KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. juni 2012
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina
(2012/343/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 19. april 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 7. marts 2011 af Solae Europe S.A. (»klageren«), der tegner sig for en stor del (i dette tilfælde over 25 %) af Unionens samlede produktion af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein (3). Klagen indeholdt beviser for, at den pågældende vare blev dumpet, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(3)
Kommissionen underrettede officielt klageren, den anden kendte EU-producent, de eksporterende producenter og Kinas repræsentanter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, såvel som deres sammenslutninger om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
Alle de interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
(6)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører blev det i indledningsmeddelelsen anført, at der muligvis ville blive anvendt stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksporterende kinesiske producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Myndighederne i Kina blev også hørt om udtagelsen af stikprøver blandt eksporterende producenter.
2.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER
(7)
20 eksporterende producenter afgav de oplysninger, der blev anmodet om i forbindelse med stikprøveudtagningen, og tilbød at samarbejde inden for de fastsatte frister. De salgsmængder i EU, som disse (grupper af) eksporterende producenter indberettede, udgjorde ca. 90 % af den pågældende import i undersøgelsesperioden. Derfor blev graden af samarbejde betragtet som høj.
(8)
I betragtning af det store antal (grupper af) eksporterende producenter, som gav udtryk for samarbejdsvilje, blev det besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver for de eksporterende producenter.
(9)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve, som var baseret på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Den stikprøve, der var blevet udtaget således, bestod oprindeligt af to grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der bl.a. repræsenterede fem individuelle producenter og tegnede sig for 40-50 % af den mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Kina til EU i undersøgelsesperioden. Efter at der var blevet modtaget dokumentation, der tydede på, at disse to grupper muligvis skulle behandles som en enkelt enhed, for så vidt angår indførelse af en antidumpingtold (se betragtning 41), blev stikprøven udvidet, således at den også omfattede en tredje gruppe af eksporterende producenter og således tegnede sig for 45-60 % af den kinesiske import. De berørte parter og de kinesiske myndigheder blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, hørt i forbindelse med den indledende udtagelse og den efterfølgende udvidelse af stikprøven. To forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter gjorde indsigelse mod udvidelsen af stikprøven, idet de hævdede, at hvis stikprøven skulle udvides, ville de være bedre egnet som den tredje gruppe af eksporterende producenter, der skulle indgå i stikprøven. Det bør understreges, at i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 17, stk. 1, bestod den foreslåede nye stikprøve af de tre grupper af eksporterende producenter med det største salg af den pågældende vare i EU i undersøgelsesperioden. Det salg i EU af den pågældende vare, som i undersøgelsesperioden blev opnået af de to forretningsmæssigt forbundne producenter, som hævdede, at de burde have været udtaget som en tredje gruppe, var meget beskedent og udgjorde mindre end 10 % af den udtagne tredje gruppes salgsmængde. Det blev derfor bekræftet, at den udvidede stikprøve ville have den største repræsentativitet med de foreslåede tre grupper. Der blev ikke gjort yderligere indsigelser.
2.2. STIKPRØVEUDTAGNING AF IMPORTØRER
(10)
Efter en undersøgelse af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det store antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver, for så vidt angår ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(11)
Syv ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som tegner sig for 20 % af den samlede import af den pågældende vare til Unionen, indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre importører, som tegner sig for ca. 17 % af den samlede import fra Kina og næsten 90 % af de samarbejdsvillige importørers import, blev udtaget til stikprøven. I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, fik de berørte parter mulighed for at kommentere udtagningen af stikprøven. Der var ingen indsigelser. En af importørerne i stikprøven ophørte med at samarbejde og besvarede ikke spørgeskemaet.
2.3. SPØRGESKEMABESVARELSER OG KONTROLBESØG
(12)
For at give de grupper af eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, hvis de ønskede det, sendte Kommissionen dem de relevante formularer. I denne forbindelse anmodede to grupper af virksomheder i stikprøven om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, mens de resterende grupper af virksomheder i stikprøven anmodede om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(13)
Ansøgningsformularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling blev også sendt til de (grupper af) eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(14)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter i stikprøven og eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven og havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om en individuel undersøgelse, til klageren og den anden kendte EU-producent, importører i stikprøven samt til alle kendte brugere.
(15)
Efter at have anmodet om oplysninger fra producenter i de mulige referencelande, Brasilien, Israel og Amerikas Forenede Stater (»USA«), blev der også sendt spørgeskemaer til de producenter i Brasilien og Israel, som havde tilbudt at samarbejde, med henblik på at fastsætte den normale værdi for virksomheder, der ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling (jf. betragtning 60-64).
(16)
Der blev modtaget fuldstændige besvarelser af spørgeskemaet fra de tre grupper af eksporterende producenter i Kina i stikprøven, en brasiliansk producent, en israelsk producent, en EU-producent (med et produktionsanlæg i henholdsvis Belgien og Danmark), to (ud af tre) importører i stikprøven og fire brugere i EU. En anden brasiliansk producent indsendte en ufuldstændig besvarelse.
(17)
Desuden blev der modtaget anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, fra én eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven (»ansøger A«), og en gruppe af forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven (samlet benævnt »ansøger B«) (4). Efter at have analyseret oplysningerne fra de parter, der indgår i stikprøven, samt disse anmodninger, herunder også behørigt udfyldte spørgeskemaer, blev det konkluderet, at antallet af (grupper af) eksporterende producenter, der skulle undersøges alene i stikprøven, var så stort, at yderligere individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Ansøgerne blev derfor underrettet om, at deres anmodning om individuel undersøgelse blev afvist.
(18)
Ansøger B anfægtede denne beslutning om ikke at tage hans anmodning om en individuel undersøgelse i betragtning. Han hævdede, at denne afvisning ville være i strid med grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen, som fortolket af WTO's tvistbilæggelsesorgan i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer for nylig (5). For det andet ville dette være i modstrid med det grundlæggende princip om proportionalitet.
(19)
For så vidt angår den første påstand, giver grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen udtrykkeligt undersøgelsesmyndigheden mulighed for ikke at tage anmodninger om individuel behandling i betragtning, hvis antallet af berørte eksportører og/eller producenter er så stort, at en sådan beslutning ikke er praktisk gennemførlig. WTO's appelorgans rapport i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer præciserede, at rettidige anmodninger om individuel behandling »som hovedregel« accepteres, medmindre dette ville være »urimeligt byrdefuldt« (6). I dette tilfælde ville kontrol af spørgeskemabesvarelserne og af ansøgernes besvarelser af formularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling indebære kontrolbesøg hos én enkelt virksomhed (ansøger A) og to andre virksomheder (dem, der indgår i ansøger B's gruppe). Under disse kontrolbesøg ville overholdelse af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), skulle efterprøves sammen med den struktur, de omkostninger (herunder produktionsomkostninger og indkøb), det salg og den rentabilitet, som alle disse enheder har indberettet. I betragtning af det store antal enheder, der allerede er blevet undersøgt inden for rammerne af stikprøven, ville tilføjelsen af endnu en ansøger have været urimeligt byrdefuld og have bragt rettidig afslutning af undersøgelsen i alvorlig fare. Derfor er beslutningen om ikke at acceptere disse anmodninger om en individuel undersøgelse hjemlet i lovgivningen og ikke i strid med proportionalitetsprincippet.
(20)
Efter at have fået oplyst, at en individuel undersøgelse ville være for byrdefuld, foreslog ansøger B senere, at han kunne trække sin ansøgning om markedsøkonomisk behandling tilbage, hvis der kunne opnås enighed om at gennemføre en undersøgelse vedrørende individuel behandling. Da virksomheden angiveligt kun havde gennemført en mindre eksporttransaktion i UP og ikke længere ville kræve markedsøkonomisk behandling, hævdede den, at Kommissionen ikke ville skulle gennemføre et kontrolbesøg i Kina for at fastlægge dumpingens størrelse, og at det ville være tilstrækkeligt at efterprøve den pågældende eksporttransaktion og besvarelsen af spørgeskemaet fra klageren i EU. Eksportøren hævdede på dette grundlag, at indrømmelse af en individuel undersøgelse ikke ville være byrdefuldt.
(21)
Hvis en individuel undersøgelse blev indrømmet, ville et kontrolbesøg hos ansøger B dog være nødvendigt, da andet salg til EU i UP ikke ville kunne udelukkes uden et kontrolbesøg hos begge producenter i gruppen i Kina. Et sådant kontrolbesøg ville have været urimeligt byrdefuldt, da stikprøven omfatter tre store grupper af virksomheder og dermed er stor. Anmodningen blev derfor afvist.
(22)
Beslutningen om ikke at acceptere anmodningerne om individuel behandling er blevet opretholdt. På baggrund af ovennævnte tre årsager er det blevet endelig besluttet, at anmodningerne om individuel undersøgelse ikke kan efterkommes, da de ville gøre undersøgelsen urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en fastsættelse af dumping, deraf følgende skade eller trussel om skade og EU's interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Eksporterende producenter i Kina:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Liaocheng, Qingdao
b)
EU-producent:
-
Solae Europe med produktionsanlæg i:
-
Belgien, Ieper (Solae Belgium), og
-
Danmark, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Producenter i referencelandet:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. UNDERSØGELSESPERIODE
(24)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. RESULTATER I DEN FORELØBIGE FASE
(25)
I den foreløbige fase blev det konkluderet, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger ikke ville være hensigtsmæssig, navnlig i betragtning af behovet for yderligere analyse af årsagssammenhængen mellem dumpingimporten af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
5. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(26)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(27)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Ud over de i betragtning 23 omhandlede kontrolbesøg blev der aflagt kontrolbesøg hos Kerry i Bristol, Det Forenede Kongerige, som er af de importører og brugere af sojaprotein, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(28)
Den pågældende vare blev i indledningsmeddelelsen defineret som varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer (»den pågældende vare«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 fra den 1. januar 2012) og ex 3504 00 90.
(29)
Ovennævnte varedækning kan inddeles i to hovedproduktgrupper: i) sojaproteinkoncentrater (»koncentrater«, herunder simple koncentrater/basiskoncentrater og yderligere forarbejdede koncentrater), som har et proteinindhold på over 65 %, men under 90 %, og ii) isolerede sojaproteiner »isolater«), som har et proteinindhold på 90 % eller derover.
(30)
Det blev også konstateret, at mens det simple koncentrat i høj grad er et basisprodukt med en beskeden værditilvækst, kræver isolater og yderligere forarbejdede koncentrater betydeligt mere forarbejdning, og de er derfor produkter med større værditilvækst.
(31)
Varedækningen som beskrevet ovenfor omfatter også simple (ikke yderligere forarbejdede) koncentrater til foder. Disse blev i den betragtede periode produceret i EU på et anlæg i Frankrig tilhørende klageren og af en anden virksomhed, ADM, som er hjemmehørende i Nederlandene.
(32)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede klageren om en ændring af varedækningen gennem udelukkelse af koncentrater, der anvendes til foder. Klageren modsatte sig den tilgang, der blev foreslået i det midlertidige dokument og hævdede, at udelukkelsen af data fra det franske anlæg, som lukkede i 2009 (dvs. midt i den betragtede periode), resulterede i en uoverensstemmelse i de resterende data (hvor ADM's data fortsat blev taget i betragtning). Følgelig var salget og markedsandelen for EU-producenterne af den undersøgte vare kunstigt oppustede.
(33)
Klageren hævdede, at på baggrund af den relativt stabile efterspørgsel blev en del af det udbud, der kom fra Solaes franske anlæg, indtil det lukkede i 2009, overtaget af konkurrenten i EU, ADM. Følgelig førte udelukkelsen af data fra det franske anlæg til en misvisende sammenligning af dataene fra 2008, hvor ADM kun havde en mindre andel af markedet for koncentrater til foder, med data for UP, hvor AMD havde en meget større andel af dette marked.
(34)
Klageren fremlagde navnlig oplysningen om tekniske og kemiske forskelle mellem koncentrater til foder på den ene side og andre koncentrater og isolater på den anden side. Der anvendes også forskellige distributionskanaler til disse undergrupper. Desuden henhører koncentrater til foder under en anden KN-kode end andre koncentrater (til fødevarer) og isolater.
(35)
Efter klagerens fremlæggelse af oplysninger tilkendegav en af eksportørerne, at han var uenig i anmodningen om at begrænse varedækningen. Denne eksportør havde dog misforstået anmodningen og troede, at anmodningen vedrørte udelukkelse af alle sojaproteinkoncentrater, mens den i realiteten kun vedrører simple sojaproteinkoncentrater til foder. Desuden fremlagde eksportøren ingen saglig begrundelse for, at anmodningen skulle være ubegrundet.
(36)
Baseret på de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, skal det også bemærkes, at import af sojaproteinkoncentrater til foder tegner sig for mindre end 1 % af den samlede import fra Kina til Unionen af den undersøgte vare (som oprindeligt defineret).
(37)
I betragtning af ovenstående og navnlig de klare tekniske, kemiske og markedsrelaterede forskelle anses det for hensigtsmæssigt at begrænse varedækningen ved at udelukke simple sojaproteinkoncentrater af den art, der anvendes i dyrefoder. Den pågældende vare er følgelig varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, undtagen varer af den art, der anvendes i dyrefoder, med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer, med oprindelse i Kina (»den undersøgte vare«) og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 og ex 3504 00 90.
(38)
Den pågældende vare anvendes hovedsageligt i fødevareindustrien i kød og erstatninger for kød. Den anvendes desuden i salatdressinger, supper, drikkevarepulver, energibarer, coffee whitener, frosne desserter, kunstigt flødeskum, modermælkserstatning, brød, morgenmadsprodukter, pasta osv. På grund af den pågældende vares egenskaber har den også en række særlige anvendelsesformål, herunder klæbemidler, asfalt, harpiks, rengøringsmidler, kosmetik, blæk, læder, maling, belagt papir, pesticider/afsvampningsmidler, plastik, polyester og tekstilfibre.
(39)
Trods visse forskelle med hensyn til de eventuelle endelige anvendelsesformål har de forskellige typer af den pågældende vare, koncentrater og isolater, alle de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber. De betragtes derfor som udgørende én enkelt vare.
2. SAMME VARE
(40)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina og på hjemmemarkedet i Brasilien, der blev valgt som referenceland, samt visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. FORHOLDET MELLEM SINOGLORY-GRUPPEN OG GUSHEN-GRUPPEN
(41)
De eksporterende producenter i stikprøven bestod af Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Crown-gruppen«), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Gushen-gruppen«) og Sinoglory Health Food Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Sinoglory-gruppen«). På et tidligt tidspunkt i løbet af undersøgelsen blev det konstateret, at Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen muligvis skulle behandles som forretningsmæssigt forbundne eksportører. Efter fremlæggelsen af de pågældende eksportørers forklaringer blev det til sidst besluttet at betragte Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen som separate enheder i forbindelse med denne undersøgelse.
2. MARKEDSØKONOMISK BEHANDLING
(42)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, som viste sig at opfylde kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(43)
Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
1.
Virksomhedens beslutninger og omkostninger bestemmes på grundlag af markedssignaler og uden nogen omfattende statslig indgriben.
2.
Regnskaber underkastes uafhængig revision efter internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål.
3.
Der må ikke være nogen væsentlige fordrejninger, som er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
4.
Retlig sikkerhed og stabilitet skal sikres ved love om konkurs og ejerforhold.
5.
Valutaomregninger skal finde sted til markedskursen.
(44)
Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen ansøgte om markedsøkonomisk behandling.
(45)
For både Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen indhentede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og kontrollerede ved besøg hos de pågældende virksomheder alle de oplysninger, som var afgivet i anmodningen om markedsøkonomisk behandling, og alle andre oplysninger, den fandt nødvendige.
(46)
Det blev ved undersøgelsen fastslået, at begge grupper ikke opfyldte kravene i de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), for at opnå markedsøkonomisk behandling.
(47)
Virksomhederne fra begge grupper opfyldte navnlig ikke kriterium 1, 2 og 3.
