vilkår. SNCF havde overført aktiviteterne fra Sernam SA til det selskab, der havde fremsat det bedste bud ved et gennemskueligt og åbent udbud, og skønt dette bud lød på en negativ pris, var det billigere for staten som aktionær end en likvidation af Sernam.
(154)
Kommissionen finder, at der i en situation, hvor der skal tilbagesøges støtte, ikke er grund til at anvende princippet om en privat investor. Ved tilbagesøgning af støtte handler staten i henhold til sine forpligtelser i medfør af EU-retten og ikke som aktionær.
(155)
Kommissionen bemærker i øvrigt, at salg af aktiver i henhold til artikel 3, stk. 2, i Sernam 2-beslutningen er ligestillet med kompensationsforanstaltningerne i artikel 3, stk. 1. I medfør af pkt. 40 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (36) kan afhændelse af tabsgivende aktiviteter ikke betragtes som en kompensationsforanstaltning. Den negative pris, der blev aftalt mellem SNCF og Financière Sernam, viser, at der er tale om afhændelse af en tabsgivende aktivitet, som ikke kan ligestilles med en kompensationsforanstaltning. I den foreliggende sag svarer den negative pris til en driftsstøtte til virksomheden, som derfor i sagens natur ikke kan mindske konkurrencefordrejningerne.
(156)
Hvis man endvidere skulle acceptere den holdning, Frankrig forsvarer, kunne Frankrig unddrage sig sin forpligtelse til at tilbagesøge den støtte på 41 mio. EUR, der var erklæret uforenelig, jf. Sernam 2-beslutningen, samt den misbrugte støtte på 503 mio. EUR hos Sernam SA og enhver virksomhed, der viderefører dette selskabs økonomiske aktivitet. Et sådant resultat ville være i skærende modstrid med Domstolens retspraksis, hvorefter medlemsstaten straks skal tilbagesøge støtten under anvendelse af alle til rådighed stående retsmidler, herunder beslaglæggelse af virksomhedens aktiver og om fornødent afvikling af virksomheden, dersom denne ikke er i stand til at foretage den pågældende tilbagebetaling. (37)
(157)
En accept af Frankrigs holdning ville også føre til forskelsbehandling mellem en privat og en offentlig virksomhed. Mens staten skal fortsætte tilbagesøgningen hos den private virksomhed, om nødvendigt indtil dens likvidation, kan den offentlige virksomhed undslippe den skæbne på den ene betingelse, at det er billigere for staten at sælge den til en negativ pris i stedet for at tilbagesøge den ulovlige og uforenelige støtte, den har modtaget.
(158)
Af disse årsager mener Kommissionen ikke, at Frankrig kan påberåbe sig princippet om den private aktør under markedsøkonomiske vilkår for at slippe for, at de foranstaltninger, der er fastsat i aftaleprotokollen af 21. juli 2005, kommer ind under begrebet statsstøtte.
(159)
Det skal derfor fastslås, om de pågældende foranstaltninger har givet Sernam Xpress eller Financière Sernam en fordel. Da disse to virksomheder sidenhen er fusioneret, er det ikke nødvendigt at skelne mellem de fordele, den ene og den anden har fået. De øvrige tre kriterier for, at der er tale om støtte, er opfyldt: foranstaltningerne er bevilget af en offentlig virksomheds ressourcer, nemlig SNCF. SNCF er et offentligretligt organ (offentligretlig industri- og handelsvirksomhed), som er underlagt et tæt statsligt tilsyn, og bevillingen af fordelen kan derfor også tilskrives staten. Sernam Xpress/Financière Sernam arbejder inden for vejgodstransport, som er åben for konkurrence inden for EU, og fordelen risikerer derfor at skabe konkurrencefordrejninger og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
3.4.1. SNCFs rekapitalisering af Sernam SA på 57 mio. EUR
(160)
Via SNCFs rekapitalisering af Sernam SA på 57 mio. EUR har Sernam SA fået en betydelig finansiel fordel, som selskabets konkurrenter ikke har. Denne fordel er siden blevet overført med andre aktiver og passiver til Sernam Xpress.
3.4.2. SNCFs rekapitalisering af Sernam Xpress på 2 mio. EUR
(161)
Via SNCFs rekapitalisering af Sernam Xpress på 2 mio. EUR har Sernam Xpress fået en betydelig finansiel fordel, som selskabets konkurrenter ikke har. Kommissionen bemærker imidlertid, at SNCF har fået 2 mio. EUR af Financière Sernam, hvilket opvejer rekapitaliseringen på 2 mio. EUR, som således ikke har givet nogen fordel.
3.4.3. SNCFs eftergivelse af fordringer på Sernam SA
(162)
Som anført i pkt. 33 omfatter overdragelsen af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam ikke SNCFs to fordringer på Sernam SA til et beløb på 38,5 mio. EUR. Ved at eftergive disse fordringer giver SNCF Sernam Xpress/Financière Sernam en fordel på et tilsvarende beløb.
3.4.4. De af SNCF stillede garantier
(163)
Ved overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam har SNCF stillet følgende garantier:
-
SNCF forpligtede sig til inden for en fastsat frist at afslutte et særligt anlægsarbejde (Valenton), som var nødvendigt for driften af TBE. Forsinkelse ville medføre en bøde på 1 mio. EUR.
-
SNCF forpligtede sig til at dække en eventuel forhøjelse af lejen for de nye driftsanlæg, dog højst 3 mio. EUR.
-
SNCF forlængede retten til at vende tilbage med tre år for […] jernbanearbejdere, der var udstationeret hos Sernam.
-
SNCF forlængede en social protokol med tre år, som garanterede […] ansatte hos Sernam overflytning til SNCF i tilfælde af afskedigelse (fra Sernam).
-
SNCF garanterede eksistensen af konceptet »Train bloc express (TBE)« (38) og adgangen til TBE (39). Med henblik herpå betalte SNCF 3 mio. EUR til Sernam Xpress.
(164)
Med hensyn de første to garantier er det indlysende, at de giver Sernam Xpress/Financière Sernam en fordel. For hvis disse to garantier ikke havde været der, ville Sernam Xpress/Financière Sernam selv skulle have afholdt de pågældende omkostninger.
(165)
Kommissionen finder, at TBE-garantierne i væsentlig grad mindsker risikoen for Sernam Xpress/Financière Sernam. De giver dermed selskaberne en fordel.
(166)
Ifølge Frankrig er garantien til jernbanearbejderne i realiteten en fordel for SNCF. SNCF havde nemlig udstationeret et vist antal jernbanearbejdere hos Sernam SA. Disse jernbanearbejdere, som Sernam SA afholdt omkostningerne til, havde ret til at vende tilbage til SNCF på anmodning herom. Under henvisning til den frygt, en privatisering kunne afstedkomme, udvidede SNCF den periode, hvor jernbanearbejderne kunne udøve retten med henblik på at undgå, at de i stort tal vendte tilbage, hvilket ville have været dyrere for SNCF.
(167)
Kommissionen er af den opfattelse, at jernbanearbejderne, hvis de ikke havde haft denne garanti, højst sandsynligt ville have bedt om at vende tilbage til SNCF på det tidspunkt, hvor aktiviteterne blev overdraget. Sernam Xpress ville have skullet erstatte dem med nye medarbejdere med privat status. Kommissionen finder, at det i den foreliggende sag er sandsynligt, at disse nye medarbejderes lønninger ville have været lavere end jernbanearbejdernes på grund af deres mere begrænsede erfaring, hvilket ville have opvejet de ekstra omkostninger for Sernam Xpress, eller også ville have givet dem problemer med at få ansat et stort antal nye medarbejdere på meget kort tid.
(168)
Med hensyn til udvidelsen af overflytningsgarantien med tre år mener Frankrig, at det er en individuel ret, SNCF har givet bestemte medarbejdere. Hverken Financière Sernam eller Sernam Xpress er parter i den aftale.
(169)
Kommissionen tilslutter sig ikke denne analyse. Denne garanti gør det nemlig mere attraktivt at forblive ansat hos Sernam Xpress i den pågældende periode, uden at Sernam Xpress skal afholde den mindste ekstra udgift.
(170)
Kommissionen konkluderer, at de garantier, SNCF har stillet i protokollen af 21. juli 2005 med undtagelse af garantien til jernbanearbejderne, giver Sernam Xpress/Financière Sernam en fordel.
(171)
Mens det er let at sætte tal på værdien af de første tre garantier (henholdsvis 1 mio. EUR, 3 mio. EUR og 3 mio. EUR), gælder det ikke for garantien om overflytning af ansatte. Frankrig bør fastlægge, hvilken lønforhøjelse, Sernam Xpress/Financière Sernam skulle have givet medarbejderne for at nå det samme mål, hvis denne garanti ikke var stillet.
3.4.5. Salgsprisen
(172)
I nr. 164 i indledningsbeslutningen satte Kommissionen også spørgsmålstegn ved, om den negative pris, Financière Sernam havde »betalt«, faktisk svarede til markedsværdien. I den henseende bemærker Kommissionen, at der i mellemtiden er sket en fusion mellem Sernam Xpress og Financière Sernam, og at en mulig støtte til Financière Sernam i form af en for høj negativ pris ikke overstiger de 57 mio. EUR i støtte, Sernam Xpress modtog som ny støtte. Derfor er det ikke længere nødvendigt at udtale sig om spørgsmålet om en mulig støtte til køber.
3.4.6. Konklusion om tilstedeværelsen af ny støtte
(173)
Foranstaltningerne i aftaleprotokollen af 21. juli 2005, der er beskrevet i dette afsnit 3.4, udgør ny støtte til Sernam Xpress/Financière Sernam.
3.4.7. Uforenelighed med det indre marked og tilbagesøgning
(174)
Ifølge Domstolens retspraksis påhviler det medlemsstaten at gøre årsagerne til en støttes forenelighed gældende. Da Frankrig ikke har påberåbt sig nogen begrundelse for foreneligheden, konkluderer Kommissionen, at denne støtte er uforenelig med det indre marked og skal tilbagesøges med tillæg af renter.
(175)
Tilbagesøgningen skal ske hos Financière Sernam og dennes datterselskaber, bl.a. Sernam Services og Aster, der i dag viderefører den økonomiske aktivitet, som modtog støtten, og som tidligere blev udøvet af Sernam Xpress (der fusionerede med Financière Sernam).
3.5. VEDRØRENDE OPHÆVELSESKLAUSULEN
(176)
Aftaleprotokollen af 21. juli 2005 indeholder en ophævelsesklausul i tilfælde af, at Europa-Kommissionen træffer en negativ beslutning op til fem år efter indgåelsen af aftaleprotokollen. Denne klausul kan også udgøre ny støtte. I så fald vil løsningen imidlertid være, at den ikke anvendes. Eftersom klausulen rent faktisk ikke er blevet bragt i anvendelse, er dette resultat nået. Det er derfor ikke nødvendigt at gå længere ind i en analyse af den pågældende klausul.
3.6. DEN BERETTIGEDE FORVENTNING
(177)
De franske myndigheders argument om, at de skridt (såsom deres besøg hos Kommissionen den 24. november 2004 og deres skrivelse af 21. december 2004), de i god tro har taget over for Kommissionen i overensstemmelse med deres samarbejdspligt, har givet en berettiget forventning om, at overdragelsen af aktiviteterne fra Sernam SA til Financière Sernam var i overensstemmelse med Sernam 2-beslutningen og EU-lovgivningen, kan ikke tages til følge.
(178)
Oplysningerne fra Frankrig var nemlig blot en information til Kommissionen om valget om at sælge aktiverne en bloc uden en beskrivelse af de væsentlige elementer i operationen med overførsel af Sernam SAs aktiver. Navnlig er baggrundsnotatet af 21. december 2004 begrænset til en oplysning om visse elementer vedrørende organiseringen af afhændelsen af aktiver og processens åbne og gennemskuelige karakter med henblik på at nå frem til et salg til markedspris inden den 30. juni 2005.
(179)
Kommissionen blev således ikke gjort opmærksom på nogen af følgende elementer:
1)
det forhold, at den planlagte afhændelse byggede på en koncernintern overførsel af aktiver og passiver til en anden juridisk enhed (Sernam Xpress) efterfulgt af en afhændelse af denne anden enhed (share deal)
2)
det forhold, at en del af passiverne ville blive overført sammen med aktiverne, og at kun pålægget om tilbagesøgning vedrørende støtten på 41 mio. EUR og SNCFs fordringer på 38,5 mio. EUR forbliver på Sernam SAs passivside
3)
det forhold, at Frankrig var indstillet på at rekapitalisere Sernam SA og Sernam Xpress i tilfælde af tilbud om overtagelse til en negativ pris.
(180)
Da der manglede oplysninger om disse forhold, var det ikke muligt for Kommissionen at forudse, hvordan Frankrig i sidste ende gennemførte Sernam 2-beslutningen. Tværtimod tydede notatet af 21. december 2004 på, at afhændelsen ville blive realiseret uden skelnen mellem passiverne og til en positiv pris, eftersom der står, at »så snart afhændelsen er realiseret, vil provenuet blive brugt til at tilbagebetale gælden for den juridiske person Sernam, bl.a. den uforenelige støtte, i forbindelse med de sædvanlige nationale procedurer«.
(181)
I betragtning af, at der blev tilbudt negative priser for Sernam SAs aktiver, burde i hvert fald idéen om et salg af aktiverne sammen med en del af passiverne (element 2) i princippet allerede være kendt af Frankrig, da landet udarbejdede sit notat af 21. december 2004, selv om muligheden for en rekapitalisering (element 3) først viste sig ved modtagelsen af tilbuddene. Under alle omstændigheder kan de franske myndigheder ikke hævde at have fået en berettiget forventning uden spontant at have informeret Kommissionen om disse væsentlige elementer den 21. december 2004 eller senere.
(182)
Endelig skulle de franske myndigheder, især hvis de havde vanskeligheder med at gennemføre Sernam 2-beslutningen, henvende sig til Kommissionen for efter aftale at finde frem til en løsning om en anden plan i medfør af princippet om loyalt samarbejde, jf. artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Men afsnit 3.2.3 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (40) bekræfter, at en medlemsstat i henhold til dette generelle princip ikke må afvige fra omstruktureringsplanen uden meddelelse til Kommissionen og dennes forudgående godkendelse.
(183)
Kommissionen har imidlertid aldrig givet nogen form for samtykke til den overdragelse af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam, som Frankrig iværksatte.
(184)
Kommissionen konkluderer derfor, at hverken Frankrig eller støttemodtagerne kan påberåbe sig nogen form for berettiget forventning.
4. TILBAGESØGNING
(185)
Kommissionen har konkluderet, at betingelserne i Sernam 2-beslutningen ikke er overholdt. Som følge heraf er de støtteforanstaltninger, der blev godkendt i Sernam 2-beslutningen, blevet misbrugt, jf. artikel 16 i forordning nr. 659/1999. Da Frankrig ikke har anført nogen begrundelse for, at denne støtte skulle være forenelig, er den uforenelig med det indre marked. Frankrig skal derfor træffe alle foranstaltninger til at foretage tilbagesøgning af støtten plus renter.
(186)
Støtteforanstaltningerne beløber sig til 503 mio. EUR. Støtten består på den ene side af forskellige former for støtte til omstrukturering til et beløb på 2 938 mio. francs, dvs. 448 mio. EUR. Disse støtteforanstaltninger er vist i tabel 3 i beslutningen af 30. april 2003, hvoraf hovedelementerne er anført i nedenstående tabel:
(I mio. franske francs)
Opr. kapital
44
Finansiering af tab 2000
698
Finansiering af tab 2001
252
Finansiering af omstr.: tilførsel fra SNCF
1 300
Finansiering af omstr.: lånekapital fra SNCF
250
Meromk. til arb.tag.
