EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 236/2012
af 14. marts 2012
om short selling og visse aspekter af credit default swaps
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Da finanskrisen var på sit højeste i september 2008, traf de kompetente myndigheder i flere medlemsstater og tilsynsmyndighederne i tredjelande såsom USA og Japan ekstraordinære foranstaltninger for at begrænse eller forbyde short selling for visse eller alle værdipapirer. Dette skete på grund af bekymringer om, at short selling i en tid med manglende finansiel stabilitet kunne forværre faldet i aktiekurserne, især i finansielle institutioner, på en måde, der i sidste ende kunne true deres overlevelsesmuligheder og skabe systemiske risici. Medlemsstaterne traf divergerende foranstaltninger, fordi Unionen ikke har en specifik fælles lovgivningsmæssig ramme for behandling af spørgsmål vedrørende short selling.
(2)
For at sikre et velfungerende indre marked og for at forbedre betingelserne for dets funktion, især hvad angår de finansielle markeder, samt for at sikre forbruger- og investorbeskyttelse på højt niveau er det derfor hensigtsmæssigt at etablere en fælles lovgivningsmæssig ramme med hensyn til krav og beføjelser vedrørende short selling og credit default swaps og at sikre større koordinering og overensstemmelse mellem medlemsstaterne, når der skal træffes foranstaltninger under ekstraordinære omstændigheder. Det er nødvendigt at harmonisere reglerne for short selling og visse aspekter af credit default swaps for at forebygge, at der opstår hindringer for et velfungerende indre marked, da det ellers er sandsynligt, at medlemsstaterne fortsat vil træffe divergerende foranstaltninger.
(3)
Det er passende og nødvendigt, at disse regler får form af en forordning, så det sikres, at regler, der direkte pålægger private parter pligt til at meddele og offentliggøre korte nettopositioner for visse instrumenter og med hensyn til udækket short selling, anvendes ensartet i hele Unionen. En forordning er også nødvendig for at give Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (ESMA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (4), beføjelser til at koordinere foranstaltninger, som træffes af kompetente myndigheder, eller til selv at træffe foranstaltninger.
(4)
Denne forordnings anvendelsesområde bør være så bredt som muligt for at give en præventiv lovgivningsmæssig ramme til brug under ekstraordinære omstændigheder. Denne ramme bør dække alle finansielle instrumenter, men bør samtidig sikre en forholdsmæssig afpasset reaktion på de risici, som short selling af forskellige instrumenter kan udgøre. Det er derfor kun under ekstraordinære omstændigheder, at kompetente myndigheder og ESMA bør have mulighed for at træffe foranstaltninger vedrørende alle typer finansielle instrumenter og gå videre end de permanente foranstaltninger, der kun gælder for bestemte typer instrumenter, hvor der er klart identificerede risici, som skal håndteres.
(5)
For at bringe den nuværende fragmenterede situation til ende, hvor nogle medlemsstater har truffet divergerende foranstaltninger, og for at begrænse muligheden for, at divergerende foranstaltninger træffes af kompetente myndigheder, er det vigtigt på en harmoniseret måde at gøre noget ved de potentielle risici, der opstår som følge af short selling og credit default swaps. De krav, der indføres, bør gøre noget ved de identificerede risici uden unødigt at forringe de fordele, som short selling har for kvaliteten og effektiviteten på markederne. Skønt short selling i visse situationer kan have negative virkninger, spiller det under normale markedsforhold en vigtig rolle for at sikre velfungerende finansielle markeder, navnlig i forbindelse med markedslikviditet og effektiv kursdannelse.
(6)
Henvisninger i denne forordning til fysiske og juridiske personer bør omfatte registrerede virksomhedssammenslutninger uden status som juridisk person.
(7)
Øget gennemsigtighed i forbindelse med betydelige korte nettopositioner i bestemte finansielle instrumenter vil sandsynligvis være til gavn for både tilsynsmyndigheden og markedsdeltagerne. For aktier, som kan handles i et handelssystem i Unionen, bør der indføres en model i to lag, som giver større gennemsigtighed for betydelige korte nettopositioner i aktier på et passende niveau. Ved den nedre tærskel bør meddelelse om en position ske direkte til de pågældende tilsynsmyndigheder uden offentliggørelse, så de kan overvåge og, om nødvendigt, efterforske short selling, der kan skabe systemiske risici, udgøre misbrug eller skabe uro på markederne. Ved den øvre tærskel bør positionerne fremlægges offentligt til markedet for at give andre markedsdeltagere nyttig information om betydelige enkeltstående korte positioner i aktier.
(8)
Der bør indføres et krav om meddelelse til tilsynsmyndighederne om betydelige korte nettopositioner relateret til statsobligationer i Unionen, da sådanne meddelelser er vigtig information, som kan støtte tilsynsmyndighedernes overvågning af, hvorvidt sådanne positioner faktisk skaber systemiske risici eller anvendes til misbrug. Et sådant krav bør kun omfatte direkte meddelelse til tilsynsmyndighederne uden offentliggørelse, da offentliggørelse af oplysninger til markedet om sådanne instrumenter kan have en negativ virkning på markedet for statsobligationer, hvor likviditeten allerede er nedsat.
(9)
Meddelelseskravene i forbindelse med statsobligationer bør gælde for gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat og af Unionen, herunder Den Europæiske Investeringsbank, en medlemsstats offentlige myndighed, organer, SPV-selskaber eller internationale finansielle institutioner, der er oprettet af to eller flere medlemsstater, der udsteder obligationer på en eller flere medlemsstaters vegne, f.eks. den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet eller den fremtidige europæiske stabilitetsmekanisme. Er der tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, bør meddelelseskravene også gælde for gældsinstrumenter udstedt af et af forbundsstatens medlemmer. De bør imidlertid ikke gælde for andre regionale eller lokale myndigheder eller halvoffentlige organisationer i en medlemsstat, der udsteder gældsinstrumenter. Formålet med gældsinstrumenter, der udstedes af Unionen, er at støtte medlemsstaternes betalingsbalance eller finansielle stabilitet eller yde makrofinansiel bistand til tredjelande.
(10)
For at sikre omfattende og effektiv gennemsigtighed er det vigtigt, at meddelelseskravene ikke kun omfatter korte positioner, der opstår på grund af handel med aktier eller statsobligationer i handelssystemer, men også korte positioner, der opstår på grund af handel uden for disse systemer og korte nettopositioner, der opstår ved brug af derivater såsom optioner, futures, indeksrelaterede instrumenter, differencekontrakter og spread betting i forbindelse med aktier eller statsobligationer.
(11)
For at være nyttig for tilsynsmyndigheder og markeder bør en eventuel gennemsigtighedsordning give fuldstændige og præcise oplysninger om en fysisk eller juridisk persons positioner. Især bør oplysninger, der gives til tilsynsmyndigheden eller markedet, tage højde for både korte og lange positioner for at give værdifulde oplysninger om den fysiske eller juridiske persons korte nettoposition i aktier, statsobligationer og credit default swaps.
(12)
Beregningen af korte eller lange positioner bør tage højde for eventuelle økonomiske interesser, som den fysiske eller juridiske person har i forhold til den udstedte aktiekapital i et selskab eller de af en medlemsstat eller Unionen udstedte statsobligationer. Især bør der tages højde for sådanne økonomiske interesser, der er opnået direkte eller indirekte gennem brug af derivater som optioner, futures, differencekontrakter og spread betting i forbindelse med aktier eller statsobligationer og indekser, kurve af værdipapirer og exchange traded funds. Ved positioner i forbindelse med statsobligationer bør der også tages højde for credit default swaps, der er relateret til udstedere af statsobligationer.
(13)
Foruden gennemsigtighedsordningen, der er fastsat i denne forordning, bør Kommissionen i forbindelse med dens revision af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (5) overveje, hvorvidt investeringsselskabers medtagelse af oplysninger om short selling i deres transaktionsrapporter til de kompetente myndigheder ville tilvejebringe brugbar supplerende information, der kunne give myndighederne mulighed for at overvåge niveauerne af short selling.
(14)
Økonomisk set kan køb af credit default swaps uden at have en lang position i underliggende statsobligationer eller aktiver, portefølje af aktiver, finansielle forpligtelser eller finansieringsaftaler, hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne være det samme som at tage en kort position i det underliggende gældsinstrument. Beregningen af en kort nettoposition i forbindelse med statsobligationer bør derfor omfatte credit default swaps, der er relateret til en statsobligationsudsteders forpligtelse. Der bør tages højde for credit default swap-positionen både med hensyn til fastlæggelsen af, hvorvidt en fysisk eller juridisk person har en betydelig kort nettoposition relateret til statsobligationer, der skal meddeles til en kompetent myndighed, og hvor en kompetent myndighed suspenderer begrænsninger for udækkede credit default swap-transaktioner for at fastsætte den betydelige udækkede position i en credit default swap relateret til en udsteder af statsobligationer, som skal meddeles den kompetente myndighed.
(15)
For at positionerne kan overvåges løbende, bør gennemsigtighedsordningen også omfatte meddelelse om eller offentliggørelse af, om en ændring i en kort nettoposition betyder en stigning eller et fald over eller under visse tærskler.
(16)
For at gennemsigtighedsordningen kan være effektiv, er det vigtigt, at den finder anvendelse, uanset hvor den fysiske eller juridiske person befinder sig, herunder i et tredjeland, når den pågældende person har en betydelig kort nettoposition i et selskab, hvis aktier må handles i et handelssystem inden for Unionen, eller en kort nettoposition i statsobligationer udstedt af en medlemsstat eller af Unionen.
(17)
Definitionen af short selling bør ikke omfatte en genkøbsaftale mellem to parter, hvor den ene part sælger et værdipapir til den anden til en fastsat pris med en forpligtelse til at købe værdipapiret tilbage på en senere dato til en anden fastsat pris, eller en derivatkontrakt, hvor det er aftalt at sælge værdipapirer til en fastsat pris på en senere dato. Definitionen bør ikke omfatte en overførsel af værdipapirer i henhold til en aftale om udlån af værdipapirer.
(18)
Udækket short selling af aktier og statsobligationer anses somme tider for at øge den potentielle risiko for manglende afvikling og for volatilitet. For at reducere sådanne risici er det hensigtsmæssigt at sætte begrænsninger for udækket short selling af den type instrumenter. De specifikke begrænsninger bør også tage højde for de forskellige ordninger, der i øjeblikket anvendes for dækket short selling. De omfatter en særskilt genkøbsaftale, hvorefter den person, der foretager short selling af et værdipapir, tilbagekøber et tilsvarende værdipapir tids nok til, at short selling-transaktionen kan afvikles, og omfatter aftaler om sikkerhedsstillelse, hvis sikkerhedshaveren kan anvende værdipapiret til afvikling af short selling-transaktionen. Andre eksempler omfatter selskabers fortegningsretsemissioner til eksisterende aktionærer, lånepuljer og muligheder for genkøbsaftaler gennem f.eks. handelssystemer, clearingsystemer eller centralbanker.
(19)
I forbindelse med udækket short selling af aktier er det nødvendigt for en fysisk eller juridisk person at have en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at aktien er tilgængelig, dvs. at tredjeparten bekræfter, at vedkommende vurderer at kunne stille aktien til rådighed for afvikling på forfaldstidspunktet. Det er nødvendigt, at en sådan bekræftelse gives på baggrund af foranstaltninger truffet af tredjeparten, således at den fysiske eller juridiske person har en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet. Dette omfatter foranstaltninger som f.eks. en tredjeparts allokering af aktierne til lån eller køb, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet. Med hensyn til short selling, der skal dækkes gennem køb af aktien samme dag, omfatter dette bekræftelse fra tredjeparten på, at vedkommende anser aktien for at være let at låne eller købe. Aktiernes likviditet, navnlig omsætningsniveauet, og hvor let køb, salg og lån kan finde sted med minimal indvirkning på markedet, bør tages i betragtning af ESMA, når det fastlægges, hvilke foranstaltninger der er nødvendige for at have en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
(20)
I forbindelse med udækket short selling af statsobligationer kan den omstændighed, at short selling vil være dækket af købet af statsobligationer i løbet af samme dag, betragtes som et eksempel på at give en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
(21)
Credit default swaps på statsobligationer bør være baseret på princippet om forsikringsmæssig interesse, men med erkendelse af, at der kan være andre interesser ved en statslig udsteder end obligationsejerskab. Disse interesser omfatter afdækning af risikoen for den statslige udsteders misligholdelse, hvor en fysisk eller juridisk person har en lang position i statsobligationer fra den pågældende udsteder, eller af risikoen for et fald i værdien af statsobligationerne, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har aktiver eller passiver, som vedrører enheder i den offentlige eller private sektor i den pågældende medlemsstat, og hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne. Sådanne aktiver bør omfatte finansieringsaftaler, en portefølje af aktiver eller finansielle forpligtelser samt rente- eller valutaswaptransaktioner, i forbindelse med hvilke der anvendes credit default swaps på statsobligationer som et modpartsrisikostyringsredskab til afdækning af eksponeringen ved finansieringsaftaler og udenrigshandelsaftaler. Ingen position eller portefølje af positioner, der anvendes i forbindelse med afdækning af eksponeringen ved en statsobligation, bør betragtes som en udækket position i en credit default swap på statsobligationer. Dette omfatter enhver eksponering for den centrale, regionale og lokale administration, enheder i den offentlige sektor eller enhver eksponering, der garanteres af en hvilken som helst af de nævnte enheder. Derudover bør eksponeringen for privatsektorenheder, der er etableret i den pågældende medlemsstat, være omfattet. Alle eksponeringer bør tages i betragtning i denne sammenhæng, herunder lån, modpartskreditrisiko (herunder potentiel eksponering, når der kræves lovpligtig kapital til en sådan eksponering), tilgodehavender og garantier. Det omfatter også indirekte eksponeringer for en af de omhandlede enheder, der forekommer gennem bl.a. eksponering for indekser, fonde eller SPV-selskaber.
(22)
Eftersom indgåelse af en credit default swap på statsobligationer uden bagvedliggende eksponering for risikoen ved et fald i statsobligationens værdi kan have negativ virkning på statsobligationsmarkedernes stabilitet, bør det være forbudt for fysiske eller juridiske personer at indgå sådanne udækkede credit default swap positioner. Den kompetente myndighed bør imidlertid ved de første tegn på, at statsobligationsmarkedet ikke fungerer effektivt, midlertidigt kunne suspendere en sådan begrænsning. Den kompetente myndighed bør basere en sådan suspension på et objektivt grundlag efter en analyse af de indikatorer, der er fastsat i denne forordning. Kompetente myndigheder bør også kunne benytte yderligere indikatorer.
(23)
Det er også hensigtsmæssigt at inkludere krav til centrale modparter i forbindelse med dækningskøb og bøder for manglende afvikling af transaktioner i aktier. Procedurerne for dækningskøb og kravene vedrørende sen afvikling bør omfatte grundlæggende standarder med hensyn til afviklingsdisciplin. Kravene vedrørende dækningskøb og bøder bør være så fleksible, at den centrale modpart, som har ansvar for at sikre, at disse procedurer eksisterer, kan benytte en anden markedsdeltager til i praksis at foretage købet eller pålægge bøden. Hvis de finansielle markeder skal fungere effektivt, er det imidlertid afgørende, at de bredere aspekter af afviklingsdisciplin behandles i et horisontalt forslag til retsakt.
(24)
Foranstaltninger i forbindelse med statsobligationer og credit default swaps på statsobligationer, herunder øget gennemsigtighed og begrænsninger af udækket short selling, bør pålægge krav, der er forholdsmæssigt afpassede, og bør samtidig undgå en negativ indvirkning på likviditeten på markederne for statsobligationer og markederne for genkøb af statsobligationer.
(25)
Aktier optages i stigende grad til handel i forskellige handelssystemer inden for Unionen og i tredjelande. Mange store selskaber, der er hjemmehørende i et tredjeland, får også optaget aktier til handel i et handelssystem i Unionen. Af hensyn til effektiviteten er det hensigtsmæssigt at fritage værdipapirer fra visse krav om meddelelse og offentliggørelse, hvis det primære handelssystem for det pågældende instrument er i et tredjeland.
(26)
Market making-aktiviteter spiller en afgørende rolle, fordi de bringer likviditet til markeder i Unionen, og market makers skal kunne tage korte positioner for at leve op til denne rolle. Hvis sådanne aktiviteter pålægges krav, kan det betyde en alvorlig begrænsning af deres evne til at skabe likviditet, og det kan have en betydelig negativ indvirkning på effektiviteten på markederne i Unionen. I øvrigt forventes det ikke, at market makers tager betydelige korte positioner bortset fra i meget korte perioder. Fysiske eller juridiske personer, der er involveret i sådanne aktiviteter, bør derfor fritages fra krav, der kan hæmme deres evne til at udføre en sådan funktion og dermed påvirke EU-markederne negativt. For at kravene kan indfange tilsvarende enheder i tredjelande, er det nødvendigt med en procedure for at vurdere ækvivalensen af markeder i tredjelande. Fritagelsen bør gælde for de forskellige typer af market making-aktiviteter, men ikke handel for egen regning. Desuden bør visse aktiviteter på det primære marked, f.eks. aktiviteter, der vedrører statsobligationer og stabiliseringsordninger, fritages, da disse aktiviteter er vigtige og bidrager til, at markederne fungerer effektivt. De kompetente myndigheder bør have meddelelse om brugen af fritagelser og bør have beføjelse til at forbyde en fysisk eller juridisk person at bruge en fritagelse, hvis den pågældende ikke opfylder de relevante kriterier for fritagelsen. Kompetente myndigheder bør også kunne anmode om oplysninger fra den fysiske eller juridiske person for at overvåge den pågældendes brug af fritagelsen.
(27)
I tilfælde af en negativ udvikling, hvor den finansielle stabilitet eller markedstilliden i en medlemsstat eller i Unionen er alvorligt truet, bør de kompetente myndigheder have interventionsbeføjelser til at kræve yderligere gennemsigtighed eller til at pålægge midlertidige begrænsninger af short selling og credit default swap-transaktioner eller andre transaktioner for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på et finansielt instrument. Sådanne foranstaltninger kan blive nødvendige på grund af forskellige negative hændelser eller en negativ udvikling, herunder ikke kun finansielle eller økonomiske hændelser, men også for eksempel naturkatastrofer eller terroraktioner. Desuden kan visse negative hændelser eller negativ udvikling, der kræver foranstaltninger, opstå i en enkelt medlemsstat og ikke have nogen grænseoverskridende virkninger. Disse beføjelser skal være tilstrækkeligt fleksible til, at de kompetente myndigheder kan håndtere en række forskellige ekstraordinære omstændigheder. Når sådanne foranstaltninger træffes, bør de kompetente myndigheder tage behørigt hensyn til proportionalitetsprincippet.
(28)
Da denne forordning udelukkende tager sig af begrænsninger på short selling og credit default swaps for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på et finansielt instrument, kan behovet for andre typer af begrænsninger, såsom begrænsninger på positioner eller på produkter, mere hensigtsmæssigt overvejes i forbindelse med Kommissionens revision af direktiv 2004/39/EF.
(29)
Selv om de kompetente myndigheder normalt er i den bedste position til at overvåge markedsforholdene og til indledningsvis at reagere på en negativ hændelse eller udvikling ved at afgøre, om der er opstået en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden, og om det er nødvendigt at træffe foranstaltninger for at afhjælpe en sådan situation, bør beføjelserne i denne forbindelse samt betingelser og procedurer for deres brug så vidt muligt harmoniseres.
(30)
I tilfælde af et betydeligt fald i kursen på et finansielt instrument i et handelssystem bør en kompetent myndighed også have mulighed for midlertidigt at begrænse short selling af det finansielle instrument i det pågældende system inden for dens egen jurisdiktion eller anmode ESMA om en sådan begrænsning i andre jurisdiktioner, så myndigheden kan gribe hurtigt ind, hvor det er hensigtsmæssigt og i en kort periode, for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på det pågældende instrument. Den kompetente myndighed bør også være forpligtet til at underrette ESMA om denne afgørelse, således at ESMA øjeblikkelig kan underrette de kompetente myndigheder i andre medlemsstater med handelssystemer, der handler med det samme instrument, koordinere vedtagelsen af disse foranstaltninger i de andre medlemsstater, og, hvis det er nødvendigt, hjælpe dem med at nå til enighed, eller selv træffe en afgørelse i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(31)
Når en negativ hændelse eller udvikling rækker videre end én enkelt medlemsstat eller har andre grænseoverskridende konsekvenser, f.eks. hvis et finansielt instrument handles i forskellige handelssystemer i en række forskellige medlemsstater, er tæt samråd og samarbejde mellem de kompetente myndigheder afgørende. ESMA bør have en nøglerolle ved koordinering af sådanne situationer og bør forsøge at sikre konsistens mellem de kompetente myndigheder. Sammensætningen af ESMA, som omfatter repræsentanter fra de kompetente myndigheder, vil hjælpe ESMA ved udførelsen af en sådan rolle. Desuden bør de kompetente myndigheder have beføjelse til at træffe foranstaltninger, når de har en interesse i at intervenere.
(32)
Ud over koordinering af foranstaltninger, der træffes af de kompetente myndigheder, bør ESMA sikre, at foranstaltninger kun træffes af de kompetente myndigheder, når de er nødvendige og rimelige. ESMA bør have mulighed for at fremsætte udtalelser til kompetente myndigheder om brugen af interventionsbeføjelser.
(33)
De kompetente myndigheder vil ganske vist ofte være i den bedste position til at overvåge og til hurtigt at reagere på en negativ hændelse eller udvikling, men ESMA bør også have beføjelse til at træffe foranstaltninger, når short selling og andre relaterede aktiviteter truer finansielle markeders rette funktion og integritet eller stabiliteten i dele af eller hele det finansielle system i Unionen, når der er grænseoverskridende konsekvenser, og når kompetente myndigheder ikke har truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at håndtere truslen. ESMA bør så vidt muligt rådføre sig med det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (6) og andre relevante myndigheder, når en sådan foranstaltning kan have virkninger, der rækker ud over de finansielle markeder, som det kan være tilfældet med råvarederivater, der anvendes til at risikoafdække fysiske positioner.
(34)
ESMA's beføjelser i henhold til nærværende forordning til under ekstraordinære omstændigheder at begrænse short selling og andre lignende aktiviteter er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1095/2010. Disse beføjelser bør ikke berøre ESMA's beføjelser i en krisesituation i henhold til artikel 18 i forordning (EU) nr. 1095/2010. ESMA bør navnlig kunne træffe enkeltafgørelser, som pålægger kompetente myndigheder at træffe foranstaltninger, eller enkeltafgørelser henvendt til deltagere på de finansielle markeder i henhold til artikel 18 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(35)
Henvisninger i nærværende forordning til artikel 18 og 38 i forordning (EU) nr. 1095/2010 er af deklaratorisk art. Nævnte artikler finder anvendelse selv uden sådanne henvisninger.
(36)
De kompetente myndigheders og ESMA's interventionsbeføjelser til at begrænse short selling, credit default swaps og andre transaktioner bør kun være midlertidige og bør kun udøves i en periode og et omfang, der er nødvendigt for at imødegå den specifikke trussel.
(37)
På grund af de specifikke risici, der kan opstå ved brugen af credit default swaps, kræver sådanne transaktioner tæt overvågning af kompetente myndigheder. Især bør kompetente myndigheder i ekstraordinære tilfælde have beføjelse til at kræve at få oplysninger fra fysiske eller juridiske personer, der indgår sådanne transaktioner, om formålet med at indgå den pågældende transaktion.
(38)
ESMA bør have beføjelse til at foretage en undersøgelse af en problemstilling eller praksis i forbindelse med short selling eller brugen af credit default swaps for at vurdere, om den pågældende problemstilling eller praksis udgør en potentiel trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden. ESMA bør offentliggøre en rapport, der fremlægger resultaterne, når ESMA foretager en sådan undersøgelse.
(39)
Da nogle bestemmelser i denne forordning finder anvendelse på fysiske eller juridiske personer og handlinger i tredjelande, er det nødvendigt, at de kompetente myndigheder og tilsynsmyndighederne i tredjelande i visse situationer samarbejder. De kompetente myndigheder bør derfor aftale ordninger med tilsynsmyndighederne i tredjelande. ESMA bør koordinere udviklingen af sådanne samarbejdsordninger og udvekslingen mellem de kompetente myndigheder af oplysninger, der modtages fra tredjelande.
(40)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som bl.a. traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (charteret) anerkender, navnlig retten til beskyttelse af personlige oplysninger, jf. artikel 16 i TEUF og artikel 8 i charteret. Gennemsigtighed med hensyn til betydelige korte nettopositioner, herunder offentliggørelse over en vis tærskelværdi, når dette er bestemt i denne forordning, er nødvendig af hensyn til stabilitet på de finansielle markeder og beskyttelse af investorerne. Med en sådan gennemsigtighed kan tilsynsmyndighederne overvåge brugen af short selling i forbindelse med misbrugsstrategier og konsekvenserne af short selling for markedernes funktion. Ydermere kan en sådan gennemsigtighed bidrage til at reducere informationsasymmetri og sikre, at alle markedsdeltagere er tilstrækkeligt informeret om, i hvilket omfang short selling påvirker kurserne. Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger fra kompetente myndigheder bør ske i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7). Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger, som ESMA foretager, bør ske i overensstemmelse med reglerne om overførelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8), der bør gælde fuldt ud for behandling af personoplysninger med henblik på nærværende forordning.