(48)
For den første gruppes vedkommende opfyldte en af producenterne i gruppen ikke kriterium 1, fordi den pågældende producent er forpligtet til at sælge alle sine varer på det internationale marked. Selv om virksomheden hævdede, at denne bestemmelse ikke var bindende, har virksomheden rent faktisk aldrig solgt varer på hjemmemarkedet (med undtagelse af et beskedent salg i 2007). Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret flere regnskabsproblemer for begge producenter i gruppen. Desuden forelagde en af virksomhederne i gruppen ingen ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Derudover udlejede en af virksomhederne i gruppen en del af sine arealer, uden at der forelå nogen registrering af lejeindtægter i dens regnskaber, da ingen fakturaer eller dokumentation for betaling af leje blev udstedt. Da den flyttede til et nyt produktionsanlæg, og en del af dens udstyr blev overflødigt, blev der ikke udført nogen test for værdiforringelse. Endelig skal det bemærkes, at en af virksomhederne i gruppen købte et nyt stykke jord og i den forbindelse modtog et beløb fra regeringen, som skulle anvendes som erstatning til de landsbyboere, der var nødt til at flytte. Beløbet blev dog ikke anvendt til dette formål, men derimod til at mindske udgifterne til brugsretten til jorden. Hvad angår kriterium 3, bytter to producenter i gruppen råvarer fra den samme leverandør uden behørig dokumentation eller ordentlige optegnelser og på grundlag af meget uformelle ordninger uden nogen form for justeringer for prisforskelle eller gebyrer. Dette udgør en form for byttehandel. Desuden kunne en producent anvende den jord, der tilhørte dens majoritetsaktionær, uden nogen betaling i en årrække. Ifølge denne virksomhed var dette muligt, fordi moderselskabet havde erhvervet de tilhørende brugsrettigheder til jorden til en meget lav pris i forbindelse med dens privatisering.
(49)
Efter fremlæggelse af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, gentog gruppen tidligere påstande om, at en af de to producenter ikke burde betragtes som retligt forbundet med resten af gruppen. For så vidt angår denne påstand, blev det konstateret, at de to producenter forfulgte en koordineret handels- og industristrategi sammen med resten af gruppen, herunder den i betragtning 48 omhandlede praksis med byttehandel. Påstanden afvises derfor.
(50)
Gruppen hævdede også, at salgsrestriktionen for en af producenterne kun var nævnt i virksomhedens vedtægter og ikke i erhvervslicensen eller godkendelsesbeviset. Ifølge virksomheden var denne restriktion derfor ikke bindende. Det blev desuden hævdet, at den virksomhed, som ikke havde indgivet en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, ikke var en producent- eller handelsvirksomhed, men snarere fungerede som betalingsagent, og at gruppen havde gjort sit bedste for at forelægge alle de oplysninger, den råder over.
(51)
Som nævnt ovenfor overholdt den pågældende producent helt klart salgsrestriktionen. Desuden udgør vedtægterne en del af de dokumenter, der fremlægges til godkendelse for myndighederne, når virksomheden oprettes, og det er derfor klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Hvad angår den virksomhed, der ikke indsendte en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, blev det sluttelig konstateret, at denne virksomhed rent faktisk var involveret i visse aspekter vedrørende eksportsalg af den pågældende vare og derfor burde have indsendt en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Begge påstande afvises derfor.
(52)
I den anden gruppe var en af de eksporterende producenter også underlagt en salgsrestriktion, som indebar, at 70 % af dens produktion skulle sælges til eksport, og den opfyldte derfor ikke kriterium 1. Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret en række problemer vedrørende afskrivning af aktiver og ændringer i regnskabspolitikkerne. Hvad angår kriterium 3, varierer værdien af to grunde betragteligt i en af virksomhedernes regnskaber, og det anses, at virksomheden modtog et skjult tilskud ved at købe en grund til en pris, der ligger klart under markedsværdien. Desuden nød en anden virksomhed i gruppen godt af gratis leje af en grund i et år, og den har erhvervet brugsrettigheder til jord til en pris, der er lavere end markedsværdien. Endelig var en række gruppeinterne garantier ikke anført i bemærkningerne til regnskabet, hvilket udgør en overtrædelse af IAS 24.
(53)
Efter fremlæggelsen af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede gruppen, at de to producenters faktiske salg ikke var underlagt nogen salgsrestriktioner. Ifølge virksomhederne skyldtes det forhold, at deres respektive eksportmængder var i overensstemmelse med restriktionerne i deres vedtægter alene forholdet mellem udbud og efterspørgsel på sojaproteinmarkedet. De understregede, at disse restriktive bestemmelser var blevet fjernet fra teksterne kort efter undersøgelsesperioden. Hvad angår kriterium 2, hævdede gruppen, at bortset fra nogle mindre regnskabsmæssige fejl, havde den fuldt ud overholdt de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper i Kina, som den er forpligtet til at anvende frem for IAS. Med hensyn til brugsrettigheder til jord hævdede gruppen, at forskellen i værdien af de to grunde skyldtes udgifterne til udjævning af en af de to grunde. Endelig blev det understreget, at den gratis leje af en anden grund skyldtes visse administrative forsinkelser, før brugsretten til jorden reelt kan erhverves, og at værdien af fritagelsen under alle omstændigheder kun var beskeden set i forhold til virksomhedens driftsindtægter.
(54)
Hvad angår kriterium 1, udgør vedtægterne en del af de dokumenter, som forelægges myndighederne og godkendes, når virksomheden oprettes. Når virksomheden overholdt salgsrestriktionerne, anses det, at det er på grund af kravet herom, og det er klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Endvidere understreges det, at restriktionerne blev slettet i vedtægterne efter UP, og det er derfor irrelevant for denne undersøgelse. Hvad angår kriterium 2, stod det klart, at nøjagtigheden og pålideligheden af regnskaberne ikke kunne bekræftes. Desuden burde virksomhedens regnskaber have været revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, hvilket ikke kunne bekræftes under kontrolbesøget. Hvad angår kriterium 3, kunne der under kontrolbesøget ikke forelægges dokumentation for udgifterne til udjævning af den pågældende grund. Endelig står det uanset forklaringerne fast, at en af virksomhederne lejede sine arealer gratis i en bestemt periode og således modtog et tilskud. Der blev således ikke modtaget bemærkninger, som kunne ændre resultaterne vedrørende markedsøkonomisk behandling. Disse undersøgelsesresultater bekræftes hermed.
3. INDIVIDUEL BEHANDLING
(55)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), kan der fastsættes en landsdækkende told for lande, der er omfattet af den pågældende artikel, undtagen når virksomhederne har bevist, at de opfylder alle kriterier i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:
-
Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede selskaber eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
-
Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
-
Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige embedsmænd i bestyrelsen eller i ledende stillinger skal være i mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben.
-
Valutaomregninger foretages til markedskursen.
-
Statens indgriben er ikke af sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
(56)
Gushen-gruppen anmodede kun om individuel behandling. Denne anmodning blev undersøgt, og der fandtes ikke anledning til at tro, at virksomheden ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at Gushen-gruppen kunne indrømmes individuel behandling.
(57)
Der blev også foretaget en vurdering for Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen, da disse virksomheder ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling. I begge tilfælde fandtes der ikke anledning til at tro, at virksomhederne ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at begge grupper kunne indrømmes individuel behandling.
(58)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav klageren udtryk for, at han ikke var enig i, at de to eksportørgrupper i stikprøven skulle indrømmes individuel behandling. I betragtning af at der ikke indføres foranstaltninger, har det dog ikke været nødvendigt at undersøge dette yderligere.
4. NORMAL VÆRDI
(59)
Som beskrevet i betragtning 46 blev de to grupper i stikprøven, som havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, ikke indrømmet en sådan behandling. Den tredje gruppe i stikprøven havde ikke ansøgt om markedsøkonomisk behandling. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, blev den normale værdi for alle grupper derfor fastlagt ud fra priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
a) Referenceland
(60)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at benytte USA som passende referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina, og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(61)
Der blev modtaget en række bemærkninger, og andre lande, navnlig Brasilien og Israel, blev foreslået som alternativer. Hovedargumentet mod valget af USA som referenceland var, at i USA vil den pågældende vare være fremstillet af genetisk modificerede sojabønner, mens dette ikke ville være tilfældet i Kina. Brugen af genetisk modificerede sojabønner ville kunne resultere i, at produktet anvendes af forskellige brugere og/eller forarbejdningsindustrier. En af de eksporterende producenter fremførte ligeledes, at klagerens amerikanske datterselskab ville have en dominerende stilling på det amerikanske marked, hvilket vil føre til oppustede salgspriser på hjemmemarkedet.
(62)
På baggrund af disse bemærkninger søgte Kommissionen at samarbejde med alle kendte producenter af varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, Israel og USA ved at stille dem en række centrale spørgsmål om deres produktion, salg og lokale markeder og bede dem tilkendegive, om de ville være villige til at afgive mere detaljerede oplysninger om deres omkostninger og priser, hvis deres land skulle blive valgt som referenceland. Kun én amerikansk producent og to brasilianske producenter afgav et svar, der omfattede afgivelse af de ønskede oplysninger og tilbud om yderligere samarbejde. På et senere tidspunkt fremsendte en israelsk producent også en fuldstændig besvarelse af spørgeskemaet. Kommissionen bestræbte sig også på andre måder på at indhente oplysninger om ovennævnte og andre potentielle markeder.
(63)
De oplysninger, der blev indsamlet således, blev analyseret nøje. Det blev bekræftet, at den amerikanske vare overvejende var fremstillet af genetisk modificerede sojabønner i modsætning til varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina, Brasilien eller Israel. Der kunne dog ikke drages nogen konklusioner med hensyn til virkningerne af denne forskel i de vigtigste råvarer for produktets egenskaber, anvendelsesformål, omkostninger eller pris. Selv om der på det brasilianske marked var en importtold på 14 %, fandtes der desuden betydelige mængder importerede varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, som konkurrerer med de lokalt fremstillede varer. De to brasilianske producenter, der begge tilbød at samarbejde, tegnede sig rent faktisk for ¾ af forbruget i Brasilien, mens det amerikanske marked viste sig at være klart domineret af to store indenlandske producenter, hvoraf kun en havde tilbudt at samarbejde. Selv om det amerikanske marked samlet set var større, fremgik det således, at der var større konkurrence i Brasilien med to store indenlandske producenter og en betydelig import. Desuden fremgik det, at de samarbejdsvillige brasilianske producenters hjemmemarkedssalg overordnet set var af samme størrelsesorden som det salg, de kinesiske producenter i stikprøven havde til EU, og produktsortimenterne var sammenlignelige. Endelig blev det konstateret, at det brasilianske hjemmemarked var betydeligt større end det israelske.
(64)
På grundlag af ovenstående valgtes Brasilien som referenceland. Denne udvælgelse bekræftes.
b) Fastsættelse af den normale værdi
(65)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi for de eksporterende producenter fastsat på grundlag af kontrollerede oplysninger fra producenterne i referencelandet. Når varetyper på referencelandets hjemmemarked ikke blev solgt i normal handel, eller hvor der ikke blev solgt nogen lignende typer, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
5. EKSPORTPRIS
(67)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Kina. Eksportprisen blev derfor i alle tilfælde fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, nemlig på grundlag af den eksportpris, der faktisk blev betalt eller skulle betales.
(68)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
6. SAMMENLIGNING
(69)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer vedrørende rabatter, transport-, forsikrings-, håndterings-, og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger samt indirekte skatter i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget og korrekt og kunne dokumenteres.
7. DUMPINGMARGENER
(70)
De endelige dumpingmargener blev udtrykt i procent af prisen, cif EU's grænse, ufortoldet.
(71)
For hver af de tre samarbejdsvillige grupper af eksporterende producenter i stikprøven blev der fastlagt en dumpingmargen ud fra en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi i referencelandet og det vejede gennemsnit af eksportprisen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(72)
For de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, blev dumpingmargenen beregnet som et gennemsnit for de tre grupper af virksomheder i stikprøven.
(73)
På grund af det høje samarbejdsniveau i forbindelse med undersøgelsen - de samarbejdsvillige virksomheder tegnede sig for ca. 90 % af al import fra Kina i undersøgelsesperioden - blev den landsdækkende margen for de ikke samarbejdsvillige virksomheder fastsat ved at anvende den højeste margen, der blev konstateret for de grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven.
(74)
På det grundlag er de endelige dumpingniveauer som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Crown-gruppen
59,4 %
Gushen-gruppen
55,8 %
Sinoglory-gruppen
67,0 %
Samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven
61,3 %
Andre virksomheder
67,0 %
D. SKADE
1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(75)
Efter revisionen af varedækningen (udelukkelse af koncentrater til foder), anses én virksomhed - ADM i Nederlandene, hvis produktion er begrænset til koncentrater til foder - ikke længere for at udgøre en del af EU-erhvervsgrenen. Følgelig var det kun klageren (Solae), som fremstillede den samme vare i Unionen i undersøgelsesperioden. Solae har på nuværende tidspunkt to produktionsanlæg i EU - et i Belgien, der producerer sojaproteinisolater, og et andet i Danmark, der producerer sojaproteinkoncentrater (det basale sojaproteinkoncentrat og yderligere forarbejdede koncentrater af høj værdi, hvori basalt sojaproteinkoncentrat indgår som et mellemprodukt). Solaes produktionsanlæg i Boudreaux, Frankrig, som kun fremstillede og markedsførte simple koncentrater til foder, lukkede i begyndelsen af 2009.
(76)
For så vidt angår produktion i EU, afslørede undersøgelsen, at Solaes fremstillingsproces udelukkende er baseret på en forarbejdningsaftale med det schweiziske moderselskab, Solae Europe. Under denne aftale forarbejder Solae Belgium og Solae Denmark de råvarer, som Solae Europe leverer, mod et gebyr. Under hele processen forbliver Solae Europe alene indehaver af råvarerne, eventuelle mellemprodukter og færdigvarerne.
(77)
Da ejendomsretten til råvarerne og færdigvarerne forbliver hos moderselskabet, er forarbejdningsaftalerne retligt set forskellige fra andre mulige produktionsordninger. I dette tilfælde beløb den merværdi, som disse virksomheder i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler også de teknologiske investeringer og kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(78)
Det bør også bemærkes, at forarbejdningsaktiviteterne i EU vil udgøre »den sidste væsentlige ændring«, hvilket indebærer, at varerne får oprindelse i EU.
(79)
På grundlag af ovenstående blev det derfor konkluderet, at en økonomisk aktivitet som den, der udføres af Solae Belgium og Solae Denmark i EU, potentielt kunne blive truet af dumping og dermed kunne retfærdiggøre beskyttelse, uanset sådanne aktiviteters retlige status (forarbejdnings- eller andre produktionsordninger). I lyset af ovenstående konkluderedes det, at Solae Belgium og Solae Denmark skulle anses som EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en af eksportørerne, at forarbejdningsvirksomheder ikke kan betragtes som EU-producenter og er uden betydning i forbindelse med antidumpingundersøgelser. Eksportøren hævdede, at da ejerskabet til råvarerne og færdigvarerne forblev hos Solae Europe, som er registreret i Schweiz (dvs. uden for EU), kan Solae Belgium og Solae Denmark ikke anses for at være EU-producenter, og de er derfor ikke berettiget til beskyttelse mod dumping.
(81)
Eksportøren påpegede, at i tidligere sager som f.eks. sagen vedrørende importen af sække og poser af plast med oprindelse i Kina (7) besluttede institutionerne at udelukke to kinesiske virksomheder fra en stikprøve bestående af eksporterende producenter, fordi de ikke selv havde fremstillet en stor mængde af de anmeldte eksporterede varer, men rent faktisk havde forarbejdet dem for andre eksporterende producenter.
(82)
Det skal bemærkes, at situationen i den sag, som eksportøren henviser til, ikke kan sammenlignes med situationen i den foreliggende sag. For det første havde de kinesiske virksomheder i ovennævnte sag vedrørende sække og poser af plast deres egen produktion, som ikke var omfattet af en forarbejdningsaftale (men salget af de varer, som de selv havde fremstillet, var for beskedent til, at virksomhederne kunne indgå i stikprøven), mens Solae Belgium og Solae Denmark i den foreliggende sag udelukkende arbejder under forarbejdningsaftalen.
(83)
Mens Solae Belgium og Solae Denmark er fuldt ud ejet af Solae Europe, blev der i forbindelse med undersøgelsen af de kinesiske virksomheder, der blev udelukket fra stikprøven, desuden ikke konstateret noget ejerskabsforhold med andre eksporterende producenter, for hvilke de forarbejdede varer.