394
Samlet støtte til omstrukturering
2 938
(187)
For at nå op på beløbet 503 mio. EUR skal der tillægges det støttebeløb, som blev udbetalt i forbindelse med kontrakterne vedrørende transport af bagage og transport af aviser og blade til et beløb på 34 mio. EUR og i forbindelse med kontrakterne vedrørende transport af udstyr til et beløb på 21 mio. EUR.
(188)
Nærmere oplysninger kan fås i Sernam 1-beslutningen af 23. maj 2001.
(189)
Med henblik på at foretage en effektiv og omgående tilbagesøgning af støtten skal de franske myndigheder oplyse, hvornår hver enkelt støtte blev stillet til rådighed for støttemodtageren (41). Fra denne dato skal der beregnes morarenter for hver foranstaltning med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 (42).
(190)
Endvidere skal støtten på 41 mio. EUR, som allerede er erklæret uforenelig i Sernam 2-beslutningen tilbagebetales med tillæg af renter beregnet efter samme metode.
(191)
Endelig udgør rekapitaliseringen på 57 mio. EUR, SNCFs eftergivelse af fordringer på Sernam SA til et beløb på 38,5 mio. EUR og de garantier, SNCF stillede ved overdragelsen af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam med undtagelse af garantien til jernbanearbejderne også statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked. Denne nye støtte skal tilbagesøges med tillæg af renter beregnet efter samme metode. Med hensyn til beregning af de beløb, der skal tilbagesøges, henviser Kommissionen til metoden i pkt. 171 og 189 i denne afgørelse.
(192)
For at fastslå, hvilket støttebeløb der skal tilbagesøges, kan Frankrig tage hensyn til beløb, SNCF eventuelt har modtaget i forbindelse med likvidationen af selskabet Sernam SA til tilbagebetaling af støtten på 41 mio. plus renter og/eller lånekapital plus renter.
(193)
I tilfælde af at SNCF har modtaget samlet dækning for alle sine fordringer, kan Frankrig kun indregne de beløb, SNCF eventuelt har tilbagebetalt efter likvidationen af Sernam SA, ud fra forholdet mellem beløbet på de to registrerede støtteforanstaltninger og det samlede beløb på fordringer, der er opført som underskud i selskabet Sernam SA.
(194)
Disse tilbagesøgninger, inklusive tilbagesøgning af støtte, der oprindelig blev bevilget til Sernam SA og Sernam Xpress, skal ske hos Financière Sernam og dets datterselskaber, Sernam Services og Aster, der i dag viderefører den økonomiske aktivitet, som var omfattet af støtten, og som tidligere blev udøvet af Sernam Xpress (der siden er fusioneret med Financière Sernam), og før det af Sernam SA.
(195)
Der er nemlig ingen tvivl om, at Sernam Xpress og dette selskabs operationelle datterselskaber Sernam Services og Aster har fortsat Sernam SAs økonomiske aktivitet, eftersom overdragelsen af Sernam SAs aktiviteter til Financière Sernam, som Frankrig iværksatte, havde netop det formål. I øvrigt fremgår det af sagens akter, at Sernam Xpress, Sernam Services og Aster faktisk videreførte den aktivitet, som var omfattet af støtten, efter Sernam SAs igangværende forretningsplan og med de samme medarbejdere. Siden opløste den eneste selskabsdeltager, Financière Sernam, selskabet Sernam Xpress den 30. juni 2011 og absorberede dets formue. Financière Sernam er således Sernam Xpress' juridiske efterfølger samt selskabets økonomiske efterfølger, idet det er Financière Sernam, der i dag ejer og direkte kontrollerer de operationelle datterselskaber, dvs. Sernam Services og Aster. Desuden viderefører Financière Sernam og dets datterselskaber, især Sernam Services og Aster, Sernam SA og Sernam Xpress' aktivitet og modtager dermed fortsat støtten. Endvidere fik Sernam Services i maj 2011 tilført aktiver med overførslen af mærket Sernam, der værdisættes til 15 mio. EUR, uden at betale en passende modydelse. Aster fik i marts 2008 tilført 5 mio. EUR på en anfordringskonto, som blev eftergivet selskabet i juli 2008. Det blev rekapitaliseret i december 2011 ved eftergivelsen af 5 599 998 EUR på en anfordringskonto. Disse to datterselskaber nød således godt af den støtte, som oprindelig blev givet til Sernam SA og Sernam Xpress, ikke kun som selskaber, der er en del af koncernen, og fordi de viderefører aktiviteterne, men også fordi der blev overført visse aktiver eller truffet rekapitaliseringsforanstaltninger til fordel for dem.
(196)
Det skal præciseres, at Sernam SA selv er resultatet af, at Sernam SCS blev omdannet til aktieselskab i 2001 (jf. herom Sernam 2-beslutningen, nr. 11). Sernam SCS var således den oprindelige modtager af en del af den omhandlede støtte.
(197)
Da selskabet Financière Sernam og dets datterselskab Sernam Services gik i betalingsstandsning den 31. januar 2012, og Financière Sernams datterselskab Aster trådte i likvidation den 3. februar 2012, opfordres de franske myndigheder til at fastlægge det støttebeløb med tillæg af renter, der snarest muligt skal tilbagesøges, med henblik på at få det registreret på disse virksomheders passivside
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Den statsstøtte på 503 mio. EUR, som Frankrig bevilgede til Sernam SCS (som blev Sernam SA), og Kommissionen godkendte ved beslutning 2006/367/EF (43), er blevet udbetalt på uretmæssig vis. Den er ikke forenelig med det indre marked. Støtten har ligeledes omfattet Sernam Xpress og Financière Sernam og dettes datterselskaber, Sernam Services og Aster.
2. Statsstøtten på 41 mio. EUR, som Frankrig bevilgede til Sernam SCS, og som blev erklæret uforenelig ved Sernam 2-beslutningen, har også omfattet Sernam Xpress samt Financière Sernam og dettes datterselskaber, navnlig Sernam Services og Aster.
3. SNCFs rekapitalisering af Sernam SA på 57 mio. EUR, SNCFs eftergivelse af fordringer på Sernam SA til et beløb på 38,5 mio. EUR og de garantier, SNCF stillede ved overdragelsen af aktiviteter fra Sernam SA til Financière Sernam med undtagelse af garantien til jernbanearbejderne, udgør statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
Artikel 2
1. Frankrig skal tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte hos Financière Sernam og dets datterselskaber, Sernam Services og Aster.
2. Den støtte, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004.
Artikel 3
1. Tilbagebetaling af støtten, jf. artikel 1, skal være øjeblikkelig og effektiv.
2. Frankrig skal gennemføre denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen heraf.
3. I forbindelse med gennemførelsen kan Frankrig tage hensyn til de beløb, SNCF eventuelt har tilbagebetalt efter likvidationen af Sernam SA på ovenstående betingelser.
Artikel 4
1. Frankrig skal senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse fremsende følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
datoen for, hvornår hver enkelt støtte blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og det samlede beløb (hovedstol og renter), som hver enkelt støttemodtager skal tilbagebetale for hver enkelt støtte
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er iværksat og planlagt med henblik på efterlevelse af denne afgørelse
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Frankrig holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Frankrig indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen. Frankrig fremsender endvidere detaljerede oplysninger om de støttebeløb og de renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. március 9.)
az SA.12522. (C 37/08.) számú Állami támogatásról - Franciaország - A „Sernam 2” ügyben hozott határozat végrehajtása
(az értesítés a C(2012) 1616. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/398/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az említett cikkeknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (2),
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. ÁLTALÁNOS ELJÁRÁSJOGI HÁTTÉR
(1)
A Bizottság 2001. május 23-án jóváhagyta az SCS Sernam (Sernam betéti társaság) szerkezetátalakításához nyújtott támogatást, amelynek nyomán a vállalat 2001 decemberétől Sernam SA névvel részvénytársasággá alakult (a továbbiakban: a „Sernam 1” határozat) (3).
(2)
2004. október 20-án a Bizottság végleges határozatot fogadott el, amelyben megerősítette, hogy a „Sernam 1” határozattal jóváhagyott 503 millió EUR összegű támogatás bizonyos feltételek mellett összeegyeztethető a belső piaccal (a továbbiakban: a „Sernam 2” határozat) (4). Ez a határozat egyúttal megállapítja, hogy 41 millió EUR összegű - a belső piaccal összeegyeztethetetlen - kiegészítő támogatás merül fel, amelyet Franciaországnak vissza kell fizettetnie.
(3)
2005. június 24-i levelében egy harmadik fél (a továbbiakban: az első panaszos) kifogásolta a „Sernam 2” határozat nem megfelelő alkalmazását (5).
(4)
2006. február 22-én az első panaszos mulasztás megállapítása iránti keresetet is benyújtott a Bizottság ellen, amennyiben utóbbi az adott időszakban nem járt el az említett panasz ügyében.
(5)
2006. április 10-i levelében a Mory Group társaság második érdekelt félként (a továbbiakban: a második panaszos) szintén panasszal fordult a Bizottsághoz (6).
(6)
A két panaszos érdemben úgy ítélte meg, hogy a „Sernam 2” határozatot nem megfelelően hajtották végre, és azt kérte, hogy a Bizottság indítson új hivatalos vizsgálati eljárást a „Sernam 2” határozat Franciaország általi végrehajtása ügyében.
(7)
A Bizottság 2008. július 16-i levelében tájékoztatta Franciaországot arról a határozatáról, hogy a „Sernam 2” határozat Franciaország általi végrehajtása tekintetében megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2 bekezdésében előírt eljárást (a továbbiakban: az eljárást megindító határozat). A Bizottság többek között kétségeinek adott hangot azt illetően, hogy összeegyeztethetők-e a „Sernam 2” határozattal a Franciaország által a saját bevallása szerint e határozat végrehajtása érdekében választott intézkedések, illetve amiatt, hogy ezek az intézkedések újabb állami támogatást tartalmazhatnak.
(8)
Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (7). A két panaszos érveit e határozat (16) preambulumbekezdése foglalja össze. Ugyanebben a határozatban a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be a „Sernam 2” határozat Franciaország általi végrehajtására vonatkozó észrevételeiket.
(9)
2008. október 8-án a francia hatóságok benyújtották az eljárást megindító határozattal kapcsolatos észrevételeiket.
(10)
A Bizottsághoz érkeztek a határozattal kapcsolatos észrevételek az érdekelt felek részéről. Az első panaszos 2008. november 13-án nyújtott be észrevételeket. A Société nationale des chemins de fer (a továbbiakban: SNCF) 2009. február 6-án továbbított észrevételeket. A Butler Capital Partners (a továbbiakban: BCP) befektetési alap 2009. február 9-én nyújtott be észrevételeket. A Bizottság a beérkezett észrevételeket véleményezés céljából 2009. március 25-én továbbította Franciaországnak, és 2009. május 7-én megkapta a francia hatóságoknak az első panaszos észrevételeihez fűzött megjegyzéseit.
(11)
2011. március 15-én a második panaszos felszólította a Bizottságot, hogy a „Sernam 2” határozat végrehajtási feltételeinek ellenőrzése érdekében hajtson végre vizsgálati intézkedéseket. A Bizottság 2011. május 18-án adott választ, amelyben felsorolta az eljárást megindító határozat elfogadása óta hozott vizsgálati intézkedéseket.
(12)
2009. november 25-én és 2011. november 29-én a Bizottság információkérést intézett a francia hatóságokhoz. Ezekre 2010. január 15-én, illetve 2012. január 25-én érkezett válasz.
1.2. NEMZETI ELJÁRÁSJOGI HÁTTÉR
(13)
2007. január 3-án a Mory Group társaság arra kérte a francia hatóságokat, hogy fogadjanak el két számlakövetelési határozatot: 1) egyet a Sernam SA ellen a „Sernam 2” határozatban a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított és a panaszos szerint Franciaország által ténylegesen vissza nem követelt 41 millió EUR összegű támogatásra vonatkozóan, és 2) egy másikat a Franciaország által a Sernam SA szerkezetátalakításához nyújtott, a Sernam SA eszközeinek átruházását célzó állítólagos támogatás (meg nem nevezett) kedvezményezettje ellen (az átruházási művelet részletes ismertetését lásd e határozat 2.4. szakaszában).
(14)
A gazdasági, pénzügy- és ipari miniszter levélben elutasította a második panaszos kérelmeit. Az elutasításról szóló határozat ellen a Mory Group társaság a hatáskör túllépése miatt keresetet nyújtott be a párizsi közigazgatási bírósághoz. A Bizottság tudomása szerint ez a jogvita még nem zárult le.
(15)
Ezenfelül 2012. január 31-én szanálási eljárás indult a Sernam Xpress vállalat (a továbbiakban: Sernam Xpress) ellen. A Sernam SA eszközeinek átruházása során a Sernam SA eszközei és nem pénzügyi jellegű kötelezettségei a Sernam Xpress birtokába kerültek (e művelet részletes ismertetését lásd a 2.4. szakaszban). A nanterre-i kereskedelmi bíróság hat hónapos megfigyelési időszakról határozott, és 2012. március 27-re új tárgyalást tűzött ki.
2. LEÍRÁS
2.1. A SERNAM VÁLLALAT
(16)
1970 óta, amikor az SNCF belső szolgálatként létrehozta a Sernamot, a vállalkozás kézbesítési, valamint expressz küldemény- és raklapszállítási tevékenységeket folytat (8).
(17)
2000. február 1-jén a Sernam valamennyi tevékenységét egy leányvállalatra ruházták át, és ezzel létrejött az SCS Sernam (Sernam betéti társaság). Az SCS Sernam 2001. december 21-én részvénytársasággá (Sernam SA) alakult. A Sernam SA 2005-ben 10 működő leányvállalattal rendelkezett, valamint hozzá tartozott a Sernam Transport Route elnevezésű közúti szolgáltató vállalat.
(18)
2005. október 17-én a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházása keretében a Sernam SA eszközeit és nem pénzügyi jellegű kötelezettségeit a Sernam Xpress vette át (a művelet részletes ismertetését lásd a 2.4. szakaszban). A Sernam Xpress kizárólagos tulajdonosa ekkor a Financière Sernam volt.
(19)
2006 során a BCP 51,8 %-os tőkerészesedést szerzett a Sernam Xpressben. Ezzel egyidejűleg a Sernam Xpress felvásárolta a fuvarozási vállalkozásként működő, limoges-i székhelyű Coulonge társaságot.
(20)
2011 során a Financière Sernam és a Sernam Xpress társaság a pénzügyi év lezárását megelőzően kénytelen volt sajáttőke-emelést végrehajtani. Mivel a BCP nem apportálta a szükséges tőkét, két műveletre került sor.
(21)
Először is a Sernam Xpress a Sernam márkát 2011 májusában a Sernam Services elnevezésű, működő leányvállalatához apportálta (az apport értékét 15 millió EUR-ban állapították meg).
(22)
Ezt követően 2011. június 30-án a Sernam Xpress társaság megszűnt, és a Financière Sernam társaság egyedüli tagként magába olvasztotta annak vagyonát (úgynevezett „egyetemes vagyonátruházási” művelet).
(23)
A Sernam csoport tagjai ma ennélfogva a Financière Sernam és a korábbi Sernam Xpress leányvállalatai, azaz a már említett Sernam Services és az Aster vállalat (a továbbiakban: Aster). Az Aster a korábbi Sernam Transport Route elnevezésű társaság. A Sernam Xpress e leányvállalatát 2005 decemberében értékesítette, és az árbevételre vonatkozó garanciát nyújtott a vevő számára. 2008 márciusában a Sernam Xpress visszavásárolta a társaságot, amelynek neve időközben Asterre változott. A visszavásárláskor a Sernam Xpress 5 millió EUR-t fizetett az Aster folyószámlájára. Ezt a folyószámlaösszeget egy júliusi tanácsadás alkalmával átengedik az Asternek. 2011 decemberében a Sernam Xpresst magába olvasztó Financière Sernam (lásd a (22) preambulumbekezdést) a folyószámlára könyvelt 5 599 998 EUR összeg átengedésével feltőkésíti az Astert.