(41)
Medlemsstaterne bør under hensyntagen til principperne i Kommissionens meddelelse om styrkelse af sanktionsordninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser og EU-retsakter vedtaget som en opfølgning på denne meddelelse fastsætte bestemmelser om sanktioner og administrative foranstaltninger ved overtrædelse af denne forordning og bør sørge for, at de gennemføres. Disse sanktioner og administrative foranstaltninger bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. De bør tage udgangspunkt i retningslinjer vedtaget af ESMA for at fremme konvergens og sammenhæng på tværs af sektorerne i sanktionsordningerne i finanssektoren.
(42)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (9). Kommissionen bør holde Europa-Parlamentet orienteret om fremskridt med hensyn til afgørelser, der fastsætter ækvivalensen af tredjelandes retlige og tilsynsmæssige rammer med kravene i denne forordning.
(43)
Beføjelsen til at vedtage retsakter, jf. artikel 290 i TEUF, bør delegeres til Kommissionen med hensyn til detaljer om beregning af korte positioner, når en fysisk eller juridisk person har en udækket position i en credit default swap, tærskler for meddelelse og offentliggørelse samt yderligere specificering af kriterier og faktorer ved fastlæggelsen af, i hvilke tilfælde en negativ hændelse eller udvikling udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i en medlemsstat eller i Unionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau i de relevante institutioner, myndigheder og organer, hvor det er relevant. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(44)
Kommissionen bør forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori den vurderer det hensigtsmæssige i de fastlagte meddelelses- og offentliggørelsestærskler, begrænsningernes virkemåde samt krav relateret til gennemsigtigheden af korte nettopositioner og hvorvidt andre eventuelle begrænsninger eller betingelser for short selling eller credit default swaps er hensigtsmæssige.
(45)
Målene med denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, selv om de kompetente myndigheder er i en bedre position til at overvåge og har bedre kendskab til markedsudviklingen, kan den samlede virkning af de problemer, der er i forbindelse med short selling og credit default swaps, kun forstås fuldt ud i EU-sammenhæng, og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(46)
Da nogle medlemsstater allerede har indført begrænsninger vedrørende short selling, og da der ved denne forordning indføres delegerede retsakter og bindende tekniske standarder, som bør vedtages, inden denne forordning kan anvendes fornuftigt, er det nødvendigt at foreskrive en tilstrækkelig overgangsperiode. Da det er afgørende inden den 1. november 2012 at fastlægge vigtige ikke-væsentlige bestemmelser, som vil lette markedsdeltageres overholdelse af denne forordning og de kompetente myndigheders håndhævelse, er det ligeledes nødvendigt at give Kommissionen mulighed for at vedtage de tekniske standarder og delegerede retsakter inden nævnte dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på følgende:
a)
finansielle instrumenter, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), der er optaget til handel i et handelssystem i Unionen, herunder sådanne instrumenter, når de handles uden for et handelssystem
b)
derivater som nævnt i afsnit C, nr. 4)-10), i bilag I til direktiv 2004/39/EF, som relaterer til et finansielt instrument som nævnt i litra a) eller til en udsteder af et sådant finansielt instrument, herunder sådanne derivater, når de handles uden for et handelssystem
c)
gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat eller af Unionen og derivater, som nævnt i afsnit C, nr. 4)-10), i bilag I til direktiv 2004/39/EF, som relaterer til eller vedrører gældsinstrumenter udstedt af en medlemsstat eller af Unionen.
2. Artikel 18, 20 og 23-30 finder anvendelse på alle finansielle instrumenter, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a).
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »finansielt instrument«: et instrument, der er anført i afsnit C i bilag I til direktiv 2004/39/EF
b) »short selling« i relation til en aktie eller et gældsinstrument: ethvert salg af en aktie eller et gældsinstrument, som sælgeren ikke ejer på det tidspunkt, hvor salgsaftalen indgås, herunder et salg, hvor sælgeren på tidspunktet for indgåelsen af salgsaftalen har lånt eller aftalt at låne aktien eller gældsinstrumentet til levering ved afviklingen, med undtagelse af:
i)
en af parternes salg i henhold til en genkøbsaftale, hvor den ene part har forpligtet sig til at sælge et værdipapir til den anden part til en fastsat kurs, mens den anden part har forpligtet sig til at sælge værdipapiret tilbage på en senere dato til en anden fastsat kurs
ii)
en overførsel af værdipapirer i henhold til en aftale om udlån af værdipapirer eller
iii)
indgåelse af en future-kontrakt eller en anden derivatkontrakt, hvor det er aftalt at sælge værdipapirer til en fastsat kurs på en senere dato
c) »credit default swap«: en derivatkontrakt, hvor den ene part betaler et vederlag til den anden part til gengæld for en betaling eller en anden ydelse i tilfælde af en kredithændelse i forbindelse med en referenceenhed og af enhver anden misligholdelse i forbindelse med derivatkontrakten, der har en lignende økonomisk virkning
d) »statslig udsteder«: en af følgende, som udsteder gældsinstrumenter:
i)
Unionen
ii)
en medlemsstat, herunder en offentlig myndighed, et agentur eller et SPV-selskab i medlemsstaten
iii)
når der er tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, et medlem af forbundsstaten
iv)
et SPV-selskab for flere medlemsstater
v)
en international finansiel institution oprettet af to eller flere medlemsstater, som har til formål at mobilisere kapital og stille finansiel bistand til rådighed for de af dens medlemmer, der er ramt eller truet af alvorlige finansieringsproblemer, eller
vi)
Den Europæiske Investeringsbank
e) »credit default swap på statsobligationer«: en credit default swap, hvor en betaling eller en anden ydelse erlægges i tilfælde af en kredithændelse eller en misligholdelse relateret til en statslig udsteder
f) »statsobligation«: et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
g) »udstedte statsobligationer«: det samlede antal statsobligationer udstedt af en statslig udsteder, som ikke er blevet indfriet
h) »udstedt aktiekapital« i relation til et selskab: de samlede ordinære aktier og eventuelle præferenceaktier udstedt af selskabet, men ikke konvertible obligationer
i) »hjemland«:
i)
for et investeringsfirma som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2004/39/EF, eller et reguleret marked som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF: hjemlandet som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 20), i direktiv 2004/39/EF
ii)
for et kreditinstitut: hjemlandet som omhandlet i artikel 4, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (10)
iii)
for en juridisk person som ikke er nævnt i nr. i) eller ii): den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit vedtægtsmæssige hjemsted, eller, hvis der ikke findes noget vedtægtsmæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvor hovedkontoret er beliggende
iv)
for en fysisk person: den medlemsstat, hvor vedkommende har sit hovedkontor, eller, hvis der ikke findes noget hovedkontor, den medlemsstat, hvor vedkommende har sin faste bopæl
j) »relevant kompetent myndighed«:
i)
i relation til en medlemsstats statsobligationer eller, når der er tale om en medlemsstat, som er en forbundsstat, i relation til et af forbundsstatens medlemmers statsobligationer eller en credit default swap relateret til en medlemsstat eller et medlem af en forbundsmedlemsstat: den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat
ii)
i relation til Unionens statsobligationer eller en credit default swap relateret til Unionen: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor det departement, der udsteder obligationen, er placeret
iii)
i relation til statsobligationer fra flere medlemsstater, der handler gennem et SPV-selskab, eller en credit default swap relateret til et sådant SPV-selskab: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor SPV-selskabet er etableret
iv)
i relation til statsobligationer fra en international finansiel institution oprettet af to eller flere medlemsstater, som har til formål at mobilisere kapital og stille finansiel bistand til rådighed for de af dens medlemmer, der er ramt eller truet af alvorlige finansieringsproblemer: den kompetente myndighed i den jurisdiktion, hvor den internationale finansielle institution er etableret
v)
i relation til andre finansielle instrumenter end dem, der er nævnt under nr. i)-iv): den kompetente myndighed for det pågældende finansielle instrument som defineret i artikel 2, nr. 7), i Kommissionens forordning (EF) nr. 1287/2006 (11) og fastlagt i overensstemmelse med kapitel III i nævnte forordning
vi)
i relation til et finansielt instrument, der ikke er omfattet af nr. i)-v): den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det finansielle instrument første gang blev optaget til handel i et handelssystem
vii)
i relation til et gældsinstrument udstedt af Den Europæiske Investeringsbank: den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor Den Europæiske Investeringsbank er beliggende
k) »market making-aktiviteter«: aktiviteter, der udføres af et investeringsfirma, et kreditinstitut, en enhed i et tredjeland eller et firma, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra l), i direktiv 2004/39/EF, der er medlem af et handelssystem eller et marked i et tredjeland, hvis retlige og tilsynsmæssige rammer er erklæret ækvivalente af Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 2, når den pågældende handler med et finansielt instrument som ordregiver, uanset om instrumentet handles inden for eller uden for et handelssystem, i en eller begge af følgende egenskaber:
i)
ved at afgive faste, samtidige tilbud på købs- og salgskurs af sammenlignelig størrelse og til konkurrencedygtige kurser med den konsekvens, at markedet tilføres likviditet på en regelmæssig og løbende basis
ii)
som led i den almindelige forretning ved at udføre ordrer, der er iværksat af kunder eller som sker på kunders anmodning
iii)
ved afdækning af positioner, der er resultatet af gennemførelsen af opgaverne under nr. i) og ii)
l) »handelssystem«: et reguleret marked, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, eller en multilateral handelsfacilitet, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i direktiv 2004/39/EF
m) »primært handelssystem« i relation til en aktie: det handelssystem for den pågældende aktie, der har den højeste omsætning
n) »autoriseret primary dealer«: en fysisk eller juridisk person, der har underskrevet en aftale med en statslig udsteder eller har en tilsvarende formel anerkendelse fra eller på vegne af en statslig udsteder, og som i overensstemmelse med denne aftale eller anerkendelse har forpligtet sig til at handle som ordregiver i forbindelse med aktiviteter på det primære og sekundære marked, hvad angår obligationer udstedt af den pågældende udsteder
o) »central modpart«: en juridisk enhed, der er mellemled mellem modparterne i de kontrakter, der handles inden for et eller flere finansielle markeder; den centrale modpart bliver køber for enhver sælger og sælger for enhver køber og er ansvarlig for driften af et clearingsystem
p) »handelsdag«: en handelsdag som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1287/2006
q) »omsætning« i en aktie: omsætning, som omhandlet i artikel 2, nr. 9), i forordning (EF) nr. 1287/2006.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer de definitioner, som er fastlagt i stk. 1 i nærværende artikel, især præcisering af, hvornår en fysisk eller juridisk person anses for at eje et finansielt instrument med henblik på definitionen af short selling i stk. 1, litra b).
Artikel 3
Korte og lange positioner
1. Med henblik på denne forordning anses en position for kort i udstedt aktiekapital eller udstedte statsobligationer, når den er opstået på en af følgende måder:
a)
ved short selling af en aktie udstedt af et selskab eller af et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
b)
ved indgåelse af en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, der ikke er et instrument nævnt under litra a), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give den fysiske eller juridiske person, der indgår den pågældende transaktion, en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af aktien eller gældsinstrumentet.
2. Med henblik på denne forordning anses en position for lang i udstedt aktiekapital eller udstedte statsobligationer, når den er opstået på en af følgende måder:
a)
ved besiddelse af en aktie udstedt af et selskab eller et gældsinstrument udstedt af en statslig udsteder
b)
ved indgåelse af en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, der ikke er et instrument nævnt under litra a), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give den fysiske eller juridiske person, der indgår den pågældende transaktion, en økonomisk fordel i tilfælde af en stigning i kursen eller værdien af aktien eller gældsinstrumentet.
3. Med henblik på stk. 1 og 2 skal beregningen af en kort eller en lang position, når det gælder enhver position, der besiddes af den pågældende person indirekte, herunder gennem eller ved hjælp af et eventuelt indeks, en kurv af værdipapirer eller eventuelle interesser i en exchange traded fund eller lignende enhed, bestemmes af den pågældende fysiske eller juridiske person, der handler fornuftigt og under hensyntagen til offentligt tilgængelige oplysninger om sammensætningen af det relevante indeks, den relevante kurv af værdipapirer, eller interesserne i den exchange traded fund eller lignende enhed. I forbindelse med beregningen af en kort position eller en lang position skal ingen person være forpligtet til at indhente eventuelle realtidsoplysninger om sådanne sammensætninger fra andre.
Med henblik på stk. 1 og 2 skal beregningen af en kort eller en lang position i statsobligationer omfatte en eventuel credit default swap på statsobligationer, der relaterer sig til den statslige udsteder.
4. Med henblik på denne forordning anses den position, der er tilbage, efter at en eventuel lang position, som en fysisk eller juridisk person besidder i den udstedte aktiekapital, er trukket fra en eventuel kort position, som den pågældende fysiske eller juridiske person besidder i den pågældende kapital, for en kort nettoposition i det pågældende selskabs udstedte aktiekapital.
5. Med henblik på denne forordning anses den position, der er tilbage, efter at en eventuel lang position, som en fysisk eller juridisk person besidder i udstedte statsobligationer, og en eventuel lang position i en statslig udsteders gældsinstrumenter, for hvilke kursen er tæt forbundet med kursen på de pågældende statsobligationer, er trukket fra en eventuel kort position, som den pågældende fysiske eller juridiske person besidder i de pågældende statsobligationer, for en kort nettoposition i de statsobligationer, der er udstedt af den pågældende statslige udsteder.
6. Beregningen af statsobligationer i henhold til stk. 1-5 foretages for hver enkelt statslig udsteder, også når separate enheder udsteder statsobligationer på vegne af den statslige udsteder.
7. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42 med henblik på at præcisere:
a)
tilfælde, hvor en fysisk eller juridisk person anses for at besidde en aktie eller et gældsinstrument efter stk. 2
b)
tilfælde, hvor en fysisk eller juridisk person har en kort nettoposition efter stk. 4 og 5, og metoden til beregning af denne position
c)
metoden til beregning af positioner efter stk. 3, 4 og 5, når forskellige enheder i en gruppe har lange eller korte positioner, eller af positioner for porteføljeforvaltningsaktiviteter med hensyn til separate midler.
Med henblik på første afsnit, litra c), skal metoden til beregning navnlig tage højde for, om der føres forskellige investeringsstrategier i forhold til en bestemt udsteder via mere end én separat fond, der forvaltes af samme fondsforvalter, om den samme investeringsstrategi føres i forhold til en bestemt udsteder via mere end én fond, og om mere end én portefølje inden for samme enhed selvforvaltes i overensstemmelse med samme investeringsstrategi i forhold til en bestemt udsteder.
Artikel 4
Udækket position i en credit default swap på statsobligationer
1. Med henblik på denne forordning anses en fysisk eller juridisk person for at have en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, når denne credit default swap på statsobligationer ikke tjener til at afdække:
a)
risikoen for udstederens misligholdelse, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har en lang position i statsobligationer fra den udsteder, som den pågældende credit default swap på statsobligationer er relateret til, eller
b)
risikoen for et fald i værdien af statsobligationerne, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person har aktiver eller passiver, inklusive men ikke begrænset til finansieringsaftaler, en portefølje af aktiver eller finansielle forpligtelser, hvis værdi afhænger af værdien af statsobligationerne.
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der i overensstemmelse med artikel 42 med henblik på nærværende artikels stk. 1 fastsætter:
a)
de tilfælde, hvor en credit default swap-transaktion i statsobligationer anses for at være afdækning mod en misligholdelsesrisiko eller en risiko for et fald i værdien af statsobligationerne, og metoden til beregning af en udækket position i en credit default swap på statsobligationer
b)
metoden til beregning af positioner, når forskellige enheder i en gruppe har lange eller korte positioner, eller af positioner for porteføljeforvaltningsaktiviteter med hensyn til separate midler.
KAPITEL II
GENNEMSIGTIGHEDEN AF KORTE NETTOPOSITIONER
Artikel 5
Meddelelse til de kompetente myndigheder om betydelige korte nettopositioner i aktier
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i den udstedte aktiekapital i et selskab, som har aktier optaget til handel i et handelssystem, skal underrette den relevante kompetente myndighed, jf. artikel 9, når den pågældende position når eller falder under en i nærværende artikels stk. 2 nævnt relevant meddelelsestærskel.
2. En relevant meddelelsestærskel er en procentdel, der svarer til 0,2 % af den udstedte aktiekapital i det pågældende selskab, og hver 0,1 % derover.
3. Den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (ESMA) kan afgive en udtalelse til Kommissionen om justering af de i stk. 2 omhandlede tærskler under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
Artikel 6
Offentliggørelse af betydelige korte nettopositioner i aktier
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i den udstedte aktiekapital i et selskab, som har aktier optaget til handel i et handelssystem, skal fremlægge oplysninger om denne position til offentligheden, jf. artikel 9, når den pågældende position når eller falder under en i stk. 2 i nærværende artikel nævnt relevant offentliggørelsestærskel.
2. En relevant offentliggørelsestærskel er en procentdel, der svarer til 0,5 % af den udstedte aktiekapital i det pågældende selskab, og hver 0,1 % derover.
3. ESMA kan afgive en udtalelse til Kommissionen om justering af de i stk. 2 omhandlede tærskler under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
5. Denne artikel berører ikke love og administrative bestemmelser, der er vedtaget om overtagelsestilbud, fusionstransaktioner og andre transaktioner, der påvirker ejerskab af eller kontrol med virksomheder, som reguleres af de tilsynsmyndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/25/EF af 21. april 2004 om overtagelsestilbud (12), som kræver offentliggørelse af korte positioner ud over, hvad der kræves i denne artikel.
Artikel 7
Meddelelse til kompetente myndigheder om betydelige korte nettopositioner i statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i udstedte statsobligationer, skal underrette den relevante kompetente myndighed, jf. artikel 9, når en sådan position når eller falder under de relevante meddelelsestærskler for den pågældende statslige udsteder.
2. De relevante meddelelsestærskler består af et startbeløb og derefter yderligere trin med hensyn til hver enkelt statslig udsteder, som præciseret i de foranstaltninger, som Kommissionen tager i henhold til stk. 3. ESMA offentliggør på sit websted meddelelsestærsklerne for hver medlemsstat.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer de beløb og trinvise stigninger, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2.
Kommissionen skal:
a)
sikre, at tærsklerne ikke fastsættes på et niveau, som vil kræve meddelelse af positioner, der er af minimal værdi
b)
tage højde for det samlede antal udestående udstedte statsobligationer for hver enkelt statslig udsteder og den gennemsnitlige størrelse af positioner, der besiddes af markedsdeltagere i statsobligationer fra den pågældende statslige udsteder, og
c)
tage hensyn til likviditeten på de enkelte markeder for statsobligationer.
Artikel 8
Meddelelse til kompetente myndigheder om udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer
Suspenderer en kompetent myndighed begrænsninger i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, skal en fysisk eller juridisk person, der har en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, underrette den relevante kompetente myndighed, når en sådan position når eller falder under de relevante meddelelsestærskler for den pågældende statslige udsteder, som præciseret i overensstemmelse med artikel 7.
Artikel 9
Metode til meddelelse og offentliggørelse
1. Enhver meddelelse eller offentliggørelse i henhold til artikel 5, 6, 7 eller 8 skal indeholde nærmere oplysninger om identiteten på den fysiske eller juridiske person, der besidder den relevante position, størrelsen af den relevante position, udstederen af de værdipapirer, den relevante position omfatter, samt den dato, hvor den relevante position opstod, blev ændret eller ophørte med at være i den pågældende persons besiddelse.
Med henblik på artikel 5, 6, 7 og 8 skal fysiske eller juridiske personer, som besidder betydelige korte nettopositioner, i en periode på fem år føre register over bruttopositioner, der udgør en betydelig kort nettoposition.
2. Det relevante tidspunkt for beregning af en kort nettoposition er kl. 24.00 ved udgangen af den handelsdag, hvor den fysiske eller juridiske person besidder den relevante position. Dette tidspunkt gælder alle transaktioner, uanset hvilken handelsmetode der anvendes, herunder transaktioner der gennemføres gennem manuel eller automatiseret handel, og uanset om transaktionerne er foretaget inden for almindelig åbningstid. Meddelelse eller offentliggørelse skal ske senest kl. 15.30 den følgende handelsdag. De tidspunkter, der er angivet i dette stykke, beregnes ud fra tiden i den medlemsstat, hvor den relevante kompetente myndighed, som den pågældende position skal meddeles til, er hjemmehørende.
3. Meddelelse af oplysninger til en relevant kompetent myndighed skal garantere oplysningernes fortrolighed og omfatte mekanismer til sikring af, at kilden til meddelelsen er autentisk.
4. Offentliggørelse af oplysninger som omhandlet i artikel 6 skal ske på en sådan måde, at der sikres hurtig adgang til oplysningerne uden forskelsbehandling. Disse oplysninger offentliggøres på et centralt websted, som den relevante kompetente myndighed driver eller fører tilsyn med. De kompetente myndigheder meddeler adressen på dette websted til ESMA, som så anbringer et link til alle disse centrale websteder på sit eget websted.
5. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives med henblik på stk. 1.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 4 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastsætte de midler, hvormed oplysningerne kan offentliggøres.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 10
Anvendelse af kravene om meddelelse og offentliggørelse
Kravene om meddelelse og offentliggørelse i henhold til artikel 5, 6, 7 og 8 finder anvendelse på fysiske eller juridiske personer, der er hjemmehørende eller etableret i Unionen eller i et tredjeland.
Artikel 11
Oplysninger, som skal stilles til ESMA's rådighed
1. De kompetente myndigheder skal stille oplysninger i oversigtsform til rådighed for ESMA på kvartalsbasis vedrørende korte nettopositioner i udstedt aktiekapital og udstedte statsobligationer og udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer, hvor den er den relevante kompetente myndighed og modtager meddelelser i henhold til artikel 5, 7 og 8.
2. For at udføre sine opgaver efter denne forordning kan ESMA til enhver tid anmode om supplerende oplysninger fra en relevant kompetent myndighed om korte nettopositioner i udstedt aktiekapital og udstedte statsobligationer eller udækkede positioner i credit default swaps på statsobligationer.
Den kompetente myndighed skal stille de ønskede oplysninger til rådighed for ESMA senest inden for syv kalenderdage. Hvis der er en negativ begivenhed eller udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat, stiller den kompetente myndighed alle tilgængelige oplysninger til rådighed for ESMA på grundlag af meddelelseskravene i artikel 5, 7 og 8 inden for 24 timer.
3. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger der skal stilles til rådighed i henhold til stk. 1 og 2.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der præciserer formatet af de oplysninger, der skal stilles til rådighed i overensstemmelse med stk. 1 og 2.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
KAPITEL III
UDÆKKET SHORT SELLING
Artikel 12
Begrænsninger af udækket short selling af aktier
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå i short selling af en aktie, der er optaget til handel i et handelssystem, når en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
den fysiske eller juridiske person har lånt aktien eller har truffet alternative foranstaltninger, der resulterer i en tilsvarende retsvirkning
b)
den fysiske eller juridiske person har indgået en aftale om at låne aktien eller har et andet fuldstændig retskraftigt krav i henhold til aftaleretten eller ejendomsretten om at få overført ejerskab af et tilsvarende antal værdipapirer af samme klasse, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, eller
c)
den fysiske eller juridiske person har en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at aktien er tilgængelig, og har truffet foranstaltninger vis-à-vis tredjeparter, der er nødvendige for, at den fysiske eller juridiske person kan have en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
2. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge de typer af aftaler eller ordninger, som i tilstrækkelig grad sikrer, at den pågældende aktie er til rådighed for afvikling. Når det fastlægges, hvilke foranstaltninger der er nødvendige, for at det med rimelighed kan forventes, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, tager ESMA bl.a. højde for daytrading og aktiernes likviditet.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 13
Begrænsninger af udækket short selling af statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå i short selling af statsobligationer, når en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
den fysiske eller juridiske person har lånt statsobligationen eller har truffet alternative bestemmelser, der resulterer i en tilsvarende retsvirkning
b)
den fysiske eller juridiske person har indgået en aftale om at låne statsobligationen eller har et andet fuldstændigt retskraftigt krav i henhold til aftaleretten eller ejendomsretten om at få overført ejerskab af et tilsvarende antal værdipapirer af samme klasse, således at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet, eller
c)
den fysiske eller juridiske person har en ordning med en tredjepart, ifølge hvilken tredjeparten har bekræftet, at statsobligationen er tilgængelig, eller på anden måde har en rimelig forventning om, at afviklingen kan gennemføres på forfaldstidspunktet.
2. Begrænsningerne i stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis transaktionen tjener til at risikoafdække en lang position i gældsinstrumenter fra en udsteder, hvis kurs er tæt forbundet med kursen på de pågældende statsobligationer.