(84)
Eksportøren henviste i sine bemærkninger også til en anden tidligere undersøgelse, nemlig undersøgelsen vedrørende importen af glycin med oprindelse i Kina (8), hvor Kommissionen behandlede en række kinesiske virksomheder som forhandlere snarere end producenter, da det blev konstateret, at den aktivitet, de udførte, ikke kunne betragtes som produktion.
(85)
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at glycin-sagen heller ikke kan støtte eksportørens påstand, da de eksporterende kinesiske virksomheder i den pågældende sag kun gennemførte visse former for forarbejdning, der ikke ændrede den pågældende vares kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber. Der var tale om en helt anden situation end den nuværende, hvor EU-virksomhedernes forarbejdning består i at konvertere sojabønner eller sojaflager til sojaproteiner og ikke blot ændrer materialets kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber, men også tilfører færdigvaren en betydelig merværdi.
(86)
Eksportøren hævdede også, at centret for beslutningsprocessen for hele forarbejdningsordningen i Unionen udelukkende ligger hos en virksomhed uden for EU, og at forarbejdningsvirksomhederne er fuldstændigt og udelukkende afhængige af deres schweiziske moderselskab. Eksportøren tilføjede, at i en anden sag, som vedrører importen af vinylacetat med oprindelse i USA (9), udelukkede Kommissionen en EU-producent fra definitionen af EU-erhvervsgrenen på grund af den pågældende producents forbindelser med en virksomhed i et land, der er genstand for foranstaltninger.
(87)
En anden part fremførte også, at i forbindelse med undersøgelsen af forarbejdningsaftalen og dens status som produktion, bør spørgsmål om f.eks. hovedsædets placering, interessecentrum og engagement på markedet i EU analyseres på en måde, der svarer til analysen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i forbindelse med definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(88)
Solae har som gruppe rent faktisk strukturelle forbindelser med det schweiziske moderselskab og yderligere forretningsmæssige forbindelser med amerikanske virksomheder. Det er ikke noget nyt i forbindelse med antidumpingprocedurer, at virksomheder med en stærk tilstedeværelse i EU har sådanne strukturelle, kapitalmæssige eller forretningsmæssige forbindelser uden for EU. Sådanne strukturelle og forretningsmæssige forbindelser uden for EU kan dog ikke rokke ved konklusionen om, at klagerne anses for at være EU-producenter.
(89)
Det skal bemærkes, at sådanne argumenter kun ville være relevante med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 4, stk. 1, litra a), og definitionen af EU-erhvervsgrenen, hvis Solae Europe var hjemmehørende i et land, der er genstand for foranstaltninger, det vil i dette tilfælde sige Kina. Dette er tydeligvis ikke tilfældet, og følgelig er eksportørens argument irrelevant.
(90)
Det skal desuden gentages, at ejerskabet til det anvendte materiale og/eller færdigvaren ikke er et afgørende kriterium for definitionen af en EU-producent. Mens forarbejdning retligt set adskiller sig fra andre produktionsordninger, kan virksomheder, der foretager forarbejdning, anses for at være EU-producenter.
(91)
Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med institutionernes tidligere praksis, f.eks. i udløbsundersøgelsen vedrørende importen af furfurylalkohol med oprindelse i Kina (10).
(92)
Det skal gentages, at i dette tilfælde beløb den merværdi, som virksomhederne i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler de teknologiske investeringer og de kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(93)
Det konkluderes, at Solae Belgium og Solae Denmark anses for at være EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og vil herefter blive benævnt »EU-erhvervsgrenen«.
(94)
Den samlede produktion i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, blev fastsat på grundlag af klagerens besvarelse af spørgeskemaet.
(95)
Da EU-erhvervsgrenen kun omfatter en producent, fremlægges oplysningerne nedenfor som indekstal af hensyn til fortroligheden af disse oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19.
2. EU-FORBRUGET
(96)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens produktion af forarbejdede varer til salg på EU-markedet, importtal for EU-markedet fra Eurostat og klagerens skøn.
(97)
KN-koderne for visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein dækker en bredere vifte af produkter og ikke kun den af undersøgelsen omfattede vare. På grundlag af omfattende undersøgelser og viden om markedet foretog klageren skøn over værdien og mængden af importen af den undersøgte vare til EU. Disse skøn blev undersøgt i forbindelse med undersøgelsen og anses for at være pålidelige. Kommissionens tjenestegrene modtog ingen bemærkninger med et alternativt forslag, der kunne anfægte brugen af disse skøn i forbindelse med denne undersøgelse.
(98)
En af parterne hævdede, at metoden til beregning af importen ikke er blevet forklaret tilstrækkeligt godt. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation, der underbygger denne kritik. Den pågældende part var kritisk over for Kommissionens tilgang, men foreslog dog ikke et mere passende eller pålideligt alternativ. Kritikken vedrørte hovedsageligt det forhold, at den pågældende part ikke var i stand til at fremsætte bemærkninger. Det skal erindres, at den ikke-fortrolige version af klagen, der indeholder en redegørelse for udelukkelsesmetoden, var tilgængelig i det ikke-fortrolige dossier fra indledningen af proceduren.
(99)
Der mindes om, at Kommissionen krydstjekkede oplysningerne i klagen og ikke fandt anledning til at sætte spørgsmålstegn ved rimeligheden af den valgte metode. Eftersom parterne ikke foreslog en alternativ udelukkelsesmetode, blev deres bemærkninger anset for at være ubegrundede.
(100)
I hele den betragtede periode faldt efterspørgslen på EU-markedet med 8 %. Mere specifikt forblev EU-forbruget stabilt mellem 2007 og 2008, faldt med 8 % i 2009 og forblev stabilt i UP.
Tabel 1
EU-forbruget
2007
2008
2009
UP
Mængde i ton
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
92
92
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
3. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND
a) Mængde
(101)
Importen af den pågældende vare steg med 15 % i den betragtede periode og nåede op på 20 117 tons i UP. Mere specifikt forblev importen fra Kina stabil mellem 2007 og 2008, inden den steg med 26 procentpoint i 2009, hvor den nåede sit højdepunkt. Det skal bemærkes, at importen fra Kina faldt med ca. 9 procentpoint i UP.
Tabel 2
2007
2008
2009
UP
Dumpingimport fra det pågældende land (ton)
17 495
17 557
22 017
20 117
Indeks (2007 = 100)
100
100
126
115
Markedsandel for dumpingimporten fra det pågældende land - indekstal
100
100
136
125
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
b) Den pågældende imports markedsandel
(102)
Indekstallet, som afspejler udviklingen i markedsandelen for dumpingimporten fra Kina, steg med 25 % i løbet af den betragtede periode. Det var stabilt mellem 2007 og 2008, men steg med 36 % i 2009. I UP faldt det med 11 procentpoint.
c) Priser
i) Prisudvikling
(103)
Den gennemsnitlige importpris steg samlet set med 37 % i den betragtede periode. Mere specifikt steg den indledningsvis med hele 48 % mellem 2007 og 2008, hvorefter den i 2009 faldt med 11 procentpoint og forblev på dette niveau i UP. Gennemsnitsprisen for importen fra Kina i UP var på 1 569 EUR pr. ton.
Tabel 3
2007
2008
2009
UP
Cif-pris på import fra Kina (EUR/ton)
1 149
1 704
1 570
1 569
Indeks (2007 = 100)
100
148
137
137
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
ii) Prisunderbud
(104)
Med henblik på at analysere prisunderbuddet blev EU-producentens vejede gennemsnitlige salgspris ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret, navnlig for kredit-, leverings- og emballeringsomkostninger samt provisioner, til ab fabrik-niveau, og sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige cif-priser for de samarbejdsvillige eksportører fra Kina ved salg til første uafhængige kunde på EU-markedet, justeret for at dække alle omkostninger i forbindelse med fortoldning, dvs. toldtariffen og omkostninger efter importen, (hjemtagningspris).
(105)
Sammenligningen viste, at i UP underbød importen af den pågældende vare EU-erhvervsgrenens priser med ca. 12 %.
Virksomhed
Underbud
Crown-gruppen
11,1 %
Gushen-gruppen
9,6 %
Sinoglory-gruppen
15,0 %
(106)
En af parterne fremførte, at prisunderbuddet naturligvis kun er blevet beregnet for UP, og at der ikke er kendskab til omfanget af tidligere underbud. Den pågældende part fremførte dog, at det muligvis kan udledes, at prisunderbuddet har været faldende, da de kinesiske importpriser steg betydeligt mere end EU-erhvervsgrenens priser mellem 2007 og UP.
(107)
Det anerkendes rent faktisk, at mens de kinesiske importpriser steg med 37 % mellem 2007 og UP, steg EU-erhvervsgrenens priser kun med 15 % (jf. betragtning 119). Det er derfor klart, at med hensyn til gennemsnitlige priser er kløften mellem de kinesiske priser og EU-priserne blevet indsnævret mellem 2007 og UP.
4. EU-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(108)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(109)
Med henblik på skadesanalysen er skadesindikatorerne blevet fastsat på grundlag af oplysninger fra klagerens behørigt efterprøvede fuldstændige besvarelse af spørgeskemaet.
a) Produktion
(110)
EU-produktionen faldt med 14 % mellem 2007 og UP. Mere specifikt faldt den med 8 % i 2008, før den faldt med yderligere 15 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor produktionen steg med 9 procentpoint.
Tabel 4
2007
2008
2009
UP
Produktion (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(111)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet forblev stabil i den undersøgte periode.
Tabel 5
2007
2008
2009
UP
Produktionskapacitet (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(112)
Det indekstal, som viser udviklingen i kapacitetsudnyttelsen, faldt med 14 % i den betragtede periode. Mellem 2007 og 2008 faldt det med 8 % og med yderligere 15 procentpoint i 2009. Derpå steg det med 9 procentpoint i UP. Tendensen for kapacitetsudnyttelsesgraden afspejler udviklingen i produktionen i den betragtede periode, da produktionskapaciteten forblev stabil.
(113)
Det skal bemærkes, at til trods for et generelt fald forblev kapacitetsudnyttelsen forholdsvis høj og var i UP på over 80 %.
c) Salgsmængde
(114)
EU-erhvervsgrenens salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 8 % i den betragtede periode. Salget faldt med 9 % mellem 2007 og 2008 og med yderligere 5 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor salget steg med ca. 6 procentpoint.
Tabel 6
2007
2008
2009
UP
EU-salg (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
86
92
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
d) Markedsandel
(115)
Samlet set bevarede EU-erhvervsgrenen sin markedsandel i den betragtede periode. Mere specifikt faldt indekstallet med hele 9 % mellem 2007 og 2008, men allerede i 2009 steg det igen med 1 procentpoint, og det steg med yderligere 7 procentpoint i UP.
Tabel 7
2007
2008
2009
UP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
92
99
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
e) Vækst
(116)
Mellem 2007 og UP, hvor EU-forbruget faldt med 8 %, faldt salget også med 8 %, og EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev uændret.
f) Beskæftigelse
(117)
Beskæftigelsen faldt med 7 % mellem 2007 og undersøgelsesperioden. Den steg lidt mellem 2007 og 2008 inden et kraftigt fald på 10 procentpoint i 2009. Beskæftigelsen steg dog igen, nemlig med 2 procentpoint i UP.
Tabel 8
2007
2008
2009
UP
Beskæftigelse (personer)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
101
91
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
g) Produktivitet
(118)
Produktiviteten, målt som produktion (ton) pr. ansat pr. år, faldt med 7 % i den betragtede periode. Dette fald afspejler, at produktionen faldt hurtigere end beskæftigelsen. Det skal dog bemærkes, at mellem 2009 og UP steg produktiviteten med 8 procentpoint, hvilket afspejler, at stigningen i produktionen indtraf endnu hurtigere end stigningen i beskæftigelsen.
Tabel 9
2007
2008
2009
UP
Produktivitet (ton pr. ansat)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
85
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
h) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(119)
EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser steg med ca. 15 % i den betragtede periode. Gennemsnitsprisen steg i 2008 og 2009 (med henholdsvis 8 % og 10 procentpoint), før den igen faldt en smule i UP, dvs. med 3 procentpoint. Generelt er priserne på varer fremstillet af koncentreret sojaprotein stærkt afhængige af omkostningerne til de vigtigste råvarer (dvs. sojabønner eller sojabønneflager) og energi. Sammen tegner de sig for en betydelig del af produktionsomkostningerne. Det skal bemærkes, at markedet for sojabønner er volatilt og karakteriseret ved betydelige udsving fra år til år eller endog fra måned til måned.
(120)
På grund af de betydelige variationer i salgspriserne mellem de forskellige typer af den undersøgte vare bør man se på udviklingen i de gennemsnitlige salgspriser med forbehold, fordi enhver ændring i den gennemsnitlige pris er stærkt påvirket af enhver ændring i varesortimentet.
Tabel 10
2007
2008
2009
UP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
108
118
115
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
i) Dumpingmargenens størrelse
(121)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Kina kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige.
j) Lagerbeholdninger
(122)
Slutlagrene forblev generelt stabile mellem 2007 og UP. Det skal bemærkes, at lagrene udgør en ret beskeden del af den årlige produktion, og denne indikators relevans for skadesanalysen er derfor begrænset.
Tabel 11
2007
2008
2009
UP
Slutlagre (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
90
110
99
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
k) Lønninger
(123)
De årlige arbejdskraftomkostninger steg med 7 % mellem 2007 og UP. De steg med 5 % mellem 2007 og 2008, før de faldt med 2 procentpoint i 2009 og derefter steg med 4 procentpoint i UP.
Tabel 12
2007
2008
2009
UP
Årlige arbejdskraftomkostninger (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
105
103
107
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
l) Rentabilitet og investeringsafkast
(124)
I den betragtede periode var der betydelige udsving i rentabiliteten i forbindelse med salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, udtrykt som procentdel af nettosalget. Mens EU-erhvervsgrenen i 2007 og 2009 opnåede fortjeneste, led den tab i 2008 og UP. Udsvingene i rentabiliteten kan være en afspejling af prisudsvingene på sojabønnemarkedet.
Tabel 13
2007
2008
2009
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Investeringsafkast (fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
(125)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk rentabilitetsudviklingen.
m) Likviditet og evne til at rejse kapital
(126)
Nettolikviditeten fra driften varierede betydeligt i den betragtede periode. Udgangspunktet var et positivt tal i 2007, derefter indtraf der en forværring i 2008, hvor tallet blev negativt, med en forbedring igen i 2009 og så igen et negativt tal i UP. Overordnet set fulgte likviditeten i brede træk rentabilitetsudviklingen.
(127)
Der var ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen havde vanskeligheder med at rejse kapital, hvilket hovedsageligt skyldtes, at den indgår i en større gruppe.
Tabel 14
2007
2008
2009
UP
Likviditet (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
n) Investeringer
(128)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare steg med 4 % mellem 2007 og 2008, inden de steg med yderligere 29 procentpoint i 2009. De faldt lidt, nemlig med 5 procentpoint, i UP. Den samlede stigning i investeringerne var på 28 % i den betragtede periode.
Tabel 15
2007
2008
2009
UP
Nettoinvesteringer (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
104
133
128
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
5. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(129)
Analysen af oplysningerne viser, at EU-erhvervsgrenen overordnet set oplevede et fald i produktion, kapacitetsudnyttelse, salg, beskæftigelse og produktivitet i den betragtede periode. Lønomkostningerne steg også.
(130)
Denne negative situation er dog blevet forbedret, da der har været en positiv udvikling i de fleste af disse indikatorer mellem 2009 og UP (2010). Navnlig steg produktionen og kapacitetsudnyttelsen med 9 procentpoint mellem 2009 og 2010 (UP), salget i EU og markedsandelen steg med henholdsvis 6 og 7 procentpoint, beskæftigelsen steg med 2 procentpoint, mens produktiviteten steg med hele 8 procentpoint.
(131)
Også EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev overordnet set stabil i den betragtede periode. Den faldt i 2008, men steg igen allerede i 2009. I 2010 nåede den et niveau, der lå meget tæt på niveauet i 2007.
(132)
Rentabilitet samt investeringsafkast og likviditet (som er nært forbundet med rentabiliteten), viser alle et blandet billede af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Mens de overordnet set falder mellem 2007 og UP, svinger de også betydeligt og viser de udsving, der præger markedet.
(133)
Nettoinvesteringerne steg klart mellem 2007 og 2009 (med 33 %), og der var kun tale om et beskedent fald (på 5 procentpoint) i 2010 (UP).