(24)
Mivel a Sernam csoport pénzügyi helyzete továbbra is folyamatosan romlott, 2011. január 31-én szanálási eljárás indult a Financière Sernam és a Sernam Services társaság ellen. 2011. február 3-án tevékenységei folytatásának ideiglenes engedélyezésével megindult az Aster leányvállalat felszámolása. A nanterre-i kereskedelmi bíróság hat hónapos megfigyelési időszakról határozott, és 2012. március 27-re új tárgyalást tűzött ki.
2.2. A 2001. MÁJUS 23-I„SERNAM 1” HATÁROZAT
(25)
A „Sernam 1” határozatban a Bizottság 503 millió EUR összegű támogatást hagyott jóvá az SCS Sernam szerkezetátalakítására. E támogatást többek között Franciaország arra irányuló kötelezettségvállalása alapján engedélyezték, hogy a vállalkozást értékesíti. Az SCS Sernam tőkéjének 60 %-át valójában a Párizsi Értéktőzsde másodlagos piacán jegyzett, Géodis SA elnevezésű, a polgári jog hatálya alá tartozó fuvarozási és logisztikai társaságnak (9) kellett felvásárolnia. A Géodis SA-nak így korlátlanul felelőssé kellett volna válnia az SCS Sernam tartozásaiért (10), és 67 millió EUR erejéig fedeznie kellett volna a Sernam szerkezetátalakításának járulékos költségeit. A Sernam a maga részéről kötelezettséget vállalt arra, hogy 1999 és 2004 között 107-ről 72-re csökkenti a telephelyeinek számát, 18 %-kal csökkenti az árbevételét, csökkenti a személyzeti létszámát, és a fent említett költségvetéssel és a kitűzött időn belül, azaz 2004 kezdete előtt végrehajtja a szerkezetátalakítást.
2.3. A 2004. OKTÓBER 20-I„SERNAM 2” HATÁROZAT
(26)
A „Sernam 2” határozatban a Bizottság megállapította, hogy a „Sernam 1” határozattal jóváhagyott 503 millió EUR összegű támogatást az említett határozatban foglaltaktól eltérő feltételekkel nyújtották, többek között azért, mert a Géodis az SCS Sernam részesedéseinek (az előírt 60 %-a helyett) csupán 15 %-át vette át. A Géodis emellett úgy döntött, hogy nem hajlandó saját forrásaiból 67 millió EUR-val hozzájárulni a vállalat szerkezetátalakítási költségeihez.
(27)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság feltételekhez kötötte a Sernam SA részére nyújtott, 503 millió EUR összegű szerkezetátalakítási támogatás jóváhagyását. A „Sernam 2” határozat e feltételeket tartalmazó 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„3. cikk
(1) A (2) bekezdésre is figyelemmel a következő feltételeket kell teljesíteni:
a)
A Sernam csak a vasúton történő, expressz zárt tehervonat („TBE”) koncepciójú kézbesítési tevékenységeit fejlesztheti. E tekintetben az SNCF garantálja, hogy az azt kérelmező minden más szereplőnek ugyanolyan feltételeket biztosít, mint a Sernamnak a vasúti teherszállítás, a „TBE” fejlesztéséhez.
b)
Ezzel szemben a Sernamnak az e határozat kihirdetésének napjától számított két éven belül teljes egészében egy vagy több, jogilag és gazdaságilag az SNCF-től független és nyílt, átlátható és megkülönböz[t]etéstől mentes eljárásban kiválasztott vállalat közúti fuvarozási eszközeivel és szolgáltatásaival kell felváltania a saját közúti fuvarozási eszközeit és szolgáltatásait.
A Sernam saját közúti fuvarozási eszközei és szolgáltatásai alatt a Sernam tulajdonában lévő vagy általa lízingelt vagy bérbe vett közúti eszközök - azaz a közúti fuvarozási járművek - összességét kell érteni;
A Sernam közúti tevékenységét átvevő vállalatoknak saját erőforrásból kell biztosítaniuk a közúti fuvarozási szolgáltatás teljes egészét.
(2) Amennyiben mostantól fogva 2005. június 30-ig a Sernam egyben, piaci áron, átlátható és nyílt eljárásban értékesíti az aktíváit az SNCF-fel jogi kapcsolatban nem lévő társaságnak, az (1) bekezdés feltételei nem alkalmazandók.”
(28)
A „Sernam 2” határozatban ezen túlmenően a Bizottság megállapította, hogy a francia hatóságok 41 millió EUR összegű kiegészítő támogatást folyósítottak a Sernam részére. A Bizottság ezt a támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintette, és elrendelte annak Franciaország általi visszafizettetését.
2.4. A SERNAM SA TEVÉKENYSÉGEINEK A FINANCIÈRE SERNAMRA TÖRTÉNŐ ÁTRUHÁZÁSA
(29)
Franciaország azt állítja, hogy a „Sernam 2” határozat végrehajtásához eleget tett a 3. cikk (2) bekezdésében előírt feltételnek. Azzal érvel, hogy az SNCF sajtóközleményben (11) minden érdekelt felet felkért arra, hogy lépjenek kapcsolatba az ABN AMRO Bankkal. 34 ipari és pénzügyi csoportot, illetve konzorciumot kértek fel az akta tanulmányozására. Az ABN AMRO által az aktát igénylő feleknek az első fordulóra vonatkozóan elküldött meghívólevélben a Sernam SA összes eszközének felvásárlására vonatkozó ajánlati felhívást közöltek (mivel a levél angol nyelvű, az assets szót használták).
(30)
A francia hatóságok szerint a Sernam gazdasági helyzete nem tette lehetővé pozitív értékű ajánlatok benyújtását. Az eljárás keretében benyújtott valamennyi ajánlat súlyosan negatív értékkel bírt:
-
[1. pályázó] (előzetes ajánlat): -120 millió EUR;
-
[2. pályázó] (előzetes ajánlat): -90,4 millió EUR;
-
[3. pályázó] (előzetes ajánlat): -90,4 millió EUR;
-
[4. pályázó] (második fordulóban tett ajánlat): -65,2 millió EUR;
-
[5. pályázó] (második fordulóban tett ajánlat): -56,4 millió EUR.
(31)
Érvényes ajánlat hiányában a Sernam SA vezetősége egy később létrehozandó és kezdetben Bidco, később Financière Sernam nevű vállalat révén kötelező erejű felvásárlási ajánlatot tett.
2.4.1. A Sernam tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásához kapcsolódó műveletek hatálybalépésének időpontja
(32)
Ezt az ajánlatot 2005. június 30-án továbbították az SNCF-nek, és azt az SNCF Főigazgatósága ugyanezen a napon elvben elfogadta. Mindazonáltal az érintett felek közötti egyetértési megállapodás hivatalos megkötéséhez szükség volt bizonyos alakiságokra. Az SNCF, a Sernam SA, a Sernam Xpress (a Sernam SA kizárólagos tulajdonában álló 10 leányvállalat egyike, amelyet 2002-ben hoztak létre), valamint a későbbi Financière Sernam vezetői között létrejött egyetértési megállapodást (a továbbiakban: a 2005. július 21-i egyetértési megállapodás) 2005. július 21-én írták alá. A Financière Sernamot 2005. október 14-én jegyezték be a cégbíróságon. A Sernam tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásához kapcsolódó, az alábbi preambulumbekezdésekben részletesen bemutatott különböző műveleteket 2005. október 17-én hajtották végre.
2.4.2. A Sernam tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásához kapcsolódó különböző műveletek
(33)
A francia hatóságok jelezték, hogy a Sernam tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházása négy szakaszban történt:
a)
Az SNCF 57 millió EUR összeggel feltőkésítette a kizárólagos tulajdonában álló Sernam SA leányvállalatot;
b)
A Sernam SA a kizárólagos tulajdonában álló Sernam Xpress leányvállalatra ruházta a Sernam eszközeit, beleértve az a) pontban említett 57 millió EUR összegű feltőkésítést, valamint az úgynevezett „pénzügyi” jellegű kötelezettségek (a Sernam SA által az SNCF-től felvett tagi kölcsön, az „IBM - GPS” szerződéstől való elállásból fakadó kötelezettség) kivételével annak összes kötelezettségét, 38,5 millió EUR értékben. (12) A hozzájárulás ellentételezéseként a Sernam SA 100 EUR névértékű részesedést szerzett a Sernam Xpressben;
c)
A Sernam Xpress ezt követően 2 millió EUR összegű tőkeemelést hajtott végre, amelyet teljes körűen az SNCF jegyzett; e művelet nyomán az SNCF a Sernam Xpress többségi tulajdonosává vált;
d)
A Sernam SA és az SNCF 2 millió EUR ellenében a Financière Sernam rendelkezésére bocsátotta a Sernam Xpress-beli teljes részesedését, amely ez utóbbi összes tőkéjét jelentette.
(34)
A Sernam SA-t 2005. december 15-én bírósági határozattal felszámolták. Az SNCF részére a „Sernam 2” határozat értelmében visszatérítendő 41 millió EUR-t a felszámolás során kötelezettségként elszámolták. (13)
(35)
A műveleteket az alábbi ábra szemlélteti:
(36)
A 2005. július 21-i egyetértési megállapodás a Sernam SA 57 millió EUR, illetve a Sernam Xpress 2 millió EUR összegű, az SNCF általi feltőkésítésen túl az SNCF által a Financière Sernam részére nyújtott garanciákat (ezek részletes ismertetése az eljárást megindító határozat (72)-(85) preambulumbekezdésében található), valamint az egyetértési megállapodás aláírásától számított öt éven belül hozott kedvezőtlen bizottsági határozat esetére elállási jogot irányzott elő (ennek részletes ismertetése az eljárást megindító határozat (117) preambulumbekezdésében található).
2.5. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI
(37)
2008. július 16-i határozatában a Bizottság meg kívánt győződni arról, hogy Franciaország az állításának megfelelően tiszteletben tartotta a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdését, és hogy az összeegyeztethetetlen 41 millió EUR visszafizettetésére irányuló, Franciaország által választott eljárás, azaz az állami követelésnek a Sernam SA csődje során történő elszámolása valóban lehetővé tette-e a szóban forgó támogatás által előidézett versenytorzulás megszüntetését. Mindemellett a Bizottság ellenőrizni kívánta, hogy a Sernam SA eszközeinek átruházását célzó művelet nem tartalmaz-e újabb, a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást.
2.6. AZ ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI
2.6.1. A panaszosok észrevételei
(38)
Mindenekelőtt, az első panaszos úgy ítéli meg, hogy a Sernam SA eszközeinek értékesítéséhez a „Sernam 2” határozatban előírt feltételek nem teljesültek.
(39)
Először is, a „Sernam 2” határozat által az átruházás végrehajtására előírt 2005. június 30-i határidőt nem tartották be, mivel az átruházási műveleteket csak 2005. október 17-én hagyták jóvá, és a részvények átruházását ugyanezen a napon kellett volna végrehajtani.
(40)
Továbbá, ami az átruházás ellenértékét illeti, az első panaszos úgy véli, hogy az árat kizárólag a Financière Sernam ajánlata alapján határozták meg. Ez az ajánlat önmagában is jogellenes volt, mivel újabb támogatások nyújtását, többek között a Sernam SA feltőkésítését feltételezte. Végezetül, az első panaszos hangsúlyozza, hogy a Sernam Xpress nem a Sernam SA-tól független társaság, amint azt a Bizottság az eljárást megindító határozatában bebizonyítja.
(41)
Ezenkívül az átruházási műveletek a valóságban részvényügyletnek (share deal) minősülnek, azaz a kedvezményezett jogalany egyszerű tulajdonosváltás révén továbbra is a piacon marad.
(42)
Az első panaszos továbbá kifogásolja annak a feltételnek a megsértését, amely szerint az értékesítést átlátható és nyílt eljárás keretében kell megszervezni. Véleménye szerint a Sernam SA és a Sernam Xpress kettős feltőkésítését, és nem kizárólag a Sernam SA feltőkésítését követően a Sernam Xpresst nyilvános konzultáció és ajánlati felhívás keretében kellett volna értékesítésre bocsátani.
(43)
Másodszor, az első panaszos az átruházott eszközök és kötelezettségek valorizációja során alkalmazott manipulációt, valamint az értékesített társaság alulértékelését kifogásolja.
(44)
Harmadszor, az első panaszos számos olyan intézkedést sorol fel, amelyek - véleménye szerint - új támogatásnak minősülnek: az 57 millió EUR összegű feltőkésítés, a 41 millió EUR összegű jogellenes támogatás visszafizettetésének elmaradása, az SNCF Sernam SA-val szemben fennálló pénzügyi követeléseinek elengedése. A fenti intézkedések kivétel nélkül a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatások.
(45)
Negyedszer, az első panaszos hangsúlyozza, hogy a Sernam SA-t átruházás helyett fel kellett volna számolni. Az első panaszos osztja a Bizottság azzal kapcsolatos kételyeit, hogy a felszámolás során végzett számításokban figyelembe vettek-e bizonyos költségeket, és úgy véli, semmi nem utal arra, hogy a Sernam szerkezetátalakításának tényleges költsége alacsonyabb lett volna a felszámolás költségénél.
(46)
Az első panaszos mindezekből megállapítja, hogy a francia hatóságok nemcsak hogy kivonták magukat az összeegyeztethetetlennek nyilvánított 41 millió EUR összegű támogatás visszafizettetésére vonatkozó kötelezettségük alól, de egyúttal legalább 95 millió EUR értékben újabb támogatásokat nyújtottak, amelyek összegét ki kell egészíteni a garanciák formájában nyújtott különféle támogatásokkal.
(47)
A második panaszos az eljárást megindító határozatot illetően nem tett észrevételeket.
2.6.2. Azon érdekelt felek észrevételei, akik szerint a „Sernam 2” határozatot tiszteletben tartották
2.6.2.1. Az SNCF észrevételei
(48)
Az SNCF véleménye szerint eleget tett a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételnek. Állítása szerint a Sernam eszközeit 2005. június 30. előtt egyben, piaci áron, átlátható és nyílt eljárás útján értékesítette az SNCF-fel jogi kapcsolatban nem lévő társaságnak.
(49)
Az SNCF szerint az átruházási műveletek egymástól elválaszthatatlanok és egyidejűek. A Bizottság ezért azokat mesterségesen nem választhatja szét.
(50)
Az SNCF úgy ítéli meg, hogy negatív ár esetén akkor teljesül a piacgazdasági befektető elve, ha az értékesítési költség alacsonyabb a részvényes állam által vállalt felszámolási költségeknél, és ennek alátámasztására részletes magyarázatot nyújt be.
(51)
Végezetül kiemeli, hogy a 41 millió EUR összegű támogatás visszafizetésére vonatkozó kötelezettséget a Sernam SA felszámolása során kötelezettségként elszámolták.
2.6.2.2. A Butler Capital Partners észrevételei
(52)
Először is, a BCP pontosítja a Sernam Xpress tőkéjébe való beavatkozásával kapcsolatos információkat.
(53)
Másodszor, a BCP meghatározza a Coulonge vállalat visszavásárlásának pontos célját.
(54)
Harmadszor, a BCP vitatja, hogy a Sernam Xpress az 57 és a 2 millió EUR összegű feltőkésítést követően pénztári többlettel rendelkezett volna. A BCP-nek 6 millió EUR összegű készpénzinjekciót kellett volna végrehajtania ahhoz, hogy a finanszírozandó veszteségek fényében a pénztári egyenleget megfelelő szintre emelje.
(55)
Negyedszer, a BCP nem ért egyet azzal, hogy a 41 millió EUR összegű támogatás előnyeit átruházták a Sernam Xpressre. A BCP úgy véli, hogy ilyen helyzet csak akkor állhatna fenn, ha bizonyítást nyerne, hogy a Sernam SA tevékenységeinek átruházása nem piaci áron történt. Ezzel szemben a BCP szerint az átruházás nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes eljárás nyomán valósult meg. A BCP továbbá felhívja a figyelmet arra, hogy az átruházási folyamatot szakértői vélemény kísérte.