3. Hvis statsobligationens likviditet ligger under den tærskel, der er fastsat i henhold til metoden, jf. stk. 4, kan de i stk. 1 nævnte begrænsninger midlertidigt suspenderes af den relevante kompetente myndighed. Inden disse begrænsninger suspenderes, skal den relevante kompetente myndighed give ESMA og de andre kompetente myndigheder meddelelse om den påtænkte suspension.
En suspension skal være gyldig i en indledende periode på højst seks måneder fra datoen for dens offentliggørelse på den relevante kompetente myndigheds websted. Suspensionen kan forlænges for perioder på højst seks måneder, hvis årsagerne til suspensionen fortsat er til stede. Hvis suspensionen ikke forlænges ved udløbet af den indledende periode eller efter en eventuel efterfølgende forlængelse, udløber den automatisk.
ESMA afgiver senest 24 timer efter meddelelsen fra den relevante kompetente myndighed en udtalelse baseret på stk. 4 om den meddelte suspension eller en forlængelse af suspension. Udtalelsen skal offentliggøres på ESMA's websted.
4. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer parametre og metoder til beregning af den i nærværende artikels stk. 3 nævnte likviditetstærskel for udstedte statsobligationer.
Parametre og metoder til medlemsstaternes beregning af tærsklen skal opstilles på en sådan måde, at tærsklen, når den er nået, repræsenterer en væsentlig nedgang i forhold til den pågældende statsobligations gennemsnitlige likviditet.
Tærsklen skal defineres på grundlag af objektive kriterier, der er specifikke for det relevante statsobligationsmarked, herunder det samlede antal udestående udstedte statsobligationer for hver enkelt statslige udsteder.
5. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 kan ESMA udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge de typer af aftaler eller ordninger, som i tilstrækkelig grad sikrer, at den pågældende statsobligation er til rådighed for afvikling. ESMA skal især tage hensyn til behovet for at bevare markedernes likviditet, specielt markederne for statsobligationer og for genkøb af statsobligationer.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 14
Begrænsninger for udækkede credit default swaps på statsobligationer
1. En fysisk eller juridisk person må kun indgå credit default swap-transaktioner i statsobligationer, hvis transaktionen ikke fører til en udækket position i en credit default swap på statsobligationer som omhandlet i artikel 4.
2. En kompetent myndighed kan midlertidigt suspendere de i stk. 1 omhandlede begrænsninger, når den har objektive grunde til at antage, at dens statsobligationsmarked ikke fungerer effektivt, og at sådanne begrænsninger kan have en negativ indvirkning på markedet for credit default swaps på statsobligationer, især ved at øge låneomkostningerne for statslige udstedere eller ved at påvirke de statslige udstederes mulighed for at udstede nye gældsbeviser. Disse grunde skal baseres på følgende indikatorer:
a)
en høj eller stigende rente på statsobligationer
b)
en udvidelse af rentespændet på statsobligationer sammenlignet med andre statslige udstederes statsobligationer
c)
en udvidelse af spændene på credit default swaps på statsobligationer i forhold til own curve og sammenlignet med andre statslige udstedere
d)
en hurtig tilbagevenden af prisen på statsgæld til ligevægtspris efter en stor handel
e)
størrelserne af de handler med statsobligationer, der kan gennemføres.
Den kompetent myndighed kan også anvende andre indikatorer end dem, der er angivet i første afsnit, litra a)-e).
Inden begrænsninger suspenderes i henhold til denne artikel, underretter den relevante kompetente myndighed ESMA og de andre kompetente myndigheder om den foreslåede suspension og de grunde, som den er baseret på.
En suspension skal være gyldig i en indledende periode på højst 12 måneder fra datoen for dens offentliggørelse på den relevante kompetente myndigheds websted. Suspensionen kan forlænges for perioder på højst seks måneder, hvis grundene til suspensionen fortsat er til stede. Forlænges suspensionen ikke ved udløbet af den indledende periode eller efter en eventuel efterfølgende forlængelse, udløber den automatisk.
ESMA afgiver senest 24 timer efter underretningen fra den relevante kompetente myndighed en udtalelse om den påtænkte suspension eller forlængelse af en suspension, uanset om den kompetente myndighed har baseret suspensionen på de indikatorer, der er fastsat i første afsnit, litra a)-e), eller på andre indikatorer. Når den påtænkte suspension eller forlængelse af en suspension er baseret på andet afsnit, skal denne udtalelse også inkludere en vurdering af de indikatorer, den kompetente myndighed har anvendt. Udtalelsen offentliggøres på ESMA's websted.
Artikel 15
Procedurer for dækningskøb
1. En central modpart i en medlemsstat, som leverer clearingydelser til aktier, skal sikre, at der findes procedurer, som opfylder alle følgende krav:
a)
når en fysisk eller juridisk person, der sælger aktier, ikke kan levere aktierne til afvikling inden for fire bankdage efter den dag, hvor afviklingen forfaldt, iværksættes der automatisk procedurer for dækningskøb af aktierne for at sikre levering til afvikling
b)
når dækningskøb af aktierne til levering ikke er muligt, betales der et beløb til køberen på basis af værdien af aktierne, der skulle leveres, på leveringsdatoen plus et beløb for tab, som køberen har lidt som følge af den manglende afvikling, og
c)
en fysisk eller juridisk person, der ikke foretager afvikling, godtgør alle beløb, som er betalt i henhold til litra a) og b).
2. En central modpart i en medlemsstat, der leverer clearingydelser til aktier, skal sikre, at der findes procedurer, der sikrer, at når en fysisk eller juridisk person, der sælger aktier, ikke leverer aktierne til afvikling på den dag, hvor afvikling skal finde sted, er en sådan person forpligtet til at betale dagbøder for hver dag, leveringen udebliver.
Dagbøderne skal være tilstrækkeligt høje til at virke afskrækkende på fysiske eller juridiske personer, der ikke foretager afvikling.
KAPITEL IV
FRITAGELSER
Artikel 16
Fritagelse, hvor det primære handelssystem er i et tredjeland
1. Artikel 5, 6, 12 og 15 finder ikke anvendelse på aktierne i et selskab, der er optaget til handel i et handelssystem i Unionen, hvis det primære handelssystem for handelen med aktierne befinder sig i et tredjeland.
2. Den relevante kompetente myndighed for aktier i et selskab, der handles i et handelssystem i Unionen og i et handelssystem i et tredjeland, skal mindst hvert andet år bestemme, hvorvidt det primære system for handel med disse aktier befinder sig i et tredjeland.
Den relevante kompetente myndighed skal underrette ESMA om sådanne eventuelle aktier, der er fundet at have deres primære handelssystem i et tredjeland.
Hvert andet år offentliggør ESMA listen over aktier, hvis primære handelssystem befinder sig i et tredjeland. Listen skal gælde i en periode på to år.
3. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, der præciserer metoden til beregning af omsætningen for at bestemme det primære handelssystem for handelen med en aktie.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede forskriftsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 udarbejder ESMA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at præcisere:
a)
den dato, hvorpå enhver beregning med henblik på at bestemme det primære handelssystem for en aktie skal foretages, og den periode, beregningen skal gælde for
b)
den dato, hvor den relevante kompetente myndighed senest skal underrette ESMA om de aktier, for hvilke det primære handelssystem ligger i et tredjeland
c)
den dato, hvorfra listen skal gælde, efter at den er offentliggjort af ESMA.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 17
Fritagelse for market making-aktiviteter og primære markedsoperationer
1. Artikel 5, 6, 7, 12, 13 og 14 finder ikke anvendelse på transaktioner udført som led i market making-aktiviteter.
2. Efter proceduren i artikel 44, stk. 2, kan Kommissionen vedtage afgørelser, der bestemmer, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer sikrer, at et marked, der er autoriseret i det pågældende tredjeland, overholder de juridisk bindende krav, der, med henblik på anvendelsen af fritagelsen i stk. 1, er ækvivalente med kravene i afsnit III i direktiv 2004/39/EF, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (13) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (14), som forudsætter effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse i det pågældende tredjeland.
Et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer kan anses for at være ækvivalente, når tredjelandets:
a)
markeder er underlagt autorisation samt løbende effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse
b)
markeder har klare og gennemsigtige regler for optagelse af værdipapirer til handel, således at sådanne værdipapirer kan handles på en redelig, velordnet og effektiv måde og er frit omsættelige
c)
udstedere af værdipapirer er underlagt krav om periodiske og løbende oplysninger, hvilket sikrer en høj grad af investorbeskyttelse, og
d)
markedsgennemsigtighed og -integritet er sikret ved at forhindre markedsmisbrug i form af insiderhandel og markedsmanipulation.
3. Artikel 7, 13 og 14 finder ikke anvendelse på aktiviteter, der udføres af en fysisk eller juridisk person, når denne som autoriseret primary dealer i henhold til en aftale med en statslig udsteder handler som ordregiver vedrørende et finansielt instrument med hensyn til aktiviteter på det primære og sekundære marked i forbindelse med de pågældende statsobligationer.
4. Artikel 5, 6, 12, 13 og 14 i nærværende forordning finder ikke anvendelse på en fysisk eller juridisk person, når denne indgår i short selling af et værdipapir eller har en kort nettoposition i forbindelse med gennemførelse af en stabilisering i henhold til kapitel III i Kommissionens forordning (EF) nr. 2273/2003 af 22. december 2003 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF med hensyn til tilbagekøbsprogrammer og stabilisering af finansielle instrumenter (15).
5. Fritagelsen i stk. 1 finder kun anvendelse, når den pågældende fysiske eller juridiske person skriftligt har meddelt den kompetente myndighed i sin medlemsstat, at vedkommende har til hensigt at anvende fritagelsen. Meddelelsen skal ske senest 30 kalenderdage, inden den fysiske eller juridiske person har til hensigt at anvende fritagelsen for første gang.
6. Fritagelsen i stk. 3 finder kun anvendelse, når den autoriserede primary dealer forinden skriftligt har meddelt den relevante kompetente myndighed med hensyn til de pågældende statsobligationer, at vedkommende har til hensigt at anvende fritagelsen. Meddelelsen skal ske senest 30 kalenderdage, inden den fysiske eller juridiske person, der optræder som autoriseret primary dealer, har til hensigt at anvende fritagelsen for første gang.
7. Den kompetente myndighed, der er nævnt i stk. 5 og 6, kan forbyde brugen af fritagelsen, hvis den anser den pågældende fysiske eller juridiske person for ikke at opfylde betingelserne for fritagelsen. Et eventuelt forbud skal pålægges inden for den periode på 30 kalenderdage, der er nævnt i stk. 5 eller 6, eller efterfølgende, hvis den kompetente myndighed bliver klar over, at der er sket ændringer i den fysiske eller juridiske persons forhold, således at den pågældende ikke længere opfylder betingelserne for fritagelsen.
8. En enhed i et tredjeland, der ikke er autoriseret i Unionen, skal sende den i stk. 5 og 6 nævnte meddelelse til den kompetente myndighed for det hovedhandelssystem i Unionen, hvor enheden handler.
9. En fysisk eller juridisk person, der har givet meddelelse i henhold til stk. 5, skal snarest muligt skriftligt underrette den kompetente myndighed i sin medlemsstat, når der er sket ændringer, som kan påvirke vedkommendes berettigelse til at anvende fritagelsen, eller hvis vedkommende ikke længere ønsker at anvende fritagelsen.
10. En fysisk eller juridisk person, der har givet meddelelse i henhold til stk. 6, skal snarest muligt skriftligt underrette den relevante kompetente myndighed i relation til de pågældende statsobligationer, når der er sket ændringer, som kan påvirke vedkommendes berettigelse til at anvende fritagelsen, eller hvis vedkommende ikke længere ønsker at anvende fritagelsen.
11. Den kompetente myndighed i hjemlandet kan anmode om skriftlige oplysninger fra en fysisk eller juridisk person, der udfører aktiviteter i henhold til fritagelserne i stk. 1, 3 eller 4, om korte positioner, der besiddes, eller aktiviteter, der udføres i henhold til fritagelsen. Den fysiske eller juridiske person skal stille oplysningerne til rådighed senest fire kalenderdage, efter at anmodningen er sket.
12. En kompetent myndighed skal underrette ESMA inden for to uger efter meddelelsen i henhold til stk. 5 eller 9 om eventuelle market makers og i henhold til stk. 6 eller 10 om eventuelle autoriserede primary dealers, der gør brug af fritagelsen, og om eventuelle market makers og autoriserede primary dealers, der ikke længere gør brug af fritagelsen.
13. ESMA offentliggør og opdaterer på sit websted en liste over market makers og autoriserede primary dealers, der anvender fritagelsen.
14. En meddelelse eller underretning efter denne artikel kan gives af en person til en kompetent myndighed eller af en kompetent myndighed til ESMA på et hvilket som helst tidspunkt inden for 60 kalenderdage inden den 1. november 2012.
KAPITEL V
DE KOMPETENTE MYNDIGHEDERS OG ESMA'S INTERVENTIONSBEFØJELSER
AFDELING 1
De kompetente myndigheders beføjelser
Artikel 18
Meddelelse og offentliggørelse under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed kræve, at en fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, skal underrette myndigheden eller offentliggøre oplysninger om positionen, når den pågældende position når eller falder under en meddelelsestærskel, der fastsættes af den kompetente myndighed, og når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og vil ikke have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. Stk. 1 i nærværende artikel finder ikke anvendelse på finansielle instrumenter, for hvilke der allerede kræves gennemsigtighed i henhold til artikel 5-8. En foranstaltning i henhold til stk. 1 kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
Artikel 19
Långiveres meddelelse under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed træffe den foranstaltning, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og vil ikke have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En kompetente myndighed kan kræve, at fysiske eller juridiske personer, der er engageret i udlån af et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, meddeler enhver betydelig ændring i de vederlag, der kræves for dette udlån.
Artikel 20
Begrænsninger af short selling og lignende transaktioner under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed træffe en eller flere af de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 i nærværende artikel, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og ikke vil have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En kompetent myndighed kan forbyde fysiske eller juridiske personer at indgå i, eller pålægge dem betingelser, når de indgår i:
a)
short selling, eller
b)
en transaktion, der ikke er short selling, som frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, og hvor virkningen eller en af virkningerne af den pågældende transaktion er at give den fysiske eller juridiske person en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af et andet finansielt instrument.
3. En foranstaltning, der er truffet i henhold til stk. 2, kan gælde for transaktioner vedrørende alle finansielle instrumenter af en bestemt klasse eller et bestemt finansielt instrument. Foranstaltningen kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
Artikel 21
Begrænsninger af credit default swap-transaktioner i statsobligationer under ekstraordinære omstændigheder
1. Med forbehold af artikel 22 kan en kompetent myndighed begrænse fysiske eller juridiske personers mulighed for at indgå credit default swap-transaktioner i statsobligationer eller begrænse værdien af credit default swap-positioner i statsobligationer, som disse personer har lov til at indgå, når:
a)
der er negative hændelser eller en negativ udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i den pågældende medlemsstat eller i en eller flere andre medlemsstater, og
b)
foranstaltningen er nødvendig for at håndtere truslen og ikke vil have en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
2. En foranstaltning truffet i henhold til stk. 1 kan gælde for credit default swap-transaktioner i statsobligationer af en bestemt klasse eller bestemte credit default swap-transaktioner i statsobligationer. Foranstaltningen kan gælde under omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og aktiviteter på det primære marked.
Artikel 22
Foranstaltninger truffet af andre kompetente myndigheder
Med forbehold af artikel 26 kan en kompetent myndighed kun træffe eller forlænge en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 med hensyn til et finansielt instrument, for hvilket den ikke er den relevante kompetente myndighed, med den relevante kompetente myndigheds samtykke.
Artikel 23
Beføjelse til midlertidigt at begrænse short selling af finansielle instrumenter i tilfælde af et betydeligt kursfald
1. Er kursen på et finansielt instrument faldet betydeligt på en enkelt handelsdag i forhold til det pågældende handelssystems slutkurs den foregående handelsdag, skal den kompetente myndighed i handelssystemets hjemland overveje, om det er hensigtsmæssigt at forbyde fysiske eller juridiske personer, eller begrænse deres adgang til, at indgå i short selling af det finansielle instrument i det pågældende handelssystem, eller på anden måde begrænse transaktioner i det finansielle instrument i det pågældende handelssystem, for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på det finansielle instrument.
Er den kompetente myndighed overbevist i henhold til første afsnit om, at det er hensigtsmæssigt at gøre det, skal myndigheden, når det drejer sig om en aktie eller et gældsinstrument, forbyde fysiske og juridiske personer, eller begrænse deres adgang til, at indgå i short selling i det pågældende handelssystem, eller, hvis det drejer sig om en anden type finansielt instrument, begrænse transaktionerne i et sådant instrument i det pågældende handelssystem for at forhindre et forstyrrende fald i kursen på de finansielle instrumenter.
2. Foranstaltningen i stk. 1 gælder maksimalt til slutningen på den handelsdag, der følger efter den handelsdag, hvor kursfaldet fandt sted. Hvis der ved slutningen på den handelsdag, der følger efter den handelsdag, hvor kursfaldet fandt sted, på trods af den indførte foranstaltning sker endnu et betydeligt fald svarende til mindst halvdelen af det beløb, der er fastsat i stk. 5, i værdien på det finansielle instrument i forhold til slutkursen den første handelsdag, kan den kompetente myndighed forlænge foranstaltningen med maksimalt to handelsdage efter slutningen på den anden handelsdag.
3. Foranstaltningen i stk. 1 gælder under omstændigheder eller er underlagt undtagelser, der er specificeret af den kompetente myndighed. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
4. En kompetent myndighed i et handelssystems hjemland, hvor et finansielt instrument på en enkelt handelsdag er faldet med den værdi, der er nævnt i stk. 5, skal underrette ESMA om, at der er truffet afgørelse i henhold til stk. 1, senest to timer efter slutningen på den pågældende handelsdag. ESMA underretter omgående de kompetente myndigheder i hjemlandene for de handelssystemer, hvor det samme finansielle instrument handles.
Er en kompetent myndighed uenig i den foranstaltning, som en anden kompetent myndighed har truffet vedrørende et finansielt instrument, der handles i forskellige handelssystemer reguleret af forskellige kompetente myndigheder, kan ESMA bistå disse myndigheder med at nå frem til en aftale i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Forliget skal være afsluttet inden midnat ved slutningen på den samme handelsdag. Når de berørte kompetente myndigheder ikke til enighed i forligsfasen, kan ESMA træffe en afgørelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1095/2010. Afgørelsen skal være truffet, før den næste handelsdag begynder.
5. Faldet i værdien skal være på 10 % eller mere, når det drejer sig om en likvid aktie, som fastsat i artikel 22 i forordning (EF) nr. 1287/2006, og for illikvide aktier og andre klasser af finansielle instrumenter fastsættes procenten af Kommissionen.
6. ESMA kan afgive og fremsende en udtalelse til Kommissionen om justering af den i stk. 5 omhandlede tærskel under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der ændrer de tærskler, der er nævnt i nærværende artikels stk. 5, under hensyntagen til udviklingen på de finansielle markeder.
7. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, som præciserer, hvad der udgør et betydeligt fald i værdien for finansielle instrumenter, der ikke er likvide aktier, under hensyntagen til specificiteten af hver enkelt klasse af finansielle instrumenter og forskellene i volatilitet.
8. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel udarbejder ESMA udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder, der præciserer metoden til beregning af faldet på 10 % for likvide aktier og af faldet i værdi, som fastsættes af Kommissionen som nævnt i stk. 7.
ESMA forelægger disse udkast til forskriftsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 31. marts 2012.
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de forskriftsmæssige tekniske standarder, der er omhandlet i første afsnit, i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 24
Begrænsningsperiode
En foranstaltning, der indføres i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, er gyldig i en indledende periode på højst tre måneder, regnet fra den dato, hvor den i artikel 25 omhandlede meddelelse offentliggøres.
Foranstaltningen kan forlænges med flere perioder på højst tre måneder, hvis grundene til at træffe foranstaltningen fortsat er til stede. Forlænges foranstaltningen ikke ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk.
Artikel 25
Meddelelse om begrænsninger
1. En kompetent myndighed skal på sit websted offentliggøre meddelelse om eventuelle beslutninger om at indføre eller forlænge foranstaltninger, der er nævnt i artikel 18-23.
2. Meddelelsen skal som minimum indeholde oplysninger om:
a)
de indførte foranstaltninger, herunder de instrumenter og klasser af transaktioner, som de gælder for, og deres varighed
b)
årsagerne til, at den kompetente myndighed mener, at det er nødvendigt at indføre de pågældende foranstaltninger, herunder dokumentation for disse årsager.
3. En foranstaltning i henhold til artikel 18-23 får virkning, når meddelelsen offentliggøres, eller på et tidspunkt, der er angivet i meddelelsen, som er efter offentliggørelsen, og den finder kun anvendelse på transaktioner, der indgås, efter at foranstaltningen har fået virkning.
Artikel 26
Meddelelse til ESMA og andre kompetente myndigheder
1. Inden en eventuel foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 indføres eller forlænges, og inden en eventuel begrænsning i henhold til artikel 23 indføres, skal en kompetent myndighed underrette ESMA og de andre kompetente myndigheder om den foranstaltning, myndigheden påtænker.
2. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om de foreslåede foranstaltninger, klasserne af finansielle instrumenter og transaktioner, de vil gælde for, dokumentation for årsagerne til foranstaltningerne og det tidspunkt, hvor foranstaltningerne skal træde i kraft.
3. Meddelelse om et forslag til indførelse eller forlængelse af en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21 skal ske senest 24 timer, før foranstaltningen påtænkes at få virkning eller blive forlænget. Under ekstraordinære omstændigheder kan en kompetent myndighed give meddelelse mindre end 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning, når det ikke er muligt at give et varsel på 24 timer. Meddelelse om en begrænsning i henhold til artikel 23 skal ske, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning.
4. En kompetent myndighed, som modtager meddelelse i henhold til denne artikel, kan træffe foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 18-23 i den pågældende medlemsstat, når det er godtgjort, at foranstaltningen er nødvendig, for at assistere den kompetente myndighed, der har givet meddelelsen. Den kompetente myndighed, som modtager meddelelse, skal også give meddelelse i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel, når den har til hensigt at træffe foranstaltninger.
AFDELING 2
ESMA's beføjelser
Artikel 27
ESMA's koordinering
1. ESMA skal spille en støttende og koordinerende rolle med hensyn til foranstaltninger, der træffes af de kompetente myndigheder i henhold til afdeling 1. ESMA skal især sikre, at kompetente myndigheder optræder konsistent med hensyn til foranstaltninger, der er truffet, specielt med hensyn til, hvornår det er nødvendigt at bruge interventionsbeføjelser, karakteren af de eventuelt indførte foranstaltninger samt ikrafttræden og varighed af sådanne foranstaltninger.
2. Efter at have fået meddelelse i henhold til artikel 26 om en eventuel foranstaltning, som skal indføres eller forlænges i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, afgiver ESMA inden for 24 timer udtalelse om, hvorvidt den finder, at foranstaltningen eller den foreslåede foranstaltning er nødvendig for at håndtere de ekstraordinære omstændigheder. Udtalelsen skal angive, hvorvidt ESMA mener, at negative hændelser eller en negativ udvikling er opstået, som udgør en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i en eller flere medlemsstater, at foranstaltningen eller den foreslåede foranstaltning er hensigtsmæssig og forholdsmæssigt tilpasset til at håndtere den pågældende trussel, samt om den foreslåede varighed af en sådan foranstaltning er berettiget. Hvis ESMA mener, at det for at håndtere truslen er nødvendigt, at de andre kompetente myndigheder træffer foranstaltninger, skal dette også angives i ESMA's udtalelse. Udtalelsen skal offentliggøres på ESMA's websted.
3. Når en kompetent myndighed påtænker at træffe foranstaltninger eller træffer foranstaltninger i modstrid med ESMA's udtalelse i henhold til stk. 2, eller afslår at træffe foranstaltninger i modstrid med ESMA's udtalelse i henhold til nævnte stykke, skal denne myndighed offentliggøre en meddelelse på sit websted inden for 24 timer efter modtagelsen af ESMA's udtalelse, der giver en fuld redegørelse for dens grunde til at gøre dette. Når en sådan situation opstår, skal ESMA overveje, om betingelserne er opfyldt, og om der er tale om et tilfælde, hvor det er passende at bruge interventionsbeføjelserne i artikel 28.
4. ESMA revurderer regelmæssigt og under alle omstændigheder mindst hver tredje måned foranstaltninger i henhold til denne artikel. Forlænges foranstaltningen ikke ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk.