(134)
De faktiske tab, som EU-erhvervsgrenen led i UP, var også forholdsvis beskedne.
(135)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen har lidt skade. Da der er tale om forholdsvis ubetydelige faktiske tab for EU-erhvervsgrenen i UP, og der var tegn på et opsving i slutningen af den betragtede periode, kan skaden ikke betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(136)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater hævdede klageren, at skaden i dette tilfælde burde betragtes som væsentlig, da konklusionerne i visse andre sager, hvor omstændighederne angiveligt var tilsvarende (dvs. konstatering af positive tendenser mod slutningen af den betragtede periode (11)), ikke var de samme. Ifølge klageren er det også i modstrid med WTO-reglerne at tage hensyn til den sidste del af den betragtede periode og at drage konklusioner på grundlag af tegnene på genrejsning i denne periode (12).
(137)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I denne sag viste undersøgelsen ikke blot klare tegn på genrejsning i EU-erhvervsgrenen mod slutningen af den betragtede periode, men omfanget af de negative tendenser var også forholdsvis begrænset. F.eks. forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel overordnet set stabil og relativt høj, mens kapacitetsudnyttelsen faldt en smule, men dog forblev på et niveau på over 80 %, og investeringerne steg. I oxalsyre-sagen (13) derimod havde EU-erhvervsgrenen f.eks. mistet 9 % af sin markedsandel i UP set i forhold til skadesundersøgelsesperiodens første år (14). I citronsyre-sagen (15) var der et tilsvarende tab af markedsandele, og der var et fald i investeringerne (16).
(138)
Med hensyn til WTO-forpligtelserne skal det bemærkes, at den pågældende panelrapport henviser til en helt anden situation, hvor undersøgelsesmyndigheden kun analyserede en del af oplysningerne fra kun 6 måneder for hvert af tre på hinanden følgende år og baserede sine resultater på denne ufuldstændige analyse. Situationen i den foreliggende sag er tydeligvis anderledes, da skadesanalysen dækker oplysninger vedrørende hele året i fire på hinanden følgende år, og desuden lægges der en vis vægt på det forhold, at ved slutningen af denne periode på fire år var der en positiv udvikling i mange af de analyserede tendenser set i forhold til året før UP.
(139)
På baggrund af ovenstående konkluderes det endeligt, at en eventuel skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, ikke kan betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. INDLEDNING
(140)
Uden at dette berører afgørelsen vedrørende fravær af væsentlig skade og under den antagelse, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, kunne have været betegnet som væsentlig, har Kommissionen undersøgt den potentielle årsagssammenhæng.
(141)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om den skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes dumpingimporten fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
2. DUMPINGIMPORTENS VIRKNINGER
(142)
Importen af den pågældende vare steg samlet set med 15 % mellem 2007 og UP, og den tilsvarende markedsandel steg med 25 % trods den faldende efterspørgsel på EU-markedet. Denne udvikling faldt generelt sammen med en svækket økonomisk situation i EU-erhvervsgrenen. Mens EU-erhvervsgrenen var i stand til at bevare sin markedsandel, steg importen fra Kina med over 5 procentpoint.
(143)
På dette grundlag synes der ved første øjekast at være en årsagssammenhæng mellem importen fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(144)
En mere detaljeret analyse af virkningerne af dumpingimport for EU-erhvervsgrenens situation synes dog ikke at vise en klar sammenhæng. Mens importen fra Kina næsten ikke steg mellem 2007 og 2008 (betragtning 101), og cif-importprisen steg med 48 procentpoint (betragtning 103), led EU-erhvervsgrenen i 2008 ikke desto mindre f.eks. betydelige tab og tabte en vis markedsandel. Mens den kinesiske import steg med 26 % mellem 2008 og 2009, og cif-prisen for denne import faldt med 11 procentpoint, kunne EU-erhvervsgrenen i modsætning hertil bevare sin markedsandel og genrejse sig efter tabene i 2008. Mens importen fra Kina - også i perioden mellem 2009 og UP - opretholdt sin tilstedeværelse på EU-markedet, forbedredes EU-erhvervsgrenens situation klart som drøftet i skadesanalysen ovenfor.
(145)
Denne manglende sammenhæng mellem importen fra Kina og tendenserne i skadesindikatorerne tyder kraftigt på, at andre faktorer bidrog og muligvis forvoldte den skade, som EU-erhvervsgrenen eventuelt har lidt. Dette spørgsmål vil blive undersøgt nærmere nedenfor.
3. VIRKNINGERNE AF ANDRE FAKTORER
(146)
Følgende andre faktorer blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhængen: i) faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009, og ii) volatiliteten på sojabønnemarkedet.
i) Faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009
(147)
Der kunne konstateres et fald i EU-forbruget i den betragtede periode, dvs. et fald på 8 %, hvis 2007 sammenlignes med 2010 (UP). Mange af skadesfaktorerne udviklede sig stort set i tråd med denne faktor. F.eks. faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde også med 8 %, når der sammenlignes med ovennævnte to perioder. Andre eksempler er beskæftigelse - 7 % lavere i 2010 end i 2007 - og produktivitet - også 7 % lavere i 2010 end i 2007. Det er derfor klart, at faldet i efterspørgslen, uanset den underliggende årsag, var en væsentlig faktor for udviklingen i EU-erhvervsgrenens situation.
(148)
Selv om årsagen til faldet i efterspørgslen ikke er af direkte relevans for analysen af årsagssammenhæng, kan det meget vel tænkes, at det i det mindste delvist blev forvoldt af den finansielle og økonomiske krise. I denne forbindelse skal det bemærkes, at efterspørgslen navnlig faldt mellem 2008 og 2009. På grund af det tidsmæssige sammenfald var faldet på 8 procentpoint mellem 2008 og 2009 med al sandsynlighed forbundet med den økonomiske krise. Det kan derfor hævdes, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes den økonomiske krise og det deraf følgende fald i efterspørgslen.
(149)
Det skal også bemærkes, at Solae Belgium i sin årlige rapport fra 2009 erkender, at faldende indtægter fra finansielle aktiver som følge af den finansielle krise har haft en negativ indvirkning på virksomhedens økonomiske situation.
(150)
Det gentages desuden, at EU-erhvervsgrenen forbedrede sin økonomiske situation mellem 2009 og UP. Denne udvikling falder helt tydeligt sammen med den generelle økonomiske genrejsning.
(151)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig til dels skyldes den økonomiske krise, var en væsentlig årsag til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(152)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at den finansielle og økonomiske krise ikke forårsagede skaden, men fremlagde ingen overbevisende argumenter i denne henseende og henviste blot til en række andre sager (17), hvor resultaterne var anderledes.
(153)
Det skal i den forbindelse gentages, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I dette tilfælde er det en kendsgerning, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig skyldtes den økonomiske krise, rent faktisk bidrog til forværringen af EU-erhvervsgrenens situation, og også at der ikke kan findes nogen klar sammenhæng mellem dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens situation. Dette blev som beskrevet ovenfor rent faktisk i et vist omfang eksplicit anerkendt i den årlige rapport fra Solae Belgium fra 2009.
(154)
Ikke desto mindre kan der peges på vigtige forskelle mellem de sager, som klageren henviser til, og den foreliggende sag. En række af disse forskelle fremgår af de følgende betragtninger.
(155)
Selv om der ganske vist var en positiv udvikling i visse indikatorer mellem 2009 og UP i oxalsyre-sagen (18), faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel, mens den i den foreliggende sag steg, således at den næsten nåede op på niveauet for 2007 (19). I oxalsyre-sagen var der desuden ikke fravær af sammenhæng fra år til år mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og tendenserne i skadesindikatorerne, som det er tilfældet i den foreliggende sag. Rentabilitetstendenserne er også forskellige. Det skal navnlig bemærkes, at der er store udsving i rentabiliteten i den foreliggende sag. Sluttelig er markedet meget volatilt i den foreliggende sag.
(156)
I sagen vedrørende åben mesh-stoffer af glasfibre (20) faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel hvert år og med 12 procentpoint samlet set (21). Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import konsekvent fra år til år og samlet set med 12,4 procentpoint (22). I den foreliggende sag steg markedsandelen for den kinesiske import indtil 2009, hvorefter den faldt mellem 2009 og UP. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel allerede i 2008, hvorefter den igen næsten nåede op på niveauet for 2007.
(157)
I glasfiber-sagen (23) steg markedsandelen for dumpingimporten konsekvent fra år til år og samlet set med 6,3 procentpoint (24).
(158)
I sagen vedrørende keramiske fliser (25) steg markedsandelen for dumpingimporten løbende (26). Desuden var udviklingen i lagrene meget anderledes. I sagen vedrørende keramiske fliser var stigningen i lagerbeholdningerne en afslørende skadesfaktor (27). Sluttelig viste undersøgelsen i sagen vedrørende keramiske fliser, at på trods af genrejsningen i bygge- og anlægssektoren fortsatte indikatorerne for EU-erhvervsgrenen med at udvise en negativ tendens (28).
(159)
I fedtalkohol-sagen (29) adskilte udviklingen i skadesindikatorerne mellem 2009 og UP sig sluttelig fra udviklingen i den foreliggende sag (f.eks. faldt beskæftigelsen) (30), og dumpingimportens mængde og markedsandel steg mellem 2009 og UP (31).
(160)
Derfor må klagerens påstand afvises.
ii) Sojabønnemarkedets volatilitet
(161)
Det er blevet beskrevet ovenfor, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet svinger betydeligt, hvilket tyder på, at markedet er volatilt.
(162)
Denne volatilitet hænger tæt sammen med udsving på råvaremarkedet. Spotmarkedet for den vigtigste råvare - sojabønner - er traditionelt kendetegnet ved betydelige månedlige og årlige udsving (32), mens priserne for det endelige produkt - varer fremstillet af koncentreret sojaprotein - har tendens til at være ret stabile (da de er baseret på langsigtede kontrakter). Følgelig er rentabiliteten for den undersøgte vare stærkt afhængig af den fremherskende situation på sojabønnemarkedet.
(163)
I denne forbindelse skal det bemærkes, at der rent faktisk var en betydelig stigning i prisen på sojabønner i 2008, som havde væsentlig indvirkning på rentabiliteten og EU-erhvervsgrenens overordnede situation. Klageren har selv anerkendt, at stigningen i prisen på sojabønner bidrog til den dårlige situation i 2008.
(164)
På baggrund af ovenstående står det klart, at volatiliteten på sojabønnemarkedet også var en væsentlig årsag til den skade, som måtte være blevet påført EU-erhvervsgrenen.
(165)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at sojabønneprisernes volatilitet heller ikke kunne bryde årsagssammenhængen, og kun var relevant for tabene i 2008. Der blev dog ikke fremlagt underbyggede beviser i denne forbindelse.
(166)
Det skal bemærkes, at stigningen i sojabønnepriserne faldt sammen med EU-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater, og da høje sojabønnepriser blev anset for at være den vigtigste årsag til tabene i 2008, er der ingen særlige grunde til, at tabene i 2010, som faldt sammen med endnu en stigning i prisen på sojabønner, bør behandles anderledes.
(167)
Derfor må klagerens påstand afvises.
4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(168)
Andre faktorer, herunder navnlig faldet i efterspørgslen (som formodentlig delvist skyldes den økonomiske krise i 2008/2009) og det volatile marked for den vigtigste råvare, var betydningsfulde årsager til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(169)
Selv under den antagelse at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, kan det dog ikke konkluderes, at en eventuel skade var forvoldt af dumpingimporten fra Kina, eftersom disse andre faktorer bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
Da det blev konstateret, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skade, der kan betegnes som væsentlig, og at andre faktorer under alle omstændigheder bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og skaden, er det ikke nødvendigt at undersøge Unionens interesser.
G. AFSLUTNING AF PROCEDUREN
(171)
På baggrund af konklusionerne om, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt væsentlig skade, og fraværet af årsagssammenhæng bør proceduren afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 9.
(172)
De berørte parter er blevet underrettet om de endelige resultater, og om at det påtænkes at afslutte denne undersøgelse, og har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Deres bemærkninger blev taget i betragtning, men de har ikke ændret ovennævnte konklusioner -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. június 27.)
a Kínai Népköztársaságból származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megszüntetéséről
(2012/343/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA
(1)
2011. április 19-én a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett értesítés (2) (a továbbiakban: a felülvizsgálati eljárás megindításáról szóló értesítés) útján bejelentette, hogy dömpingellenes eljárást indít a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy érintett ország) származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékeknek az Unióba történő behozatala vonatkozásában.
(2)
Az eljárás azt követően indult, hogy 2011. március 7-én a Solae Europe S.A. uniós gyártó (a továbbiakban: panaszos), amelynek termelése a szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 25 %-át teszi ki (3), panaszt nyújtott be. A panasz bizonyítékot tartalmazott az említett termék dömpingjére és az ebből eredő jelentős kárra, és ez elegendőnek bizonyult az eljárás megindításához.
2. AZ ELJÁRÁSBAN ÉRINTETT FELEK
(3)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszost, a másik ismert uniós gyártót, az exportáló gyártókat, valamint Kína képviselőit, a tudomása szerint érintett importőröket, beszállítókat és felhasználókat, valamint szövetségeiket. Az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek.
(4)
A Bizottság minden olyan érdekelt felet meghallgatott, amely azt kérelmezte, és konkrét okokkal indokolta ennek szükségességét.
(5)
Az érdekelt felek szóbeli és írásbeli észrevételeit a Bizottság megvizsgálta, és adott esetben figyelembe vette.
(6)
Tekintettel az exportáló gyártók és a független uniós importőrök nyilvánvalóan nagy számára, az eljárás megindításáról szóló értesítés mintavételt irányzott elő, az 1225/2009/EK rendelet 17. cikkének megfelelően. Annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és amennyiben igen, ki tudja választani a mintát, valamennyi exportáló gyártót és független uniós importőrt felkértek arra, hogy jelentkezzen a Bizottságnál és - az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározottak szerint - szolgáltasson alapvető információkat az érintett termékkel kapcsolatban 2010. január 1. és 2010. december 31. közötti időszakban (a továbbiakban: vizsgálati időszak) folytatott tevékenységéről. Kína hatóságaival szintén konzultáltak az exportáló gyártók mintavétele vonatkozásában.
2.1. MINTAVÉTEL AZ EXPORTÁLÓ GYÁRTÓK ESETÉBEN
(7)
Az exportáló gyártók közül húszan szolgáltatták a mintavételben kért információkat, és ajánlották fel együttműködésüket a kért határidőn belül. Az említett exportáló gyártók és csoportok által jelentett uniós értékesítési volumen az érintett behozatal mintegy 90 %-át tette ki a vizsgálati időszak alatt. Az együttműködés tehát nagymértékűnek tekinthető.
(8)
Tekintettel az együttműködési hajlandóságukat jelző exportáló gyártók vagy gyártói csoportok nagy számára, a Bizottság úgy határozott, hogy az exportáló gyártók esetében mintavétel szükséges.
(9)
A Bizottság az alaprendelet 17. cikke alapján kiválasztotta a mintát, amely a rendelkezésre álló időn belül megfelelően megvizsgálható legnagyobb reprezentatív mennyiségű behozatalon alapult. Az így kiválasztott minta eredetileg két, egymással kapcsolatban álló vállalatcsoportból állt, melyek többek között öt egyéni gyártót képviseltek, és exportjuk az érintett termék Kínából az EU-ba exportált mennyiségének 40-50 %-át tette ki a vizsgálati időszak alatt. Azt követően, hogy jelezték, e két csoportot dömpingellenes vám kivetése céljából egyetlen entitásként kellene kezelni (lásd a (41) preambulumbekezdést), a mintába felvették exportáló gyártók egy újabb, harmadik csoportját, tehát így a minta a kínai import 45-60 %-át tette ki. Az alaprendelet 17. cikke (2) bekezdésének megfelelően az eredeti minta és a minta kiterjesztése kapcsán konzultáltak az érintett felekkel, illetve a kínai hatóságokkal. Két, kapcsolatban álló exportáló gyártó ellenezte a minta kiterjesztését, mivel állításuk szerint, amennyiben kiterjesztik a mintát, az ő vállalatuk megfelelőbb választásként szolgálna a mintába felvételre érdemes harmadik exportőrcsoportként. Hangsúlyozni kell, hogy az alaprendelet 17. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint a javasolt új minta abból a három exportáló gyártói csoportból áll, amelyek a vizsgálat időszak alatt a legnagyobb, az EU-ba irányuló értékesítési volumennel rendelkeztek. Ráadásul a két, kapcsolatban álló gyártó, amely azt jelezte, hogy harmadik csoportként megfelelőbb választásnak bizonyulna, mindössze igen kicsi, a kiválasztott harmadik csoporthoz viszonyítva kevesebb mint 10 %-ot elérő mennyiségben rendelkezett az EU-ba irányuló értékesítési volumennel az érintett termék vonatkozásában. Ezért megerősítésre került, hogy a kiterjesztett mintához a javasolt három csoport a legreprezentatívabb. A felek nem emeltek további kifogást.