(56)
Végezetül, ami a Sernam feletti ellenőrzés átvételének következményeit illeti, a BCP a tőkeemelést értékesítésként vizsgálja, és úgy ítéli meg, hogy - a Banks- (14) és az SMI (15)-ügyben hozott ítéletekkel összhangban - feltételezett támogatás visszafizettetésére a Financière Sernam vagy annak leányvállalata, a Sernam Xpress nem kötelezhető.
2.7. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
2.7.1. A „Sernam 2” határozat tiszteletben tartása
2.7.1.1. Az értékesítés határidejének betartása
(57)
A francia hatóságok úgy vélik, hogy a vevőre nézve jogilag kötelező erejű felvásárlási ajánlatot 2005. június 30-án továbbították az SNCF-nek, amely azt ugyanazon a napon elfogadta, ezáltal a megállapodás a francia szerződési jog értelmében visszavonhatatlanul létrejött.
2.7.1.2. Az eladási ár
(58)
A francia hatóságok megítélése szerint a „Sernam 2” határozat nem tiltja a negatív áron történő értékesítést, valamint az ítélkezési gyakorlat elismeri, hogy az ilyen ár lehet piaci ár.
(59)
Az eszközöket a Sernam SA részére az SNCF által biztosított 57 millió EUR összegű feltőkésítés értékének megfelelő negatív áron értékesítették. Ez az ár az első benyújtott indikatív ajánlatoknál jobb, és az SNCF számára a piac által kínált egyedüli kötelező erejű ajánlat volt. Az ajánlatot több független szakértő (ABN Amro, Oddo Corporate Finance/Paul Hastings, valamint a részesedésekért és átruházásokért felelős bizottság [Commission des Participations et Transferts]) is érvényesnek ítélte.
(60)
A francia hatóságok szerint az SNCF által végrehajtott előzetes feltőkésítés csupán végrehajtási részletkérdés. A Bizottság tehát e feltőkésítésre hivatkozva nem vonhatja kétségbe a Sernam eszközeinek piaci értékét, noha a piaci ár megléte már önmagában kizárja, hogy a negatív ár bármely része támogatásnak minősüljön.
2.7.1.3. Az eszközök értékesítése
(61)
A Bizottság elemzésére válaszul, amely szerint a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházása két egymást követő művelet: 1) a Sernam SA eszközeinek a Sernam Xpressre (a Sernam SA kizárólagos tulajdonában álló leányvállalatra) történő együttes, csoporton belüli átruházása, majd 2) a Sernam Xpressnek a Financière Sernam részére történő és eszközértékesítés helyett részvényügyletnek minősülő eladása formájában valósult meg, a francia hatóságok úgy vélik, hogy ez a szétválasztás mesterséges és indokolatlan.
(62)
Először is, az átruházási műveletek feltőkésítés útján végrehajtott „tőke-hozzájárulási-átruházási”, azaz olyan oszthatatlan műveletnek minősülnek, amelyre két okból került sor: 1) a francia jog nem teszi lehetővé a negatív áron történő eszközértékesítést, és 2) biztosítani kellett, hogy az átvevő ne álljon jogi kapcsolatban az SNCF-fel.
(63)
Tekintettel a Sernam SA tartósan veszteséges gazdasági helyzetére (az átruházást megelőző négy pénzügyi évben felhalmozódott összes veszteség 309,2 millió EUR-t tett ki), a társaság eszközeinek összesített értéke negatív volt.
(64)
A negatív eladási ár francia jogban foglalt tilalmának való megfelelés és az átruházási művelet gazdasági semlegességének biztosítása érdekében az átruházandó eszközök negatív értéke esetén a szakemberek által alkalmazandó eljárásként előírnák, hogy 1) a vevő által fizetendő ár jelképes lenne, és 2) a vevő kártalanítását célzó eszközt léptetnének életbe (az eladó részvétele az átruházást megelőző tőkeemelésben vagy az átruházott társasággal szemben fennálló követelések eladó általi elengedése).
(65)
Ezenfelül, annak elkerülése érdekében, hogy a Sernam SA hitelezői kétségbe vonják a művelet érvényességét, illetve kifogásolási jogukkal éljenek, az egyben átruházott eszközökkel együtt a Sernam tevékenységének folytatásához szükséges kötelezettségeket is át kellett adni. Egyszerű eszközértékesítés keretében nem lett volna mód e kötelezettségek hozzáadására.
(66)
Ennélfogva helyénvaló volt a francia kereskedelmi törvénykönyv L.236-16-L.236-21. cikkében foglalt, a szétválásra vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó részleges eszközapport végrehajtása. E tekintetben a francia hatóságok kijelentik, hogy az apport egyenértékű az eladással, amennyiben ahhoz hasonlóan tulajdonátruházással jár, amit az apportban részesülő társaság által kibocsátott értékpapírokkal ellentételeznek.
(67)
Mivel a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a vevő nem állhat jogi kapcsolatban az SNCF-fel, nem volt mód arra, hogy az eszközöket egyben, közvetlenül a Financière Sernamra ruházzák át, mivel ebben az esetben a Sernam SA az apportból fakadóan automatikusan a Financière Sernam részvényesévé vált volna. Ez magyarázatot ad arra, hogy miért került sor először a Sernam Xpress eszközeinek részleges apportjára, majd a Sernam Xpressnek a Financière Sernamra történő átruházására.
(68)
A francia hatóságok szerint a Sernam Xpress javára végrehajtott részleges eszközapport semmilyen körülmények között nem minősül csoporton belüli átruházásnak, mivel a Sernam Xpress a Sernam SA eszközeinek együttes tárolására szolgáló olyan „üres” társaság, amelynek kizárólagos célja, hogy lehetővé tegye az eszközök ezt követő átruházását a vevőre - a Financière Sernamra -, és az anyavállalat által folytatott tevékenységet nem végez. Ezeket az eszközöket a művelet megvalósítása céljából megőrizték és piaci értéken átruházták a Sernam Xpressre. Az eszközapport mindenesetre tulajdonátruházással járt, amely ellenében a Sernam Xpress 100 EUR névértékű üzletrészt bocsátott ki. A francia hatóságok szerint ez az intézkedés - az 57 millió EUR összegű feltőkésítést követően - az átruházott eszközök és kötelezettségek valós értékének megfelelő áron történt.
(69)
A francia hatóságok az eljárást megindító határozatra válaszul küldött észrevételeikhez mellékelték Nicolas Molfessis jogprofesszor véleményét, amely szerint „[m]ivel a francia jog […] nem teszi lehetővé, hogy az SNCF egyben és közvetlenül ruházza át a Sernam eszközeit a Financière Sernamra, az alkalmazandó jogszabályok a Bizottság által előírt korlátozásoknak való megfelelés érdekében tőke-hozzájárulási-átruházási művelet végrehajtására kötelezik az SNCF-et:
-
mivel a francia jogban nem létezik a negatív eladási ár fogalma, a műveletet előzetes feltőkésítés nélkül nem lehetett a Bizottság által előírt piaci áron végrehajtani;
-
mivel a francia jogban nem létezik az adósságátruházás jogcíme, és mivel az a szerződés átruházását az átruházásban érintett valamennyi szerződő fél előzetes beleegyezésétől teszi függővé - amelyet a gyakorlatban lehetetlen elérni -, a tevékenység folytatásához szükséges működési kötelezettségek átruházása miatt az említett akadály leküzdése érdekében a részleges eszközapport módszerét kellett alkalmazni. A részleges eszközapport módszerének alkalmazása miatt egy társaság, a Sernam Xpress közbeiktatására volt szükség, hogy eleget lehessen tenni az átruházó és az új tulajdonos közötti jogi kapcsolat hiányára vonatkozó, a Bizottság által előírt feltételnek.
A Sernam által alkalmazott eljárást együttes eszközátruházásnak kell tekinteni:
-
A gyakorlatban jól ismert tőke-hozzájárulási-átruházási műveletet a Semmítőszék minden olyan alkalommal eszközátruházásnak tekintette, amikor - tekintettel arra, hogy azok kizárólagos végső célja az eszközök átruházása volt - meg lehetett állapítani a két művelet oszthatatlan jellegét;
-
Ebben az esetben kétségtelenül megállapítható ez az oszthatatlan jelleg, mivel az egyes felek között létrejött különböző megegyezések teljesen egyértelműen jelzik a felek azon szándékát, hogy az egyes műveleteket olyan egymástól kölcsönösen függő műveletnek tekintik, amelyek kizárólagos célja a Sernam eszközeinek a Financière Sernamra történő átruházása.”
(70)
A francia hatóságok szerint a Sernam SA eszközeit az SNCF-fel jogi kapcsolatban nem álló társaság részére egyben, a piaci árnak megfelelő negatív áron, nyílt, átlátható, feltételek nélküli és megkülönböztetésmentes pályáztatás keretében folytatott átruházási tárgyalás eredményeként értékesítették, a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételeknek megfelelően.
2.7.1.4. A kiválasztási eljárás nyitott és átlátható jellege
(71)
A francia hatóságok véleménye szerint tárgyi tévedés azt állítani, hogy a Sernam SA eszközei potenciális felvásárlóinak rendelkezésére bocsátott akta nem a Sernam Xpress, hanem a Sernam SA eszközeinek értékesítését említi. Ezenkívül a nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes ajánlati felhívás követelménye nem jelenti azt, hogy a feltőkésítést követően újabb ajánlati felhívást kell közzétenni, mivel a feltőkésítés éppen az ajánlati felhívás és az abból fakadó negatív ár közvetlen következménye.
2.7.1.5. A jogos elvárás kérdése
(72)
A francia hatóságok megítélése szerint a „Sernam 2” határozat azáltal, hogy kifejezetten lehetőséget ad a Sernam eszközeinek együttes átruházására, az SNCF vezetőjében és a francia hatóságokban ésszerű elvárást keltett arra vonatkozóan, hogy jogosultak ilyen módon eljárni. Az állami támogatásokra irányuló vizsgálati eljárás megindítása tehát nem veszi figyelembe a francia hatóságoknak a „Sernam 2” határozattal kapcsolatos jogos elvárásait, annál is inkább, mivel a hatóságok - azzal, hogy az átruházás módjára vonatkozó minden hasznos magyarázatot a Bizottság rendelkezésére bocsátottak - teljes mértékben átlátható módon jártak el vele szemben.
2.7.2. A Sernam SA Sernam Xpressre átruházott eszközeinek és kötelezettségeinek valorizációja során elkövetett állítólagos manipuláció
(73)
Ami a valorizáció során elkövetett állítólagos manipulációkat illeti, a francia hatóságok mindenekelőtt elutasítják az eszközértékelés során végrehajtott 22 millió EUR összegű levonást. Mivel részleges eszközapportot követő átruházási műveletről van szó, az alkalmazandó számviteli szabályozás nem az első panaszos által állított nettó könyv szerinti érték alapján, hanem az apportált eszközök és kötelezettségek tényleges értéke alapján írja elő az értékmeghatározást. Ezen értékek megállapítása a piaci ár vagy független szakértői vélemények alapján történt. A hatályos számviteli szabályokat alkalmazták a halasztott adójóváírások értékének meghatározásához is. Ami a márkaportfólió értékelését illeti, ehhez az Európai Bizottság által 2001. május 23-án az SNCF által az SCS Sernamnak juttatott apport alkalmával készített becslést vették alapul.
(74)
A kötelezettségek értékének meghatározása tekintetében a francia hatóságok úgy vélik, hogy csak az apportban részesülő társaság tevékenységének folytatásához szükséges kötelezettségek átruházására került sor. Ezenkívül a „badwill” (a társaságot érintő negatív hatás vagy hátrány, amely valamely hibás üzleti gyakorlat alkalmazásából származik) értéke csak a könyvelésben nyilvántartott 57 millió EUR negatív piaci értéknek felelt meg.
2.7.3. A 41 millió EUR összegű támogatás Sernam Xpress társasággal történő visszafizettetésére vonatkozó kötelezettség hiánya
(75)
A francia hatóságok arra hivatkoznak, hogy a Bizottság által az SMI- (16) és a CDA-ügy (17) keretében kifejtett érvelés alapjául szolgáló különbségtétel a részvényügylet (share deal) és az eszközügylet (asset deal) között a szóban forgó esetben nem releváns.
2.7.3.1. A művelet szétválasztása csoporton belüli átruházásra és részvényügyletre
(76)
A (61)-(70) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt a francia hatóságok úgy vélik, hogy a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházását célzó művelet nem csoporton belüli átruházásból és egy azt követő részvényügyletből, hanem harmadik fél részére történő eszközátruházásból áll.
(77)
Másodsorban, a hatóságok arra hivatkoznak, hogy amennyiben a támogatást átutalták volna, a Sernam Xpress piaci árában szükségszerűen figyelembe vették volna a 41 millió EUR-s tartozás meglétét. Ebben az esetben a negatív ár 98 millió EUR (57 + 41) lett volna. Ezzel szemben a Financière Sernam által „kifizetett” - valójában kapott - negatív ár mindössze 57 millió EUR volt. Ennélfogva az eladó 41 millió EUR-t takarított meg, következésképpen azonban megőrizte a támogatás gazdasági előnyét. A francia hatóságok ebben az összefüggésben a Banks-ítéletre (18) hivatkoznak.
2.7.3.2. A CDA- és az SMI-ítéletben foglalt feltételek tiszteletben tartása
(78)
A francia hatóságok arra hivatkoznak, hogy a Bíróság a CDA-ügyben hozott ítéletében megállapította: az a tény, hogy a CDA a támogatásban részesülő vállalatok tevékenységét folytatja, önmagában nem bizonyítja a visszatérítési utasítás jogkövetkezményeinek megkerülésére irányuló szándék fennállását (19).
(79)
A Bíróság pontosította, hogy a visszatérítési utasítás jogkövetkezményeinek megkerülésére irányuló szándék nem áll fenn, amennyiben a CDA a piaci árnak megfelelő vételárat fizetett az LCA társaság eszközeinek átvételéért. (20)
(80)
A francia hatóságok szerint, mivel a Sernam Xpress piaci ár ellenében szerzett tulajdonjogot a Sernam SA eszközei és kötelezettségeinek egy része felett, ez a művelet nem ruházta át a Sernam Xpressre a 41 millió EUR összegű támogatás nyújtásából fakadó előny tényleges élvezetét. Mindemellett a Bizottság nem érvelhet azzal, hogy a Sernam SA olyan üres kagylóhéjként kerül ki az eszközértékesítésből, amellyel szemben nem lehet az összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatás visszatérítését elérni. Ezt a már a CDA-ítéletben is kifejtett érvelést a Bíróság elutasította (21).
(81)
A francia hatóságok hangsúlyozzák, hogy a Bizottság kifejezetten lehetőséget adott a Sernam SA eszközeinek együttes átruházására. Ennek megfelelően az, hogy az SNCF a Sernam eszközeit egyben, piaci áron, átlátható és nyílt eljárásban átruházta egy másik társaságra, semmiképpen sem tekinthető e kötelezettség megkerülésének.
(82)
Ez annál is inkább igaz, mivel a Bizottság maga is megállapította, hogy kizárható a kötelezettségek ilyen megkerülése, „ha - azon kívül, hogy piaci áron megy végbe - a kedvezményezett társaság javainak ‘együttes’ átruházása feltétel nélküli, a társaság valamennyi versenytársa számára elérhető eljárásban megy végbe” (22).