Artikel 28
ESMA's interventionsbeføjelser under ekstraordinære omstændigheder
1. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1095/2010 skal ESMA, med forbehold af stk. 2 i nærværende artikel, enten:
a)
kræve, at en fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition i et bestemt finansielt instrument eller en bestemt klasse af finansielle instrumenter, underretter en kompetent myndighed eller offentliggør oplysninger om en sådan position, eller
b)
forbyde, eller indføre betingelser for, at en fysisk eller juridisk person indgår i short selling eller en transaktion, der frembringer eller er relateret til et finansielt instrument, bortset fra finansielle instrumenter omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra c), hvor virkningen eller en af virkningerne af transaktionen er at give en sådan person en økonomisk fordel i tilfælde af et fald i kursen eller værdien af et andet finansielt instrument.
En foranstaltning kan gælde under særlige omstændigheder eller være underlagt undtagelser, der er specificeret af ESMA. Undtagelser kan især specificeres som gældende for market making-aktiviteter og primære markedsaktiviteter.
2. ESMA må kun træffe afgørelse efter stk. 1, når:
a)
de foranstaltninger, som er angivet i stk. 1, litra a) og b), omhandler en trussel mod de finansielle markeders funktion og integritet eller mod stabiliteten i dele af eller hele det finansielle system i Unionen, og der er grænseoverskridende konsekvenser, og
b)
ingen kompetent myndighed har truffet foranstaltninger til at håndtere truslen, eller en eller flere af de kompetente myndigheder har truffet foranstaltninger, der ikke i tilstrækkelig grad håndterer truslen.
3. Når ESMA træffer foranstaltninger som nævnt i stk. 1, skal det ske under hensyntagen til, i hvilket omfang foranstaltningen:
a)
i betydelig grad håndterer truslen mod de finansielle markeders rette funktion og integritet eller mod stabiliteten af dele af eller hele det finansielle system i Unionen eller i betydelig grad forbedrer de kompetente myndigheders evne til at overvåge truslen
b)
ikke skaber risiko for reguleringsmæssig arbitrage
c)
ikke har en ødelæggende virkning på de finansielle markeders effektivitet, herunder ved at reducere likviditeten på disse markeder eller skabe usikkerhed for markedsdeltagerne, som ikke står i rimeligt forhold til foranstaltningens fordele.
Når en eller flere kompetente myndigheder har truffet en foranstaltning i henhold til artikel 18, 19, 20 eller 21, kan ESMA træffe enhver af de i nærværende artikels stk. 1 nævnte foranstaltninger uden at afgive den udtalelse, der er fastlagt i artikel 27.
4. Inden ESMA beslutter at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, rådfører ESMA sig med ESRB og, når det er hensigtsmæssigt, andre relevante myndigheder.
5. Inden ESMA beslutter at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, underretter ESMA de berørte kompetente myndigheder om den foranstaltning, den påtænker at træffe. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om de foreslåede foranstaltninger, klassen af finansielle instrumenter og transaktioner, de vil gælde for, dokumentation for årsagerne til foranstaltningerne og det tidspunkt, hvor foranstaltningerne skal træde i kraft.
6. Meddelelsen skal gives senest 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning eller bliver forlænget. Under ekstraordinære omstændigheder kan ESMA give meddelelse mindre end 24 timer, inden foranstaltningen påtænkes at få virkning, når det ikke er muligt at give et varsel på 24 timer.
7. ESMA offentliggør på sit websted meddelelse om eventuelle beslutninger om at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1. Meddelelsen skal som minimum angive:
a)
de indførte foranstaltninger, herunder de instrumenter og klasser af transaktioner, som de gælder for, og deres varighed, og
b)
årsagerne til, at ESMA mener, at det er nødvendigt at indføre de pågældende foranstaltninger, herunder dokumentation for disse årsager.
8. Efter at ESMA har besluttet at indføre eller forlænge en foranstaltning som nævnt i stk. 1, underretter ESMA omgående de kompetente myndigheder om de trufne foranstaltninger.
9. En foranstaltning får virkning, når meddelelsen offentliggøres på ESMA's websted eller på et tidspunkt, der er angivet i meddelelsen, som er efter offentliggørelsen, og den finder kun anvendelse på transaktioner, der indgås, efter at foranstaltningen er trådt i kraft.
10. ESMA revurderer de i stk. 1 nævnte foranstaltninger med passende mellemrum og mindst hver tredje måned. Hvis foranstaltningen ikke forlænges ved udløbet af en sådan tremåneders periode, udløber den automatisk. Stk. 2-9 finder anvendelse ved forlængelse af foranstaltninger.
11. En foranstaltning, der indføres af ESMA i henhold til denne artikel, har forrang for eventuelle forudgående foranstaltninger truffet af en kompetent myndighed i henhold til afdeling 1.
Artikel 29
ESMA’s beføjelser i krisesituationer, der vedrører statsobligationer
I tilfælde af en krisesituation, der vedrører statsobligationer eller credit default swaps på statsobligationer, finder artikel 18 og 38 i forordning (EU) nr. 1095/2010 anvendelse.
Artikel 30
Yderligere præcisering af negative hændelser eller en negativ udvikling
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42, der præciserer kriterier og faktorer, der skal tages hensyn til af de kompetente myndigheder og ESMA ved fastlæggelsen af, i hvilke tilfælde de i artikel 18-21 og artikel 27 nævnte negative hændelser eller en negativ udvikling og de i artikel 28, stk. 2, litra a), nævnte trusler opstår.
Artikel 31
Undersøgelser, der kan foretages af ESMA
ESMA kan efter anmodning fra en eller flere af de kompetente myndigheder, Europa-Parlamentet, Rådet eller Kommissionen eller på eget initiativ foretage en undersøgelse af en bestemt problemstilling eller praksis i forbindelse med short selling eller brugen af credit default swaps for at vurdere, om den pågældende problemstilling eller praksis udgør en eventuel trussel mod den finansielle stabilitet eller mod markedstilliden i Unionen.
ESMA offentliggør en rapport, der indeholder resultatet af undersøgelsen og eventuelle anbefalinger med hensyn til den pågældende problemstilling eller praksis inden for tre måneder efter en sådan undersøgelses afslutning.
KAPITEL VI
DE KOMPETENTE MYNDIGHEDERS ROLLE
Artikel 32
De kompetente myndigheder
Hver medlemsstat udpeger en eller flere af de kompetente myndigheder i forbindelse med denne forordning.
Udpeger en medlemsstat flere kompetente myndigheder, skal den tydeligt fastsætte de forskellige myndigheders rolle og udpege den myndighed, der er ansvarlig for at koordinere samarbejdet og udvekslingen af oplysninger med Kommissionen, ESMA og de andre medlemsstaters kompetente myndigheder.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen, ESMA og de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater om de udpegede myndigheder.
Artikel 33
De kompetente myndigheders beføjelser
1. For at de kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, tillægges de alle de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver. De udøver deres beføjelser på enhver af følgende måder:
a)
direkte
b)
i samarbejde med andre myndigheder, eller
c)
ved begæring til de kompetente retslige myndigheder.
2. For at de kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning, tillægges de i overensstemmelse med national lovgivning beføjelse:
a)
til at få adgang til ethvert dokument i enhver form og modtage eller tage en genpart deraf
b)
til at kræve oplysninger fra enhver fysisk eller juridisk person og om nødvendigt indkalde og høre en fysisk eller juridisk person for at indhente oplysninger
c)
til at gennemføre kontrolbesøg på stedet med eller uden forudgående varsel
d)
til at kræve foreliggende oplysninger om telefonsamtaler og registreret datatrafik
e)
til at kræve, at en praksis, der er i strid med bestemmelserne i denne forordning, bringes til ophør
f)
til at begære indefrysning og/eller beslaglæggelse af aktiver.
3. De kompetente myndigheder skal, med forbehold af stk. 2, litra a) og b), tillægges beføjelse til i enkeltstående tilfælde at anmode en fysisk eller juridisk person, der indgår en credit default swap-transaktion, om at fremlægge:
a)
en redegørelse for formålet med transaktionen, og hvorvidt den finder sted med henblik på afdækning af en risiko eller andet, og
b)
oplysninger, der bekræfter den underliggende risiko, når transaktionen sker med henblik på afdækning.
Artikel 34
Tavshedspligt
1. Tavshedspligten gælder for alle fysiske eller juridiske personer, der arbejder eller har arbejdet for den kompetente myndighed, eller for enhver myndighed eller fysisk eller juridisk person, som den kompetente myndighed har overdraget opgaver til, herunder revisorer og sagkyndige, der har indgået en kontrakt med den kompetente myndighed. Fortrolige oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt, må ikke videregives til nogen anden fysisk eller juridisk person eller myndighed, medmindre det er nødvendigt i forbindelse med en retsforfølgning.
2. Alle oplysninger, der udveksles mellem de kompetente myndigheder i henhold til denne forordning, der vedrører forretninger eller driftsmæssige betingelser og andre økonomiske eller personlige anliggender, betragtes som fortrolige og underlægges krav om tavshedspligt, undtagen når den kompetente myndighed på det tidspunkt, hvor oplysningerne blev meddelt, har erklæret, at disse oplysninger kan videregives, eller videregivelse er nødvendigt i forbindelse med en eventuel retsforfølgning.
Artikel 35
Pligt til at samarbejde
De kompetente myndigheder skal samarbejde, når det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt med henblik på denne forordning. De kompetente myndigheder skal især uden unødig forsinkelse meddele hinanden de oplysninger, der er relevante for, at de kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning.
Artikel 36
Samarbejde med ESMA
De kompetente myndigheder samarbejder med ESMA med henblik på denne forordning, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
De kompetente myndigheder giver hurtigst muligt ESMA alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan varetage sine opgaver i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 37
Samarbejde ved anmodning om kontrolbesøg på stedet eller undersøgelser
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan anmode om assistance fra den kompetente myndighed i en anden medlemsstat med henblik på kontrolbesøg på stedet eller undersøgelser.
Den anmodende kompetente myndighed informerer ESMA om enhver anmodning som omhandlet i første afsnit. I tilfælde af en kontrol eller undersøgelse med grænseoverskridende konsekvenser kan, og på anmodning skal, ESMA varetage koordinationen af kontrollen eller undersøgelsen.
2. Når en kompetent myndighed modtager en anmodning fra en kompetent myndighed i en anden medlemsstat om at gennemføre et kontrolbesøg på stedet eller en undersøgelse, kan den:
a)
selv gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
b)
give den kompetente myndighed, der har fremsat anmodningen, tilladelse til at deltage i et kontrolbesøg på stedet eller en undersøgelse
c)
give den kompetente myndighed, der har fremsat anmodningen, tilladelse til selv at gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
d)
udpege revisorer eller andre sagkyndige til at gennemføre kontrolbesøget på stedet eller undersøgelsen
e)
dele specifikke opgaver i forbindelse med tilsynsaktiviteter med de andre kompetente myndigheder.
3. ESMA kan anmode de kompetente myndigheder om at varetage særlige undersøgelsesopgaver og foretage kontrolbesøg på stedet, når ESMA med rimelighed har brug for oplysninger for at kunne udøve en beføjelse, som denne forordning udtrykkeligt har tillagt ESMA.
Artikel 38
Samarbejde med tredjelande
1. De kompetente myndigheder skal så vidt muligt indgå samarbejdsordninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndigheder i tredjelande, håndhævelsen af forpligtelser i henhold til denne forordning i tredjelande og tredjelandes tilsynsmyndigheders indførelse af foranstaltninger i disse lande som supplement til foranstaltninger, der træffes i henhold til kapitel V. Disse samarbejdsordninger skal som minimum sikre en effektiv udveksling af oplysninger, som giver des kompetente myndigheder mulighed for at udføre deres opgaver i henhold til denne forordning.
En kompetent myndighed skal underrette ESMA og andre medlemsstaters kompetente myndigheder, når den påtænker at indgå en sådan ordning.
2. Samarbejdsordningen skal indeholde bestemmelser om udveksling af de data og oplysninger, der er nødvendige for, at den relevante kompetente myndighed kan opfylde forpligtelsen i artikel 16, stk. 2.
3. ESMA koordinerer udviklingen af samarbejdsordninger mellem de kompetente myndigheder og de relevante tilsynsmyndigheder i tredjelande. Til dette formål udarbejder ESMA en dokumentskabelon for samarbejdsordninger, der kan bruges af de kompetente myndigheder.
ESMA koordinerer også udvekslingen mellem de kompetente myndigheder af oplysninger, der er modtaget fra tilsynsmyndigheder i tredjelande, og som kan være relevante, når der skal træffes foranstaltninger i henhold til kapitel V.
4. De kompetente myndigheder må kun indgå samarbejdsordninger om udveksling af oplysninger med tilsynsmyndighederne i tredjelande, hvis de oplysninger, der meddeles, er beskyttet af en tavshedspligt, som mindst er ækvivalent med den, der er fastsat i artikel 34. En sådan udveksling af oplysninger skal ske med henblik på de pågældende kompetente myndigheders varetagelse af deres opgaver.
Artikel 39
Overførsel og opbevaring af personoplysninger
Med hensyn til overførsel af personoplysninger mellem medlemsstater eller mellem medlemsstater og et tredjeland skal medlemsstaterne anvende direktiv 95/46/EF. Med hensyn til overførsel af personoplysninger fra ESMA til medlemsstater eller til et tredjeland skal ESMA overholde forordning (EF) nr. 45/2001.
Personoplysninger omhandlet i stk. 1 opbevares i en periode på højst fem år.
Artikel 40
Videregivelse af oplysninger til tredjelande
En kompetent myndighed kan overføre oplysninger og analyse af oplysninger til en tilsynsmyndighed i et tredjeland, når betingelserne i artikel 25 og 26 i direktiv 95/46/EF er opfyldt, men en sådan overførsel skal kun ske efter en konkret og individuel vurdering. Den kompetente myndighed skal finde det godtgjort, at overførslen er nødvendig med henblik på denne forordning. Enhver overførsel sker på betingelse af, at tredjelandet ikke overfører oplysningerne til en tilsynsmyndighed i et andet tredjeland uden udtrykkelig skriftlig tilladelse fra den kompetente myndighed.
En kompetent myndighed må kun videregive oplysninger, der er fortrolige i henhold til artikel 34, og som er modtaget fra en kompetent myndighed i en anden medlemsstat, til en tilsynsmyndighed i et tredjeland, når den kompetente myndighed har fået udtrykkelig tilladelse fra den kompetente myndighed, der har overført oplysningerne, og når oplysningerne i givet fald alene videregives til de formål, for hvilke denne kompetente myndighed har givet sin tilladelse.
Artikel 41
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner og administrative foranstaltninger for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Disse sanktioner og administrative foranstaltninger skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
ESMA kan i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010 vedtage retningslinjer for at sikre en ensartet tilgang til de sanktioner og administrative foranstaltninger, som medlemsstaterne skal indføre.
Medlemsstaterne giver senest den 1. juli 2012 Kommissionen og ESMA meddelelse om de bestemmelser, der er nævnt i første og andet afsnit, og underretter dem omgående om senere ændringer af betydning for disse bestemmelser.
ESMA offentliggør og opdaterer regelmæssigt på sit websted en oversigt over eksisterende sanktioner og administrative foranstaltninger, som er gældende i hver medlemsstat.
Medlemsstaterne forsyner årligt ESMA med aggregerede oplysninger om de sanktioner og administrative foranstaltninger, der er pålagt. Hvis en kompetent myndighed oplyser offentligheden om, at en sanktion eller en administrativ foranstaltning er blevet pålagt, giver den samtidig ESMA meddelelse herom.
KAPITEL VII
DELEGEREDE RETSAKTER
Artikel 42
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode.
3. Den i artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5, og artikel 30 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Afgørelsen om tilbagekaldelsen får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen om den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 43
Frist for vedtagelse af delegerede retsakter
Kommissionen vedtager de delegerede retsakter i artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 3, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5 og artikel 30 senest den 31. marts 2012.
Kommissionen kan forlænge fristen i stk. 1 med seks måneder.
KAPITEL VIII
GENNEMFØRELSESRETSAKTER
Artikel 44
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Værdipapirudvalg, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2001/528/EF (16). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
KAPITEL IX
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 45
Gennemgang og rapportering
Senest den 30. juni 2013 aflægger Kommissionen på baggrund af drøftelser med de kompetente myndigheder og ESMA rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om:
a)
hensigtsmæssigheden af meddelelses- og offentliggørelsestærsklerne i henhold til artikel 5, 6, 7 og 8
b)
virkningen af de individuelle oplysningskrav i artikel 6, navnlig med hensyn til de finansielle markeders effektivitet og volatilitet
c)
hensigtsmæssigheden af direkte, centraliseret rapportering til ESMA
d)
de i kapital II og III omhandlede begrænsningers og kravs funktion
e)
hensigtsmæssigheden af begrænsningerne på de udækkede credit default swaps på statsobligationer, og hensigtsmæssigheden af eventuelt andre begrænsninger eller betingelser i forbindelse med short selling eller credit default swaps.
Artikel 46
Overgangsbestemmelse
1. Eksisterende foranstaltninger, der falder inden for denne forordnings anvendelsesområde, og som er trådt i kraft inden den 15. september 2010, kan fortsat anvendes indtil den 1. juli 2013, forudsat at de meddeles til Kommissionen senest den 24. april 2012.
2. Credit default swaps-transaktioner, der fører til en udækket position i en credit default swap på statsobligationer, som er indgået inden den 25. marts 2012 eller under en suspension af begrænsningerne på udækkede credit default swaps på statsobligationer i henhold til artikel 14, stk. 2, kan fastholdes indtil credit default swaps-kontraktens udløbsdato.
Artikel 47
ESMA's ansatte og ressourcer
ESMA vurderer senest den 31. december 2012 de behov for ansatte og ressourcer, der opstår som følge af overtagelsen af dens beføjelser og opgaver i henhold til denne forordning, og forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen en rapport.
Artikel 48
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. november 2012.
Artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 7, artikel 4, stk. 2, artikel 7, stk. 3, artikel 9, stk. 5, artikel 11, stk. 3 og 4, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 4 og 5, artikel 16, stk. 3 og 4, artikel 17, stk. 2, artikel 23, stk. 5, 7 og 8, og artikel 30, 42, 43 og 44 finder dog anvendelse fra den 25. marts 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. marts 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 236/2012/EU RENDELETE
(2012. március 14.)
a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
2008 szeptemberében, a pénzügyi válság legsúlyosabb időszakában több tagállam, valamint harmadik országok felügyeleti hatóságai, így például az Amerikai Egyesült Államok és Japán illetékes hatóságai sürgősségi intézkedéseket fogadtak el a short ügyletek korlátozása vagy betiltása érdekében bizonyos fajta értékpapírok, illetve valamennyi értékpapír vonatkozásában. Azért jártak el így, mert a jelentős pénzügyi instabilitás időszakában a short ügyletek erősíthetik a részvényárfolyamok lefelé irányuló spirálját, különösen abban az értelemben, hogy az akár a pénzügyi intézmények életképességét is fenyegetheti, és rendszerszintű kockázatokat vonhat maga után. Az egyes tagállamok eltérő intézkedéseket vezettek be, mivel az Unióban hiányzik a kifejezetten a short ügyletekkel foglalkozó közös szabályozási keret.
(2)
A belső piac, különösen a pénzügyi piacok megfelelő működésének biztosítása működési feltételeinek javítása, valamint a magas szintű fogyasztó- és befektetővédelem biztosítása érdekében helyénvaló tehát közös szabályozási keretet meghatározni a short ügyletekkel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos előírásokat és hatásköröket illetően és fokozott összhangot és egységességet biztosítani a tagállamok között a kivételes körülmények fennállása esetén meghozandó intézkedések tekintetében. Harmonizálni kell a short ügyletekre vonatkozó szabályokat, illetve a hitel-nemteljesítési csereügyletek bizonyos vonatkozásait, hogy meg lehessen akadályozni a belső piac megfelelő működését gátló akadályok kialakulását, mivel ennek hiányában a tagállamok valószínűleg továbbra is egymástól eltérő intézkedéseket hoznának.
(3)
Annak biztosítása érdekében, hogy a magánszektorbeli szereplők számára az egyes eszközökkel kapcsolatos nettó rövid pozíciókra és a fedezetlen short ügyletekre vonatkozó bejelentési és közzétételi kötelezettségeket közvetlenül előíró rendelkezéseket az egész Unióban egységes módon alkalmazzák, indokolt és szükséges, hogy ezeket a szabályokat rendelet formájában hirdessék ki. Rendeletre van szükség továbbá ahhoz is, hogy az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (4) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság, a továbbiakban: az EÉPH) hatáskörrel ruházzák fel az illetékes hatóságok által hozott intézkedések összehangolására, illetve arra, hogy saját hatáskörben járjon el.
(4)
E rendelet alkalmazási körének minél tágabbnak kell lennie annak érdekében, hogy kivételes körülmények között alkalmazható megelőző jellegű szabályozási keretet biztosítson. E keretnek valamennyi pénzügyi eszközre ki kell terjednie, ugyanakkor arányos módon kell kezelnie azokat a kockázatokat, amelyeket a különféle eszközökre vonatkozó short ügyletek jelenthetnek. Ennek megfelelően az illetékes hatóságok és az EÉPH kizárólag olyan kivételes körülmények fennállása esetén jogosultak a kizárólag bizonyos fajta eszközökre alkalmazható állandó intézkedéseken túlmenően az összes pénzügyieszköz-típusra vonatkozóan intézkedéseket hozni, amikor egyértelműen meghatározott, kezelendő kockázatok állnak fenn.
(5)
Ahhoz, hogy meg lehessen szüntetni a jelenlegi, nem egységes rendszert, amelyben néhány tagállam egymástól eltérő intézkedéseket hoz, és hogy korlátozni lehessen annak lehetőségét, hogy az illetékes hatóságok eltérő intézkedéseket hozzanak, fontos, hogy a short ügyletekből és a hitel-nemteljesítési csereügyletekből eredő lehetséges kockázatokat összehangolt módon kezeljék. A bevezetendő előírásoknak a korábban meghatározott kockázatok kezelésére kell irányulniuk anélkül, hogy túlságosan csökkentenék a short ügyletek által a piacok minőségére és hatékonyságára gyakorolt kedvező hatást. Bár bizonyos helyzetekben hátrányos hatásai is lehetnek, normál piaci körülmények között a short ügyletek fontos szerepet játszanak a pénzügyi piacok megfelelő működésének biztosításában, különösen a piaci likviditással és a hatékony árképződéssel összefüggésben.
(6)
Az e rendeletben szereplő, természetes és jogi személyekre vonatkozó utalásokat a jogi személyiséggel nem rendelkező bejegyzett üzleti társulásokat magukban foglaló utalásokként kell értelmezni.
(7)
A bizonyos pénzügyi eszközöket érintő jelentős nettó rövid pozíciókkal kapcsolatos fokozott átláthatóság valószínűleg egyaránt szolgálja a szabályozó hatóságok és a piaci szereplők érdekeit. Az uniós kereskedési helyszínre bevezetett részvények tekintetében olyan kétlépcsős modell alkalmazását kell megkezdeni, amely a megfelelő szinten fokozott átláthatóságot biztosít a jelentős nettó rövid részvénypozíciókat illetően. Az alsó küszöbérték elérése esetén a pozíciót kizárólag az érintett szabályozó hatóságoknak kell bejelenteni annak érdekében, hogy azok figyelemmel tudják kísérni, illetve szükség esetén ki tudják vizsgálni az esetlegesen rendszerszintű kockázatokat okozó, visszaéléssel járó vagy rendellenes piacot eredményező short ügyleteket; a felső küszöbérték elérése esetén a pozíciókat közzé kell tenni a piacon annak érdekében, hogy hasznos információt nyújtsanak a többi piaci szereplő számára a jelentős egyéni rövid részvénypozíciókat illetően.
(8)
Elő kell írni az állampapírokkal kapcsolatos, az Unión belüli jelentős nettó rövid pozícióknak a szabályozók felé történő bejelentését, mivel a bejelentés fontos információkat nyújthat, amelyek segítségével a szabályozók figyelemmel tudják kísérni, hogy az adott pozíciók nem hoznak-e létre rendszerszintű kockázatokat, illetve azokat nem használják-e ki visszaélésre. Az előírásnak kizárólag a szabályozók felé történő adatközlésre kell kiterjednie, mivel az adott eszközökre vonatkozó nyilvános piaci tájékoztatásnak káros hatása lehetne az állampapír-piacokra olyan esetekben, amikor a likviditás eleve meggyengült.
(9)
Az állampapírokra vonatkozó bejelentési előírásokat a valamely tagállam és az Unió által kibocsátott - ideértve az Európai Beruházási Bank, valamely tagállam kormányzati szerve, ügynöksége, különleges célú gazdasági egysége, vagy egy vagy több tagállam által létrehozott olyan nemzetközi pénzügyi intézmény, amely valamely tagállam vagy egyszerre több tagállam nevében bocsát ki állampapírokat, így például az európai pénzügyi stabilitási eszköz vagy a jövőbeli európai stabilitási mechanizmus által kibocsátottakat is -, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokra kell alkalmazni. A szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a bejelentési előírásokat a hitelviszonyt megtestesítő olyan értékpapírokra is alkalmazni kell, amelyeket az államszövetség egyik tagja bocsátott ki. Az előírások nem alkalmazhatók azonban a tagállamok semmilyen más, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat kibocsátó regionális, helyi és félig állami szerve esetében. Az Unió által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok célja, hogy a tagállamoknak fizetésimérleg- vagy pénzügyi stabilitási támogatást, vagy harmadik országoknak makropénzügyi segítséget nyújtsanak.