2.2. MINTAVÉTEL AZ IMPORTŐRÖK KÖRÉBEN
(10)
A benyújtott információk vizsgálatát követően és az együttműködési hajlandóságot mutató importőrök nagy száma miatt az a döntés született, hogy a független importőrök tekintetében mintavétel szükséges.
(11)
A mintába való felvételhez az érintett termék Unióba irányuló összes behozatalának 20 %-át képviselő hét, független importőr járult hozzá. A mintába való felvétel céljából három importőrt választottak ki, melyek behozatalai a Kínából származó összes import mintegy 17 %-át és az együttműködő importőrök behozatalainak csaknem 90 %-át tették ki. Az alaprendelet 17. cikke (2) bekezdésének megfelelően az érintett felek lehetőséget kaptak arra, hogy megtegyék észrevételeiket a minta kiválasztásával kapcsolatban. A felek nem emeltek kifogást. A mintába felvett egyik importőr beszüntette az együttműködést, és nem töltötte ki a kérdőívet.
2.3. KITÖLTÖTT KÉRDŐÍVEK ÉS ELLENŐRZÉS
(12)
Annak érdekében, hogy a mintába felvett kínai exportáló gyártóknak lehetővé tegyék a piacgazdasági elbánás vagy egyéni elbánás iránti kérelem benyújtását - amennyiben ezt igénylik -, a Bizottság formanyomtatványokat küldött számukra. E tekintetben két, a mintába felvett vállalatcsoport kért piacgazdasági elbánást az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerint, míg a mintába felvett fennmaradó vállalatcsoport az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése alapján egyedi elbánást kérelmezett.
(13)
A Bizottság valamennyi olyan, a mintába fel nem vett exportáló gyártó vagy gyártói csoport számára elküldte a piacgazdasági vagy egyedi elbánás iránti igénylőlapokat, amely az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdésének megfelelően jelezte az egyedi vizsgálat iránti kérelmét.
(14)
A Bizottság kérdőívet küldött a mintában szereplő exportáló gyártóknak, továbbá a mintában nem szereplő azon exportáló gyártóknak, amelyek egyedi vizsgálatot kérelmeztek, a panaszosnak és a másik uniós gyártónak, a mintába felvett importőröknek, valamint az összes ismert felhasználónak.
(15)
Miután a Bizottság információkat kért a lehetséges analóg országokban, vagyis Brazíliában, Izraelben és az Amerikai Egyesült Államokban (a továbbiakban: Egyesült Államok) működő gyártóktól, kérdőíveket küldött az együttműködést ajánló brazíliai és izraeli gyártóknak is annak érdekében, hogy azon vállalatok esetében, amelyeknek nem lehetett megadni a piacgazdasági elbánást, meghatározhassák a rendes értéket (lásd az alábbi (60)-(64) preambulumbekezdéseket).
(16)
A Bizottságnak a mintába felvett három kínai exportáló gyártói csoport, egy brazíliai gyártó, egy izraeli gyártó, egy uniós gyártó (mely Belgiumban és Dániában rendelkezik egy-egy gyártási létesítménnyel), a mintába felvett három importőr közül kettő, valamint négy uniós gyártó küldött vissza hiánytalanul kitöltött kérdőívet. Egy másik brazíliai gyártó hiányosan kitöltött kérdőívet küldött vissza.
(17)
Emellett az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálat iránti kérelem érkezett a mintába fel nem vett egyik exportáló gyártótól (A. kérelmező), valamint egy kapcsolatban álló, a mintába fel nem vett exportáló gyártói csoporttól (közösen: B. kérelmező) (4). A mintába felvett felek által szolgáltatott információk és az említett kérelmek, többek között a hiánytalanul kitöltött kérdőívek elemzését követően a Bizottság úgy vélte, hogy a mintába felvett exportáló gyártók és gyártói csoportok száma már akkora, hogy további egyedi vizsgálatok indokolatlanul nagy terhet jelentenének, és megakadályoznák, hogy a vizsgálatot megfelelő idő alatt el lehessen végezni. A kérelmezőket ezért arról tájékoztatták, hogy egyedi vizsgálat iránti kérelmüket elutasították.
(18)
A B. kérelmező kifogásolta, hogy nem mérlegelték egyedi vizsgálat iránti kérelmét. Állítása szerint az elutasítás ellentétes az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdésével, valamint a dömpingellenes megállapodás 6. cikke (10) bekezdésének a WTO vitarendezési testülete szerinti, a kötőelemek esetében megfogalmazott értelmezésével (5). Másodsorban pedig az elutasítás ellentétes az arányosság alapelvével.
(19)
Az első állítást tekintve az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése, valamint a dömpingellenes megállapodás 6. cikkének (10) bekezdése kifejezetten lehetővé teszi, hogy a vizsgáló hatóság elutasítsa az egyedi vizsgálat iránti kérelmeket, ha az érintett exportőrök és/vagy gyártók száma olyan nagy, hogy a gyakorlatban nehezen megvalósíthatóvá tenné az ilyen vizsgálatot. A kötőelemek esetében a WTO vitarendezési testületének jelentése megállapítja, hogy az időben benyújtott, egyedi vizsgálat iránti kérelmeket alapesetben el kell fogadni, kivéve, ha ez indokolatlanul nagy terhet jelentene (6). Ebben az esetben az egyedi vizsgálatot kérelmezők kérdőívre adott válaszainak és a piacgazdasági elbánás iránti igénylőlapokon feltüntetett válaszainak ellenőrzése helyszíni vizsgálatokkal járna egy vállalatnál (A. kérelmező) és két másik vállalatnál (a B. kérelmezőt alkotó vállalatok). E helyszíni vizsgálatok során ellenőrizni kellene a 2. cikk (7) bekezdése c) pontjának betartását és a vállalatok által szerkezetükkel, költségeikkel (beleértve a gyártási költségeket és a beszerzéseket), értékesítéseikkel és nyereségességükkel kapcsolatban szolgáltatott adatokat. Tekintettel a mintában már megvizsgált vállalatok nagy számára, még egy kérelmező vizsgálata valóban indokolatlanul nagy terhet jelentett volna, és komolyan veszélyeztette volna a vizsgálat megfelelő időben történő lezárását. Ezért jogilag indokolható az egyedi vizsgálat elutasítására vonatkozó döntés, és nem sérti az arányosság elvét.
(20)
Azt követően, hogy a B. kérelmezőt tájékoztatták arról, hogy az egyedi vizsgálat túlságosan nagy terhet jelentene, a B. kérelmező azt javasolta, hogy visszavonja piacgazdasági elbánás iránti kérelmét, ha egyedi elbánás iránti vizsgálatát engedélyezik. Mivel a B. kérelmező azt állította, hogy a vizsgálati időszak alatt csak egy kisebb exportügyletet bonyolított le, és elállt attól, hogy piacgazdasági iránti elbánást kérelmezzen, azt állította, hogy a Bizottságnak nem szükséges Kínában helyszíni vizsgálatot végeznie a dömping megállapítása érdekében, és elegendő lenne, ha az említett egyetlen exportügyletet, valamint a panaszosnak a kérdőívre adott válaszait ellenőrizné az EU-ban. Az exportőr ennek alapján azt állította, hogy az egyedi vizsgálat engedélyezése nem jelentene terhet.
(21)
Ha azonban engedélyeznék az egyedi vizsgálatot, helyszíni vizsgálat lenne szükséges a B. kérelmező esetében, mivel a csoport két gyártójának Kínában, a helyszínen végzett vizsgálata nélkül nem zárható ki, hogy a vizsgálati időszak alatt más, az EU-ba irányuló értékesítések is megvalósultak. Egy ilyen ellenőrzés nagy terhet jelentene a mintában szereplő három nagy vállalatcsoport mérete miatt. A kérelmet ezért elutasították.
(22)
A Bizottság fenntartotta döntését, melynek értelmében elutasította az egyedi elbánásra irányuló kérelmeket. Tekintettel a fent említett okokra, az egyedi vizsgálatra irányuló kérelmeket illetően a végleges határozat megállapította, hogy azok nem lefolytathatók, mivel azok a vizsgálatot indokolatlanul megnehezítenék, és megakadályoznák a vizsgálat megfelelő időben történő lezárását.
(23)
A Bizottság megvizsgálta és ellenőrizte az uniós érdek tekintetében a dömping, az ebből származó kár vagy a kár kockázata megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyein került sor ellenőrző látogatásokra:
a)
Kínai exportáló gyártók:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd és kapcsolatban álló vállalatai, Dezhou,
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd és kapcsolatban álló vállalatai, Shenxian, Qingdao, Yucheng,
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd és kapcsolatban álló vállalatai, Liaocheng, Qingdao.
b)
Uniós gyártó:
-
Solae Europe, a következő helyeken működő gyártási létesítményekkel:
-
Belgium, Ieper (Solae Belgium), és
-
Dánia, Aarhus (Solae Denmark).
c)
Analóg országbeli gyártók:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio,
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. VIZSGÁLATI IDŐSZAK
(24)
A dömping és a kár vizsgálatakor a 2010. január 1. és 2010. december 31. közötti időszakot (továbbiakban: vizsgálati időszak) vették figyelembe. A kár megítélése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2007-től a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
4. AZ IDŐKÖZI SZAKASZBAN TETT MEGÁLLAPÍTÁSOK
(25)
Az időközi szakaszban a Bizottság úgy vélte, hogy ideiglenes intézkedések elrendelése nem lenne megfelelő, tekintettel arra, hogy tovább kell elemezni a Kínából származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek dömpingelt behozatala és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati kapcsolatot.
5. AZ ELJÁRÁS TOVÁBBI MENETE
(26)
Azon alapvető tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján elvetették ideiglenes intézkedések bevezetését (a továbbiakban: időközi nyilvánosságra hozatal), számos érdekelt fél nyújtotta be írásban az időközi megállapításokra vonatkozó észrevételeit. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére.
(27)
A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket a végleges megállapítások kialakításához szükségesnek tartott. A fenti (23) preambulumbekezdésben említett ellenőrzések mellett a Kerry - a vizsgálatban együttműködő egyik szójafehérje-importőr és -felhasználó telephelyén (Bristol, Egyesült Királyság) további ellenőrzésre került sor.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. ÉRINTETT TERMÉK
(28)
Az érintett terméket az eljárás megindításáról szóló értesítésben szereplő meghatározás szerint a Kínai Népköztársaságból származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek alkotják, amelyek szárazanyagra számítva legalább 65 tömegszázalék fehérjét tartalmaznak (N × 6,25), figyelmen kívül hagyva a hozzáadott vitaminokat, ásványi anyagokat, aminosavakat és élelmiszer-adalékokat (a továbbiakban: vizsgált termék), és amelyeket jelenleg az ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (2012. január 1-jétőlex 2309 90 96) és ex 3504 00 90 KN-kódok alá sorolnak be.
(29)
A fenti termékkörben két fő termékcsoport különböztethető meg: i. szójafehérje-koncentrátumok (a továbbiakban: koncentrátumok, beleértve az egyszerű/alapvető koncentrátumokat és a továbbfeldolgozott koncentrátumokat), melyek fehérjetartalma több mint 65 %, de kevesebb mint 90 %; ii. izolált szójafehérjék (a továbbiakban: izolátumok), melyek fehérjetartalma 90 % vagy több.
(30)
Az is megállapításra került, hogy míg az egyszerű koncentrátum alapterméknek tekinthető, melynek hozzáadott értéke kicsi, az izolátumok és a továbbfeldolgozott koncentrátumok lényegesen több feldolgozást igényelnek, és nagyobb hozzáadott értékkel rendelkeznek.
(31)
A fentiekben ismertetett termékkörbe beletartoznak az egyszerű (nem feldolgozott) állatitakarmány-koncentrátumok. Ezeket a figyelembe vett időszakban az EU-ban a panaszos egyik, Franciaországban működő üzemében, valamint egy másik, holland vállalat, az ADM üzemében gyártották.
(32)
Az időközi nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos kérte a termékkör megváltoztatását, az állati takarmányokhoz használt koncentrátumoknak a termékkörből való kizárásával. A panaszos ellenezte az időközi dokumentumban javasolt megközelítést, és azt állította, hogy a 2009-ben (vagyis a figyelembe vett időszak közepén) leállított francia üzem adatainak kizárása a fennmaradó adatok következetlenségéhez vezetett (az ADM adatai továbbra is szerepeltek). Ennek következtében az uniós gyártóknak a vizsgált termékkel kapcsolatos értékesítései és piaci részesedése mesterségesen inflálódtak.
(33)
A panaszos azt állította, hogy a viszonylag stabil kereslet hatására a Solae francia üzem által 2009-ben bekövetkező bezárásáig folytatott termelés egy részét uniós versenytársa, az ADM vette át. Ennek következtében a francia üzem adatainak figyelmen kívül hagyása a 2008. évi adatok - amikor az ADM az állati felhasználású koncentrátumok piacán csak kisebb részesedéssel rendelkezett - téves értelmezéséhez vezetett a vizsgálati időszak adataival összehasonlítva, amikor piaci részesedése már jóval nagyobb volt.
(34)
A panaszos mindenekelőtt az állati takarmányként felhasznált koncentrátum és az egyéb koncentrátumok és izolátumok műszaki és kémiai különbségeiről nyújtott információt. Emellett ezen alcsoportok számára különböző terjesztési csatornákat is használnak. Az állati takarmányként felhasznált koncentrátumok továbbá más KN-kód alá vannak besorolva, mint az élelmiszer-ipari koncentrátumok és izolátumok.
(35)
A panasz benyújtását követően az egyik exportőr ellenezte a termékkör korlátozására irányuló kérelmet. Ez az exportőr azonban félreérttette a kérelmet, és úgy vélte, hogy annak célja valamennyi szójafehérje-koncentrátum kizárása volt, miközben a kérelem csak az állati takarmányként felhasznált koncentrátumokra vonatkozott. Emellett az exportőr nem nyújtott be tényszerű indokot, mely alapján a kérelem megalapozatlannak tekinthető.
(36)
Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat során gyűjtött információk alapján az állati takarmányként felhasznált szójafehérje-koncentrátumok behozatala az Unióba irányuló összes kínai behozatal mindössze 1 %-át tette ki az eredeti meghatározás szerinti vizsgált termék tekintetében.
(37)
Tekintettel a fentiekre és különösen a műszaki, kémiai és a piaccal kapcsolatos különbségekre, helyénvalónak tekinthető a termékkör korlátozása az állati takarmányként felhasznált egyszerű szójafehérje-koncentrátumok kizárásával. Ennek következtében az érintett terméket az eljárás megindításáról szóló értesítésben szereplő meghatározás szerint a Kínai Népköztársaságból származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek alkotják - az állati takarmányozásban használt termékek kivételével - amelyek szárazanyagra számítva legalább 65 tömegszázalék fehérjét tartalmaznak (N × 6,25), figyelmen kívül hagyva a hozzáadott vitaminokat, ásványi anyagokat, aminosavakat és élelmiszer-adalékokat (a továbbiakban: vizsgált termék), és amelyeket jelenleg az ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 és ex 3504 00 90 KN-kódok alá sorolnak be.
(38)
Az érintett terméket elsősorban az élelmiszeriparban használják húskészítményekben és húspótló termékekben. Az egyéb élelmiszer-ipari felhasználások közé a következők tartoznak: salátaöntet, levesek, italporok, energiaszeletek, nem tejtartalmú krémesítők, fagyasztott édességek, felvert öntetek, anyatej-helyettesítő tápszerek, kenyér, gabonapelyhek, tészta stb. Felhasználhatóságának sokoldalúsága miatt az érintett termék az alábbi területeken is alkalmazható: ragasztók, aszfaltok, gyanták, tisztítószerek, kozmetikumok, tinták, bőr, festékek, papírbevonat, peszticidek, fungicidek, műanyagok, poliészterek és textilrostok.