(83)
Ami a Bizottság azon érvét (23) illeti, amely szerint a művelet amellett, hogy a CDA-ítélet által engedélyezett módon lehetővé tette az eszközök biztonságba helyezését, olyan struktúrát hozott létre, amely a Coulonge vállalat felvásárlásához hasonló új beruházások finanszírozását teszi lehetővé, elegendő azt megállapítani, hogy a Coulonge Services Sernam Xpress általi felvásárlására azzal együtt került-e sor, hogy a BCP átvette a Sernam Xpress feletti ellenőrzést, valamint hogy a Sernam Xpress kihasználhatta-e az új tőkeinjekcióval megvalósuló, BCP általi irányításátvételt e felvásárlás megvalósításához.
(84)
A fentiek alapján tehát a Bizottság kételyeivel ellentétben a CDA-ítéletben foglalt és a francia hatóságok által „harmadik kritériumnak” nevezett követelmény is teljesül.
2.7.4. A Sernam Xpress és/vagy a Financière Sernam részére nyújtott újabb támogatások
(85)
Ami a 2005. július 21-i egyetértési megállapodást illeti (a Sernam SA SNCF általi, 57 millió EUR összegű feltőkésítése; a Sernam Xpress SNCF általi, 2 millió EUR összegű feltőkésítése; az SNCF által a Financière Sernam részére nyújtott garanciák; elállási jogról szóló záradék), a francia hatóságok úgy vélik, hogy amennyiben az eladás piaci áron, nyílt és átlátható ajánlati felhívás alapján, valamint a felszámolás költségénél alacsonyabb költséggel valósul meg, az nem tartalmaz támogatási elemeket.
(86)
Ezenfelül a Financière Sernam által ajánlott negatív ár megfelelt a független szakértők becsléseinek.
(87)
A francia hatóságok továbbá megjegyzik, hogy az elállási jogról szóló záradékot a Financière Sernam kérésére, és kizárólag azért illesztették be a 2005. július 21-i egyetértési megállapodásba, hogy védelmet nyújtson egy kedvezőtlen bizottsági határozat jelentette kockázattal szemben. A francia hatóságok úgy ítélik meg, hogy ilyen záradék hiányában nem kerülhetett volna sor átruházásra, és kijelentik, hogy a Bizottság egy korábbi ügyben nem emelt kifogást e záradék ellen. (24)
3. A BIZOTTSÁG ÉRTÉKELÉSE
3.1. A „SERNAM 2” HATÁROZAT 3. CIKKÉT MEGALAPOZÓ INDOKOK FELIDÉZÉSE
(88)
Elsőként, a Bizottság emlékeztet arra, hogy ezt az eljárást az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (25) 16. cikke alapján indította, mivel a Bizottság szerint több jel utalt arra, hogy Franciaország visszaélt a „Sernam 2” határozatban feltételekkel engedélyezett támogatással, méghozzá azt követően, hogy a korábban a „Sernam 1” határozatban szintén feltételekkel engedélyezett támogatással is visszaélt.
(89)
A Bizottság úgy véli, emlékeztetni kell azokra az okokra, amelyek a „Sernam 2” határozat 3. cikkében foglalt feltételek előírásához vezettek: (26)
„[…] figyelembe véve a támogatással való fent megállapított visszaélést és az átszervezési terv időtartamának növekedését, a Bizottság úgy véli, hogy a Sernamnak különös ellentételezést kell nyújtania azzal, hogy tartósan visszavonul az alapvetően túlkapacitással rendelkező piacokról a támogatás egy részét érintő jóváhagyás igazolása érdekében.
Az állami támogatások a strukturális túlkapacitással rendelkező, sőt visszaesést mutató piacokon történő folyósítása valójában azzal az azonnali következménnyel járt, hogy lehetővé tette egy vállalat számára, amelynek a bejelentett nehézségei miatt abba kellett hagynia a tevékenységét, hogy mesterségesen szélsőséges részesedéssel rendelkezzen a kérelmezett piacokon a pénzügyileg egészséges konkurens vállalatok kárára. Azt is el kell kerülni, hogy a támogatás azzal a nem kívánatos hatással járjon, hogy elűzze a pénzügyileg egészséges vállalatokat a kérelmezett piacokról azok javára, amelyek saját erőből képtelennek bizonyulnának a túlélésre.
Ebben az értelemben a Bizottság úgy véli, hogy a Sernamnak tartósan abba kell hagynia a tevékenységeit a túlkapacitással rendelkező piacokon, konkrétan a közúti gyűjtőfuvarozás, illetve hagyományos kézbesítés szegmensében.
Jóllehet a Sernam kezdeményezett egy ilyen visszavonulást, a Bizottság úgy véli, hogy ez nem elegendő, és azt tartósan kell megvalósítani. Emiatt szükségesnek ítél olyan feltételeket szabni, amelyek i. lehetővé teszik a Sernam számára, hogy folytassa fejlesztéseit az innovatív diverzifikáció irányába és fejlődésben lévő (és így túlkapacitással nem rendelkező) piaci szegmensben, és ii. a túlkapacitással rendelkező, stagnáló vagy visszaesést mutató piaci szegmensekben lehetővé teszik a Sernam szolgáltatásainak más szereplők szolgáltatásaival való felváltását (aminek hatására e szegmensekben felszabadulnak a Sernam piaci résesedései).
(…)
A Bizottság arra is emlékeztet, hogy a Sernam egészének (aktíváinak és passzíváinak) a francia hatóságok által tervezett értékesítése esetén a határozat feltételeit (a Sernam közúti tevékenységének átadása más vállalatoknak és a Sernam tevékenységének diverzifikálása a vasúti teherszállítás felé) minden esetben alkalmazni kell. Ezzel szemben, ha a Sernamnak „egyben” [kellene] értékesítenie az aktíváit, a Bizottság emlékeztet arra, hogy a társaság átszervezésével kapcsolatban fent említett két feltétel nem érvényes, tekintve, hogy a Sernam már nem a jelenlegi cégforma szerint működik, és a piaci részesedések felszabadulnak a független átvevő számára (aki a Sernam aktíváival ténylegesen végezheti annak tevékenységeit).”
(90)
A „Sernam 2” határozat tehát két különböző forgatókönyvet irányoz elő a Sernam SA értékesítésére: a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) teljes körű értékesítését, és kizárólag eszközértékesítést. Az első feltételezés esetében az eszközöket és kötelezettségeket felvásároló társaságnak teljesítenie kell a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (1) bekezdésében felsorolt feltételeket; a második esetben ezek a feltételek nem alkalmazandók.
(91)
Ezenkívül emlékeztetni kell arra a tágabb kontextusra is, amelybe a Bizottság „Sernam 1” és „Sernam 2” határozata illeszkedik. A folyamatosan veszteséges Sernam SA működési célú állami támogatásban részesült, amelyet anyavállalata, az SNCF folyósított számára, és amelyre a vállalat fennmaradásához volt szükség.
(92)
Véget kellett vetni egy olyan társaság mesterséges életben tartásának, amely indokolatlan piaci részesedéssel rendelkezett, jóllehet nem volt versenyképes. Ebből következik, hogy egyrészről véget ért a Sernam társaság rendszeres állami feltőkésítése, és másrészről az ilyen támogatások nyomán létrejött versenytorzulások megszűntek, vagy azokat kompenzációs intézkedésekkel kellett ellensúlyozni. Ennélfogva a Sernam részére 2001 és 2004 között nyújtott, 41 millió EUR összegű, a belső piaccal összeegyeztethetetlen jogellenes támogatásokat vissza kellett fizettetni, és az 503 millió EUR összegű szerkezetátalakítási támogatás ellentételezéseként a piac egyes részeit felszabadító kompenzációs intézkedéseket kellett elfogadni.
(93)
A Bizottság ugyanakkor már az elején megállapította, hogy az a mód, ahogyan Franciaország a 2004. évi határozatot végre kívánta hajtani, teljes mértékben ellentétes az így meghatározott célkitűzésekkel. A francia hatóságok e határozat végrehajtása ürügyén továbbra is nyújtottak működési támogatást, és a vállalat gazdasági folytonosságának megőrzésére törekedtek, elmulasztva a piaci részesedések felszabadítását és éppen ellenkezőleg megkísérelve megerősíteni a társaság versenyhelyzetét.
(94)
Ezen a ponton helyénvaló módszeresen megvizsgálni, hogy a francia hatóságok milyen eszközöket alkalmaztak célkitűzéseik eléréshez.
3.2. VISSZAÉLÉS A „SERNAM 2” HATÁROZATTAL ENGEDÉLYEZETT TÁMOGATÁSSAL
(95)
A francia hatóságok megerősítik, hogy a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (1) bekezdésében felsorolt feltételeket nem tartották tiszteletben. A Bizottságnak ennélfogva mindössze azt kell ellenőriznie, hogy Franciaország eleget tett-e a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltételeknek. Emlékeztetőül, ez a bekezdés a következőképpen szól:
„Amennyiben mostantól fogva 2005. június 30-ig a Sernam egyben, piaci áron, átlátható és nyílt eljárásban értékesíti az aktíváit az SNCF-fel jogi kapcsolatban nem lévő társaságnak, az (1) bekezdés feltételei nem alkalmazandók.”
(96)
Amint az az alábbiakban kiderül, Franciaország nem teljesítette ezeket a feltételeket.
3.2.1. A tevékenységek átruházására nem 2005. június 30-án került sor
(97)
A francia hatóságok és az első panaszos észrevételeiből az következik, hogy 2005. június 30-án az SNCF vezetése mindössze elvben fogadta el a Financière Sernam kötelező erejű ajánlatát. Mindeközben az ügyletben érintett valamennyi felet kötő egyetértési megállapodást 2005. július 21-én írták alá, és a különböző átruházási műveletek végrehajtására csak 2005. október 17-én került sor.
(98)
A Bizottság mindebből arra a következtetésre jut, hogy a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházására - a „Sernam 2” határozatban előírt feltétellel ellentétben - nem került sor legkésőbb 2005. június 30-ig. Ez már önmagában is elegendő ok annak megállapításához, hogy Franciaország visszaélt a „Sernam 2” határozatban feltételekkel engedélyezett támogatással.
3.2.2. A tevékenységek átruházása nem minősül adásvételnek (27)
(99)
Az uniós tagállamok jogrendjében az adásvételi szerződés a római jogból eredő elveken alapul (emptio venditio). Az adásvétel ugyanis javak tulajdonjogának a vételár megfizetése ellenében történő átruházása. Az árnak, amint azt a francia jogra hivatkozva a francia kormány is kiemeli, pozitív árnak kell lennie.
(100)
Az az ügylet, amelynek során az adott jó vagy javak tulajdonjogát átruházni kívánó személy pénzt ajánl a javakat átvevő személynek, nem adásvétel, hanem más jellegű szerződés.
(101)
Ebben az esetben az SNCF 59 millió EUR-t, azaz a Sernam SA feltőkésítése során 57 millió EUR-t, a Sernam Xpress feltőkésítése során pedig 2 millió EUR-t fizetett, és különféle garanciákat nyújtott a Financière Sernam részére. A Financière Sernam által az SNCF és a Sernam SA javára kifizetett 2 millió EUR kiegyenlíti a Sernam Xpress feltőkésítését, az ügylet további elemeit azonban nem. Ennélfogva az SNCF és a Financière Sernam között megkötött szerződés nem tekinthető adásvételi szerződésnek. Ezt a francia hatóságok nem is vitatják, amikor kifejtik, hogy a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházását célzó különböző műveletek nem minősülnek adásvételnek, mivel a francia jog nem teszi lehetővé olyan adásvétel lebonyolítását, amely ilyen eredménnyel jár.
(102)
A Bizottság megállapítja, hogy az SNCF és a Financière Sernam között megkötött szerződés nem minősül adásvételi szerződésnek. Ugyanezen okból nem teljesül a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése, mivel nem történt adásvétel. Következésképpen Franciaország visszaélt a „Sernam 2” határozatban feltételekkel engedélyezett támogatással.
3.2.3. A tevékenységek átruházása nem tekinthető eszközértékesítésnek, hanem a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) teljes körű átruházását jelenti
(103)
Még ha a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházását adásvételnek is tekintendő, a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése csak akkor teljesülne, ha ez az adásvétel kizárólag az eszközöket és nem a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) egészét érintené. Ez a „Sernam 2” határozat (217) preambulumbekezdéséből következik, amelyet e határozat (89) preambulumbekezdése idéz.
(104)
A 2.4. szakaszban ismertetetteknek megfelelően a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő, SNCF általi átruházása során a Sernam SA saját eszközeit, valamint az anyavállalatával, az SNCF-fel szemben fennálló egyes tartozások kivételével kötelezettségeit kizárólagos tulajdonú leányvállalatára, a Sernam Xpressre ruházta át. Az átruházást megelőzően a Sernam SA-t az SNCF 57 millió EUR értékben feltőkésítette, és ez az új tőke is az átruházott eszközök részét képezte. Az átruházást követően az SNCF a Sernam Xpresst is feltőkésítette, 2 millió EUR összegben. Ezután a Sernam Xpress részvényeit a Financière Sernam ugyanekkora összegért (2 millió EUR-ért) értékesítette.
(105)
A 2.7.1.3. szakaszban foglaltaknak megfelelően a francia hatóságok ezt a műveletet a francia jogból és a „Sernam 2” határozatból fakadó kettős korlátozással indokolják.
(106)
Arra hivatkoznak, hogy a művelet átfogó eredménye megegyezik az eszközértékesítés eredményével. Ennélfogva azt a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a Sernam SA eszközei együttes értékesítésének kell tekinteni.
(107)
A Bizottság - két okból - eltérő következtetésre jutott.
3.2.3.1. Az átruházás két eleme az eszközök és kötelezettségek csoporton belüli átruházása, majd az azokat átvevő leányvállalat részvényeinek értékesítése (részvényügylet)
(108)
Az SNCF által végrehajtott művelet nyomán a Financière Sernam hozzájutott a Sernam Xpress részvényeihez, és így értékesíthette azokat (a továbbiakban: részvényügylet).
(109)
Igaz, hogy az SNCF először - a francia hatóságok szerint - a francia jogban „részleges eszközapportnak” nevezett (valójában eszközöket és kötelezettségeket is érintő) műveletet hajtott végre. Ez a művelet azonban még önállóan vizsgálva sem tekinthető „harmadik fél részére történő eszközértékesítésnek”. Az eladásra 57 millió EUR összegű negatív áron került sor, ezért az nem minősül adásvételnek (lásd a 3.2.2. szakaszt). Mindemellett nem csupán az eszközöket, hanem a Sernam SA anyavállalatával, az SNCF-fel szemben fennálló egyes tartozásainak kivételével valamennyi kötelezettséget is érinti. A Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) teljes körű átruházásáról, és nem csupán az eszközök értékesítéséről van tehát szó (lásd még a 3.2.3.2. szakaszt).
(110)
Végezetül, a szóban forgó átruházást a Sernam Xpress 100 %-os tulajdonú leányvállalat javára teljesítették, amelyet eseti alapon jelöltek ki a Sernam SA eszközeit és kötelezettségeit átvevő jogalanyként azzal a kizárólagos céllal, hogy azt a Financière Sernamnak továbbértékesítsék. Az apport kedvezményezettje tehát nem az SNCF-től független harmadik vállalat volt.
(111)
Másodszor, a Sernam Xpress részvényeit a Financière Sernamnak értékesítették, ami szintén nem harmadik fél részére történő részvényeladásnak, hanem részvényátruházásnak vagy részvényügyletnek (és ezért a vállalat egésze átruházásának) minősül.
(112)
Ennélfogva az SNCF által végrehajtott műveletek egyike sem tekinthető a Sernam SA eszközeinek az SNCF-fel jogi kapcsolatban nem lévő társaság részére történő együttes értékesítésének, így nem teljesülnek a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltételek.
3.2.3.2. Az átruházás nem az eszközökre korlátozódik, hanem a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) egészét érinti
(113)
Az e határozat (89) preambulumbekezdésében idézett „Sernam 2” határozat (217) preambulumbekezdése megkülönbözteti egyrészről az eszközök értékesítését és másrészről a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) teljes körű értékesítését. E preambulumbekezdésből egyértelműen következik, hogy ha a francia hatóságoknak a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) egészét értékesíteniük kellett - amint azt a „Sernam 2” határozat elfogadásakor értették -, kötelesek voltak eleget tenni a „Sernam 2” határozat 3. cikke (1) bekezdésében foglalt feltételeknek.