(10)
Az átfogó és hatékony átláthatóság biztosítása érdekében fontos, hogy a bejelentési előírások ne csak a részvények és az állampapírok kereskedési helyszíneken történő kereskedése révén kialakult rövid pozíciókra, hanem a kereskedési helyszíneken kívüli kereskedés révén kialakult rövid pozíciókra és a származtatott eszközök - például a részvényekkel vagy állampapírokkal kapcsolatos opciók, határidős ügyletek, indexre épülő eszközök, különbözetre vonatkozó szerződések és spread ügyletek - alkalmazása nyomán kialakult nettó rövid pozíciókra is vonatkozzanak.
(11)
Ahhoz, hogy az átláthatósági rendszer a szabályozók és a piacok számára is hasznos legyen, teljes körű és pontos információkat kell biztosítania a természetes vagy jogi személyek pozícióit illetően. Különösen fontos, hogy a szabályozó vagy a piac felé közölt információk egyaránt figyelembe vegyék a rövid és a hosszú pozíciókat, hogy értelmezhető információkat adjanak a természetes vagy jogi személyek részvényekkel és állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozícióiról és hitel-nemteljesítési csereügyleteiről.
(12)
A rövid, illetve hosszú pozíciók számításakor figyelembe kell venni a természetes vagy jogi személy valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjével, illetve valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatos gazdasági érdekeltségeinek minden formáját. Figyelembe kell venni különösen a közvetlenül vagy közvetve a részvényekkel vagy állampapírokkal, illetve indexekkel, értékpapír-kosarakkal és a tőzsdén forgalmazott alapokkal kapcsolatos származtatott eszközök, például opciók, határidős ügyletek, különbözetre vonatkozó szerződések és spread ügyletek alkalmazása révén megszerzett gazdasági érdekeltségeket. Az állampapírokkal kapcsolatos pozíciók esetében figyelembe kell venni továbbá az állampapír-kibocsátókkal összefüggő hitel-nemteljesítési csereügyleteket is.
(13)
Az e rendeletben foglalt átláthatósági előírásokon kívül a Bizottságnak a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) felülvizsgálata keretében meg kell vizsgálnia, hogy a short ügyletekkel kapcsolatos információk befektetési vállalkozások illetékes hatóságoknak benyújtott ügyleti jelentéseiben való szerepeltetése hasznos többletinformációt nyújtana-e az illetékes hatóságoknak a short ügyletek volumenének nyomon követése tekintetében.
(14)
Ha valamely piaci szereplő anélkül lép fel vásárlóként egy hitel-nemteljesítési csereügyletben, hogy hosszú pozícióval rendelkezne a tranzakció tárgyát képező állampapírt vagy bármely olyan eszközt, eszköz-portfóliót, pénzügyi kötelezettséget vagy pénzügyi szerződést illetően, amelyek értéke szoros korrelációban áll az adott állampapír értékével, az gazdasági szempontból ugyanazt jelentheti, mintha az adott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt illetően rövid pozíciót szerezne. Az állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozíció számításakor tehát az állampapír-kibocsátók kötelezettségeivel kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteket is figyelembe kell venni. A hitel-nemteljesítési csereügyletben szerzett pozíciót figyelembe kell venni annak elbírálásához, hogy a természetes vagy jogi személy rendelkezik-e állampapírral kapcsolatos olyan jelentős nettó rövid pozícióval, amelyet be kell jelentenie az illetékes hatóságnak, valamint - a fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások illetékes hatóság általi felfüggesztése esetén - annak megállapításához, hogy milyen jelentős, valamely állampapír-kibocsátóval kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben szerzett fedezetlen pozícióval rendelkezik, amelyet be kell jelentenie az illetékes hatóságnak.
(15)
A pozíciók folyamatos figyelemmel kísérésének lehetővé tétele érdekében az átláthatósági rendszernek magában kell foglalnia a bejelentési, illetve közzétételi kötelezettséget is abban az esetben, ha a nettó rövid pozíciók változása azzal jár, hogy a pozíciók egy bizonyos felső küszöbértéket meghaladnak, illetve egy adott alsó küszöbérték alá csökkennek.
(16)
Az átláthatósági rendszer hatékonysága érdekében fontos, hogy az a természetes vagy jogi személy (akár harmadik országbeli) székhelyétől vagy letelepedési helyétől függetlenül alkalmazandó legyen, ha a természetes vagy jogi személy jelentős nettó rövid pozícióval rendelkezik valamely olyan társaságban, amelynek a részvényeit bevezették az Unión belüli kereskedési helyszínen történő kereskedésre, illetve ha nettó rövid pozícióval rendelkezik valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott állampapírt illetően.
(17)
A short ügylet fogalommeghatározása nem foglalhatja magában a repoügyleteket, amelyekben az egyik fél meghatározott áron értékpapírokat ad el a másik félnek, és ezzel egyidejűleg kötelezettséget vállal az adott értékpapír egy későbbi időpontban, egy másik meghatározott áron történő visszavásárlására, illetve azon származtatott ügyleteket, amely értékpapírok előre meghatározott áron, egy jövőbeli időpontban történő értékesítésére vonatkoznak. A fogalommeghatározás emellett nem foglalhatja magában az értékpapír-kölcsönzési szerződés alapján történő értékpapír-átruházást sem.
(18)
A részvényekkel és állampapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyletekkel kapcsolatban gyakran felmerül, hogy azok fokozottan magukban hordozzák a nemteljesítés és a volatilitás kockázatát. Ezeknek a kockázatoknak a csökkentése érdekében indokolt az ezen értékpapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyleteket megfelelő mértékben korlátozni. Az egyes korlátozásoknak figyelembe kell venniük a fedezett short ügyletek esetén jelenleg alkalmazott különféle megoldásokat. Ilyen például egy külön visszavásárlási megállapodás megkötése, amelynek alapján az adott értékpapírt értékesítő személy egy azzal egyenértékű értékpapírt kellő időben visszavásárol ahhoz, hogy a short ügylet elszámolása megtörténhessen, és amely fedezeti megállapodást tartalmaz, amennyiben a fedezet elfogadója az adott értékpapírt fel tudja használni a short ügylet elszámolására. További példaként említhetők még a társaságok által részvényeseik számára kibocsátott értékpapír-elővásárlási jogok i, továbbá a - például kereskedési helyszínek, klíringrendszerek vagy jegybankok által kínált - kölcsönzési kosár és visszavásárlási megállapodások.
(19)
Részvényekre vonatkozó fedezetlen short ügyletek megkötéséhez a természetes vagy jogi személynek olyan, harmadik féllel fennálló megállapodással kell rendelkeznie, amelyben a harmadik fél megerősíti, hogy a részvény beszerezhető, és hogy az esedékesség időpontjában a részvényt rendelkezésre tudja bocsátani az ügylet teljesítése érdekében. Az ilyen megerősítésnek az adott harmadik fél által tett intézkedéseken kell alapulnia, hogy a természetes vagy jogi személy megalapozottan számíthasson az ügylet teljesíthetőségére az esedékesség időpontjában. Ez olyan intézkedéseket foglal magában, mint a részvények harmadik fél általi, kölcsönzés vagy vásárlás céljára történő rendelkezésre bocsátása annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában teljesíteni lehessen az ügyletet. A részvény ugyanaznapi megvásárlásával fedezendő short ügyletek tekintetében ez magában foglalja a harmadik fél arról tett megerősítő nyilatkozatát, hogy a részvényt könnyen kölcsönözhetőnek vagy megvásárolhatónak ítéli meg. Az ügyletek esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozások kialakítása érdekében szükséges intézkedések meghatározásakor az EÉPH-nak figyelembe kell vennie a részvények likviditását, különösen a forgalom szintjét, valamint az adásvételi és kölcsönügyletek minimális piaci hatás melletti lebonyolíthatósága egyszerűségét.
(20)
Az állampapírokra vonatkozó fedezetlen short ügyletek megkötése esetében az, hogy a short ügyletet az állampapír ugyanaznapi megvásárlása révén fedezik majd, példaként hozható az ügylet esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozásra.
(21)
Az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteknek a biztosítható érdek elvén kell alapulniuk, elismerve egyszersmind azt, hogy a kötvényvásárláson túlmenően más érdekek is fűződhetnek az állampapírszerzéshez. Ilyen érdek lehet az állampapírokkal kapcsolatos nemteljesítési kockázattal szembeni fedezet létesítése olyan esetekben, amikor egy természetes vagy jogi személy hosszú pozíciót szerez az adott kibocsátó állampapírját illetően, vagy az állampapír értékvesztésének kockázatával szembeni fedezet létesítése olyan esetekben, amikor a természetes vagy jogi személy birtokában olyan eszközök vannak vagy olyan kötelezettségek terhelik, amelyek az adott tagállamban működő állami vagy magánszektorbeli szereplőkhöz köthetők, és amelyek értéke korrelációban áll az állampapír értékével. Ilyen eszközök lehetnek többek között, az olyan pénzügyi szerződések, eszközökből vagy pénzügyi kötelezettségekből álló portfóliók, valamint kamatláb- vagy devizacsere-ügyletek, amelyekkel összefüggésben az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet a partnerkockázat kezelésére szolgáló eszközként használják a pénzügyi és külkereskedelmi szerződéseknek való kitettség fedezése révén. Az államadósságnak való kitettség fedezésére használt pozíciók vagy ilyen pozíciókból álló portfóliók nem tekintendők fedezetlen pozícióknak az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekben. Ide tartozik a központi, regionális és helyi kormányzatoknak, továbbá az állami szektor szereplőinek való kitettség vagy az általuk garantált bárminemű kitettség. Ide kell sorolni ezenkívül az érintett tagállamokban létesített magánszektorbeli szereplőknek való kitettséget is. Ezzel összefüggésben minden kitettséget figyelembe kell venni, beleértve a kölcsönöket, a partnerkockázatot (ideértve a szabályozási tőkét igénylő potenciális kitettséget is), kintlévőségeket és garanciákat. Ez magában foglalja az említett szereplőknek való, többek között indexeknek, alapoknak vagy különleges célú gazdasági egységeknek való kitettség révén szerzett közvetett kitettségeket is.
(22)
Mivel az állampapírokkal kapcsolatos, az adott állampapír értékvesztése kockázatának való kitettséggel nem járó hitel-nemteljesítési csereügyletben való részvétel kedvezőtlenül hathat az állampapírpiacok stabilitására, a természetes vagy jogi személyeknek meg kell tiltani, hogy ilyen fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekben vegyenek részt. Ugyanakkor az illetékes hatóságnak jogosultnak kell lennie arra, hogy az állampapírpiac rendellenes működésére utaló első jelek észlelésekor ezt a korlátozást átmenetileg felfüggessze. Az illetékes hatóságnak az ilyen felfüggesztést az e rendeletben foglalt mutatók elemzését követően objektív okokra kell alapítania. Az illetékes hatóságoknak ugyanakkor lehetőséget kell adni további mutatók használatára is.
(23)
Indokolt továbbá követelményeket előírni a központi szerződő felek számára a fedezeti vételi eljárásokkal és az érintett részvényekkel kapcsolatos ügyletekben a teljesítés meghiúsulása miatti bírságokkal kapcsolatban. A fedezeti vételi eljárásokra és a késedelmes teljesítésre vonatkozó előírásoknak alapvető szabályokat kell megállapítaniuk a teljesítési fegyelmet illetően. A fedezeti vételre és a bírságolásra vonatkozó követelményeknek kellően rugalmasnak kell lenniük ahhoz, hogy az ezen eljárások meglétének biztosításáért felelős központi szerződő fél egy másik piaci résztvevőre bízhassa a fedezeti vételi eljárás végrehajtását vagy a bírság kiszabását. A pénzügyi piacok megfelelő működése szempontjából azonban elengedhetetlen az elszámolási fegyelem tágabb aspektusainak egy horizontális jogalkotási javaslatban történő rendezése.
(24)
Az állampapírokra és az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó intézkedéseknek - ideértve az átláthatóságra vonatkozó szigorúbb előírásokat és a fedezetlen short ügylet létrehozására vonatkozó korlátozásokat is - olyan követelményeket kell támasztaniuk, amelyek arányosak, de ugyanakkor nem gyakorolnak káros hatást az államkötvény-piacok és az államkötvények repopiacainak likviditására.
(25)
A részvényeket egyre nagyobb mértékben bevezetik különböző, az Unión belül és harmadik országokban található kereskedési helyszíneken történő kereskedésre. Számos, harmadik országbeli nagy társaság részvényeit szintén elfogadják uniós kereskedési helyszíneken történő kereskedésre. Hatékonysági szempontból indokolt az értékpapírok számára mentességet biztosítani bizonyos bejelentési és közzétételi előírások alól olyan esetekben, ha az adott eszköz kereskedésének fő helyszíne harmadik országban található.
(26)
Az árjegyzési tevékenységek kritikus szerepet játszanak az uniós piacok likviditásának biztosításában, amihez az árjegyzőknek rövid pozíciót kell szerezniük. Ha ezeket a tevékenységeket az új előírásokkal szabályoznák, az súlyosan korlátozná a likviditásteremtő képességüket és jelentősen csökkentené az uniós piacok hatékonyságát. Emellett az árjegyzők jelentős rövid pozíciókat vélhetően csak igen rövid ideig tartanak. Ezért indokolt az ilyen tevékenységekkel foglalkozó természetes vagy jogi személyek számára mentességet biztosítani az olyan előírások alól, amelyek korlátozhatnák az adott feladatok ellátására való képességüket és így hátrányosan érinthetnék az uniós piacokat. Annak érdekében, hogy ugyanezek a követelmények vonatkozzanak a harmadik országok megfelelő entitásaira is, eljárást kell kidolgozni a harmadik országok piacai egyenértékűségének megállapítására. A mentességet alkalmazni kell a különféle árjegyzési tevékenységekre, de az a saját számlás kereskedésre nem terjedhet ki. Szintén helyénvaló mentességet biztosítani bizonyos elsődleges piaci tevékenységeknek, például az állampapírokkal és a stabilizációs programokkal kapcsolatos tevékenységeknek, mivel ezek fontosak a piacok hatékony működése szempontjából. Az illetékes hatóságokat értesíteni kell a mentességek alkalmazásáról, és azoknak hatáskörrel kell rendelkezniük arra, hogy megtiltsák, hogy valamely természetes vagy jogi személy az adott mentességet igénybe vegye, ha nem felel meg a mentességre vonatkozó kritériumoknak. Az illetékes hatóságokat továbbá a mentesség alkalmazásának figyelemmel kísérése érdekében fel kell jogosítani arra, hogy a természetes vagy jogi személytől tájékoztatást kérjenek.
(27)
A valamely tagállamban vagy az Unió egészében a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat súlyosan veszélyeztető, káros hatással járó fejlemények esetén az illetékes hatóságoknak beavatkozási joggal kell rendelkezniük, hogy a fokozott átláthatóság érdekében további információkat kérjenek, illetve átmeneti korlátozásokat vezessenek be a short ügyleteket, a hitel-nemteljesítési csereügyleteket vagy más ügyleteket illetően, hogy elkerülhető legyen az egyes pénzügyi eszközök árfolyamának rendellenes csökkenése. Ilyen jellegű intézkedésekre többféle káros hatással járó esemény vagy fejlemény, tehát a pénzügyi vagy gazdasági eseményeken túl akár természeti katasztrófák vagy terrorcselekmények miatt is szükség lehet. Előfordulhat továbbá, hogy az intézkedéseket szükségessé tevő egyes káros hatással járó események vagy fejlemények csak egyetlen tagállamban merülnek fel, és nem járnak határokon átnyúló következményekkel. E hatásköröket megfelelő rugalmassággal kell meghatározni, hogy az illetékes hatóságok sokféle kivételes körülménnyel meg tudjanak birkózni. Az intézkedések meghozatala során az illetékes hatóságoknak megfelelően figyelembe kell venniük az arányosság elvét.
(28)
Mivel ez a rendelet kizárólag a short ügyletekre és a hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó, a pénzügyi eszközök rendellenes árcsökkenésének megelőzése érdekében bevezetett korlátozásokkal foglalkozik, az esetlegesen súlyos befektetővédelmi problémákat felvető egyéb típusú korlátozások - például pozíciós korlátok vagy termékekre vonatkozó korlátozások - szükségességének vizsgálatával célszerűbb a 2004/39/EK irányelv Bizottság általi felülvizsgálata keretében foglalkozni.
(29)
Miközben általában az illetékes hatóságok a legalkalmasabbak a piaci viszonyok nyomon követésére és arra, hogy kedvezőtlen esemény vagy fejlemény esetén kezdeti intézkedésként meghatározzák, hogy fennállnak-e a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat fenyegető súlyos kockázatok, illetve szükség van-e az adott helyzet kezelésére szolgáló intézkedésekre, az ezzel kapcsolatos hatásköröket, illetve alkalmazásuk feltételeit és eljárásait a lehető legjobban össze kell hangolni.
(30)
Abban az esetben, ha egy pénzügyi eszköz árfolyama jelentős mértékben esik valamely kereskedési helyszínen, az illetékes hatóságnak képesnek kell lennie arra is, hogy átmeneti jelleggel korlátozza az adott pénzügyi eszközzel történő short ügyleteket az adott kereskedési helyszínen a saját joghatóságán belül, vagy felkérje az EÉPH-t, hogy vezessen be ilyen korlátozást más joghatóságokban annak érdekében, hogy indokolt esetben gyorsan be tudjon avatkozni, és rövid időre megakadályozza az érintett eszköz árfolyamának rendellenes csökkenését. Az illetékes hatóságnak elő kell írni továbbá, hogy az ilyen döntéseiről értesítse az EÉPH-t, hogy az haladéktalanul tájékoztathassa az ugyanezen eszközökkel kereskedést folytató kereskedési helyszínekkel rendelkező más tagállamok illetékes hatóságait, koordinálhassa e tagállamok intézkedéseit, és szükség esetén az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében segítséget nyújthasson az érintett hatóságoknak abban, hogy megállapodásra jussanak egymással.
(31)
Abban az esetben, ha a kedvezőtlen esemény vagy fejlemény nem korlátozódik egyetlen tagállamra, vagy határokon átnyúló következményekkel jár - például, ha egy pénzügyi eszköz több tagállam különböző kereskedési helyszínein is forgalmazható -, az illetékes hatóságok közötti egyeztetés és szoros együttműködés alapvető fontosságú. Az EÉPH-nak ilyen helyzetekben alapvető koordinációs szerepet kell betöltenie, és meg kell próbálnia összehangolni az illetékes hatóságok tevékenységét. Az EÉPH-t - amelyben illetékes hatóságok képviselői is jelen vannak - az összetétele is segíti abban, hogy képes legyen betölteni ezt a szerepet. Emellett az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni intézkedések tételére olyan esetekben, amikor a beavatkozáshoz érdekük fűződik.
(32)
Az EÉPH-nak az illetékes hatóságok intézkedéseinek összehangolásán túl biztosítania kell, hogy kivételes intézkedéseket az illetékes hatóságok kizárólag szükség esetén és arányos mértékben alkalmazzanak. Az EÉPH-nak képesnek kell lennie arra, hogy véleményt nyilvánítson az illetékes hatóságok számára a beavatkozási hatáskörök alkalmazásáról.
(33)
Miközben gyakran az illetékes hatóságok a legalkalmasabbak a kedvezőtlen események vagy fejlemények nyomon követésére és arra, hogy azokra gyorsan reagáljanak, az EÉPH-nak is jogosultnak kell lennie arra, hogy saját hatáskörben intézkedjen olyan esetekben, amikor valamely short ügylet vagy egyéb kapcsolódó tevékenység a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy valamely részének stabilitását fenyegeti, amennyiben határokon átnyúló következmények merülnek fel, és az illetékes hatóságok nem hoztak kielégítő intézkedéseket a fenyegetés kezelésére. Az EÉPH-nak lehetőség szerint egyeztetnie kell a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) által létrehozott Európai Rendszerkockázati Testülettel (ERKT) és más érintett hatóságokkal olyan esetekben, amikor az intézkedésnek a pénzügyi piacokon túlnyúló hatásai lehetnek, például amikor fizikai pozíciók fedezésére árualapú származtatott ügyleteket alkalmaznak.
(34)
Az e rendeletnek megfelelően az EÉPH-ra ruházott azon hatáskör, hogy kivételes körülmények fennállása esetén korlátozza a short ügyleteket és egyéb kapcsolódó tevékenységeket, összhangban van az 1095/2010/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdésével. Az említett hatáskör nem érintheti az 1095/2010/EU rendelet 18. cikke alapján vészhelyzetben az EÉPH-ra ruházott hatásköröket. Az EÉPH-nak képesnek kell lennie különösen arra, hogy egyedi határozatokat fogadjon el, amelyekben kötelezi az illetékes hatóságokat, hogy az 1095/2010/EU rendelet 18. cikke értelmében a pénzügyi piac szereplőire vonatkozó egyedi határozatokat hozzanak.
(35)
Az 1095/2010/EU rendelet 18. és 38. cikkére való hivatkozások ebben a rendeletben nyilatkozat jellegűek. Ezek a cikkek hivatkozások hiányában is alkalmazandók.
(36)
Az illetékes hatóságoknak és az EÉPH-nak a short ügyletek, a hitel-nemteljesítési csereügyletek és egyéb ügyletek korlátozására irányuló beavatkozási hatásköre kizárólag átmeneti jellegű lehet, és azt kizárólag annyi ideig és olyan mértékig szabad gyakorolni, amely a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat fenyegető konkrét kockázat kezeléséhez szükséges.
(37)
A hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásából eredő különleges kockázatok miatt az ilyen ügyleteket az illetékes hatóságoknak szorosan figyelemmel kell kísérniük. Az illetékes hatóságoknak kivételes esetekben hatáskörrel kell rendelkezniük különösen arra, hogy az adott ügyleteket végző természetes vagy jogi személyektől információkat kérjenek a ügyletek célját illetően.
(38)
Az EÉPH-t hatáskörrel kell felruházni arra, hogy vizsgálatot folytasson a short ügyletek vagy a hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásával kapcsolatos kérdéseket vagy gyakorlatokat illetően annak elbírálására, hogy az adott kérdés vagy gyakorlat lehetséges veszélyt jelent-e a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra. Az EÉPH-nak jelentést kell kiadnia minden elvégzett vizsgálat eredményeiről.
(39)
Mivel e rendelet egyes rendelkezései harmadik országbeli természetes vagy jogi személyekre és tevékenységekre is alkalmazandók, egyes esetekben együttműködésre van szükség az illetékes hatóságok és harmadik országok felügyeleti hatóságai között. A tagállamok illetékes hatóságainak ezért ki kell kialakítaniuk az együttműködés kereteit harmadik országok hatóságaival. Az EÉPH-nak össze kell hangolnia az együttműködési keretek kidolgozását és a harmadik államoktól származó információk cseréjét az illetékes hatóságok között.
(40)
A rendelet tiszteletben tartja és figyelembe veszi a különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (EUMSZ) és az Európai Unió Alapjogi Chartájában (Charta) elismert alapvető jogokat és elveket, különösen az EUMSZ 16. cikke és a Charta 8. cikke szerinti, személyes adatok védelméhez való jogot. A pénzügyi piac stabilitása és a befektetők védelme érdekében nagy szükség van a jelentős nettó rövid pozíciókkal kapcsolatos átláthatóságra, ideértve az ebben a rendeletben meghatározott esetekben bizonyos küszöbérték fölött előírt közzétételt is. Ez az átláthatóság lehetővé teszi a szabályozóknak, hogy figyelemmel kísérjék a short ügyletek alkalmazását a visszaélésre épülő stratégiákkal összefüggésben és a short ügyleteknek a piac megfelelő működésére kifejtett hatásait. Emellett az átláthatóság hozzájárulhat az információs aszimmetria elkerüléséhez, biztosítva, hogy valamennyi piaci szereplő megfelelő információkhoz jusson a short ügyleteknek az árakra gyakorolt hatásait illetően. A hatáskörrel rendelkező hatóságok általi információcserének vagy információtovábbításnak a személyes adatok továbbítására vonatkozó szabályoknak megfelelően kell történnie, ahogy azt a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) megállapítja. Az információk EÉPH általi cseréjének vagy továbbadásának a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) a személyes adatok átadásával kapcsolatban meghatározott szabályoknak megfelelően kell történnie, amelyek teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatoknak e rendelet alkalmazásában történő feldolgozására.