(39)
A végfelhasználási lehetőségek közötti különbségek ellenére az érintett termék különböző típusai, koncentrátumai és izolátumai ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkeznek. Ezért ezek a termékek azonos terméknek minősülnek.
2. HASONLÓ TERMÉK
(40)
Az érintett termék és a Kína belföldi piacán gyártott és értékesített, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek, illetve az analóg országnak tekintett Brazília belföldi piacán értékesített, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek, továbbá az Unióban az uniós ágazat által gyártott és értékesített, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek esetében megállapítható, hogy fizikai, vegyi és műszaki tulajdonságaik, továbbá felhasználási formájuk alapvetően megegyező. Ezért e termékeket az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.
C. DÖMPING
1. A SINOGLORY CSOPORT ÉS A GUSHEN CSOPORT KÖZÖTTI KAPCSOLAT
(41)
A mintába felvett exportáló gyártók a következők voltak: Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd és kapcsolatban álló vállalatai (a továbbiakban: Crown-csoport), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd és kapcsolatban álló vállalatai (a továbbiakban: Gushen-csoport) and Sinoglory Health Food Co. Ltd és kapcsolatban álló vállalatai (a továbbiakban: Sinoglory-csoport). A vizsgálat egy korai szakaszában a Bizottság úgy vélte, hogy a Gushen-csoportot és a Sinoglory-csoportot kapcsolatban álló exportőrökként kell kezelni. Az érintett exportőröktől származó magyarázatokat követően azonban végezetül úgy határoztak, hogy a Gushen-csoportot és a Sinoglory-csoportot e vizsgálat céljából különálló vállalatokként kezelik.
2. PIACGAZDASÁGI ELBÁNÁS
(42)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében a Kínából származó behozatalra vonatkozó dömpingellenes vizsgálatok során a rendes értéket az említett cikk (1)-(6) bekezdésével összhangban állapítják meg azon gyártók tekintetében, amelyekről megállapítást nyer, hogy teljesítik az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában megállapított kritériumokat.
(43)
Az egyszerűbb hivatkozás céljából e kritériumok röviden összefoglalva a következők:
1.
az üzleti döntések és költségek a piaci feltételek szerint kerültek kialakításra jelentős állami beavatkozás nélkül;
2.
a számviteli nyilvántartásokat a nemzetközi számviteli standardoknak megfelelően független könyvvizsgálat alá vetik, és azokat minden területen alkalmazzák;
3.
a vállalkozás termelési költségeit és pénzügyi helyzetét nem érintik a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből áthozott jelentős torzulások;
4.
a jogbiztonságot és a stabilitást csőd- és tulajdonjogi szabályok biztosítják; továbbá
5.
a valutaváltás a piaci árfolyamon történik.
(44)
A Crown-csoport és a Sinoglory-csoport is kérelmezte a piacgazdasági elbánást.
(45)
A Bizottság mind a Crown-csoport, mind a Sinoglory-csoport tekintetében felkutatott minden szükségesnek ítélt információt, és a szóban forgó vállalatok telephelyein ellenőrizte a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapokon megadott információkat és minden más szükségesnek ítélt információt.
(46)
A vizsgálat megállapította, hogy egyik csoport sem teljesítette az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjának a piacgazdasági elbánás megadására vonatkozó feltételeket.
(47)
A két csoport vállalatai elsősorban az 1., 2. és 3. kritériumot nem teljesítették.
(48)
Az első csoport esetében a csoport egyik gyártója nem teljesítette az 1. kritériumot, mert kötelezettségei értelmében valamennyi termékét nemzetközi piacokon kell értékesítenie. Jóllehet a vállalat azt állította, hogy ez a rendelkezés nem kötelező, a belföldi piacon mégsem értékesítette termékeit (egy kisebb volumenű, 2007-ben történ eladást leszámítva). A 2. kritérium vonatkozásában a csoport mindkét gyártója esetében több számviteli probléma merült fel. A csoport egyik vállalata ráadásul nem nyújtott be piacgazdasági elbánás iránti kérelmet. A csoport egy másik vállalata továbbá földterülete egy részét bérbe adta, azonban számvitelében nem vezetett nyilvántartást a bérlésről, mivel e befizetésekről sem számlákat, sem fizetési igazolást nem állítottak ki. Amikor a vállalat új termelési helyszínre költözött és berendezései egy részét már nem használta, nem végeztek értékvesztési vizsgálatot. Végezetül, amikor a csoportban lévő egyik vállalat új földterületet vásárolt, a kormánytól pénzeszközöket kapott a költözni kényszerülő falusiak kompenzálására. Ezt a kifizetést azonban nem az említett célra, hanem a földhasználati jog költségének csökkentésére használták fel. A 3. kritériummal kapcsolatban a csoportban működő két gyártó egy közös beszállítótól származó nyersanyagokat cserélt bármilyen megfelelő dokumentáció vagy nyilvántartás nélkül, informális megállapodás útján, az árkülönbségek vagy a díjak bármilyen kiigazítása nélkül: ez a barterkereskedelem egy formája. Emellett az egyik gyártó a többségi részvényeshez tartozó földterületet évekig fizetés nélkül használhatta. Az érintett vállalat állítása szerint ez azért volt lehetséges, mert az ezzel összefüggő földhasználati jogokat az anyacég rendkívül alacsony áron vásárolta meg privatizációja során.
(49)
A piacgazdasági elbánásra vonatkozó részletes megállapítások nyilvánosságra hozatalát és az időközi nyilvánosságra hozatalt követően a csoport megismételte korábbi, arra vonatkozó állításait, hogy a két gyártó egyikét nem kellene jogilag a csoporthoz tartozó gyártónak tekinteni. Ugyanakkor ezen állítás vonatkozásában megállapításra került, hogy a két gyártó összehangolt kereskedelmi és iparági stratégiát követett a csoport többi tagjával együtt, beleértve a (48) preambulumbekezdésben említett barterkereskedelmet. Ezért ezt az állítást el kell utasítani.
(50)
A csoport továbbá azt állította, hogy az egyik gyártójára vonatkozó értékesítési korlátozás csak alapszabályában szerepel, működési engedélyében vagy a jóváhagyási igazolásban nincs megemlítve. A vállalat szerint a korlátozás ezért nem kötelező jellegű. Emellett azt állították, hogy az a vállalat, amely nem nyújtotta be a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapot, nem gyártó vagy kereskedelmi vállalat, hanem kifizető ügynökség, továbbá a csoport minden erőfeszítést megtett, hogy a szükséges információkat szolgáltassa.
(51)
A fentiekben említettek szerint azonban a szóban forgó gyártó egyértelműen eleget tett az értékesítési korlátozásoknak. Emellett az alapszabály részét képezi azoknak a dokumentumoknak, amelyeket a vállalat létrehozásakor jóváhagyás céljából benyújtottak a hatóságoknak, tehát egyértelmű, hogy e dokumentumok tartalma a vállalat tényleges műveletei alapjául szolgál. Végezetül a piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó igénylőlapot be nem nyújtó vállalat vonatkozásában megállapítást nyert, hogy a cég a kérdéses termék exportértékesítéseinek bizonyos aspektusaiban érintett, tehát piacgazdasági elbánás iránti kérelmet kellett volna benyújtania. Ezért mindkét állítást elutasították.
(52)
A másik csoport vonatkozásában az egyik exportáló gyártóra szintén értékesítési korlátozás vonatkozott, melynek értelmében termelése 70 %-át exportra kellett eladnia, tehát a vállalat nem felelt meg az 1. kritériumnak. A 2. kritérium vonatkozásában számos olyan problémára derült fény, amelyek az értékcsökkenéssel és a számviteli gyakorlatban bekövetkezett változásokkal voltak kapcsolatosak. A 3. kritérium vonatkozásában az egyik vállalat számviteli nyilvántartásában szereplő két földterülethez tartozó érték jelentős mértékben változik, és a Bizottság úgy véli, hogy azáltal, hogy a vállalat egyértelműen a piaci érték alatt jutott földterülethez, rejtett támogatásban részesült. Ráadásul a csoportban egy másik vállalat egy évig térítésmentesen bérelt egy földterületet, és a piaci értéknél alacsonyabb áron jutott földhasználati jogokhoz. Végezetül több csoportközi garanciát nem hoztak nyilvánosságra a számviteli nyilvántartás kiegészítő mellékleteiben, megsértve a 24. nemzetközi számviteli standardot (IAS 24).
(53)
A piacgazdasági elbánásra vonatkozó részletes megállapítások nyilvánosságra hozatalát, valamint az időközi nyilvánosságra hozatalt követően a vállalat azt állította, hogy a két gyártó de facto értékesítéseire nem vonatkozott értékesítési korlátozás. A vállalatok szerint az a tény, hogy exportvolumenük összhangban volt az alapszabályban szereplő korlátozással, kizárólag a szójafehérje-piaci kereslet-kínálat egyensúlyának tudható be. Hangsúlyozták, hogy e korlátozó rendelkezések nem sokkal a vizsgálati időszak lezárulta után kikerültek az érintett szövegekből. Ráadásul a 2. kritérium vonatkozásában a vállalat azt állította, hogy kisebb számviteli hibáktól eltekintve teljes mértékben megfelelt a kínai, általánosan elfogadott számviteli alapelveknek (GAAP), melyekre e vállalatoknak sokkal inkább tekintettel kell lenniük, mint a nemzetközi számviteli standardokra. A földhasználati jogok tekintetében a csoport azt állította, hogy a két földterület értékének eltérései az egyik földterület planírozási költségeiből fakadtak. Végezetül hangsúlyozták, hogy egy másik földterületet azért bérelhettek térítésmentesen, mert adminisztratív késedelem történt, mielőtt a földhasználati jogot ténylegesen megszerezhették volna, és a mentesség értéke egyébként is jelentéktelen a vállalat működéséből származó jövedelméhez viszonyítva.
(54)
Az 1. kritérium vonatkozásában az alapszabály a hatóságoknak benyújtott dokumentumok részét képezi, melyet a vállalat létrehozásakor jóváhagytak. Az a tény, hogy a vállalat eleget tett az értékesítési korlátozásnak, a Bizottság véleménye szerint egy erre vonatkozó követelménynek tulajdonítható, és egyértelmű, hogy e dokumentumok tartalma a vállalat tényleges működésének alapjául szolgál. Emellett hangsúlyozták, hogy a korlátozásoknak az alapszabályból történő kivétele a vizsgálati időszakot követően következett be, ezért e vizsgálat szempontjából nem releváns. A 2. kritérium vonatkozásában egyértelmű, hogy nem lehet megerősíteni a nyilvántartások pontosságát és megbízhatóságát. Emellett a vállalat számviteli nyilvántartásait a nemzetközi számviteli standardok szerint kellene auditálni, ezt azonban nem lehetett megerősíteni a ellenőrzés során. A 3. kritérium vonatkozásában a helyszíni vizsgálat alatt nem nyújtottak be olyan bizonyítékot, amely alátámasztotta volna a planírozási költségeket a kérdéses földtulajdon vonatkozásában. Végezetül a benyújtott magyarázatoktól függetlenül továbbra is tény, hogy a vállalatok egyike bizonyos időszakra térítésmentesen bérelt földterületet, tehát támogatásban részesült. A beérkezett vélemények nem voltak olyan természetűek, hogy azok változtattak volna a piacgazdasági elbánással kapcsolatos következtetéseken. Ezek a megállapítások megerősítésre kerülnek.
3. EGYEDI ELBÁNÁS
(55)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján az említett cikk hatálya alá tartozó országok vonatkozásában adott esetben országos vámot állapítanak meg, kivéve azokat az eseteket, amikor a vállalatok bizonyítani tudják, hogy az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdésében meghatározott valamennyi feltételnek megfelelnek. Az egyszerűbb hivatkozás céljából e feltételek röviden összefoglalva a következők:
-
ha teljes mértékben vagy részben külföldi tulajdonban lévő vállalkozásról vagy vegyes vállalatról van szó, az exportőrök tőkét és nyereséget szabadon hazautalhatnak,
-
az exportárakat és -mennyiségeket, valamint az értékesítési feltételeket szabadon határozzák meg,
-
a részvények többsége magánszemélyek tulajdonában van. Azok az állami tisztviselők, akik az igazgatótanácsban foglalnak helyet, vagy kulcsfontosságú vezetői pozíciót töltenek be, vagy kisebbségben vannak, vagy bizonyítani kell, hogy a vállalat kellőképpen független az állami befolyástól,
-
a valutaváltások piaci árfolyamon történnek, továbbá
-
az állami beavatkozás nem olyan mértékű, amely lehetővé teszi az intézkedések kijátszását olyan esetben, amikor egyedi exportőrökre eltérő vámtételeket határoznak meg.
(56)
A Gushen-csoport csak egyedi elbánást kérelmezett. A kérelmet megvizsgálták, és nem találtak benne arra utaló elemet, hogy a vállalat nem teljesítené a fentiekben említett kritériumokat. Ebből kifolyólag az a döntés született, hogy a Gushen-csoport egyedi elbánásban részesülhet.
(57)
A Crown-csoportot és a Sinoglory-csoportot szintén megvizsgálták, mivel e vállalatok nem kapták meg a piacgazdasági elbánást. Egyik esetben sem találtak arra utaló jelet, hogy a vállalatok ne teljesítenék a fent említett kritériumokat. Ezért az a döntés született, hogy mindkét vállalat egyedi elbánásban részesülhet.
(58)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos ellenezte, hogy a mintába felvett exportőr csoportoknak egyedi elbánást engedélyezzenek. Mivel azonban nem került sor intézkedések elrendelésére, ezt a kérdést nem volt szükséges tovább vizsgálni.
4. RENDES ÉRTÉK
(59)
A (46) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a két mintába felvett, piacgazdasági elbánást kérelmező csoport számára nem engedélyezték az ilyen elbánást. A mintába felvett harmadik csoport nem kérelmezett piacgazdasági elbánást. Ezért az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének megfelelően a rendes érték megállapítása valamennyi csoport esetében egy analóg ország árai vagy számtanilag képzett érték alapján történt.
a) Analóg ország
(60)
A vizsgálat megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy a Kínai Népköztársaságra érvényes rendes érték meghatározásához analóg országnak az Egyesült Államokat kívánja kijelölni, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg ezzel kapcsolatos észrevételeiket.
(61)
Számos észrevétel érkezett, és több országot is javasoltak alternatívaként, különösen Brazíliát és Izraelt. Az Egyesült Államok mint analóg ország ellen felhozott fő érv az volt, hogy az Egyesült Államokban az érintett termék géntechnológiával módosított szójababból származik, ugyanakkor Kínában nem. A géntechnológiával módosított szójabab felhasználása azt eredményezheti, hogy a terméket esetleg más felhasználók vagy feldolgozóipari ágazatok használják. Az egyik exportáló gyártó azt is megemlítette, hogy a panaszos egyesült államokbeli leányvállalata piaci erőfölénnyel rendelkezik az Egyesült Államok piacán, aminek hatására a belföldi eladási árak inflálódnak.
(62)
Tekintettel a kapott észrevételekre, a Bizottság együttműködést kezdeményezett a szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek valamennyi brazíliai, izraeli és egyesült államokbeli gyártójával, és számos kulcsadatot kért tőlük a termelés, értékesítés és helyi piacok vonatkozásában, továbbá megkérdezte, hogy készek lennének-e részletesebb információk megadására a költségekről és áraikról, amennyiben országukat analóg országnak választanák ki. Mindössze egy egyesült államokbeli és két brazíliai gyártó válaszolt, megadva a kért információt, és további együttműködést ajánlva. Egy későbbi szakaszban egy izraeli gyártó is hiánytalanul kitöltött kérdőívet nyújtott be. A Bizottság emellett más eszközökkel is próbált információt szerezni a már említett és egyéb lehetséges piacok vonatkozásában.