(114)
A különböző átruházási műveletek eredményeként a Financière Sernam a Sernam Xpress felvásárlásával a Sernam SA-nak a „Sernam 2” határozat elfogadásának időpontjában meglévő eszközei és kötelezettségei összességéhez hozzájutott, az alábbiak kivételével: egyrészről az eszközök értéke a Sernam SA javára kifizetett 57 millió EUR összegű, illetve a Sernam Xpress javára kifizetett 2 millió EUR összegű tőkeinjekcióval növekedett (lásd még e határozat 3.2.4. szakaszát), és másrészről a kötelezettségek értéke a Sernam SA által az SNCF-től felvett tagi kölcsön, az „IBM - GPS” szerződéstől való elállásból fakadó kötelezettség, valamint a 41 millió EUR összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetésére vonatkozó kötelezettség összegével csökkent.
(115)
E kisebb kiigazítások ellenére is egyértelmű azonban, hogy a Sernam SA eszközeit és kötelezettségeit valóban átruházták először a Sernam Xpressre, majd a Financière Sernamra.
(116)
A tevékenységek átruházása tehát nem minősül eszközértékesítésnek, hanem a Sernam SA (eszközeinek és kötelezettségeinek) - néhány kivételtől eltekintve - teljes körű átruházását jelenti. Következésképpen ez is azt támasztja alá, hogy a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében felsorolt feltételeket nem tartották tiszteletben.
3.2.4. Az átruházás nem korlátozódik a „Sernam 2” határozat elfogadásának időpontjában a Sernam SA tulajdonát képező eszközökre, hanem magában foglal további 59 millió EUR-t
(117)
Az eszközöket illetően a Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Sernam SA és a Sernam Xpress feltőkésítésével további 59 millió EUR-val nőtt azok értéke, valamint hogy a Financière Sernam által kifizetett 2 millió EUR-ra figyelemmel e növekedés gazdasági értéke 57 millió EUR. A „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése nem engedélyezi az eszközök értékének ilyen növelését.
3.2.5. A tevékenységek átruházására nem átlátható és nyílt eljárás útján került sor
(118)
A francia hatóságok elsőként átlátható és nyílt eljárást szerveztek. Az eljárás lezárásakor azonban az SNCF egyetlen kötelező erejű ajánlatot sem kapott.
(119)
Az átlátható és nyílt eljárás kudarcát követően megkötötték a Financière Sernammal a Sernam SA tevékenységeinek átruházását célzó különböző műveletekről szóló szerződést. Mivel a vállalat mint ilyen önállóan nem vett részt az átlátható és nyílt eljárásban, a tevékenységek átruházása végül nem átlátható és nyílt eljárás útján valósult meg.
(120)
Ez is azt támasztja alá, hogy a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdésében felsorolt feltételeket nem tartották tiszteletben.
3.2.6. A eszközértékesítés véglegességét nem tartották tiszteletben
(121)
A „Sernam 2” határozat (217) preambulumbekezdése a következőképpen rendelkezik az eszközértékesítés céljáról:
„[A] piaci részesedések felszabadulnak a független átvevő számára (aki a Sernam aktíváival ténylegesen végezheti annak tevékenységeit).”
(122)
Az eszközértékesítés tehát a Sernam SA piaci részesedésének és eszközeinek felszabadítását, valamint az eszközök használati jogának harmadik fél részére történő átengedését célozta. Az eszközértékesítés célja tehát az volt, hogy megszüntesse a Sernam SA gazdasági tevékenységét.
(123)
A szóban forgó ügyben ugyanakkor a Sernam SA-t annak vezetősége teljes körűen felvásárolta, így az egyesült a későbbi Financière Sernammal. A gazdasági folytonosság maradéktalanul megvalósul; ezenfelül a vállalat tartozásai jelentős részétől megszabadult, valamint 59 millió EUR értékben új tőkéhez jutott, amelyből 57 millió EUR gazdasági terhét továbbra is az SNCF viseli. Ennélfogva, azontúl, hogy a végrehajtott művelet nem tesz eleget a „Sernam 2” határozat 3. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételeknek, a határozatban kitűzött célok elérését sem teszi lehetővé. Éppen ellenkezőleg a gazdasági jogalany megerősödését eredményezi oly módon, hogy az tovább súlyosbíthatja a határozatban előírt intézkedések által éppen enyhíteni kívánt versenytorzulásokat.
3.2.7. A Franciaország által kifejtett érvelés alapján nem bizonyítható a „Sernam 2” határozat 3. cikke (2) bekezdésének tiszteletben tartása
(124)
Elfogadhatatlan Franciaország azon érvelése, amely szerint a végrehajtott műveletek összessége együttes eszközértékesítésnek felel meg. Az együttes eszközértékesítés jellegéből fakadóan annak elsődleges tulajdonsága, hogy nem részvényeladáson alapul. A Bizottság ennélfogva nem tudja elfogadni azt az érvelést, amely szerint több különböző jogi aktus (részleges eszköz- és kötelezettségapport, majd részvényügylet) egyenértékű egy adott jogi aktussal (eszközértékesítés) akkor, amikor valamelyik ténylegesen végrehajtott jogi aktus a bizonyítani kívánt jogi aktussal ellentétes.
(125)
Ugyanígy nem fogadható el az az érvelés sem, amely szerint a francia jog értelmében nem lehetséges a Sernam SA eszközeinek a Financière Sernam részére történő közvetlen értékesítése. Elsőként emlékeztetni kell arra, hogy a „Sernam 2” határozat értelmében Franciaország kétféleképpen hajthatta végre a határozatot. Feltételezve, hogy az eszközértékesítés megoldhatatlannak bizonyult, a francia hatóságok a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (1) bekezdésében előirányzott lehetőséggel élve (a Sernam SA saját tevékenységeinek korlátozása a vasúton történő kézbesítésre és a közúti szállítás alvállalkozásba adása) továbbra is végrehajthatták a határozatot. Másodszor, ha a harmadik fél hitelezők ténylegesen elfogadhatatlannak tartották volna a negatív eladási árat, a Sernam SA-t kollektív eljárás alá vonhatták volna, hogy az eszközértékesítésre ezen eljárás keretében kerüljön sor.
(126)
Végezetül, ha a francia hatóságok nehézségekbe ütköztek a „Sernam 2” határozat végrehajtása során, a Bizottsághoz kellett volna fordulniuk annak érdekében, hogy közösen találjanak más jellegű megoldást, az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 4. cikkének (3) bekezdésében foglalt lojális együttműködés elvével összhangban. Noha a francia hatóságok 2004. november 24-én valóban látogatást tettek a Bizottságnál, és 2004. december 21-én hivatalos levélben tájékoztatták az eszközök együttes értékesítésére vonatkozó döntésükről, hangsúlyozni kell, hogy Franciaország egyszer sem értesítette a Bizottságot az általa a „Sernam 2” határozatban feltételesen jóváhagyott szerkezetátalakítási terv módosításáról. Márpedig a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (28) 3.2.3. szakasza megerősíti, hogy valamely tagállam kizárólag a Bizottság előzetes tájékoztatását és jóváhagyását követően térhet el a szerkezetátalakítási tervtől.
(127)
A Bizottság azonban nem adta beleegyezését a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásához, amelyet Franciaország végrehajtott.
3.2.8. Következtetés: Franciaország nem tartotta tiszteletben a „Sernam 2” határozat 3. cikkét, és visszaélt az 503 millió EUR értékű támogatással
(128)
A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a „Sernam 2” határozat 3. cikkét nem tartották tiszteletben. Ennélfogva a „Sernam 2” határozatban feltételekkel engedélyezett 503 millió EUR összegű szerkezetátalakítási támogatással visszaéltek.
3.2.9. Az 503 millió EUR összegű támogatás összeegyeztethetetlen a belső piaccal
(129)
Mivel a kedvezményezett a „Sernam 2” határozatot megsértve használta fel az 503 millió EUR összegű támogatást, ez utóbbi e határozat alapján nem egyeztethető össze a belső piaccal.
(130)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében a tagállam feladata, hogy hivatkozzon a támogatás összeegyeztethetőségét igazoló okokra. Mivel Franciaország nem nevezte meg az összeegyeztethetőség indokait, a Bizottság megállapítja, hogy az 503 millió EUR összegű támogatás összeegyeztethetetlen a belső piaccal, és annak összegét a rendelkezésre bocsátás időpontjától számított kamatokkal megnövelve vissza kell fizettetni.
(131)
A támogatást a Financière Sernammal és leányvállalataival, azaz a Sernam Services-szel és az Asterrel kell visszafizettetni, amelyek jelenleg folytatják a korábban a (mára felszámolt) Sernam SA, majd a Sernam Xpress (ennek vagyona egyetemes vagyonátruházást követően a Financière Sernam birtokába került) által végzett és támogatásban részesült gazdasági tevékenységet. Először is úgy kell tekinteni, hogy a Sernam Xpress a csoporton belül lezajlott ügyletet követően a Sernam SA valamennyi eszközét és kötelezettségeinek egy részét átvette. A Sernam Xpress tehát a Sernam SA gazdasági tevékenységét folytatta (lásd még a 3.3. szakaszban található részletes bizonyítást). Ezt követően az egyetemes vagyonátruházás nyomán a Financière Sernam a Sernam Xpress jogutódjává vált. Végezetül a Financière Sernam, valamint leányvállalatai, azaz a Sernam Serivces és az Aster a Sernam SA és a Sernam Xpress tevékenységét folytatják, és továbbra is részesülnek a kezdetben a Sernam SA részére odaítélt 503 millió EUR összegű támogatásból.
3.3. A 41 MILLIÓ EUR ÖSSZEGŰ TÁMOGATÁS VISSZAFIZETTETÉSE
(132)
A „Sernam 2” határozat értelmében Franciaország által a kedvezményezettel visszafizettetendő 41 millió EUR összegű állami támogatást a Sernam SA vállalat felszámolásakor kötelezettségként elszámolták.
(133)
A francia hatóságok úgy vélik, hogy a „Sernam 2” határozat 4. cikke értelmében a Sernam SA tevékenységeinek a véleményük szerint átlátható és nyílt eljárás keretében a Financière Sernamra történő átruházásából következik, hogy a visszafizettetési kötelezettség kizárólag a Sernam SA társaságra korlátozódik.
(134)
A „Sernam 2” határozat 4. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A Sernam mindenfajta részleges vagy teljes értékesítésének piaci áron és az összes konkurens számára átlátható és nyílt eljárás során kell történnie. Ilyen körülmények között a 41 m€ támogatás visszafizetése a Sernamot terheli, amennyiben az tovább létezik.”
(135)
A 4. cikk különbséget tesz aszerint, hogy folyamatos-e a Sernam gazdasági tevékenysége. A tevékenység megszűnése esetén a követelés az eszközöket átlátható és nyílt eljárás során, piaci áron megvásárló jogalanyokkal szemben nem érvényesíthető.
(136)
A Bizottság ezenfelül megjegyzi, hogy ítélkezési gyakorlatában a Bíróság és a Törvényszék döntő jelentőséget tulajdonít ezeknek a tényezőknek.
(137)
Az SMI-ítélet (29) két lehetőséget különböztet meg a támogatásban részesülő tevékenységek értékesítésének esetére, amelyek a következők: a társasági részesedések értékesítése, amelyet követően a támogatásokban részesülő vállalat megőrzi jogi személyiségét (részvényügylet), illetve a vállalat eszközei egy részének vagy egészének értékesítése más vállalat részére, amelyet követően a támogatott gazdasági tevékenységet a továbbiakban nem ugyanaz a jogi személy végzi (eszközügylet).
(138)
A részvényügylet tekintetében a Bíróság megállapította, hogy: (30)
„[…] ha egy olyan vállalkozást, amely jogellenes támogatásban részesült, piaci áron vásárolnak meg, vagyis azon a legmagasabb áron, amelyet egy magánbefektető normál versenyfeltételek mellett ezért a társaságért abban a helyzetben, amelyben - különösen az állami támogatás nyújtását követően - található, kész volt fizetni, a támogatási elemet piaci áron értékelték és a vételárba beszámították. Ilyen körülmények között a vevő nem tekinthető úgy, hogy előnyben részesült a piacon működő többi gazdasági szereplőhöz képest (e tekintetben lásd a C-390/98. sz. Banks-ügyben 2001. szeptember 20-én hozott ítélet, [EBHT 2001., I-6117 o.] 77. pontját).
A szóban forgó ügyben a jogellenes támogatásban részesülő vállalat megőrzi jogi személyiségét és saját nevében továbbra is folytatja az állami támogatással segített tevékenységeket. Ennélfogva rendszerint továbbra is ez a vállalat élvezi az említett támogatásokhoz kapcsolódó versenyelőnyt, és ezért ezt a vállalatot kell kötelezni a támogatásokkal megegyező összeg visszafizetésére. […]”
(139)
Ami az eszközügyletet illeti, a Bíróság a következőképpen fogalmaz: (31)
„Természetesen lehetőség van arra, hogy - amennyiben a leválasztott vállalatokat azzal a céllal hozták létre, hogy a támogatást kapott de csődbe került vállalat tevékenységének egy részét folytassák - ezektől a vállalatoktól szükség esetén a támogatás visszafizetése követelhető legyen, amennyiben megállapítást nyer, hogy azok továbbra is hasznot húznak a kapott támogatásból eredő versenyelőnyből. Ilyen helyzet többek között akkor állhat fenn, ha a leválasztott vállalatok a piaci feltételeknek megfelelő ellenár megfizetése nélkül felvásárolják a felszámolás alatt álló társaság eszközeit, vagy ha megállapítást nyer, hogy az ilyen vállalatok létrehozása a támogatások visszatérítésére vonatkozó kötelezettség megkerülését eredményezte.”
(140)
Ugyanez a megkülönböztetés érvényesül a Seleco-ítéletben is. (32) Ebben az ítéletében a Bíróság megerősíti, hogy a Bizottság kényszer esetén előírhatja, hogy a visszafizettetés ne korlátozódjon az eredeti vállalatra, hanem azt a termelésátruházás révén az utóbbi tevékenységét folytató vállalkozásra is kiterjesszék, amennyiben az átruházás bizonyos elemeiből megállapítható a két jogalany közötti gazdasági folytonosság. A Bíróság továbbá elfogadta, hogy a következő mutatók relevánsak a gazdasági folytonosság meghatározása szempontjából: az átruházás tárgya (eszközök és kötelezettségek, a munkaerő fenntartása, csoportos eszközök), az átruházás ára, az átvevő vagy az eredeti vállalat részvényeseinek vagy tulajdonosainak személyazonossága, az átruházás időpontja (a vizsgálat megkezdését, az eljárás megindítását vagy a végleges határozatot követően), illetve a művelet gazdasági logikája. (33)
(141)
Helyénvalónak tűnik továbbá hangsúlyozni, hogy az SMI- és a Seleco-ügyben bírói felügyelet mellett zajló kollektív eljárás keretében került sor az eszközök értékesítésére. Az eladás csupán a kollektív eljárás alá vont vállalatok eszközeinek egy részét érintette. Ezenfelül a Bíróság szerint nem állapították meg, hogy az értékesítés nem piaci feltételekkel történt.
(142)
A Törvényszék a CDA-ítéletben (34) vizsgált egy eszközügyletet, és többek között ellenőrizte, hogy a szóban forgó ügyben vannak-e olyan jelek, amelyek alapján megállapítható a visszatérítési utasítás részleges eszközértékesítés útján történő megkerülése. A Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Bizottság a szóban forgó ügyben nem állapított meg ilyen szándékot, és hogy a CDA nem őrizte meg a nyújtott támogatások kedvezményéhez kapcsolódó versenyelőny tényleges élvezetét. A Törvényszék e megállapítását két tényelemre alapozta: az adásvétel az eszközök egy részére korlátozódott, amelyet egyben értékesítettek, és ezen eljárási mód (azaz az együttes értékesítés) magasabb összeg bevételezését tette lehetővé, mint amely a szóban forgó vagyoni elemek egyenkénti eladásával elérhető lett volna.