(41)
Figyelembe véve a pénzügyi szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek megerősítéséről szóló bizottsági közleményt és a közleményhez kapcsolódóan később elfogadott uniós jogi aktusokat, a tagállamoknak szabályokat kell hozniuk az e rendeletben foglalt rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókról és közigazgatási intézkedésekről, és biztosítaniuk kell azok végrehajtását. Ezeknek a szankcióknak és közigazgatási intézkedéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. Az EÉPH által a pénzügyi ágazatbeli konvergencia és a szankciós rendszerek ágazatok közötti következetességének előmozdítása érdekében elfogadott iránymutatásokon kell alapulniuk.
(42)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni. A Bizottságnak tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet a harmadik országok jogi és felügyeleti szabályozásának az e rendeletben foglalt követelményekkel való egyenértékűsége megállapításáról szóló határozatokkal kapcsolatos fejleményekről.
(43)
A Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a rövid pozíciók számításával kapcsolatos részletekre vonatkozóan olyan esetekben, amikor valamely természetes vagy jogi személy egy hitel-nemteljesítési csereügyletben fedezetlen pozícióval rendelkezik, illetve a bejelentési vagy közzétételi küszöbértékek és az annak elbírálásával kapcsolatos kritériumok és tényezők további pontosítása tekintetében, hogy milyen esetekben vezet valamely kedvezőtlen esemény vagy fejlemény a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat veszélyeztető súlyos fenyegetéshez valamely tagállamban, illetve az Unióban. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között adott esetben eszmét cserélve a megfelelő intézmények, hatóságok és ügynökségek szakértőivel. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(44)
A Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz, amelyben értékeli a rendeletben meghatározott bejelentési és közzétételi küszöbértékek megfelelőségét, a nettó rövid pozíciók átláthatóságával kapcsolatos korlátozások és előírások működését, és hogy indokolt-e bármely egyéb korlátozást vagy feltételt bevezetni a short ügyletekkel, illetve a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatban.
(45)
Bár az illetékes hatóságoknak jobb rálátásuk van a piaci fejleményekre és azokat hatékonyabban nyomon tudják követni, az e rendeletben kitűzött célokat a tagállamok mégsem tudják kellő mértékben megvalósítani, mivel a short ügyletekkel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos problémák általános hatásait kizárólag uniós összefüggésben lehet teljes körűen felmérni. Mivel e célokat így uniós szinten jobban meg lehet valósítani, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban az Unió intézkedéseket fogadhat el. Ez a rendelet az említett cikkben meghatározott arányossági elvnek megfelelően nem lépi túl az említett célok eléréséhez szükséges mértéket.
(46)
Mivel egyes tagállamok már korábban korlátozásokat vezettek be a short ügyleteket illetően, és mivel ez a rendelet felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat és kötelező erejű technikai jellegű standardokat határoz meg, amelyeket el kell fogadni ahhoz, hogy hasznosan alkalmazni lehessen, megfelelő hosszúságú határidőt kell előírni az átmenet céljára. Mivel lényeges azon kulcsfontosságú nem alapvető rendelkezéseknek a 2012. november 1-je előtti meghatározása, amelyek megkönnyítik a piacai szereplők számára az e rendeletnek való megfelelést és az illetékes hatóságok számára a rendelet betartatását, eszközöket kell biztosítani a Bizottság számára a technikai szabványok és felhatalmazáson alapuló jogi aktusok ezen időpontot megelőző elfogadására,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály
(1) Ezt a rendeletet az alábbiakra kell alkalmazni:
a)
azok a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti pénzügyi eszközök, amelyeket valamely uniós kereskedési helyszínre bevezettek, ideértve azokat az eseteket is, amikor az adott eszközökkel a kereskedési helyszíneken kívül kereskednek;
b)
a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában említett, az a) pontban említett valamely pénzügyi eszközhöz vagy az ilyen pénzügyi eszköz kibocsátójához kapcsolódó származtatott eszközök, ideértve azokat a származtatott eszközöket is, amelyekkel a kereskedési helyszíneken kívül kereskednek;
c)
valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok és a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában említett, valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokhoz kapcsolódó vagy azokon mint alaptermékeken alapuló származtatott eszközök.
(2) A 18., 20., valamint a 23-30. cikket a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti valamennyi pénzügyi eszközre alkalmazni kell.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „pénzügyi eszköz”: a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakaszában felsorolt eszköz;
b) „short ügylet”: részvényekkel vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokkal összefüggésben olyan részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír eladása, amely az eladásról szóló megállapodás megkötése időpontjában nem képezi az eladó tulajdonát, ideértve az olyan tranzakciókat is, amelyek során az eladó az eladásról szóló megállapodás időpontjában a részvényt vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt kölcsönvette, illetve megállapodott annak az ügylet elszámolásakor történő átadással járó kölcsönvételéről, nem beleértve:
i.
a bármely fél általi eladást olyan visszavásárlási megállapodás keretében, amelyben az egyik fél vállalta, hogy a másik félnek egy adott értékpapírt meghatározott áron elad, a másik fél pedig arra vállalt kötelezettséget, hogy az adott értékpapírt egy későbbi időpontban egy másik meghatározott áron eladja az első félnek; vagy
ii.
az értékpapír-kölcsönzési szerződés alapján történő értékpapír-átruházást; vagy
iii.
az olyan határidős tőzsdei ügylet vagy egyéb származtatott ügylet megkötését, amely bizonyos értékpapírok meghatározott áron, egy jövőbeli időpontban történő eladásáról szóló megállapodást tartalmaz;
c) „hitel-nemteljesítési csereügylet”: olyan származtatott ügylet, amelyben az egyik fél díjat fizet egy másik félnek egy abban az esetben teljesítendő kifizetés vagy nyújtandó egyéb haszon fejében, ha egy bizonyos alaptermék-kibocsátóval kapcsolatban hitelesemény következik be, illetve bármely más, hasonló gazdasági hatással bíró, az érintett származtatott ügylethez kapcsolódó nemteljesítés esetén;
d) „állampapír-kibocsátó”: az alább felsorolt szereplők bármelyike, amely hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt bocsát ki:
i.
az Unió;
ii.
valamely tagállam, ideértve annak kormányzati szervét, ügynökségét vagy különleges célú gazdasági egységét;
iii.
a szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a szövetség tagjai;
iv.
több tagállam közös, különleges célú gazdasági egysége;
v.
két vagy több tagállam által finanszírozás mobilizálása, valamint súlyos finanszírozási problémákkal küzdő vagy finanszírozási szempontból veszélyeztetett tagjai számára pénzügyi segítségnyújtás céljából alapított nemzetközi pénzügyi intézmény; vagy
vi.
az Európai Beruházási Bank;
e) „állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet”: olyan hitel-nemteljesítési csereügylet, amelynek keretében abban az esetben kerül sor kifizetésre vagy egyéb haszon nyújtására, ha egy állampapír-kibocsátóval kapcsolatban hitelesemény vagy nemteljesítés következik be;
f) „állampapír”: állampapír-kibocsátó által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír;
g) „kibocsátott állampapír-állomány”: az egy adott állampapír-kibocsátó által kibocsátott azon állampapírok összessége, amelyek visszaváltására nem került sor;
h) „kibocsátott részvénytőke”: valamely társasággal összefüggésben a társaság által kibocsátott törzsrészvények és bármely elsőbbségi részvény összessége, amelybe azonban nem tartoznak bele az átváltható, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok;
i) „székhely szerinti tagállam”:
i.
a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontja szerinti befektetési vállalkozás vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piac viszonylatában a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 20. pontjában meghatározott székhely szerinti tagállam;
ii.
hitelintézetek viszonylatában a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 4. cikkének (7) bekezdése értelmében vett székhely szerinti tagállam;
iii.
minden egyéb, az i. és ii. pontban nem említett jogi személy viszonylatában az a tagállam, amelyben létesítő okirat szerinti székhelye található, illetve amennyiben nem rendelkezik létesítő okirat szerinti székhellyel, az a tagállam, amelyben központi irodája található;
iv.
természetes személyek viszonylatában az a tagállam, amelyben a személy központi irodája található, vagy amennyiben nem rendelkezik központi irodával, az a tagállam, ahol a lakóhelye található;
j) „érintett illetékes hatóság”:
i.
valamely tagállam állampapírjaival, a szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a föderációt alkotó tagok valamelyikének állampapírjaival, vagy a valamely tagállammal vagy a föderációt alkotó tagok valamelyikével kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylettel összefüggésben az adott tagállam illetékes hatósága;
ii.
az Unió állampapírjaival vagy az Unióval kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylettel összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt kibocsátó szerv található;
iii.
a több tagállam által, különleges célú gazdasági egység révén kibocsátott állampapírokkal vagy az ilyen különleges célú gazdasági egységgel kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol az adott különleges célú gazdasági egységet létrehozták;
iv.
a két vagy több tagállam által finanszírozás mobilizálása, valamint súlyos finanszírozási problémákkal küzdő vagy finanszírozási szempontból veszélyeztetett tagjai számára pénzügyi segítségnyújtás céljából alapított nemzetközi pénzügyi intézmény által kibocsátott állampapírral összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol a nemzetközi pénzügyi intézményt létrehozták;
v.
az i-iv. pontban említett pénzügyi eszköztől eltérő más pénzügyi eszközzel összefüggésben az 1287/2006/EK bizottsági rendelet (11) 2. cikkének (7) bekezdésében foglalt meghatározásnak megfelelő és az említett rendelet III. fejezetével összhangban meghatározott, az adott pénzügyi eszköz szempontjából illetékes hatóság;
vi.
az i-v. pontokban nem említett pénzügyi eszközökkel összefüggésben annak a tagállamnak az illetékes hatósága, ahol az érintett pénzügyi eszközt először bevezették valamely kereskedési helyszínre;
vii.
az Európai Beruházási Bank által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokkal összefüggésben annak a tagállamnak az illetékes hatósága, amelyben az Európai Beruházási Bank székhelye található;
k) „árjegyzői tevékenység”: az olyan, a 2004/39/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontja szerinti befektetési vállalkozások, hitelintézetek, harmadik országbeli entitások vagy vállalkozások tevékenysége, amelyek tagjai valamely kereskedési helyszínnek vagy a Bizottság által a 17. cikk (2) bekezdése szerint egyenértékűnek nyilvánított jogi és felügyeleti szabályozással rendelkező harmadik ország piacának, ha azok megbízóként kereskednek valamely kereskedési helyszínen vagy azon kívül forgalmazott pénzügyi eszközzel az alábbi minőségek valamelyikében:
i.
összehasonlítható nagyságú és árban versenyképes kötelező egyidejű kétirányú árajánlattétellel, amelynek eredményeképpen rendszeresen és folyamatosan likviditást biztosítanak a piacon;
ii.
szokásos üzleti tevékenységük részeként ügyfeleik által kezdeményezett megbízások teljesítésével vagy ügyfeleik kereskedési megbízásai alapján eljárva;
iii.
az i. és a ii. pontban említett feladatok teljesítéséből eredő pozíciók fedezése révén;
l) „kereskedési helyszín”: az Unión belüli, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 20. pontja szerinti szabályozott piac vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszer;
m) „fő helyszín”: valamely részvény tekintetében az a kereskedési helyszín, ahol az adott részvény a legmagasabb forgalmat éri el;
n) „meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedő”: olyan természetes vagy jogi személy, aki megállapodást írt alá valamely állampapír-kibocsátóval, vagy állampapír-kibocsátó által vagy annak nevében elsődleges értékpapír-kereskedőként hivatalosan elismerték, és aki e megállapodással vagy elismeréssel összhangban kötelezettséget vállal arra, hogy megbízóként jár el az elsődleges és másodlagos piacokon az adott kibocsátó által kibocsátott állampapírral kapcsolatos műveleteket illetően;
o) „központi szerződő fél”: az a jogi személy, amely egy vagy több pénzügyi piacon kereskedett ügylet esetében a szerződő felek közé beáll, és ezáltal valamennyi eladóval szemben vevőként, valamennyi vevővel szemben pedig eladóként jelenik meg, és amely a klíringrendszer működéséért felelős;
p) „kereskedési nap”: az 1287/2006/EK rendelet 4. cikkében meghatározott kereskedési nap;
q) „forgalom” (részvény): az 1287/2006/EK rendelet 2. cikke 9. pontjában meghatározott forgalom.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amely részletezi az e cikk (1) bekezdésében szereplő fogalommeghatározásokat, különös tekintettel annak meghatározására, hogy milyen esetekben minősül valamely természetes vagy jogi személy egy adott pénzügyi eszköz birtokosának a short ügyletek (1) bekezdés b) pontjában foglalt meghatározása alkalmazásában.
3. cikk
Rövid és hosszú pozíciók
(1) E rendelet alkalmazásában az alábbiak következtében létrejövő pozíció valamely kibocsátott részvénytőkét, vagy valamely kibocsátott állampapír-állományt illetően rövid pozíciónak minősül:
a)
a társaság által kibocsátott valamely részvénnyel, illetve egy állampapír-kibocsátó által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírral kapcsolatos short ügylet;
b)
olyan ügylet lebonyolítása, amely az a) pontban említettektől eltérő pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, ha az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - az ügyletet megkötő természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha a részvény vagy a hitelviszonyt megtestesítő értékpapír árfolyama vagy értéke csökken.
(2) E rendelet alkalmazásában az alábbiak következtében létrejövő pozíció valamely kibocsátott részvényállományt, vagy valamely kibocsátott állampapír-állományt illetően hosszú pozíciónak minősül:
a)
a társaság által kibocsátott valamely részvény, illetve az állampapír-kibocsátó által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapír birtoklása;
b)
olyan ügylet lebonyolítása, amely az a) pontban említettektől eltérő pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, ha az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - az ügyletet megkötő természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha a részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír árfolyama vagy értéke nő.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában a rövid és hosszú pozíció kiszámítása az érintett személy által bármely közvetetten - ideértve indexen, értékpapírkosáron, illetve tőzsdén forgalmazott alapok vagy hasonló jogalany által birtokolt érdekeltségen keresztül vagy ezek által - tartott pozíciót illetően az adott -a kérdéses index vagy értékpapírkosár, vagy a tőzsdén forgalmazott alapok vagy hasonló jogalany által birtokolt érdekeltség összetételére vonatkozó nyilvánosan elérhető információ ismeretében ésszerűen cselekvő - természetes vagy jogi személynek kell meghatároznia. Az ilyen rövid vagy hosszú pozíciók kiszámításakor az összetételt illetően nem lehet megkövetelni a valós idejű információszerzést.
Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában az állampapírokkal kapcsolatos rövid és hosszú pozíciók számításánál figyelembe kell venni az állampapír-kibocsátóval összefüggő minden állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet is.
(4) E rendelet alkalmazásában a valamely kibocsátott részvénytőkével kapcsolatban a természetes vagy jogi személy birtokában lévő összes hosszú pozíciónak az adott természetes vagy jogi személy által az adott tőkével kapcsolatban szerzett összes rövid pozícióból történő levonását követően fennmaradó pozíció jelenti az adott társaság kibocsátott részvénytőkéjével kapcsolatos nettó rövid pozíciót.
(5) E rendelet alkalmazásában a valamely kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatban a természetes vagy jogi személy birtokában lévő összes hosszú pozíciónak, továbbá az egyéb állampapír-kibocsátóknak az adott állampapír árazásával szorosan korreláló árazású, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírjai viszonylatában fennálló hosszú pozícióknak az adott természetes vagy jogi személy által az adott állampapír-állománnyal kapcsolatban szerzett összes rövid pozícióból történő levonását követően fennmaradó pozíció jelenti az adott állampapír-kibocsátó által kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatos nettó rövid pozíciót.
(6) Az (1)-(5) bekezdés szerinti, állampapírokkal kapcsolatos számításokat állampapír-kibocsátónként kell elvégezni, még abban az esetben is, ha az adott állampapír-kibocsátó nevében több entitás is bocsát ki állampapírt.
(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben meghatározza a következőket:
a)
azokat az eseteket, amikor valamely természetes vagy jogi személy valamely részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír birtokosának minősül a (2) bekezdés alkalmazásában;
b)
azokat az eseteket, amikor valamely természetes vagy jogi személy nettó rövid pozícióval rendelkezik a (4) és (5) bekezdés alkalmazásában, valamint az ilyen pozíció számításának módját;
c)
a pozíciók számításának módszerét a (3), (4) és (5) bekezdés alkalmazásában olyan esetekben, amikor valamely csoporthoz tartozó egyes entitások hosszú vagy rövid pozíciókkal rendelkeznek vagy különböző alapokat érintő alapkezelési tevékenységek esetében.
Az első albekezdés c) pontjának alkalmazásában a számítási módszer figyelembe veszi különösen azt, hogy egyazon alapkezelő által kezelt több különálló alap révén eltérő befektetési stratégiákat követnek-e egy bizonyos kibocsátó kapcsán, hogy több különálló alappal azonos befektetési stratégiát követnek-e egy bizonyos kibocsátó kapcsán, valamint hogy ugyanazon entitáson belül több portfóliót is szabad felhatalmazás alapján kezelnek-e azonos befektetési stratégiát követve egy adott kibocsátó kapcsán.
4. cikk
Fedezetlen pozíció állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek esetén
(1) E rendelet alkalmazásában valamely természetes vagy jogi személy akkor rendelkezik fedezetlen pozícióval valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben, ha az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet nem hivatott fedezni:
a)
a kibocsátó nemteljesítésének kockázatát, amely az állampapírral kapcsolatos érintett hitel-nemteljesítési csereügylet tárgyát képező kibocsátó állampapírjával kapcsolatban a természetes vagy jogi személy által szerzett hosszú pozíció tekintetében áll fenn; vagy
b)
az állampapír értékvesztésének kockázatát olyan esetekben, amikor a természetes vagy jogi személy birtokában olyan eszközök vannak vagy olyan kötelezettségek terhelik - ideértve többek között a pénzügyi szerződéseket, eszközökből vagy pénzügyi kötelezettségekből álló portfóliókat -, melyek értéke korrelációban áll az állampapír értékével.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben - e cikk (1) bekezdésének alkalmazásában - meghatározza a következőket:
a)
azokat az eseteket, amikor az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet a nemteljesítés kockázatával szembeni fedezetnek minősül, valamint a fedezetlen pozíció számítási módját az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekben;
b)
a pozíciók számításának módszerét olyan esetekben, amikor valamely csoporthoz tartozó egyes entitások hosszú vagy rövid pozíciókkal rendelkeznek vagy különböző alapokat érintő alapkezelési tevékenységek esetében.
II. FEJEZET
A NETTÓ RÖVID POZÍCIÓK ÁTLÁTHATÓSÁGA
5. cikk
A jelentős nettó rövid részvénypozíciók bejelentése az illetékes hatóságoknak
(1) A valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel rendelkező valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjét illetően nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy a 9. cikkel összhangban értesíti az érintett illetékes hatóságot, ha a pozíció eléri az e cikk (2) bekezdésében meghatározott bejelentési küszöbértéket, illetve ha a vonatkozó küszöbérték alá csökken.
(2) A bejelentési küszöbérték az érintett társaság kibocsátott részvénytőkéjének 0,2 %-a és az ezt meghaladó minden további 0,1 %.
(3) Az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság; EÉPH) a pénzügyi piacok alakulására tekintettel a (2) bekezdésben említett küszöbértékek kiigazítására vonatkozó véleményt adhat ki a Bizottság részére.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
6. cikk
Jelentős nettó rövid részvénypozíciók közzététele
(1) A valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel rendelkező valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjét illetően nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy az adott pozícióra vonatkozó adatokat a 9. cikkel összhangban közzéteszi, ha a pozíció eléri az e cikk (2) bekezdésében meghatározott közzétételi küszöbértéket, illetve az alá csökken.
(2) A közzétételi küszöbérték az érintett társaság kibocsátott részvénytőkéjének 0,5 %-a és az ezt meghaladó minden további 0,1 %.
(3) Az EÉPH a pénzügyi piacok alakulására tekintettel véleményt adhat ki a Bizottság részére a (2) bekezdésben említett küszöbértékek kiigazítására vonatkozóan.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
(5) Ez a cikk nem érinti a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 4. cikke értelmében a tagállamok által kijelölt felügyeleti hatóságok által szabályozott nyilvános vételi ajánlatokkal, társaságok egyesülésével és a társaságok tulajdonjogát vagy irányítását befolyásoló más ügyletekkel kapcsolatban elfogadott azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek a rövid pozíciók e cikkben előírt követelményeken túli közzétételét írják elő.
7. cikk
Az állampapírt érintő jelentős nettó rövid pozíciók bejelentése az illetékes hatóságoknak
(1) A kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személyek a 9. cikkel összhangban értesítik az érintett illetékes hatóságot, ha a pozíció eléri az állampapír-kibocsátóra vonatkozó bejelentési küszöbértéket, illetve az alá csökken.
(2) A vonatkozó bejelentési küszöbértékek az egyes állampapír-kibocsátókra meghatározott kiinduló összegből és növekmény-szintekből állnak a Bizottság által a (3) bekezdésnek megfelelően hozott intézkedésekben meghatározottak szerint. Az EÉPH saját honlapján közzéteszi az egyes tagállamokra vonatkozó bejelentési küszöbértékeket.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett összegek és növekmény-szintek meghatározása céljából.
A Bizottság:
a)
biztosítja a küszöbértékek oly módon történő meghatározását, hogy a minimális értékű pozíciókat ne kelljen bejelenteni;
b)
figyelembe veszi az egyes állampapír-kibocsátók fennálló kibocsátott állampapír-állományának teljes összegét és a piaci szereplők által tartott, az adott állampapír-kibocsátó állampapírjaival kapcsolatos pozíciók átlagos nagyságát; valamint
c)
figyelembe veszi minden egyes államkötvény-piac likviditását.
8. cikk
Hitel-nemteljesítési csereügylet tekintetében fedezetlen pozíció bejelentése az illetékes hatóságoknak
Amennyiben egy illetékes hatóság a 14. cikk (2) bekezdésével összhangban felfüggeszti a korlátozásokat, a valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet tekintetében fedezetlen pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy értesíti az érintett illetékes hatóságot minden olyan esetben, amikor az adott pozíció eléri az állampapír-kibocsátóra vonatkozó, a 7. cikkel összhangban meghatározott bejelentési küszöbértéket, illetve az alá csökken.
9. cikk
A bejelentés és közzététel módja
(1) Az 5., 6., 7. vagy 8. cikkben meghatározott bejelentésnek vagy közzétételnek ki kell terjednie a vonatkozó pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy azonosító adataira, az érintett pozíció nagyságára, a pozíció által érintett kibocsátóra, valamint az adott pozíció létrehozásának, módosításának vagy megszűnésének dátumára.
Az 5., 6., 7. és 8. cikk alkalmazásában a jelentős nettó rövid pozíciókkal rendelkező természetes és jogi személyek öt évig megőrzik azon bruttó pozíciók nyilvántartásait, amelyek jelentős nettó rövid pozíciót érnek el.
(2) A nettó rövid pozíciók számításának időpontja azon kereskedési nap vége (éjfél), amelyen a természetes vagy jogi személy az adott pozíciót megszerzi. Ez az időpont valamennyi ügyletre alkalmazandó függetlenül az alkalmazott kereskedési módtól, ideértve a manuális automatizált kereskedés révén végrehajtott ügyleteket is, és függetlenül attól, hogy az ügyletekre a rendes kereskedési időn belül került-e sor. A bejelentésnek vagy közzétételnek legkésőbb a következő kereskedési napon 15.30 óráig meg kell történnie. Az e bekezdésben meghatározott időt annak az érintett illetékes hatóságnak a tagállamában érvényes idő szerint kell számítani, amelynek az adott pozíciót be kell jelenteni.
(3) Az információknak az érintett illetékes hatóság számára történő bejelentése során biztosítani kell azok bizalmas kezelését, valamint gondoskodni kell a bejelentés forrásának hitelesítésére szolgáló mechanizmusok alkalmazásáról.
(4) Az információ 6. cikkben meghatározott nyilvános közzététele során megkülönböztetés nélkül biztosítani kell az információkhoz való gyors hozzáférést. Ezeket az információkat egy központi webhelyen kell elhelyezni, amelyet az érintett illetékes hatóság működtet vagy felügyel. Az illetékes hatóságok közlik ennek a webhelynek a címét az EÉPH-val, az pedig valamennyi ilyen központi webhely linkjét feltünteti saját webhelyén.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben pontosan meghatározza az (1) bekezdésben felsorolt célok érdekében rendelkezésre bocsátandó információkat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottságot hatáskörrel ruházzák fel, hogy az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardokat az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelően elfogadja.
(6) A (4) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben meghatározza az információk nyilvános közzétételének módját.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
10. cikk
A bejelentési és közzétételi előírások alkalmazása
Az 5., 6., 7. és 8. cikkben meghatározott bejelentési és közzétételi előírások az Unión belüli vagy harmadik országbeli lakóhellyel/székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személyekre egyaránt alkalmazandók.
11. cikk
Az EÉPH rendelkezésére bocsátandó információk
(1) Az illetékes hatóságok összesített formában negyedévente tájékoztatják az EÉPH-t a kibocsátott részvénytőkékkel és a kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos mindazon nettó rövid pozíciókról és az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos mindazon fedezetlen pozíciókról, amelyek tekintetében a hatóság érintett illetékes hatóságnak minősül, és amelyekről az 5., 7. és 8. cikk értelmében bejelentést kap.