(63)
Az így gyűjtött információkat gondosan elemezték. Megerősítést nyert, hogy az egyesült államokbeli terméket elsősorban géntechnológiával módosított szójababból gyártják, míg a Kínából, Brazíliából vagy Izraelből származó, szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékeket nem ezzel az eljárással állítják elő. Nem lehetett azonban következtetést levonni arra vonatkozóan, hogy a fő nyersanyag terén megfigyelhető különbség milyen hatást gyakorol a termék jellemzőire, felhasználására, a költségekre vagy az árakra. Emellett - habár a brazil piacon 14 % importvám volt érvényben -, a brazil piacon jelentős mennyiségű importált, szójafehérje-koncentrátumból készült termékek voltak jelen, amelyek a helyben gyártott termékkel versengtek. Valójában a két brazíliai gyártó - melyek együttműködésüket is felajánlották - a brazíliai felhasználás mintegy háromnegyedét képviseli, míg az egyesült államokbeli piacot a jelek szerint két jelentős méretű belföldi gyártó uralta, melyek közül csak az egyik ajánlott együttműködést. Ezért annak ellenére, hogy az egyesült államokbeli piac nagyobb, Brazíliában - ahol két jelentős belföldi gyártó és nagy mennyiségű behozatal van jelen - a jelek szerint erősebb a verseny. Emellett általánosságban az együttműködő brazíliai gyártók belföldi értékesítési volumene láthatólag ugyanolyan nagyságrendet képviselt, mint a mintába felvett kínai gyártóknak az EU-ba irányuló értékesítési volumene, és a termékskála is összehasonlítható. Végezetül megállapítást nyert, hogy a brazíliai belföldi piac lényegesen nagyobb, mint az izraeli piac.
(64)
A fentiekben vázoltak alapján Brazíliát választották analóg országnak. A választás megerősítést nyert.
b) A rendes érték meghatározása
(65)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján az exportáló gyártókra vonatkozó rendes értéket egy hasonló ország gyártóitól kapott, ellenőrzött információk alapján határozták meg. Amennyiben az analóg ország belföldi piacán a terméktípusokat nem rendes kereskedelmi forgalomban értékesítették, vagy hasonló terméktípust nem értékesítettek, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése és 2. cikkének (6) bekezdése szerint határozták meg.
(66)
Az időközi nyilvánosságra hozatalt követően a számításokat tovább pontosították annak érdekében, hogy figyelembe vegyék a felek által tett észrevételeket.
5. EXPORTÁR
(67)
Az exportáló gyártó vagy közvetlenül független vevők számára, vagy Kínában működő, vele kapcsolatban álló vállalaton keresztül exportálta termékeit az Unióba. Az exportár ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árakon alapult.
(68)
Az időközi nyilvánosságra hozatalt követően a számításokat tovább pontosították annak érdekében, hogy figyelembe vegyék a felek által tett észrevételeket.
6. ÖSSZEHASONLÍTÁS
(69)
A rendes értéket és az exportárakat gyártelepi paritáson (EXW-alapon) állapították meg. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint kiigazítások formájában megfelelően figyelembe vették azokat a különbségeket is, amelyek az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásolták. Az árkedvezmények, a szállítás, a biztosítás, a kezelés, a rakodási és járulékos költségek, a hitelköltségek és a közvetett adózás tekintetében minden olyan esetben elvégezték a megfelelő kiigazításokat, amikor azokat ésszerűeknek, helyeseknek és igazolt bizonyítékokkal alátámasztottaknak ítélték meg.
7. DÖMPINGKÜLÖNBÖZETEK
(70)
A végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában vannak kifejezve.
(71)
A mintában szereplő együttműködő exportáló gyártók három csoportjának esetében az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözet meghatározása az analóg országban érvényes rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján történt.
(72)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok számára a dömpingkülönbözetet a mintavételbe bevont három vállalatcsoport átlagát véve számították ki.
(73)
Tekintve, hogy a vizsgálatban való együttműködés szintje magas volt, mivel az együttműködő vállalatok a vizsgált időszakban a Kínából származó összes behozatalnak mintegy 90 %-át képviselték, a nem együttműködő vállalatokra az országos szintű különbözet megállapítása a mintavételbe bevont vállalat(csoport)ok körében talált legnagyobb különbözet felhasználásával történt.
(74)
Ezen az alapon a végleges dömpingkülönbözetek a következők:
Vállalat
Dömpingkülönbözet
Crown Group
59,4 %
Gushen Group
55,8 %
Sinoglory Group
67,0 %
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
61,3 %
Egyéb vállalatok
67,0 %
D. KÁR
1. BEVEZETŐ MEGJEGYZÉSEK
(75)
A termékkör felülvizsgálatát (az állati takarmányként felhasznált koncentrátumok kizárását) követően egy vállalatot, a holland ADM-et, amely kizárólag állati takarmányként felhasznált koncentrátumok gyártásával foglalkozik, már nem tekintik az uniós gazdasági ágazat részének. Következésképpen, a vizsgálati időszak alatt az Unióban a hasonló terméket egyedül a panaszos (Solae) gyártotta. A Solae-nek jelenleg két gyártó létesítménye van az Unióban, az egyikben - Belgiumban - izolált szójafehérjéket gyártanak, a másikban - Dániában - szójafehérje-koncentrátumokat (alapkoncentrátumok és további nagyobb értékű koncentrátumok, amelyek gyártásához a félkész termék az alapkoncentrátum). A Solae egy másik, a franciaországi Bordeaux-ban lévő gyártó létesítménye, amely csak egyszerű állati takarmányként felhasznált koncentrátumot gyártott és forgalmazott, 2009 elején zárt be.
(76)
Az uniós gyártást illetően a vizsgálat során kiderült, hogy a Solae gyártási eljárása kizárólag a svájci anyavállalattal, a Solae Europe-pal kötött nyersanyag-feldolgozási megállapodáson alapul. E megállapodás értelmében a Solae Belgium és a Solae Denmark szolgáltatási díj ellenében feldolgozza a Solae Europe által biztosított nyersanyagot. Az egész folyamat alatt a nyersanyagok, bármely félkész termék és a késztermékek egyetlen tulajdonosa a Solae Europe.
(77)
Figyelembe véve, hogy a feldolgozói megállapodások jogilag abban különböznek minden más lehetséges gyártási intézkedéstől, hogy a nyersanyag és a késztermékek tulajdonjoga a megbízónál marad. A jelenlegi esetben azonban az uniós vállalatok által hozzáadott érték a termelési költség több mint 50 %-át teszi ki. A hozzáadott értéknek ez az aránya jól tükrözi az Unióban lévő technológiai beruházások és tőkebefektetések mértékét. Az EU-ban jelentős az ilyen beruházások nettó értéke, és a gazdasági ágazat jelentős számú embert foglalkoztat az Unióban.
(78)
Meg kell jegyezni továbbá, hogy az Unióban a nyersanyag-feldolgozási műveletek jelentenék „az utolsó jelentős változást”, és ebből adódóan a termékek uniós eredetét eredményeznék.
(79)
A fentiek alapján arra a következtetésre jutottak, hogy a Solae Belgium és a Solae Denmark által az Unióban végzett ilyen gazdasági tevékenységet a dömping potenciálisan fenyegetheti, indokolttá téve a védelem szükségességét, az ilyen tevékenység jogi természetétől függetlenül (nyersanyag-feldolgozási megállapodások vagy más gyártási megállapodások). A fentiek fényében arra a következtetésre jutottak, hogy a Solae Belgium és a Solae Denmark vállalatokat olyan uniós gyártóknak kell tekinteni, amelyek az uniós gazdasági ágazat részét képezik az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikke (4) bekezdése értelmében.
(80)
Az időközi nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló megjegyezte, hogy a nyersanyag-feldolgozó vállalatok nem minősülnek uniós gyártóknak, és nem vehetnek részt dömpingellenes vizsgálatokban. Az exportáló azzal érvelt, hogy mivel a nyersanyag és a késztermékek a Svájcban bejegyzett Solae Europe tulajdonában maradt (azaz az EU-n kívül), a Solae Belgium és a Solae Denmark nem tekinthetők uniós gyártóknak, és nem jogosultak a dömpinggel szembeni védelemre.
(81)
Az exportáló rámutatott, hogy korábbi esetekben, mint például a Kínából származó egyes műanyag zsákok és zacskók behozatala (7) kapcsán, az intézmények úgy határoztak, hogy két kínai vállalatot kizárnak az exportáló gyártók mintájából, mert nagy mennyiségű exportterméket jelentettek be, amelyet nem ők maguk gyártottak, hanem csupán más exportáló gyártók számára dolgozták fel azokat.
(82)
Meg kell jegyezni, hogy az exportáló által felhozott eset nem hasonlítható össze a jelenlegi esettel. Először is a műanyag zsákok és zacskók fent említett esetében a kínai vállalatoknak saját (nem csupán nyersanyag-feldolgozó) termelésük volt (de a saját előállítású termékeik értékesítése nem volt elég magas ahhoz, hogy a vállalatokat a mintába bevegyék), míg a jelenlegi helyzetben a Solae Belgium és a Solae Denmark kizárólag a nyersanyag-feldolgozási megállapodások alapján működnek.
(83)
Ezenkívül míg a Solae Belgium és a Solae Denmark kizárólagos tulajdonosa a Solae Europe, a mintavételből kizárt kínai vállalatokra vonatkozó vizsgálat nem állapított meg tulajdonosi viszonyt olyan exportáló gyártókkal, akik számára a termékeket feldolgozták.
(84)
Beadványában az exportáló egy másik, korábbi vizsgálatra is utalt, nevezetesen a Kínából származó glicin behozatalára vonatkozó vizsgálatra (8), amelyben a Bizottság egyes kínai vállalatokat kereskedőknek, és nem gyártóknak tekintett, mivel az általuk végzett tevékenység nem minősült gyártásnak.
(85)
Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a glicin-eset sem támasztja alá az exportáló érvelését, mivel abban az esetben az exportáló kínai vállalatok csak bizonyos feldolgozási műveleteket végeztek, amelyek az érintett termék kémiai összetételét vagy fizikai tulajdonságait nem változtatták meg. Ez teljesen eltér a jelen helyzettől, melyben az uniós vállalatok által végzett műveletek során a szójababot vagy szójapelyhet szójafehérjévé alakítják át, és nemcsak megváltoztatják az anyag kémiai összetételét vagy fizikai tulajdonságait, hanem ezáltal a végtermék jelentős hozzáadott értéket kap.
(86)
Az exportáló azzal is érvelt, hogy az Unión belüli teljes nyersanyag-feldolgozói gyártásra vonatkozó döntéshozatali folyamat egy EU-n kívüli vállalat kizárólagos hatáskörébe tartozik, és a nyersanyag-feldolgozó vállalatok sorsa teljesen és kizárólagosan a svájci anyavállalatuktól függ. Az exportáló hozzátette, hogy egy másik, az Amerikai Egyesült Államokból származó vinil-acetát behozatalára vonatkozó ügyben (9) a Bizottság kizárt egy uniós gyártót az uniós gazdasági ágazat fogalommeghatározásából, amiért kapcsolatban állt egy célországból származó vállalattal.
(87)
Egy másik fél azt javasolta, hogy amikor a nyersanyag-feldolgozási megállapodást elemezzük, és azt, hogy gyártásnak minősül-e, az olyan kérdéseket, mint a székhely megjelölése, az érdekeltség központja, az uniós piac iránti elkötelezettség, hasonló módon kell elemezni, mint az uniós gazdasági ágazat fogalommeghatározása esetében a kapcsolt vállalatokat.
(88)
A Solae-csoportnak szerkezeti kapcsolatai vannak a svájci anyavállalatával, és további vállalati kapcsolatai vannak amerikai vállalatokkal. A dömpingellenes eljárások során nem jelent újdonságot, hogy erős uniós jelenléttel rendelkező vállalatoknak ilyen szerkezeti, tőke- vagy vállalati kapcsolatai vannak az EU-n kívül. Azonban az ilyen, Unión kívüli szerkezeti és vállalati kapcsolatok nem változtathatnak azon a következtetésen, hogy a panaszosok uniós gyártóknak minősülnek.
(89)
Meg kell jegyezni, hogy az ilyen érvek az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja céljából, és az uniós gazdasági ágazat definíciója céljából csak akkor lennének relevánsak, ha a Solae Europe egy célországban, például ebben az esetben a Kínai Népköztársaságban lévő vállalat lenne. Nyilvánvalóan nem ez a helyzet, következésképpen az exportáló érvelése nem releváns.
(90)
Ezenkívül ismételten hangsúlyozni kell, hogy a felhasznált anyag és/vagy a végtermék tulajdonjoga az uniós gyártó meghatározásánál nem számít döntő kritériumnak. A nyersanyag-feldolgozási megállapodások jogilag különböznek ugyan más gyártási megállapodásoktól, a nyersanyag-feldolgozó vállalatok azonban uniós gyártóknak tekinthetők.
(91)
Ez a megközelítés nem mond ellent az intézmények korábbi gyakorlatának, mint például a Kínából származó furfuril-alkohol behozatalával kapcsolatos hatályvesztési felülvizsgálat (10) esetében.
(92)
Meg kell ismételni, hogy a jelenlegi esetben az uniós vállalatok által hozzáadott érték a termelési költség több mint 50 %-át teszi ki. A hozzáadott értéknek ez az aránya jól tükrözi az Unióban lévő technológiai beruházások és tőkebefektetések mértékét. Az EU-ban jelentős az ilyen beruházások nettó értéke, és a gazdasági ágazat jelentős számú embert foglalkoztat az Unióban.
(93)
Végezetül, a Solae Belgium és a Solae Denmark vállalatokat olyan uniós gyártóknak tekintik, amelyek az uniós gazdasági ágazat részét képezik, az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikke (4) bekezdése értelmében (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(94)
A teljes uniós termelést az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése értelmében a panaszos kérdőívre adott válaszai alapján határozták meg.
(95)
Figyelembe véve, hogy az uniós gazdasági ágazat egyetlen gyártóból áll, az alábbi adatokat indexált formában adják meg, hogy az alaprendelet 19. cikke szerint ne szolgáltassák ki az uniós gazdasági ágazat által benyújtott bizalmas adatokat.
2. UNIÓS FOGYASZTÁS
(96)
Az uniós felhasználás meghatározása az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacra szánt, nyersanyag-feldolgozási megállapodás keretében végzett termelés értékesítési volumene alapján történt, az uniós piacra kerülő importvolumenre vonatkozó adatok az Eurostattól származnak, a becslések pedig a panaszostól.
(97)
A szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékekre vonatkozó KN-kódok a termékek szélesebb skálájára vonatkoznak, nem csak a vizsgált termékre. A panaszos a vizsgált termék Unióba történő behozatalának értékére és volumenére vonatkozóan kiterjedt kutatáson és a piac alapos ismeretén alapuló becsléseket végzett. Ezeket a becsléseket a vizsgálat során megvizsgálták, és megbízhatónak találták. A Bizottság szolgálataihoz nem érkezett be olyan alternatív javaslatot tartalmazó észrevétel, amely megkérdőjelezte volna e becsléseknek a vizsgálat céljából történő használatát.
(98)
Az egyik fél állítása szerint a Bizottság nem magyarázta el kellőképpen az import kiszámításának a módszerét. Ezt a kritikát azonban a továbbiakban nem támasztották alá. A fél a Bizottság hozzáállását kritizálta, ugyanakkor nem tett javaslatot egy megfelelőbb vagy megbízhatóbb alternatívára. A kritika lényegében arra vonatkozott, hogy a fél nem tehetett megjegyzést. A Bizottság emlékeztet arra, hogy az eljárás megindításától kezdve rendelkezésre állt a nem bizalmas akták között a panasz nem bizalmas változata, amely tartalmazta a kizárásra vonatkozó módszert.
(99)
Emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság szolgálatai ellenőrizték a panaszban szolgáltatott adatokat, és nem találtak semmiféle olyan elemet, amely megkérdőjelezhetné a választott módszer helyességét. Figyelemmel továbbá arra, hogy a felek nem javasoltak alternatív kizárási módszert, az észrevételeiket a Bizottság megalapozatlannak minősítette.
(100)
A figyelembe vett időszakban az uniós piacon 8 %-kal csökkent a kereslet. Konkrétabban az uniós fogyasztás 2007 és 2008 között stabil maradt, 2009-ben 8 %-kal csökkent, és a vizsgálati időszak alatt változatlan maradt.
1. táblázat
Uniós fogyasztás
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Mennyiség (tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Forrás:
az uniós gazdasági ágazat kérdőívre adott válaszai és a panaszosnak az Eurostat adatain alapuló becslései.