(143)
Ennélfogva a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházását a Bíróság és a Törvényszék által meghatározott feltételek fényében kell vizsgálni annak megállapítása céljából, hogy a visszafizettetési kötelezettség kiterjeszthető-e a Financière Sernamra és leányvállalataira, a Sernam Servicesre és az Asterre.
(144)
Elsőként, ami az eszközöknek és kötelezettségeknek a Sernam SA-ról a Sernam Xpressre történő együttes átruházását illeti - három pénzügyi kötelezettség (a Sernam SA által az SNCF csoporttól felvett tagi kölcsön, az „IBM - GPS” szerződéstől való elállásból fakadó kötelezettség és a 41 millió EUR összeegyeztethetetlen támogatás visszafizetésére vonatkozó kötelezettség) kivételével -, a Bizottság úgy véli, hogy ez az átruházás a vállalat egészét érintette (lásd a 3.2.3. szakaszt). A Sernam SA és a Sernam Xpress között tehát gazdasági folytonosság áll fenn. Ez megkülönbözteti a szóban forgó ügyet az SMI-, a Seleco- és a CDA-ítélet alapjául szolgáló tényektől, amelyek esetében csak az eszközök részleges értékesítésére került sor. Ezenfelül az átruházás vállalatcsoporton belül történt. Az átruházást a támogatás visszafizettetését elrendelő végleges bizottsági határozatot követően hajtották végre, és az gazdasági szempontból kizárólag azzal indokolható, hogy lehetővé teszi a Sernam SA tevékenységeinek folytatását anélkül, hogy eleget kellene tenni a „Sernam 2” határozat 3. cikkében előírt feltételeknek. Ennélfogva a gazdasági folytonosság igazolására a határozatban és a Seleco-ítéletben előírt valamennyi kritérium teljesül.
(145)
A Bizottság továbbá megjegyzi, hogy a Sernam Xpressre történő átruházás nem felel meg a piaci feltételeknek. Erre az átruházásra negatív áron került sor, és azt nem átlátható és nyílt eljárás eredményeképpen hajtották végre (lásd a 3.2.5. szakaszt). A Sernam Xpresst 2005 és 2008 között ért veszteségek fedezésére szolgáló működési támogatásnak tekinthető 57 millió EUR összegű negatív árhoz (35) hozzá kell adni az SNCF Sernam SA-val szemben fennálló és elengedett 38,5 millió EUR összegű követelését (lásd a (27) preambulumbekezdést). Végezetül a Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Sernam SA tulajdonában maradt kötelezettségek harmadik felekkel és nem az SNCF-fel szemben fennálló tartozások. Az 57 millió EUR összegű tőkeinjekcióval az SNCF lehetővé tette a Sernam Xpress számára, hogy legalább a 2005 és 2008 közötti időszakban maradéktalanul teljesítse ezeket a követeléseket. Ellenkező esetben, ha az SNCF kizárólag pozitív áron értékesítette volna eszközeit, a Sernam SA harmadik felekkel szemben fennálló tartozásait csak az értékesítésből származó bevétel erejéig törlesztették volna. Ez is arra utal, hogy az SNCF és a Financière Sernam közötti szerződéses egyensúly nem felel meg a piaci feltételeknek.
(146)
Megállapítható az is, hogy az 57 millió EUR-s negatív ár magasabb, mint a sikertelen ajánlati felhívásra érkezett legjobb ajánlat, amelynek értéke 56,4 millió EUR volt (a második fordulóban tett ajánlat [5. pályázó]).
(147)
Az átruházásnak köszönhetően a Sernam Xpress mentesült a Sernam SA-t terhelő 41 millió EUR visszatérítésére vonatkozó utasítás teljesítése alól, és a szóban forgó támogatás visszafizetése, valamint a „Sernam 2” határozat 3. cikkében foglalt feltételek teljesítése nélkül folytathatta a Sernam SA tevékenységeit.
(148)
Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a Sernam SA tevékenységeinek a Sernam Xpressre történő átruházása nyomán a Sernam Xpress megőrizte a nyújtott támogatások kedvezményéhez kapcsolódó versenyelőny tényleges élvezetét. A két társaság között gazdasági folytonosság állt fenn, és az átruházás a Sernam SA-t kötő visszatérítési utasítás megkerülésének tekinthető.
(149)
Ahogyan azt az SMI- és a Seleco-ítélet kifejti, valamely jogellenes támogatásban részesülő társaság részvényeinek egy részvényes által harmadik fél részére történő értékesítése nem érinti a kedvezményezett társasággal szembeni visszatérítési kötelezettséget. Következésképpen a Sernam Xpress részvényeinek a Financière Sernam részére történő értékesítése nem mentesítette a Sernam Xpresst a 41 millió EUR összegű támogatás visszafizetésére irányuló kötelezettség alól.
(150)
A Sernam Xpress és a Financière Sernam egyesülését követően a visszatérítési kötelezettség a Financière Sernamra szállt. A Financière Sernam és leányvállalatai, azaz a Sernam Services és az Aster ráadásul a Sernam SA és a Sernam Xpress tevékenységét folytatják, és így továbbra is részesülnek a kezdetben a Sernam SA részére odaítélt 41 millió EUR összegű támogatásból.
(151)
Ezenkívül, az alábbi 3.4. szakaszban ismertetett okok miatt a francia hatóságok által a piacgazdasági magánbefektető elvének alkalmazása alapján megfogalmazott érveket el kell vetni.
3.4. A SERNAM XPRESS JAVÁRA NYÚJTOTT ÚJ TÁMOGATÁSOK
(152)
A 2005. július 21-i egyetértési megállapodás több olyan intézkedést ír elő, amelyek új támogatásnak minősülhetnek (vö. a fenti (36) preambulumbekezdéssel). A Bizottságnak ellenőriznie kell, hogy ezek az intézkedések új támogatásnak minősülnek-e, és hogy adott esetben a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilváníthatók-e.
(153)
A francia hatóságok szerint mindezek az intézkedések megfelelnek a piacgazdasági magánbefektető elvének. Az SNCF az átlátható és nyílt ajánlati felhívásra a legjobb ajánlatot benyújtó társaságra ruházta át a Sernam SA tevékenységeit, és az ajánlat, még ha negatív árat tartalmaz is, kedvezőbb a részvényes állam számára, mint a Sernam felszámolása.
(154)
A Bizottság úgy véli, hogy a támogatás visszafizettetése esetén nem helyénvaló a magánbefektető elvének alkalmazása. Valamely támogatás visszafizettetésekor az állam az uniós jogból fakadó kötelezettségei jogcímén, nem pedig részvényes államként jár el.
(155)
A Bizottság ezenfelül megjegyzi, hogy a „Sernam 2” határozat 3. cikkének (2) bekezdése az eszközértékesítést a 3. cikk (1) bekezdésében előírt kompenzációs intézkedésekkel egyenértékűként határozta meg. A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (36) 40. pontja értelmében valamely veszteséges tevékenység átruházása nem tekinthető kompenzációs intézkedésnek. Az SNCF és a Financière Sernam által közösen elfogadott negatív ár azt bizonyítja, hogy veszteséges tevékenység átruházásáról van szó, amely nem lehet egy kompenzációs intézkedéssel egyenértékű. A szóban forgó ügyben a negatív ár a vállalatnak nyújtott működési támogatás összegének felel meg, amely tehát természetéből adódóan nem alkalmas a versenytorzulások csökkentésére.
(156)
Mindemellett, ha elfogadnánk a Franciaország által képviselt álláspontot, az ország mentesülne azon kötelezettsége alól, hogy a Sernam SA-val és az annak gazdasági tevékenységét folytató valamennyi társasággal visszafizettesse a „Sernam 2” határozatban összeegyeztethetetlennek nyilvánított 41 millió EUR összegű támogatást, valamint a visszaélésszerűen felhasznált 503 millió EUR összegű támogatást. Egy ilyen eredmény nyilvánvalóan ellentétes volna a Bíróság ítélkezési gyakorlatával, amelynek értelmében a tagállamot felkérik, hogy minden rendelkezésére álló jogi lehetőséget kihasználva, akár a vállalat eszközeinek lefoglalásával vagy szükség esetén, ha a vállalat nem tudja teljesíteni a szóban forgó kifizetést, annak felszámolás alá helyezésével haladéktalanul fizettesse vissza a támogatást. (37)
(157)
A franciaországi álláspont elfogadása egyúttal egy magántársaság állami vállalattal szembeni hátrányos megkülönböztetését vonná maga után. Noha az állam a magánvállalattal szemben akár annak felszámolásáig is érvényesítené a követelését, az állami vállalat kizárólag azzal a feltétellel kerülhetné el ezt a sorsot, hogy az államnak kevesebbe kerül negatív áron értékesítenie azt, mint visszafizettetni a vállalatnak nyújtott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásokat.
(158)
A Bizottság ennélfogva úgy véli, Franciaország nem hivatkozhat a piacgazdasági magánbefektető elvére azért, hogy ezáltal a 2005. július 21-i egyetértési megállapodásban előirányzott intézkedéseket kivonja az állami támogatás fogalmának hatálya alól.
(159)
Meg kell tehát állapítani, hogy a kérdéses intézkedések előnyhöz juttatták-e a Sernam Xpresst és a Financière Sernamot. Mivel e két vállalat később egyesült, nem kell megkülönböztetni az egyik vagy a másik javára biztosított előnyöket. A támogatás meglétének három további feltétele egyaránt teljesül: az intézkedéseket egy állami vállalat, az SNCF forrásaiból biztosították; az SNCF rendkívül szigorú állami felügyelet alatt álló közjogi szervezetnek (EPIC) minősül; az előny nyújtása tehát szintén az államnak tulajdonítható. Mivel a Sernam Xpress/a Financière Sernam az Unión belül nyílt versenypiacként működő közúti szállítási ágazatban tevékenykedik, fennáll a veszélye, hogy az előny versenytorzulásokat eredményez és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
3.4.1. A Sernam SA SNCF általi, 57 millió EUR összegű feltőkésítése
(160)
A Sernam SA SNCF általi, 57 millió EUR összegű feltőkésítése révén a Sernam SA jelentős gazdasági előnyhöz jutott, amellyel versenytársai nem rendelkeznek. Ezt az előnyt később a többi eszközzel és kötelezettséggel együtt a Sernam Xpressre ruházták át.
3.4.2. A Sernam Xpress SNCF általi, 2 millió EUR összegű feltőkésítése
(161)
A Sernam Xpress SNCF általi, 2 millió EUR összegű feltőkésítése révén a Sernam Xpress jelentős gazdasági előnyhöz jutott, amellyel versenytársai nem rendelkeznek. A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy az SNCF a Financière Sernamtól 2 millió EUR összegű kifizetésben részesült, amely kiegyenlíti a 2 millió EUR összegű feltőkésítést, következésképpen az nem biztosított előnyt.
3.4.3. A Sernam SA-val szembeni követelések SNCF általi elengedése
(162)
A (33) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházása nem tartalmazta az SNCF Sernam SA-val szemben fennálló két, összesen 38,5 millió EUR összegű követelését. A követelésről való lemondással az SNCF az annak összegével megegyező előnyt biztosít a Sernam Xpress/a Financière Sernam javára.
3.4.4. Az SNCF által nyújtott garanciák
(163)
A Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásakor az SNCF a következő garanciákat nyújtotta:
-
vállalta, hogy az előírt határidőn belül, késés esetén 1 millió EUR kötbérfizetés terhe mellett befejezi a TBE hasznosításához szükséges külön telephely (Valenton) berendezését;
-
vállalta, hogy legfeljebb 3 millió EUR különbözetig viseli az új üzemeltetési helyek bérleti díja esetleges emelkedésének költségeit;
-
három évvel meghosszabbította a Sernamhoz kirendelt […] vasutasok visszatérési jogát;
-
három évvel meghosszabbította a Sernam […] munkavállalói számára (a Sernam általi) elbocsátás esetén az SNCF-en belüli újbóli elhelyezkedési lehetőséget biztosító szociális jegyzőkönyvet;
-
az SNCF szavatolta az „expressz zárt tehervonat (TBE) fenntartását” (38) és a TBE-hez való hozzáférést (39). E célból az SNCF 3 millió EUR-t fizetett a Sernam Xpressnek.
(164)
Az első két garancia tekintetében egyértelmű, hogy előnyhöz juttatják a Sernam Xpresst/a Financière Sernamot. Valójában e két garancia hiányában a Sernam Xpressnek/a Financière Sernamnak magának kellett volna viselnie az érintett költségeket.
(165)
A TBE-re vonatkozó garanciákat illetően a Bizottság úgy véli, hogy azok jelentős mértékben csökkentik a Sernam Xpress/a Financière Sernam által vállalt kockázatot. Ezáltal tehát előnyt biztosítanak számukra.
(166)
Franciaország szerint a vasutasoknak nyújtott garanciák tényleges kedvezményezettje az SNCF. Az SNCF bizonyos számú vasutast rendelt ki a Sernam SA-hoz. E vasutasoknak, akiknek a költségeit a Sernam SA viselte, egyszerű kérelem alapján jogukban állt visszatérni az SNCF-hez. Tekintettel a privatizáció által keltett lehetséges aggodalmakra, az SNCF meghosszabbította azt az időszakot, amely alatt a vasutasok élhettek ezen jogukkal, hogy elkerülje az SNCF-re jóval nagyobb terhet rovó tömeges visszatérésüket.
(167)
A Bizottság úgy véli, hogy e garancia hiányában a vasutasok a tevékenységek átruházásakor nagy valószínűséggel kérelmezték volna az SNCF-hez történő visszatérésüket. A Sernam Xpressnek ezeket a vasutasokat magánjogi státusban lévő új alkalmazottakkal kellett volna pótolnia. A Bizottság véleménye szerint a szóban forgó ügyben valószínűsíthető, hogy az új munkavállalók a vasutasoknál alacsonyabb fizetést kaptak volna, ami ellensúlyozta volna az előbbiek korlátozottabb tapasztalataiból vagy a nagyszámú új munkavállaló rendkívül rövid idő alatti felvételével kapcsolatos nehézségekből eredő, a Sernam Xpresst terhelő többletköltségeket.
(168)
Ami az újbóli elhelyezkedésre vonatkozó garancia három évvel történő meghosszabbítását illeti, Franciaország úgy véli, hogy az az SNCF által egyes munkavállalók részére biztosított egyedi jog. A megállapodásnak sem a Financière Sernam, sem a Sernam Xpress nem részes fele.
(169)
A Bizottság nem ért egyet ezzel az elemzéssel. E garancia hatására a munkavállalók az adott időszakban szívesebben maradnak a Sernam Xpress foglalkoztatásában, ám ez utóbbinak ezért semmilyen többletköltséget nem kell viselnie.
(170)
A Bizottság megállapítja, hogy az SNCF által a 2005. július 21-i egyetértési megállapodásban nyújtott garanciák a vasutasoknak nyújtott garancia kivételével előnyhöz juttatják a Sernam Xpresst/a Financière Sernamot.
(171)
Noha az első három garancia értéke könnyen számszerűsíthető (1 millió EUR, 3 millió EUR, illetve 3 millió EUR), a munkavállalók újbóli elhelyezkedésére vonatkozó garancia esetében más a helyzet. Franciaországnak meg kell határoznia, hogy e garanciák hiányában ugyanazon célkitűzés eléréséhez a Sernam Xpressnek/a Financière Sernamnak milyen mértékű fizetésemelést kellett volna biztosítania az alkalmazottak részére.