(2) Az EÉPH az e rendeletben meghatározott feladatai ellátása érdekében bármikor további információkat kérhet az érintett illetékes hatóságtól a kibocsátott részvénytőkékkel és a kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozíciókat, illetve az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos fedezetlen pozíciókat illetően.
Az illetékes hatóságok legkésőbb hét naptári napon belül az EÉPH rendelkezésére bocsátják a kért információkat. Az adott tagállamban vagy egy másik tagállamban a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat súlyosan veszélyeztető, kedvezőtlen események vagy fejlemények bekövetkezte esetén az illetékes hatóság az 5.,7. és 8. cikkekben foglalt bejelentési előírásokkal összhangban 24 órán belül az EÉPH rendelkezésére bocsátja a rendelkezésére álló információkat.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben pontosan meghatározza az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően rendelkezésre bocsátandó információkat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardokat dolgoz ki az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően rendelkezésére bocsátandó információk formájának meghatározására.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottságot hatáskörrel ruházzák fel, hogy az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardokat az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkének megfelelően elfogadja.
III. FEJEZET
FEDEZETLEN SHORT ÜGYLETEK
12. cikk
A részvényekkel kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Bármely természetes vagy jogi személy kizárólag az alábbi feltételek valamelyikének teljesülése esetén köthet short ügyletet a valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel:
a)
a természetes vagy jogi személy a részvényt kölcsönvette vagy hasonló joghatású egyéb lépéseket tett;
b)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött a részvény kölcsönvételéről, vagy más olyan, szerződés vagy vagyonjog szerinti és feltétel nélkül érvényesíthető követeléssel rendelkezik, amely biztosítja számára a megfelelő számú azonos osztályú értékpapír tulajdonjogának átruházását annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhessen; vagy
c)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött egy harmadik féllel, amelynek értelmében az adott harmadik fél megerősítette, hogy a részvény beszerezhető, és megtette a harmadik felek tekintetében szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a természetes vagy jogi személy megalapozottan számíthasson arra, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhet.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki azon megállapodás- és intézkedéstípusok meghatározása céljából, amelyek megfelelően biztosítják, hogy a részvény az elszámoláskor rendelkezésre álljon. Az ügyletek esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozások megalapozása érdekében teendő intézkedések meghatározásakor az EÉPH-nak figyelembe kell vennie többek között a napon belüli kereskedést és a részvények likviditását.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
13. cikk
Az állampapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Bármely természetes vagy jogi személy kizárólag az alábbi feltételek valamelyikének teljesülése esetén köthet short ügyletet állampapírokkal:
a)
a természetes vagy jogi személy az állampapírt kölcsönvette, vagy hasonló joghatású egyéb lépéseket tett;
b)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött az állampapír kölcsönvételéről, vagy más olyan, szerződés vagy vagyonjog szerinti és feltétel nélkül érvényesíthető követeléssel rendelkezik, amely biztosítja számára a megfelelő számú azonos osztályú értékpapír tulajdonjogának átruházását annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhessen; vagy
c)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött egy harmadik féllel, amelynek értelmében az adott harmadik fél megerősítette, hogy az állampapír beszerezhető, vagy egyéb okból megalapozottan számít arra, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet teljesíthető.
(2) Az (1) bekezdésben említett korlátozások nem alkalmazandók abban az esetben, ha az ügylet valamely kibocsátó olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapírral kapcsolatos hosszú pozíciójának fedezését szolgálja, amelynek árazása szorosan korrelál az adott állampapír árazásával.
(3) Amennyiben az állampapír likviditása a (4) bekezdésben említett módszerrel meghatározott küszöbérték alá csökken, az érintett illetékes hatóság ideiglenesen felfüggesztheti az (1) bekezdésben említett korlátozásokat. Az érintett illetékes hatóság e korlátozások felfüggesztése előtt értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett felfüggesztésről.
A felfüggesztés az érintett illetékes hatóság általi, a honlapján való közzétételtől számított hat hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes. A felfüggesztés további, hat hónapot meg nem haladó időszakokra megújítható, amennyiben a felfüggesztés indoka továbbra is fennáll. Ha a felfüggesztést a kezdeti időszak vagy bármely hathónapos megújítási időszak végéig nem újítják meg, automatikusan megszűnik.
Az EÉPH az érintett illetékes hatóságtól kapott értesítéstől számított 24 órán belül a (4) bekezdés alapján véleményt bocsát ki az értesítés tárgyát képező felfüggesztésről vagy felfüggesztés-meghosszabbításról. A véleményt közzé kell tenni az EÉPH honlapján.
(4) A Bizottság a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza az e cikk (3) bekezdésében említett, a kibocsátott állampapírra vonatkozó likviditási küszöbérték kiszámításához alkalmazandó paramétereket és módszereket.
A küszöbérték kiszámításához a tagállamok által alkalmazandó paramétereket és módszereket úgy kell meghatározni, hogy azok alkalmazása olyan küszöbérték megállapítását eredményezze, amelynek elérése jelentős visszaesést tükröz az adott állampapírra jellemző átlagos likviditási szinthez képest.
A küszöbértéket az adott állampapír piacára jellemző objektív kritériumok alapján kell meghatározni, ideértve minden egyes állampapír-kibocsátó esetében a kibocsátott állampapírok teljes kinnlevő értékét.
(5) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki azoknak a megállapodási típusoknak a meghatározása céljából, amelyek megfelelően biztosítják, hogy az állampapír az elszámoláskor rendelkezésre álljon. Az EÉPH figyelembe veszi mindenekelőtt a piacok, különösen az államkötvénypiacok és az államkötvény-repopiacok likviditása megőrzésének szükségességét.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
14. cikk
Az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Természetes vagy jogi személy csak akkor köthet állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet, ha az ügylet nem vezet a 4. cikkben említett fedezetlen pozícióhoz.
(2) Az illetékes hatóságok ideiglenesen felfüggeszthetik az (1) bekezdésben említett korlátozásokat, amennyiben objektív okuk van azt hinni, hogy az állampapírpiacuk nem működik megfelelően, illetve hogy e korlátozások negatív hatással lehetnek az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek piacára, különösen azáltal, hogy növelik az állampapír-kibocsátók hitelfelvételi költségeit, vagy befolyásolják az állampapír-kibocsátók képességét új állampapírok kibocsátására. Az említett okok a következő tényezőkön alapulnak:
a)
az állampapírok magas vagy növekvő kamata;
b)
az állampapírokra vonatkozó kamatláb-különbözetek növekedése az egyéb állampapír-kibocsátók állampapírjaihoz képest;
c)
az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek kamatkülönbözetének növekedése a saját görbéhez és az egyéb állampapír-kibocsátókhoz képest;
d)
nagy mértékű kereskedést követően az állampapírok árfolyamának az eredeti egyensúlyhelyzethez történő visszatérésének időszerűsége;
e)
a kereskedhető állampapírok mennyisége.
Az illetékes hatóságok az első albekezdés a)-e) pontjában meghatározottaktól eltérő tényezőket is figyelembe vehetnek.
Az érintett illetékes hatóság a korlátozások e cikk szerinti felfüggesztése előtt értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett felfüggesztésről és az annak alapját képező okokról.
A felfüggesztés az érintett illetékes hatóság általi, a honlapján való közzétételtől számított tizenkét hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes. A felfüggesztés további, hat hónapot meg nem haladó időszakokra megújítható, amennyiben a felfüggesztés indoka továbbra is fennáll. Ha a felfüggesztést a kezdeti időszak vagy bármely hathónapos megújítási időszak végéig nem újítják meg, automatikusan megszűnik.
Az EÉPH az érintett illetékes hatóságtól kapott értesítéstől számított 24 órán belül véleményt bocsát ki az értesítés tárgyát képező felfüggesztésről vagy felfüggesztés-meghosszabbításról, függetlenül attól, hogy az illetékes hatóság a felfüggesztést az első albekezdés a)-e) pontjaiban meghatározott tényezőkre vagy egyéb tényezőkre alapozta-e. Amennyiben a tervezett felfüggesztés vagy felfüggesztés-meghosszabbítás a második albekezdésen alapul, az említett véleménynek tartalmaznia kell az illetékes hatóság által alkalmazott tényezők értékelését is. A véleményt közzé kell tenni az EÉPH honlapján.
15. cikk
Fedezeti vételi eljárások
(1) Azok a tagállami központi szerződő felek, amelyek részvény-klíringszolgáltatásokat nyújtanak, biztosítják, hogy rendelkezésre álljanak az alábbi követelményeknek maradéktalanul megfelelő eljárások:
a)
abban az esetben, ha a részvényeket eladó valamely természetes vagy jogi személy a részvényeket az elszámolás esedékességének napját követő négy üzleti napon belül nem tudja elszámolásra leszállítani, automatikusan eljárás indul az érintett részvények fedezeti vételére annak érdekében, hogy az elszámoláshoz azok leszállítását biztosítsák;
b)
abban az esetben, ha a részvények leszállításhoz szükséges fedezeti megvásárlása nem lehetséges, egy a teljesítés napján leszállítandó részvények értéke és a vevő által az elszámolási mulasztás miatt elszenvedett veszteség alapján meghatározott pénzösszeget kell fizetni a vevőnek; és
c)
az elszámolást elmulasztó természetes vagy jogi személy megtéríti az a) és b) pontok alapján kifizetett teljes összeget.
(2) A részvény-klíringszolgáltatásokat nyújtó tagállami központi szerződő fél biztosítja, hogy abban az esetben, ha a részvényeket eladó természetes vagy jogi személy azokat nem szállítja le elszámolásra a kellő időben, az adott természetes vagy jogi személy mindaddig köteles naponta bizonyos összeget befizetni, amíg a mulasztást nem orvosolja.
A naponta fizetendő összegnek kellően magasnak kell lennie ahhoz, hogy a nemteljesítést illetően visszatartó hatása legyen a természetes vagy jogi személyekre.
IV. FEJEZET
MENTESSÉGEK
16. cikk
Mentesség abban az esetben, ha a fő kereskedési helyszín harmadik országban található
(1) Nem alkalmazandó az 5., 6., 12. és 15. cikk a valamely társaságnak uniós kereskedési helyszínre bevezetett részvényeire abban az esetben, ha az adott részvények kereskedésének fő helyszíne harmadik országban található.
(2) A valamely társaságnak uniós kereskedési helyszínen és harmadik országban egyaránt kereskedett részvényeivel összefüggésben érintett illetékes hatóság legalább kétévenként elbírálja, hogy az adott részvények fő kereskedési helyszíne harmadik országban található-e vagy sem.
Az érintett illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t mindazon részvényekről, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található.
Az EÉPH kétévente közzéteszi azoknak a részvényeknek a jegyzékét, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található. Ez a jegyzék két évig marad hatályban.
(3) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben meghatározza, hogy milyen módon számítsák ki az egyes részvények fő kereskedési helyszínének meghatározása alapjául szolgáló forgalmat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) Az (1) és a (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az alábbiak meghatározására:
a)
az az időpont, amikor, illetve időszak, amely vonatkozásában meg kell határozni az egyes részvények fő kereskedési helyszíneit;
b)
az az időpont, ameddig az érintett illetékes hatóságnak tájékoztatnia kell az EÉPH-t azokról a részvényekről, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található;
c)
a jegyzék hatálybalépésének időpontja az EÉPH általi közzétételtől számítva.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
17. cikk
Árjegyzői tevékenységek és elsődleges piaci műveletek mentessége
(1) Az 5., a 6., a 7., a 12., a 13. és a 14. cikk nem alkalmazandó az árjegyzői tevékenységek keretében végrehajtott ügyletekre.
(2) A Bizottság a 44. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozatokat fogadhat el, amelyekben meghatározza, hogy valamely harmadik ország jogi és felügyeleti szabályozása biztosítja, hogy az adott országban engedélyezett piac megfeleljen azon kötelező jogi erejű előírásoknak, amelyek az (1) bekezdésben meghatározott mentesség alkalmazása szempontjából egyenértékűek a 2004/39/EK irányelv III. címe, a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13), valamint a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) szerinti előírásokkal, és amelyeket az adott harmadik országban hatékonyan felügyelnek és betartatnak.
A harmadik ország jogi és felügyeleti szabályozása akkor minősülhet egyenértékűnek, ha a harmadik ország:
a)
piacaira engedélyezési kötelezettség vonatkozik, és azokat folyamatosan és hatékonyan felügyelik, és a szabályozást betartatják;
b)
piacain egyértelmű és átlátható szabályok vannak érvényben az értékpapírok kereskedésre történő bevezetését illetően, azaz az értékpapírokkal folyó kereskedés tisztességes, rendezett és hatékony, és azok szabadon forgalmazhatók;
c)
az értékpapír-kibocsátóinak rendszeres és folyamatos tájékoztatási kötelezettségük van, ami biztosítja a befektetők magas szintű védelmét; és
d)
piacának átláthatósága és integritása a bennfentes kereskedés és a piac manipulációja formájában jelentkező piaci visszaélések megakadályozása révén biztosított.
(3) Nem alkalmazandó a 7., a 13. és a 14. cikk a természetes vagy jogi személy tevékenységére abban az esetben, ha az egy állampapír-kibocsátóval kötött megállapodás alapján meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedői minőségben megbízóként jár el valamely pénzügyi eszközzel az állampapírral kapcsolatos elsődleges vagy másodlagos piaci műveleteket illetően.
(4) E rendelet 5., 6., 12., 13. és 14. cikke nem alkalmazandó a természetes vagy jogi személyre abban az esetben, ha az a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a visszavásárlási programokra vonatkozó mentességek és a pénzügyi eszközök stabilizálása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2273/2003/EK bizottsági rendelet (15) III. fejezete értelmében stabilizációs program végrehajtásával kapcsolatban short ügyletet köt valamely értékpapírral vagy rendelkezik nettó rövid pozícióval.
(5) Az (1) bekezdésben említett mentesség kizárólag abban az esetben alkalmazandó, ha az érintett természetes vagy jogi személy írásban tájékoztatja a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságát arról, hogy igénybe kívánja venni a mentességet. Az értesítésnek legalább harminc naptári nappal azon időpont előtt meg kell történnie, amikor a természetes vagy jogi személy a mentességet az első alkalommal igénybe kívánja venni.
(6) A (3) bekezdésben említett mentesség kizárólag abban az esetben alkalmazandó, ha a meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedő írásban tájékoztatja az állampapír tekintetében érintett illetékes hatóságot arról, hogy igénybe kívánja venni a mentességet. Az értesítésnek legalább harminc naptári nappal azon időpont előtt meg kell történnie, amikor a meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőként eljáró természetes vagy jogi személy a mentességet az első alkalommal igénybe kívánja venni.
(7) Az (5) és a (6) bekezdésben említett illetékes hatóság a mentesség igénybevételét megtilthatja, ha úgy ítéli meg, hogy az adott természetes vagy jogi személy nem felel meg a mentesség feltételeinek. Bármely tilalmat az (5) vagy (6) bekezdésben említett harminc naptári napos időszakon belül kell bevezetni, illetve azt követően, ha az illetékes hatóság tudomására jut, hogy az adott természetes vagy jogi személy körülményeiben olyan változás következett be, amelyek következtében már nem felel meg a mentesség feltételeinek.
(8) Harmadik országban működő, az Unióban nem engedélyezett szervezet az (5) és a (6) bekezdésben említett értesítést azon fő uniós kereskedési helyszín illetékes hatóságának küldi el, amelyen kereskedést folytat.
(9) Az (5) bekezdésben említett tájékoztatást nyújtó természetes vagy jogi személy a lehető legrövidebb időn belül írásban értesíti a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságát, ha a mentesség igénybevételére való jogosultságát illetően a körülményeiben bármely változás következik be, vagy ha a továbbiakban nem kíván élni a mentességgel.
(10) A (6) bekezdésben említett tájékoztatást nyújtó természetes vagy jogi személy a lehető legrövidebb időn belül írásban értesíti az adott állampapír tekintetében érintett illetékes hatóságot, ha a mentesség igénybevételére való jogosultságát érintő változás következett be, vagy ha a továbbiakban nem kíván élni a mentességgel.
(11) A székhely szerinti tagállam illetékes hatósága írásos tájékoztatást kérhet az (1), (3) vagy (4) bekezdésben meghatározott mentesség igénybevételével működő természetes vagy jogi személytől a mentesség igénybevétele mellett tartott rövid pozícióit és tevékenységeit illetően. A természetes vagy jogi személy a felszólítást követő négy naptári napon belül rendelkezésre bocsátja a kért információkat.
(12) Az illetékes hatóság az értesítéstől számított két héten belül az (5) vagy a (9) bekezdésnek megfelelően tájékoztatja az EÉPH-t a mentességet igénybe vevő minden árjegyzőről, valamint az (6) vagy a (10) bekezdésnek megfelelően a mentességet igénybe vevő minden meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőről, továbbá minden olyan árjegyzőről és meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőről, akik a mentességet a továbbiakban nem veszik igénybe.
(13) Az EÉPH a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja a mentességet igénybe vevő árjegyzők és meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedők listáját.
(14) E cikk szerinti értesítést a 2012. november 1-jét megelőzőt 60 naptári napon belül tehet bármely személy az illetékes hatóságoknak, illetve az illetékes hatóságok az EÉPH-nak.
V. FEJEZET
AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK ÉS AZ EÉPH BEAVATKOZÁSI HATÁSKÖRE
1. SZAKASZ
Az illetékes hatóságok hatásköre
18. cikk
Értesítés és közzététel kivételes körülmények fennállása esetén
(1) Az illetékes hatóságok a 22. cikkre is figyelemmel előírhatják a valamely konkrét pénzügyi eszközzel vagy egy bizonyos pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy számára, hogy értesítse az illetékes hatóságot vagy tegye közzé a pozíciójával kapcsolatos részleteket, ha a pozíció eléri az illetékes hatóság által meghatározott bejelentési küszöbértéket vagy az alá csökken, amennyiben:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) E cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó azokra a pénzügyi eszközökre, amelyekre az 5-8. cikkben meghatározott átláthatósági előírások vonatkoznak. Az (1) bekezdés szerinti intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
19. cikk
A hitelezőktől származó értesítés kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok a (2) bekezdésben említett intézkedéseket akkor vezethetik be, amennyiben:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több más tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az illetékes hatóság előírhatja a valamely konkrét pénzügyi eszközzel vagy egy bizonyos pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban hitelezést nyújtó természetes vagy jogi személy számára, hogy értesítést küldjön a hitelezésekor kért díj jelentős változásáról.
20. cikk
A short ügyletekre és hasonló ügyletekre vonatkozó korlátozások kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok az e cikk (2) bekezdésében említett egy vagy több intézkedést akkor vezethetik be, ha:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az illetékes hatóság megtilthatja vagy korlátozhatja a természetes vagy jogi személyek alábbi műveleteit:
a)
short ügyletek; vagy
b)
olyan nem short ügylet, amely valamely pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, és az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - a természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha egy másik pénzügyi eszköz árfolyama vagy értéke csökken.
(3) A (2) bekezdés alapján hozott intézkedések vonatkozhatnak valamennyi pénzügyi eszközzel, pénzügyi eszközök meghatározott kategóriájával vagy valamely konkrét pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyletekre is. Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
21. cikk
Az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok korlátozhatják a természetes vagy jogi személyek azon képességét, hogy állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet kössenek, vagy korlátozhatják az általuk köthető, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek pozícióinak értékét, ha:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az (1) bekezdés alapján hozott intézkedés vonatkozhat bizonyos típusú, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vagy meghatározott, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre is. Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
22. cikk
Más illetékes hatóságok által hozott intézkedések
A 26. cikk sérelme nélkül, az illetékes hatóságok az olyan pénzügyi eszközökre vonatkozóan, amelyek tekintetében nem minősülnek érintett illetékes hatóságnak, csak abban az esetben hozhatnak vagy újíthatnak meg a 18., a 19., a 20. vagy a 21. cikk szerinti intézkedést, ha ehhez az érintett illetékes hatóság beleegyezését adja.
23. cikk
Jelentős árfolyamesés esetén a short ügyletek átmeneti korlátozásának hatásköre
(1) Abban az esetben, ha valamely pénzügyi eszköz árfolyama valamely kereskedési helyszínen egyetlen kereskedési napon belül jelentős esést szenvedett el az adott kereskedési helyszínen az előző kereskedési napon elért záró árfolyamhoz képest, az adott kereskedési helyszín székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága mérlegeli, hogy indokolt-e megtiltani vagy korlátozni, hogy természetes vagy jogi személyek a kereskedési helyszínen az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos short ügyleteket kössenek, vagy egyéb módon korlátozni a kereskedési helyszínen az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyleteket a pénzügyi eszköz árfolyama rendellenes esésének megakadályozása érdekében.
Ha az illetékes hatóság meggyőződött arról, hogy az első albekezdés alapján indokolt intézkedéseket tenni, részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír esetén megtiltja vagy korlátozza, hogy a természetes vagy jogi személyek az adott kereskedési helyszínen short ügyleteket kössenek, más típusú pénzügyi eszköz esetén pedig korlátozza az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyleteket az adott kereskedési helyszínen annak érdekében, hogy ezáltal megakadályozza a pénzügyi eszköz árfolyamának rendellenes esését.
(2) Az 1. cikkben említett intézkedés legfeljebb az árfolyamesés napját követő kereskedési nap végéig alkalmazandó. Amennyiben az árfolyamesés napját követő kereskedési nap végére az előírt intézkedés ellenére a pénzügyi eszköz értéke az első kereskedési napon elért záró árfolyamhoz képest ismét jelentős, az (5) bekezdésben meghatározott mérték legalább felének megfelelő mértékben esik, az illetékes hatóság legfeljebb a másodig kereskedési nap végétől számított két további kereskedési napig meghosszabbíthatja az intézkedést.
(3) Az (1) bekezdés szerinti intézkedés bizonyos körülmények fennállásától függően alkalmazandó, illetve vonatkoznak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
(4) Azon kereskedési helyszín székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága, ahol valamely pénzügyi eszköz árfolyama egyetlen kereskedési napon belül az (5) bekezdésben említett értékkel csökkent, legfeljebb az adott kereskedési nap végét követő két órán belül értesíti az EÉPH-t az (1) bekezdés értelmében meghozott határozatról. Az EÉPH haladéktalanul tájékoztatja azon kereskedési helyszínek székhelye szerinti tagállamok illetékes hatóságait, ahol ugyanazzal a pénzügyi eszközzel kereskednek.
Amennyiben egy illetékes hatóság nem ért egyet egy másik illetékes hatóság olyan pénzügyi eszközzel kapcsolatos intézkedésével, amellyel egymástól eltérő illetékes hatóságok által szabályozott különböző kereskedési helyszíneken kereskednek, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében segítséget nyújthat az érintett hatóságoknak abban, hogy megállapodásra jussanak egymással.
Az egyeztetést ugyanazon kereskedési nap végén éjfél előtt le kell zárni. Amennyiben az érintett illetékes hatóságok az egyeztetési időszakban nem jutnak megállapodásra, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének (3) bekezdése értelmében határozatot hozhat. A határozatot a következő kereskedési nap megnyitása előtt meg kell hozni.
(5) Az árfolyamesés mértékének az 1287/2006/EK rendelet 22. cikkében meghatározott likvid részvények esetén el kell érnie vagy meg kell haladnia a 10 %-ot, nem likvid részvények vagy más típusú pénzügyieszköz-kategóriák esetén pedig a Bizottság által meghatározandó összeget.
(6) Az EÉPH a pénzügyi piacok alakulására tekintettel véleményt adhat ki és küldhet el a Bizottság részére az (5) bekezdésben említett küszöbérték kiigazítására vonatkozóan.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (5) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
(7) A Bizottság a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza, hogy mi minősül jelentős árfolyamesésnek a likvid részvényektől eltérő más pénzügyi eszközök esetében, figyelembe véve az egyes pénzügyi eszközök kategóriáira jellemző sajátosságokat és a volatilitás terén fennálló különbségeket.
(8) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyben meghatározza a likvid részvények 10 %-os árfolyamesése, illetve a Bizottság által a (7) bekezdésben foglaltaknak megfelelően meghatározott értékcsökkenés számításának módszerét.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz a szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
24. cikk
A korlátozással érintett időszak
A 18., a 19., a 20. vagy a 21. cikk értelmében bevezetett intézkedés három hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes a 25. cikkben említett értesítés közzétételétől számítva.
Amennyiben az intézkedés bevezetésének indokai továbbra is fennállnak, az intézkedés további, három hónapot meg nem haladó időszakokra meghosszabbítható. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik.
25. cikk
A korlátozás kihirdetése
(1) Az illetékes hatóság a saját honlapján teszi közzé a 18-23. cikkben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló értesítést.
(2) Az értesítés legalább az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a bevezetett intézkedések, ideértve azoknak az eszközöknek és az ügyletek azon kategóriáinak felsorolását is, amelyekre az intézkedések vonatkoznak, illetve az intézkedések időbeli hatályát;
b)
annak indoklását, hogy miért van szükség az illetékes hatóság szerint az intézkedések bevezetésére, ideértve az ezen érvek alapjául szolgáló bizonyítékokat is.
(3) A 18-23. cikk értelmében bevezetett intézkedések az értesítés közzétételének időpontjában vagy az értesítésben megjelölt későbbi időpontban lépnek hatályba, és kizárólag az intézkedés hatálybalépését követően megkötött ügyletekkel kapcsolatban alkalmazandók.
26. cikk
Az EÉPH és a többi illetékes hatóság értesítése
(1) Az illetékes hatóság a 18., 19., 20., illetve 21. cikkben meghatározott bármely intézkedés bevezetését vagy meghosszabbítását és a 23. cikkben megjelölt bármely korlátozás bevezetését megelőzően értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett intézkedésről.
(2) Az értesítés kiterjed a tervezett intézkedések részleteire, az intézkedések által érintett pénzügyieszköz-kategóriák és ügyletek felsorolására, az intézkedések indokolását alátámasztó bizonyítékokra, továbbá az intézkedések hatálybalépésének tervezett időpontjára.
(3) Az illetékes hatóság a 18., 19., 20. vagy 21. cikk értelmében bevezetni vagy meghosszabbítani kívánt intézkedéseiről szóló értesítést legkésőbb az intézkedés hatálybalépésének vagy meghosszabbításának tervezett időpontját megelőzően 24 órával elküldi. Kivételes körülmények között, ha a 24 órás értesítési határidőt lehetetlen betartani, az illetékes hatóság az intézkedés hatálybalépését megelőző 24 órán belül is elküldheti az értesítést. A 23. cikkben említett, korlátozásról szóló értesítésnek meg kell előznie az intézkedés hatálybalépésének tervezett időpontját.
(4) Az illetékes hatóság, amelyet ennek a cikknek megfelelően értesítenek, a 18-23. cikknek megfelelően intézkedéseket hozhat a saját tagállamukban, ha meggyőződtek arról, hogy az adott intézkedésre az értesítést küldő illetékes hatóság támogatása érdekében szükség van. Az értesítést kézhez vevő illetékes hatóság ezekről a tervezett intézkedésekről is tájékoztatást nyújt az (1)-(3) bekezdésnek megfelelően.
2. SZAKASZ
Az EÉPH hatásköre
27. cikk
Az EÉPH által végzett koordinációs tevékenység
(1) Az EÉPH segítő és koordinációs szerepet tölt be az illetékes hatóságok által az 1. szakaszban foglaltaknak megfelelően hozott intézkedéseket illetően. Az EÉPH biztosítja különösen, hogy az illetékes hatóságok egységesen járjanak el a hozott intézkedéseket illetően, különösen abban az esetben, ha a beavatkozási hatásköröket kell alkalmazni, illetve bármilyen bevezetett intézkedés jellegét, valamint az ilyen intézkedések hatálybalépését és időbeli hatályát illetően.
(2) Az EÉPH a 18., 19., 20. vagy 21. cikknek megfelelően bevezetni vagy meghosszabbítani kívánt intézkedésekről szóló, a 26. cikk szerinti értesítés kézhezvételét követő 24 órán belül véleményezi, hogy a bevezetett vagy bevezetni tervezett intézkedést szükségesnek tartja-e a kivételes körülmények kezelésére. A vélemény kiterjed arra, hogy az EÉPH megítélése szerint bekövetkeztek-e a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat egy vagy több tagállamban súlyosan veszélyeztető káros hatással járó események vagy fejlemények, hogy a bevezetett vagy bevezetni szándékozott intézkedés indokolt és arányos-e a fenyegetés kezelésére, továbbá, hogy indokolt-e az esetleges ilyen intézkedések tervezett időtartama. Ha az EÉPH úgy ítéli meg, hogy más illetékes hatóságok által meghozandó intézkedésre van szükség a fenyegetés kezelésére, véleményében ennek is hangot ad. A véleményt az EÉPH honlapján teszik közzé.
(3) Abban az esetben, ha valamely illetékes hatóság az EÉPH által a (2) bekezdésnek megfelelően kiadott vélemény ellenére intézkedéseket vezet be vagy szándékozik bevezetni, vagy az EÉPH véleményének ellenére elutasítja az intézkedések bevezetését, a saját honlapján az EÉPH véleményének kézhezvételétől számítva 24 órán belül tájékoztatást tesz közzé, amelyben részletesen megindokolja a döntését. Amennyiben ilyen helyzet áll elő, az EMSA fontolóra veszi, hogy teljesülnek-e a 28. cikk szerinti beavatkozási hatásköre megfelelő alkalmazásának feltételei.
(4) Az EÉPH rendszeresen, de legalább háromhavonta felülvizsgálja az e cikk alapján hozott intézkedéseket. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik.
28. cikk
Az EÉPH rendkívüli körülményekkel kapcsolatos beavatkozási hatásköre
(1) Az EÉPH az e cikk (2) bekezdésére is figyelemmel az 1095/2010/EU rendelet 9. cikke (5) bekezdésének megfelelően vagy:
a)
a valamely pénzügyi eszközzel vagy valamely pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban nettó rövid pozíciókkal rendelkező természetes vagy jogi személyek számára előírja, hogy a pozícióról tájékoztassák az illetékes hatóságot, vagy tegyék közzé az azzal kapcsolatos adatokat; vagy
b)
megtiltja vagy feltételekhez köti, hogy természetes vagy jogi személyek olyan short ügyletek vagy egyéb ügyleteket kössenek, amelyek valamely - az 1. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említettektől eltérő - pénzügyi eszközt hoznak létre vagy azzal kapcsolatosak, és az ügylet eredményeképpen a természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha egy másik pénzügyi eszköz árfolyama vagy értéke csökken.
Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az EÉPH által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
(2) Az EÉPH kizárólag akkor hoz az (1) bekezdésnek megfelelő határozatot, ha:
a)
az (1) bekezdés a) és b) pontjában felsorolt intézkedések a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy egy részének stabilitását fenyegető veszély kezelésére irányulnak, és határokon átnyúló következmények merülnek fel; és
b)
egy illetékes hatóság sem hozott intézkedést a veszély kezelésére, vagy az egy vagy több illetékes hatóság által meghozott intézkedések nem kezelik megfelelően a veszélyt.
(3) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett intézkedések meghozatala során mérlegeli, hogy az intézkedés mennyiben felel meg az alábbi követelményeknek:
a)
jelentős mértékben a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy egy részének stabilitását fenyegető veszélyt kezeli, vagy jelentősen fokozza az illetékes hatóságok képességét a veszély figyelemmel kísérésére;
b)
nem jár a szabályozási arbitrázs veszélyével;
c)
nem érinti hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát, azaz többek között nem csökkenti a likviditást ezeken a piacokon, és nem vezet bizonytalansághoz a piaci szereplők számára az intézkedés jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben.
Ha egy vagy több illetékes hatóság a 18., 19., 20. vagy 21. cikkben említett intézkedést hoz, az EÉPH a 27. cikkben meghatározott vélemény kiadása nélkül is meghozhatja az e cikk (1) bekezdésében említett bármely intézkedést.
(4) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatát megelőzően egyeztet az ERKT-vel, valamint - adott esetben - más érintett hatóságokkal is.
(5) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatát megelőzően értesíti az érintett illetékes hatóságokat az általa tervezett intézkedésről. Az értesítés kiterjed a tervezett intézkedések részleteire, az intézkedések által érintett pénzügyieszköz-kategóriák és ügyletek felsorolására, az intézkedések indokolását alátámasztó bizonyítékokra, továbbá az intézkedések hatálybalépésének tervezett időpontjára.
(6) Az illetékes hatóságokat az intézkedés hatálybalépésének vagy meghosszabbításának időpontját megelőzően legalább 24 órával értesítik. Kivételes körülmények között, ha a 24 órás értesítési határidőt lehetetlen betartani, az EÉPH az intézkedés hatálybalépését megelőző 24 órán belül is elküldheti az értesítést.
(7) Az EÉPH a saját honlapján teszi közzé az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló értesítést. Az értesítés legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a bevezetett intézkedések, ideértve azoknak az eszközöknek és az ügyletek azon kategóriáinak felsorolását is, amelyekre az intézkedések vonatkoznak, illetve az intézkedések időbeli hatályát; és
b)
annak indoklását, hogy az EÉPH szerint miért van szükség az intézkedések bevezetésére, ideértve az ezen érvek alapjául szolgáló bizonyítékokat is.
(8) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatának meghozatalát követően haladéktalanul értesíti az illetékes hatóságokat a bevezetett intézkedésről.
(9) Az intézkedések az értesítésnek az EÉPH webhelyén történő közzététele időpontjában vagy az értesítésben megjelölt későbbi időpontban lépnek hatályba, és kizárólag az intézkedés hatálybalépését követően megkötött ügyletekkel kapcsolatban alkalmazandók.
(10) Az EÉPH megfelelő időközönként, de legalább háromhavonta felülvizsgálja az (1) bekezdésben említett intézkedéseket. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik. Az intézkedések meghosszabbítására a (2)-(9) bekezdés alkalmazandó.
(11) Az EÉPH által ennek a cikknek megfelelően elfogadott intézkedés elsőbbséget élvez az illetékes hatóságok által az 1. szakasz értelmében hozott bármely korábbi intézkedéssel szemben.
29. cikk
Az EÉPH állampapírokkal kapcsolatos vészhelyzeti hatáskörei
Az állampapírokat vagy állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteket érintő vészhelyzet esetén az 1095/2010/EU rendelet 18. és 38. cikke alkalmazandó.
30. cikk
Káros hatással járó események vagy fejlemények pontosabb meghatározása
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben meghatározza az illetékes hatóságok és az EÉPH által annak megállapításakor figyelembe veendő kritériumokat és tényezőket, hogy milyen esetekben következnek be a 18-21. és 27. cikkben említett, káros hatással járó események vagy fejlemények, és a 28. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett veszélyek.
31. cikk
Az EÉPH által végezhető vizsgálatok
Az EÉPH egy vagy több illetékes hatóság, az Európai Parlament, a Tanács vagy a Bizottság kérésére vagy saját kezdeményezésére vizsgálatot folytathat a short ügyletek vagy a hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásával kapcsolatos konkrét kérdéseket vagy gyakorlatokat illetően annak elbírálására, hogy a kérdés vagy gyakorlat lehetséges veszélyt jelent-e az Unión belüli pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra.
A vizsgálat lezárultát követő három hónapon belül az EÉPH jelentésben összegzi vizsgálati megállapításait és a kérdéssel vagy gyakorlattal kapcsolatos javaslatait.
VI. FEJEZET
AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK SZEREPE
32. cikk
Illetékes hatóságok
Minden tagállam kijelöl egy vagy több e rendelet alkalmazása tekintetében illetékes hatóságot.
Egynél több illetékes hatóság kijelölése esetén a tagállam világosan meghatározza azok szerepkörét, és kijelöli közülük a Bizottsággal, az EÉPH-val és a többi tagállam illetékes hatóságaival való együttműködés és információcsere koordinációjáért felelős hatóságot.
A tagállamok e kijelölésekről tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam illetékes hatóságait.
33. cikk
Az illetékes hatóságok hatásköre
(1) Az illetékes hatóságok az ebben a rendeletben kijelölt feladataik ellátása érdekében a feladataik gyakorlásához szükséges valamennyi felügyeleti és vizsgálati hatáskörrel fel vannak ruházva. Hatáskörüket a következő módokon gyakorolhatják:
a)
közvetlenül;
b)
más hatóságokkal együttműködésben; vagy
c)
az illetékes bírói hatóságok felé irányuló kérelem révén.
(2) Az illetékes hatóságok az e rendeletben meghatározott feladataik ellátása érdekében a nemzeti joggal összhangban az alábbi hatáskörökkel rendelkeznek:
a)
betekintési joguk van minden dokumentumba, függetlenül azok formájától, azokat bekérhetik, és másolatot készíthetnek róluk;
b)
tájékoztatást kérhetnek bármely természetes vagy jogi személytől, és szükség esetén a természetes vagy jogi személyt beidézhetik és információszerzés céljából kérdéseket tehetnek fel neki;
c)
előre bejelentett vagy bejelentés nélküli helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek;
d)
bekérhetik a meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásokat;
e)
kötelezhetnek az ebben a rendeletben foglalt rendelkezésekbe ütköző gyakorlat megszüntetésére;
f)
eszközök befagyasztását és/vagy zárolását kérhetik.
(3) Az illetékes hatóságok a (2) bekezdés a) és b) pontjának sérelme nélkül jogosultak arra, hogy egyes esetekben kötelezzék a hitel-nemteljesítési csereügyletet bonyolító természetes vagy jogi személyeket, hogy bocsássák rendelkezésre:
a)
az ügylet céljának magyarázatát, valamint hogy a tranzakció valamely kockázat fedezésére szolgál-e vagy más célja van; és
b)
a mögöttes kockázat igazolására szolgáló információkat olyan esetben, ha az ügylet kockázatfedezeti célokat szolgál.
34. cikk
Szakmai titoktartás
(1) Szakmai titoktartási kötelezettség vonatkozik minden természetes vagy jogi személyre, aki vagy amely az illetékes hatóságnak, illetve bármely olyan hatóságnak vagy természetes vagy jogi személynek dolgozik vagy dolgozott, akit vagy amelyet az illetékes hatóság feladatokkal bízott meg, ideértve az illetékes hatóság által megbízott könyvvizsgálókat és szakértőket is. A szakmai titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó bizalmas információk kizárólag olyan esetben adhatók tovább bármely más természetes vagy jogi személy vagy hatóság részére, ha az információközlést bírósági eljárás teszi szükségessé.
(2) Az ennek a rendeletnek az értelmében az illetékes hatóságok között folytatott bármilyen, üzleti vagy operatív feltételekkel, illetve más gazdasági vagy személyes jellegű ügyekkel kapcsolatos információcsere bizalmas adatközlésnek minősül és a szakmai titoktartás követelményeinek hatálya alá tartozik, kivéve azt az esetet, ha az illetékes hatóság az információközléssel egyidejűleg megállapítja, hogy az információ közreadható, illetve az információközlést bírósági eljárás teszi szükségessé.
35. cikk
Együttműködési kötelezettség
Az illetékes hatóságok együttműködnek egymással minden olyan esetben, ha az a rendelet alkalmazása szempontjából célszerű vagy szükséges. Az illetékes hatóságok többek között indokolatlan késedelem nélkül egymás rendelkezésére bocsátják az ebben a rendeletben meghatározott feladataik ellátásához lényeges információkat.
36. cikk
Együttműködés az EÉPH-val
E rendelet alkalmazásában az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
Az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendelettel összhangban haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.
37. cikk
Együttműködés helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat kérése esetén
(1) Valamely tagállam illetékes hatósága segítséget kérhet egy másik tagállam illetékes hatóságától a helyszíni ellenőrzésekkel vagy vizsgálatokkal kapcsolatban.
A segítséget kérő illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t az első albekezdésben említett minden kérésről. Olyan ellenőrzés vagy vizsgálat esetén, amelynek határokon átnyúló hatásai vannak, az ellenőrzést vagy vizsgálatot - saját kezdeményezésre vagy felkérés alapján - az EÉPH koordinálja.
(2) Ha valamely illetékes hatóság egy másik tagállam illetékes hatóságától helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására vonatkozó kérést kap, a következő lehetőségek közül választhat:
a)
saját maga végzi el a helyszíni ellenőrzést vagy vizsgálatot;
b)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzésben vagy vizsgálatban történő részvételt;
c)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatását;
d)
könyvvizsgálókat vagy szakértőket jelöl ki a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására;
e)
a felügyeleti tevékenységekkel összefüggő egyes feladatokat megosztja más illetékes hatóságokkal.
(3) Az EÉPH előírhatja az illetékes hatóságok számára konkrét vizsgálati feladatok és helyszíni ellenőrzések elvégzését, amennyiben az EÉPH ésszerűen kér információkat annak érdekében, hogy gyakorolni tudja az e rendelet által kifejezetten ráruházott hatásköröket.
38. cikk
Együttműködés harmadik országokkal
(1) Az illetékes hatóságok - amikor ez lehetséges - együttműködési kereteket dolgoznak ki harmadik országok felügyeleti hatóságaival a harmadik országok felügyeleti hatóságaival folytatott információcseréről, az ebből a rendeletből eredő kötelezettségek harmadik országokban történő érvényesítéséről és az V. fejezet értelmében meghozott intézkedések kiegészítésére szolgáló hasonló intézkedéseknek a harmadik országok felügyeleti hatóságai általi meghozataláról. Ezeknek az együttműködési kereteknek legalább olyan hatékony információcserét kell biztosítaniuk, amely lehetővé teszi a tagállami illetékes hatóságok számára az e rendelet szerinti feladataik ellátását.
Az illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t és a többi tagállam illetékes hatóságait, ha ilyen jellegű keretet készül létrehozni.
(2) Az együttműködési keretnek rendelkezéseket kell tartalmaznia az érintett illetékes hatóság számára a 16. cikk (2) bekezdésében megállapított kötelezettség teljesítéséhez szükséges adatok és információk cseréjéről.
(3) Az EÉPH összehangolja az illetékes hatóságok és harmadik országok érintett felügyeleti hatóságai közötti együttműködési keretek kidolgozását. Az EÉPH ennek érdekében elkészíti az együttműködési keretek illetékes hatóságok által felhasználható mintadokumentumait.
Az EÉPH összehangolja továbbá a harmadik országok felügyeleti hatóságaitól kapott, és az V. fejezetben tárgyalt intézkedések meghozatala szempontjából lényeges információknak az illetékes hatóságok közötti cseréjét.
(4) Az illetékes hatóságok csak olyan esetekben hoznak létre információcseréről szóló együttműködési kereteket harmadik országok felügyeleti hatóságaival, ha a továbbadott információkra legalább a 34. cikkben meghatározottakkal egyenértékű szakmai titoktartási garancia vonatkozik. Az információcserének az illetékes hatóságok feladatainak elvégzését kell szolgálnia.
39. cikk
Személyes adatok továbbítása és megőrzése
A személyes adatoknak a tagállamok egymás közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti átadására vonatkozóan a tagállamok a 95/46/EK irányelv rendelkezéseit alkalmazzák. A személyes adatoknak az EÉPH által a tagállamok vagy egy harmadik ország felé történő átadására vonatkozóan az EÉPH betartja a 45/2001/EK rendelet rendelkezéseit.
Az első bekezdésben említett személyes adatok legfeljebb ötéves időtartamra őrizhetők meg.
40. cikk
Adatszolgáltatás harmadik országoknak
Az illetékes hatóságok az adatokat és az adatok elemzését átadhatják harmadik országok felügyeleti hatóságai részére abban az esetben, ha teljesülnek a 95/46/EK irányelv 25. és 26. cikkében meghatározott feltételek, az ilyen átadásokra azonban kizárólag eseti alapon kerülhet sor. Az illetékes hatóság meggyőződik arról, hogy az információk átadására szükség van ennek a rendeletnek az alkalmazásához. Ilyen információátadásra kizárólag olyan értelmű megállapodás mellett kerülhet sor, miszerint a harmadik ország kizárólag az illetékes hatóság kifejezett írásos engedélyével adhatja tovább az adatokat egy másik harmadik ország felügyeleti hatósága részére.
Az illetékes hatóság a valamely másik tagállam illetékes hatóságától kapott, és a 34. cikk értelmében bizalmasnak minősülő információkat kizárólag abban az esetben adhatja tovább egy harmadik ország felügyeleti hatóságának, ha az illetékes hatóság megszerezte az információt átadó illetékes hatóság kifejezett hozzájárulását, és az információkat adott esetben kizárólag az utóbbi illetékes hatóság hozzájárulásában meghatározott célokra adhatják tovább.
41. cikk
Szankciók
A tagállamok szabályokat határoznak meg az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókról és közigazgatási intézkedésekről, és meghozzák az ezek végrehajtásához szükséges összes intézkedést. A szankcióknak és közigazgatási intézkedéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és elrettentő erejűeknek kell lenniük.
Az 1095/2010/EU rendelettel összhangban az EÉPH iránymutatásokat fogadhat el a tagállamok által megállapítandó szankciókkal és közigazgatási intézkedésekkel kapcsolatos következetes megközelítésmód biztosítása érdekében.
A tagállamok 2012. július 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t az első és második albekezdésben említett rendelkezésekről, illetve késedelem nélkül az ezen rendelkezéseket érintő bármely későbbi módosításról.
Az EÉPH honlapján közzéteszi és rendszeresen aktualizálja az egyes tagállamokban alkalmazandó meglévő szankciók és közigazgatási intézkedések listáját.
A tagállamok évente összesített információt szolgáltatnak az EÉPH számára a kiszabott szankciókról és közigazgatási intézkedésekről. Amennyiben az illetékes hatóság közzéteszi a szankció vagy közigazgatási intézkedés kiszabását, ezzel egyidejűleg értesíti erről az EÉPH-t.
VII. FEJEZET
FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
42. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 2. cikk (2) bekezdésében, a 3. cikk (7) bekezdésében, a 4. cikk (2) bekezdésében, az 5. cikk (4) bekezdésében, a 6. cikk (4) bekezdésében, a 7. cikk (3) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 30. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása határozatlan időre szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (2) bekezdésében, a 3. cikk (7) bekezdésében, a 4. cikk (2) bekezdésében, az 5. cikk (4) bekezdésében, a 6. cikk (4) bekezdésében, a 7. cikk (3) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 30. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 2. cikk (2) bekezdése, a 3. cikk (7) bekezdése, a 4. cikk (2) bekezdése, az 5. cikk (4) bekezdése, a 6. cikk (4) bekezdése, a 7. cikk (3) bekezdése, a 17. cikk (2) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése és a 30. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő három hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbodik.
43. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásának határideje
A Bizottság a 2. cikk (2) bekezdése, a 3. cikk (7) bekezdése, a 4. cikk (2) bekezdése, az 5. cikk (4) bekezdése, a 6. cikk (4) bekezdése, a 7. cikk (3) bekezdése, a 17. cikk (2) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése és a 30. cikk szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2012. március 31-ig fogadja el.
A Bizottság az első bekezdésben említett határidőt hat hónappal meghosszabbíthatja.
VIII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK
44. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2001/528/EK bizottsági határozattal (16) létrehozott európai értékpapír-bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
IX. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS VÉGLEGES RENDELKEZÉSEK
45. cikk
Felülvizsgálat és jelentés
A Bizottság az illetékes hatóságokkal és az EÉPH-val folytatott egyeztetések eredményének megfelelően 2013. június 30-ig jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére az alábbiakról:
a)
az 5., 6., 7. és 8. cikkben meghatározott bejelentési és közzétételi küszöbértékek megfelelőségéről;
b)
a 6. cikk szerinti egyedi közzétételi előírások hatásáról, különös tekintettel a pénzügyi piacok hatékonyságára és volatilitására;
c)
arról, hogy indokolt-e az EÉPH számára közvetlenül történő központosított jelentéstétel;
d)
a II. és III. fejezetben meghatározott korlátozások és előírások működéséről;
e)
az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos korlátozások megfelelőségéről és arról, hogy indokolt-e a short ügylettel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyéb korlátozások vagy feltételek bevezetése.
46. cikk
Átmeneti rendelkezés
(1) Az e rendelet hatálya alá tartozó, 2010. szeptember 15-ét megelőzően már hatályban lévő korábbi intézkedések 2013. július 1-jéig hatályban maradhatnak, feltéve, hogy azokról a Bizottságot 2012. április 24-ig tájékoztatják.
(2) A 2012. március 25-ét megelőzően vagy az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos korlátozásoknak a 14. cikk (2) bekezdése szerinti felfüggesztése idején megkötött, valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben fedezetlen pozíciót eredményező hitel-nemteljesítési csereügyletek a hitel-nemteljesítési csereügyletekről kötött szerződés lejártának időpontjáig fenntarthatók.
47. cikk
Az EÉPH személyzete és erőforrásai
Az EÉPH 2012. december 31-ig értékeli az e rendelet értelmében rá háruló hatáskörökből és feladatokból eredő személyzeti és erőforrásigényeit, és jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.
48. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. november 1-jétől kell alkalmazni.
A 2. cikk (2) bekezdését, a 3. cikk (7) bekezdését, a 4. cikk (2) bekezdését, a 7. cikk (3) bekezdését, a 9. cikk (5) bekezdését, a 11. cikk (3) és (4) bekezdését, a 12. cikk (2) bekezdését, a 13. cikk (4) és (5) bekezdését, a 16. cikk (3) és (4) bekezdését, a 17. cikk (2) bekezdését, a 23. cikk (5), (7) és (8) bekezdését és a 30., 42., 43. és 44. cikket azonban 2012. március 25-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. március 14-én.