3.4.5. Az eladási ár
(172)
Az eljárást megindító határozat (164) preambulumbekezdésében a Bizottság azzal kapcsolatban is kételyeinek adott hangot, hogy vajon a Financière Sernam által „kifizetett” negatív ár valóban megfelelt-e a piaci árnak. E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy időközben a Sernam Xpress és a Financière Sernam egyesült, és hogy a Financière Sernam részére nyújtott, túlságosan magas negatív árban megnyilvánuló lehetséges támogatás összege nem haladná meg a Sernam Xpress által új támogatásként kapott 57 millió EUR összegű támogatást. Ennélfogva a vevő részére nyújtott lehetséges támogatás kérdéséről a későbbiekben nem kell határozni.
3.4.6. Az új támogatások létezésére vonatkozó következtetés
(173)
A 2005. július 21-i egyetértési megállapodásban foglalt és e 3.4. szakaszban bemutatott intézkedések a Sernam Xpress/a Financière Sernam részére nyújtott új támogatásnak minősülnek.
3.4.7. A belső piaccal való összeegyeztethetetlenség és visszafizettetés
(174)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében a tagállam feladata, hogy hivatkozzon a támogatás összeegyeztethetőségét igazoló okokra. Mivel Franciaország nem nevezte meg az összeegyeztethetőség indokait, a Bizottság megállapítja, hogy ezek a támogatások összeegyeztethetetlenek a belső piaccal, és azok kamatokkal növelt összegét vissza kell fizettetni.
(175)
A támogatást a Financière Sernammal és leányvállalataival, azaz a Sernam Services-szel és az Asterrel kell visszafizettetni, amelyek jelenleg folytatják a korábban a (Financière Sernammal egyesült) Sernam Xpress által végzett és támogatásban részesült gazdasági tevékenységet.
3.5. AZ ELÁLLÁSI JOGRÓL SZÓLÓ ZÁRADÉK
(176)
A 2005. július 21-i egyetértési megállapodás tartalmaz egy elállási jogról szóló záradékot arra az esetre, ha az egyetértési megállapodás megkötését követő öt évben az Európai Bizottság kedvezőtlen határozatot hozna. Ez a záradék szintén új támogatásnak minősülhet. Ebben az esetben azonban a jogorvoslat e záradék alkalmazásának tilalma lenne. Mivel a záradékot a gyakorlatban nem alkalmazták, ez az eredmény megvalósult. Ennélfogva a szóban forgó záradék további vizsgálata nem szükséges.
3.6. A JOGOS ELVÁRÁS KÉRDÉSE
(177)
A francia hatóságok azon érvelése, amely szerint az együttműködési kötelezettségüknek megfelelően a Bizottság felé tett jóhiszemű lépések (például a Bizottságnál tett, 2004. november 24-i látogatás és a 2004. december 21-i levél) jogos elvárást támasztottak bennük arra vonatkozóan, hogy a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházása megfelel a „Sernam 2” határozatnak, és ezért az uniós jog nem vehető figyelembe.
(178)
A Franciaország által közölt adatok valójában arra korlátozódtak, hogy tájékoztatták a Bizottságot az együttes eszközértékesítésre vonatkozó döntésről, a Sernam SA eszközeinek átruházását célzó művelet lényegi elemeit azonban nem ismertették részletesen. Különösen a Bizottsághoz intézett 2004. december 21-i tájékoztató mindössze az eszközátruházási folyamat egyes szervezési vonatkozásait mutatja be, továbbá a folyamat nyílt és átlátható jellegét említi, amelynek célja a 2005. június 30. előtti piaci áron történő értékesítés volt.
(179)
Következésképpen az alábbi szempontok egyikére sem hívták fel a Bizottság figyelmét:
1.
az a tény, hogy a tervezett átruházás az eszközök és kötelezettségek egy másik jogi személynek (Sernam Xpress) történő csoporton belüli átadásával, majd e másik jogalany értékesítésével (részvényügylet) valósul meg;
2.
az a tény, hogy a kötelezettségek egy részét az eszközökkel együtt átruházzák, és hogy a Sernam SA csak a 41 millió EUR összegű támogatáshoz kapcsolódó visszatérítési utasítást, valamint az SNCF 38,5 millió EUR értékű követeléseit tartja meg kötelezettségként;
3.
az a tény, hogy negatív árú vételi ajánlat esetén Franciaország kész volt feltőkésíteni a Sernam SA-t és a Sernam Xpresst.
(180)
A fenti szempontokra vonatkozó tájékoztatás hiányában a Bizottság nem láthatta előre, hogy Franciaország végül hogyan fogja végrehajtani a „Sernam 2” határozatot. Éppen ellenkezőleg, a 2004. december 21-i tájékoztatás arra engedett következtetni, hogy az átruházásra az eszközök megkülönböztetése nélkül és pozitív áron került sor, mivel abban az állt, hogy „[a]z átruházás végrehajtását követően az ebből származó termékeket a Sernam jogi személy kötelezettségeinek, köztük az összeegyeztethetetlen támogatásnak a visszafizetésére használják fel, szokásos nemzeti eljárások keretében”.
(181)
Még ha a Sernam SA eszközeiért kínált árak negatív jellegére tekintettel a feltőkésítés igénye (3. elem) csak az ajánlatok beérkezésekor merült is fel, Franciaországnak a 2004. december 21-i tájékoztató szövegezésekor elvben már legalább az eszközök és a kötelezettségek egy része együttes értékesítésének elvét (2. elem) ismernie kellett. A francia hatóságok mindenesetre nem hivatkozhatnak a jogos elvárás alkalmazására anélkül, hogy 2004. december 21-én vagy később önként tájékoztatták volna a Bizottságot a felsorolt lényegi elemekről.
(182)
Végül és legfőképpen, ha a francia hatóságok nehézségekbe ütköztek a „Sernam 2” határozat végrehajtása során, a Bizottsághoz kellett volna fordulniuk annak érdekében, hogy közösen más jellegű megoldást találjanak, az EUSZ 4. cikkének (3) bekezdésében foglalt lojális együttműködés elvével összhangban. A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (40) 3.2.3. szakasza megerősíti, hogy ezen általános elv alkalmazásakor valamely tagállam kizárólag a Bizottság előzetes tájékoztatását és jóváhagyását követően térhet el a szerkezetátalakítási tervtől.
(183)
Ezenfelül a Bizottság semmilyen módon nem adta beleegyezését a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásához, amelyet Franciaország végrehajtott.
(184)
A Bizottság megállapítja, hogy sem Franciaország, sem a támogatás kedvezményezettje nem hivatkozhat a jogos elvárásra.
4. VISSZAFIZETTETÉS
(185)
A Bizottság megállapította, hogy a „Sernam 2” határozatban foglalt feltételeket nem tartották tiszteletben. Következésképpen a „Sernam 2” határozatban engedélyezett támogatási intézkedések végrehajtása során a 659/1999/EK rendelet 16. cikke értelmében visszaéltek a támogatásokkal. Mivel Franciaország nem nevezte meg e támogatások összeegyeztethetőségének indokait, azok a belső piaccal összeegyeztethetetlenek. Franciaországnak ezért minden intézkedést meg kell hoznia e támogatások és azok kamatainak visszafizettetésére.
(186)
E támogatási intézkedések összege 503 millió EUR. Ennek egy részét különböző szerkezetátalakítási támogatások alkotják 2 938 millió FRF, azaz 448 millió EUR értékben. E támogatásokat a 2003. április 30-i határozat 3. táblázata ismerteti, amelynek legfontosabb elemei az alábbi táblázatban szerepelnek:
(millió FRF)
Törzstőke
44
2000. évi veszteségek finanszírozása
698
2001. évi veszteségek finanszírozása
252
Szerkezetátalakítás finanszírozása: az SNCF hozzájárulása
1 300
Szerkezetátalakítás finanszírozása: az SNCF tagi kölcsöne
250
A vasutasokhoz kapcsolódó többletköltségek
394
Szerkezetátalakítási támogatás összesen
2 938
(187)
Az 503 millió EUR összeget úgy kapjuk meg, ha ehhez hozzáadjuk a poggyász- és sajtótermék-szállítási szerződések keretében 34 millió EUR összegben, valamint az eszközszállítási szerződések keretében 21 millió EUR összegben kifizetett támogatásokat.
(188)
További részletekért lásd a 2001. május 23-i„Sernam 1” határozatot.
(189)
A támogatás tényleges és azonnali visszafizettetése érdekében a francia hatóságok kötelesek közölni azt az időpontot, amikor az egyes támogatásokat a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották (41). A visszafizettetési kamatokat az intézkedések mindegyike esetén ettől a naptól, a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani (42).
(190)
Hasonlóképpen vissza kell fizettetni a „Sernam 2” határozatban már összeegyeztethetetlennek minősített 41 millió EUR támogatásnak az ugyanezzel a módszerrel kiszámított, kamatokkal növelt összegét.
(191)
Végül, az 57 millió EUR összegű feltőkésítés, az SNCF Sernam SA-val szemben fennálló 38,5 millió EUR összegű követeléseinek elengedése, valamint a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásakor az SNCF által nyújtott garanciák - a vasutasoknak nyújtott garancia kivételével - szintén a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatásnak minősülnek. Ezeket az új támogatásokat az ugyanezzel a módszerrel kiszámított kamatok összegével növelve vissza kell fizettetni. A visszafizettetendő összegek kiszámításának módja tekintetében a Bizottság e határozat (171)-(189) preambulumbekezdésére hivatkozik.
(192)
A visszafizettetendő támogatási összeg meghatározása érdekében Franciaország figyelembe veheti az SNCF által a Sernam SA felszámolása során a 41 millió EUR összegű támogatás és kamatai, illetve a tagi kölcsön és kamatai címén kapott esetleges összegeket.
(193)
Amennyiben az SNCF követeléseinek teljes összegét visszafizették, Franciaország az SNCF által a Sernam SA felszámolása után visszafizettetett összegeket csak a két elkönyvelt támogatási intézkedés összege és a Sernam SA kötelezettségeként elszámolt követelések teljes összege közötti arány mértékéig veheti figyelembe.
(194)
Ezeket a visszatérítéseket, beleértve az eredetileg a Sernam SA és a Sernam Xpress részére nyújtott támogatásokat, a Financière Sernamnak és leányvállalatainak, azaz a Sernam Services-nek és az Asternek kell teljesítenie, amelyek jelenleg folytatják a korábban a (Financière Sernammal egyesült) Sernam Xpress, és még korábban a Sernam SA által végzett és támogatásban részesült gazdasági tevékenységet.
(195)
A Sernam Xpress és működő leányvállalatai, a Sernam Services és az Aster minden kétséget kizárólag a Sernam SA gazdasági tevékenységét folytatta, mivel a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő, Franciaország által végrehajtott átruházása pontosan ezt a célt szolgálta. Ezenkívül az ügy egyes elemeiből következik, hogy a Sernam Xpress, a Sernam Services és az Aster valóban a korábban támogatásban részesülő tevékenységet vitte tovább a Sernam SA aktuális üzleti terve alapján, ugyanazzal személyzettel. Ezt követően 2011. június 30-án a Financière Sernam egyetlen tagként megszüntette a Sernam Xpresst és magába olvasztotta annak vagyonát. A Financière Sernam ennélfogva a Sernam Xpress jogutódja, valamint gazdasági jogutódja is, mivel a működő leányvállalatok, azaz a Sernam Services és az Aster jelenleg az előbbi vállalat tulajdonában állnak, és felettük az ellenőrzést a Financière Sernam gyakorolja. Ezen túlmenően a Financière Sernam, valamint leányvállalatai, azaz a Sernam Serivces és az Aster a Sernam SA és a Sernam Xpress tevékenységét folytatják, ennélfogva továbbra is részesülnek a támogatásban. 2011 májusában a Sernam márka átruházásával eszközapportot hajtottak végre a Sernam Services javára, amelynek értékét 15 millió EUR-ban állapították meg, és ezért nem fizettek megfelelő ellentételezést. Az Aster egyrészről 2008 márciusában könyvelési tételként 5 millió EUR eszközapportban részesült, és 2008 júliusában erről az összegről a javára lemondtak; másrészről 2011 decemberében a vállalatot folyószámlára könyvelt 5 599 998 EUR elengedésével feltőkésítették. Ez a két leányvállalat tehát nemcsak a vállalatcsoport tagjaiként és a Sernam SA és a Sernam Xpress tevékenységének folytatása okán élvezte az eredetileg e két utóbbi társaságnak nyújtott támogatások előnyét, hanem a javukra történt eszközátruházásoknak, illetve feltőkésítési intézkedéseknek köszönhetően is.
(196)
Fontos megjegyezni, hogy a Sernam SA maga is a Sernam SCS 2001. végi részvénytársasággá alakításával jött létre (e tekintetben lásd a „Sernam 2” határozat (11) preambulumbekezdését). Ennélfogva a szóban forgó támogatások egy részének eredeti kedvezményezettje a Sernam SCS volt.
(197)
Mivel a Financière Sernam, valamint a Sernam Services leányvállalat esetében 2012. január 31-én szanálási eljárás, és a Financière Sernam másik leányvállalata, az Aster ellen 2012. február 3-án felszámolási eljárás indult, a Bizottság felkéri a francia hatóságokat a támogatások kamatokkal növelt összegének meghatározására, amelyet a lehető legrövidebb időn belül vissza kell fizettetni, hogy azok megjelenjenek e vállalatok kötelezettségei között.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A Franciaország által a Sernam SCS (később Sernam SA) részére nyújtott és a Bizottság által a 2004. október 20-i 2006/367/EK (43) határozattal jóváhagyott, összesen 503 millió EUR összegű állami támogatásokkal visszaéltek. Ennélfogva azok nem egyeztethetők össze a belső piaccal. E támogatásokból a Sernam Xpress, valamint a Financière Sernam és leányvállalatai, a Sernam Services és az Aster is részesült.
(2) A Franciaország által a Sernam SCS részére nyújtott és a „Sernam 2” határozatban összeegyeztethetetlennek nyilvánított 41 millió EUR összegű állami támogatás előnyeit a Sernam Xpress, valamint a Financière Sernam és leányvállalatai, azaz a Sernam Services és az Aster is élvezte.
(3) A Sernam SA SNCF általi, 57 millió EUR összegű feltőkésítése, az SNCF Sernam SA-val szemben fennálló 38,5 millió EUR összegű követeléseinek elengedése, valamint a Sernam SA tevékenységeinek a Financière Sernamra történő átruházásakor az SNCF által nyújtott garanciák - a vasutasoknak nyújtott garancia kivételével - a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatásnak minősülnek.
2. cikk
(1) Franciaország köteles visszafizettetni a Financière Sernammal, valamint a Sernam Services és az Aster leányvállalatokkal az 1. cikkben említett támogatásokat.
(2) A visszafizettetendő összegek után a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásuk napjától a tényleges visszafizettetésükig kamatot kell fizetni.
(3) A kamatokat a 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetése azonnali és tényleges.
(2) Franciaország biztosítja, hogy e határozatot az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtja.
(3) A végrehajtás keretében Franciaország az SNCF által a Sernam SA felszámolása után visszafizettetett összegekkel a fent említett feltételek mellett számolhat.
4. cikk
(1) E határozat kihirdetésétől számított két hónapon belül Franciaország a Bizottság rendelkezésére bocsátja az alábbi információkat:
a)
az egyes támogatás intézkedések kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának időpontja, a kedvezményezettel visszafizettetendő egyes támogatási intézkedések teljes összege (tőke és kamatok);
b)
az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
az azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Franciaország az 1. cikkben említett támogatás maradéktalan visszafizettetéséig folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedésekről. A Bizottság egyszerű kérésére Franciaország haladéktalanul elküldi az e határozat alkalmazása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekre vonatkozó információkat. Ezenfelül részletes adatokat szolgáltat a kedvezményezett által már ténylegesen visszafizetett támogatási és kamatösszegekről.
5. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 9-én.