3. AZ ÉRINTETT ORSZÁGBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
a) Mennyiség
(101)
Az érintett termék behozatalának mennyisége 15 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, és a vizsgálati időszakban 20 117 tonnát ért el. Konkrétabban, a Kínai Népköztársaságból származó behozatal 2007 és 2008 között stabil maradt, majd 2009-ben 26 %-kal nőtt, elérve addigi csúcsát. Meg kell jegyezni, hogy a Kínai Népköztársaságból származó behozatal a vizsgálati időszak alatt 9 százalékponttal csökkent.
2. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Az érintett országból származó dömpingelt behozatal mennyisége (tonna)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Az érintett országból származó dömpingelt behozatal piaci részesedése - indexált
100
100
136
125
Forrás:
a panaszosnak az Eurostat adatain alapuló becslései.
b) Az érintett import piaci részesedése
(102)
A Kínából származó dömpingelt behozatal piaci részesedésének alakulását tükröző mutató a figyelembe vett időszak alatt 25 %-kal nőtt. 2007 és 2008 között stabil maradt, azonban 2009-ben 36 %-kal nőtt. A vizsgálati időszak alatt 11 százalékponttal csökkent.
c) Árak
i. Az árak alakulása
(103)
A figyelembe vett időszakban az átlagos importárak 37 %-kal emelkedtek. Konkrétabban, eleinte 48 %-kal nőtt, 2007 és 2008 között, majd 2009-ben 11 százalékponttal esett, és azon a szinten maradt a vizsgálati időszak alatt. A Kínai Népköztársaságból származó behozatal átlagos ára a vizsgálati időszak alatt 1,569 EUR volt tonnánként.
3. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
A kínai behozatal CIF ára (EUR/tonna)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Forrás:
a panaszosnak az Eurostat adatain alapuló becslései.
ii. Áralákínálás
(104)
Az áralákínálás elemzése céljából az uniós gyártó uniós piacon, független fogyasztók részére kínált, különösen a hitelköltségekhez, szállítási költségekhez, csomagolás- és jutalékköltségekhez igazított, gyártelepi szintre kiigazított súlyozott átlagos értékesítési árait összehasonlították a Kínából származó együttműködő exportálók első független uniós vásárló részére történő értékesítésének CIF-áraival, a vámkezeléssel, azaz a vámtarifával, az importálás utáni költségekkel (kirakodási ár) kapcsolatos költségekhez igazított súlyozott átlagáraival.
(105)
Az összehasonlítás azt mutatta, hogy a vizsgálati időszakban az érintett termék behozatala az uniós gazdasági ágazat áraihoz képest körülbelül 12 %-os áralákínálással történt.
Vállalat
Áralákínálás
Crown Group
11,1 %
Gushen Group
9,6 %
Sinoglory Group
15,0 %
(106)
A egyik fél megjegyezte, hogy az áralákínálás szintjét csak a vizsgálati időszakra vonatkozóan számították ki, és az áralákínálás korábbi szintjei nem ismertek. A fél azonban azt javasolta, hogy mivel 2007 és a vizsgálati időszak között a kínai importárak sokkal jelentősebb mértékben nőttek, mint az uniós gazdasági ágazat árai, arra lehet következtetni, hogy az alákínálás mértéke csökkent.
(107)
Valóban, el kell ismerni, hogy míg 2007 és a vizsgálati időszak között a kínai importárak 37 %-kal nőttek, az uniós gazdasági ágazat árai csak 15 %-kal nőttek (lásd alább a (119) preambulumbekezdést). Következésképpen egyértelmű, hogy az átlagos árak tekintetében a kínai és uniós árak közötti különbség 2007 és a vizsgálati időszak között csökkent.
4. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT HELYZETE
(108)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése szerint a dömpingelt import uniós gazdasági iparágra gyakorolt hatásának vizsgálata magában foglalta valamennyi olyan gazdasági tényező és index értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági iparág állapotára.
(109)
A kárelemzés elvégzése céljából a kármutatókat a panaszos által kitöltött, megfelelően ellenőrzött kérdőívből összegyűjtött információ alapján állapították meg.
a) Gyártás
(110)
Az uniós gyártás 14 %-kal csökkent 2007 és a vizsgálati időszak között. Pontosabban, 2008-ban 8 %-kal csökkent, majd 2009-ben további 15 százalékponttal csökkent. Azonban 2009 és a vizsgálati időszak között egyértelmű javulás volt észlelhető, amikor a gyártás 9 százalékponttal nőtt.
4. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Gyártás (tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
b) Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználtság
(111)
Az uniós gyártó gyártási kapacitása a figyelembe vett időszakban változatlan maradt.
5. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Gyártási kapacitás (tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapacitáskihasználás
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
(112)
A figyelembe vett időszakban a kapacitáskihasználás alakulását tükröző mutató 14 %-kal csökkent. 2007 és 2008 között 8 %-kal csökkent, és 2009-ben további 15 százalékpontos csökkenést mutatott. A vizsgálati időszakban 9 százalékponttal nőtt. A felhasználási arány trendje a figyelembe vett időszak alatti gyártás alakulását tükrözi, mivel a gyártási kapacitás stabil maradt.
(113)
Meg kell jegyezni, hogy az általános csökkenés ellenére, a vizsgálati időszakban a kapacitáskihasználás viszonylag magas volt, 80 % fölött maradt.
c) Értékesítési volumen
(114)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene az uniós piac független vevői tekintetében 8 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az értékesítés 2007 és 2008 között 9 %-kal csökkent, és 2009-ben további 5 százalékpontos csökkenést mutatott. Azonban 2009 és a vizsgálati időszak között egyértelmű javulás volt észlelhető, amikor az értékesítés 6 százalékponttal nőtt.
6. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Uniós értékesítés (tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
d) Piaci részesedés
(115)
Összességében, a figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat megtartotta piaci részesedését. Konkrétabban, a mutató 2007 és 2008 között mintegy 9 %-kal csökkent, de már 2009-ben 1 százalékponttal visszaugrott, és a vizsgálati időszak alatt további 7 százalékponttal nőtt.
7. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Forrás:
az uniós gazdasági ágazat kérdőívre adott válaszai és a panaszosnak az Eurostat adatain alapuló becslései.
e) Növekedés
(116)
2007 és a vizsgált időszak között, míg az uniós felhasználás 8 %-kal csökkent, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése stabil maradt.
f) Foglalkoztatás
(117)
2007 és a vizsgálati időszak alatt 7 %-kal csökkent a foglalkoztatás. 2007 és 2008 között kismértékben nőtt, majd 2009-ben 10 százalékpontos, jelentős visszaesés volt tapasztalható. A vizsgálati időszak alatt azonban a foglalkoztatás 2 százalékponttal ismét emelkedett.
8. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatás (fő)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
g) Termelékenység
(118)
A figyelembe vett időszak alatt az egy foglalkoztatottra jutó éves termelésben (tonna) mért termelékenység 7 %-kal csökkent Ez a csökkenés jól tükrözi, hogy a termelés gyorsabb ütemben csökkent, mint a foglalkoztatás. Mégis, meg kell jegyezni, hogy 2009 és a vizsgálati időszak alatt a termelékenység 8 százalékponttal nőtt, és ez azt mutatja, hogy a termelésben bekövetkezett növekedés gyorsabb ütemben történt, mint a foglalkoztatás növekedése.
9. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Termelékenység (tonna/munkavállaló)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
h) Az értékesítési árakat érintő tényezők
(119)
A figyelembe vett időszakban az uniós gyártók átlagos értékesítési árai 15 %-kal nőttek. Az átlagos ár 2008-ban és 2009-ben nőtt (8, illetve 10 százalékponttal), majd a vizsgálati időszak alatt enyhén (3 százalékponttal) csökkent. Általánosságban a szójafehérje-koncentrátumból készült termék (CCSPP) árai nagyban függenek az alapvető nyersanyagok (azaz szójabab vagy szójapehely) és az energia költségeitől. Együttesen a termelési költség jelentős részét teszik ki. Meg kell jegyezni, hogy a szójabab piaca kiszámíthatatlan, jellemzőek az évenkénti, vagy akár havonta előforduló ingadozások.
(120)
Figyelembe véve a vizsgált termék különböző fajtáinak eladási árai közötti jelentős eltéréseket, az átlag eladási ár alakulását óvatosan kell kezelni, mivel a termékösszetételben bekövetkezett bármely változás az átlagos árat is jelentősen befolyásolja.
10. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Uniós piaci egységár (EUR/tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
i) A dömpingkülönbözet nagysága
(121)
A kínai import mennyiségét, piaci részesedését és árait tekintve a tényleges dömpingkülönbözet uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
j) Készletek
(122)
2007 és a vizsgálati időszak között a zárókészletek szintje lényegében stabil maradt. Megjegyzendő, hogy mivel a készletek az éves termelés igen kis hányadát teszik ki, e mutató korlátozott relevanciájú a kárelemzésben.
11. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
k) Bérek
(123)
2007 és a vizsgálati időszak között 7 %-kal nőtt az éves munkaköltség. 2007 és 2008 között 5 %-kal nőtt, majd 2009-ben 2 százalékponttal csökkent, később a vizsgálati időszakban 4 százalékponttal növekedett.
12. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Éves munkaerőköltség (EUR)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
l) Nyereségesség és a beruházások megtérülése
(124)
A figyelembe vett időszakban a hasonló terméknek az uniós piacon független fogyasztók részére történő értékesítéséből származó nyereségessége, a nettó eladások százalékában kifejezve, jelentősen ingadozott. Míg 2007-ben és 2009-ben az uniós gazdasági ágazat nyereségre tett szert, 2008-ban és a vizsgálati időszak alatt veszteségeket szenvedett. Az ingadozó nyereségesség valószínűleg a szójababpiacon zajló ingadozásokat tükrözi.
13. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Az EU nyereségessége (nettó eladások %-a)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Beruházások megtérülése (befektetések könyv szerinti nettó értékének %-ában kifejezett nyereség)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
(125)
A beruházások megtérülése - a beruházások nettó könyv szerinti értékének százalékában kifejezett nyereség - nagyjából a jövedelmezőség tendenciáját követte.
m) Pénzforgalom és tőkebevonási képesség
(126)
Az operatív tevékenységekből származó nettó pénzforgalom a figyelembe vett időszakban jelentősen ingadozott. A 2007-es pozitív számból 2008-ban negatívba ment át, de 2009-ben ismét javult, majd a vizsgálati időszakban ismét negatív lett. Összességében a pénzforgalom nagyvonalakban a nyereségességi trendet követte.
(127)
Nem volt jele annak, hogy az uniós gazdasági ágazatnak nehézségei lettek volna a tőkebevonás terén, főként mivel nagyobb cégcsoportokhoz tartozik.
14. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Pénzáramlás (EUR)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
n) Beruházások
(128)
A hasonló termék előállításába történő éves beruházás 2007 és 2008 között 4 %-kal, majd 2009-ben további 29 százalékponttal nőtt. A vizsgálati időszakban enyhén, 5 százalékponttal csökkent. Összességében a figyelembe vett időszakban 28 %-kal nőttek a beruházások.
15. táblázat
2007
2008
2009
Vizsgálati időszak
Nettó beruházások (EUR)
A vállalat bizalmas adatai
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Forrás:
kérdőívre adott válasz.
5. A KÁRRA VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉSEK
(129)
Az adatok elemzése azt mutatja, hogy a figyelembe vett időszakban összességében az uniós gazdasági ágazatban a termelés, a kapacitáskihasználás, az értékesítés, a foglalkoztatás és a termelékenység csökkent. A bérköltségek is emelkedtek.
(130)
Ugyanakkor ezt a negatív képet kissé enyhíti az a tény, hogy a legtöbb mutató 2009 és a vizsgálati időszak (2010) között pozitív irányba változott. Különösen 2009 és 2010 (vizsgálati időszak) között mind a termelés, mind a kapacitáskihasználás 9 százalékponttal nőtt; az uniós értékesítés és piaci részesedés 6, illetve 7 százalékponttal emelkedett; a foglalkoztatottság 2 százalékponttal, míg a termelékenység 8 százalékponttal nőtt.
(131)
Összességében az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a figyelembe vett időszakban stabil maradt. Jóllehet 2008-ban csökkent, 2009-ben már nőtt. 2010-re a 2007-es szinthez közeli szintet ért el.
(132)
A nyereségesség, valamint a beruházások megtérülése és a pénzáramlás (mindkettő szorosan összefügg a nyereségességgel) az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetéről igen vegyes képet festenek. Míg összességében (2007 és a vizsgálati időszak között) ezek az adatok csökkenést mutatnak, mégis jelentősen ingadoznak, jól mutatva a piac kiszámíthatatlanságát.
(133)
2007 és 2009 között a nettó beruházások egyértelműen nőttek (33 %-kal), és 2010-ben (a vizsgálati időszak alatt) csak kevéssel (5 százalékponttal) csökkentek.
(134)
Ezenkívül az uniós gazdasági ágazatnak a vizsgálati időszak alatt tapasztalt veszteségeinek szintje valójában viszonylag enyhe.
(135)
Az előbbiek fényében arra a következtetésre lehet jutni, hogy az uniós gazdasági ágazat némi kárt szenvedett. Figyelembe véve azonban, hogy az uniós gazdasági ágazatot a vizsgálati időszak alatt viszonylag jelentéktelen szintű veszteség érte, és a figyelembe vett időszak vége felé a javulás jelei voltak megfigyelhetők, ez a kár nem minősül anyaginak az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
(136)
A végleges megállapítások nyilvánosságra hozatalát követően a panaszos azzal érvelt, hogy ebben az esetben anyaginak kell tekinteni a kárt, mivel más esetekben, ahol állítólag hasonlóak voltak a körülmények (azaz a figyelembe vett időszak vége felé pozitív trend volt megfigyelhető) (11), a megállapítások eltérőek voltak. A panaszos azzal is érvelt, hogy a figyelembe vett időszak későbbi részének vizsgálata, és az időszakban tapasztalt javulás jelei alapján következtetések levonása összeegyeztethetetlen a WTO jogszabályaival (12).
(137)
Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy minden egyes esetet a saját érdemei alapján kell megítélni. Ebben a konkrét esetben a vizsgálat nemcsak azt állapította meg, hogy az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszak vége felé a javulás egyértelmű jeleit mutatta, hanem azt is, hogy a kedvezőtlen tendenciák jelentősége viszonylag korlátozott volt. Például az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése stabil maradt és összességében viszonylag magas, a kapacitáskihasználás enyhén csökkent, de 80 % fölötti szinten maradt, és a beruházások nőttek. Ezzel ellentétben az oxálsav-ügyben (13) például a kárvizsgálati időszak első évéhez képest a vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 9 %-kal csökkent (14). A citromsav-ügyben (15) a piaci részesedés hasonló mértékű csökkenése volt tapasztalható, és a beruházások is csökkentek (16).
(138)
Tekintettel a WTO kötelezettségekre, az idézett vizsgálóbizottsági jelentés egy teljesen más helyzetre utal, amelyben a vizsgáló hatóság az egymást követő három évből csak 6-6 hónapnyi részleges adatot elemzett, és megállapításait erre a hiányos elemzésre alapozta. Jelen ügyben nyilvánvalóan más a helyzet, mivel a kárelemzés négy egymást követő év teljes éves adatait elemzi, továbbá hangsúlyozzák a tényt, hogy a négyéves időszak végére a vizsgálati időszak előtti évhez viszonyítva az elemzett tendenciák közül többnél pozitív fejlődés volt tapasztalható.
(139)
A fentiek alapján véglegesen megállapítható, hogy az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár nem tekinthető jelentős kárnak.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. BEVEZETÉS
(140)
A jelentős károkozás hiánya megállapításának sérelme nélkül, valamint azon feltételezés alapján, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár jelentősnek is minősülhetett volna, a Bizottság megvizsgálta a lehetséges okozati összefüggést.
(141)
Az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazatot sújtó kár oka az érintett országból származó dömpingelt behozatal volt-e. Azokat a dömpingelt behozataltól eltérő ismert tényezőket is megvizsgálták, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges károkat ne tulajdonítsák dömpingelt behozatalnak.
2. A DÖMPINGELT BEHOZATAL HATÁSA
(142)
Az érintett termék behozatala összességében 15 %-kal nőtt 2007 és a vizsgálati időszak között, és a vonatkozó piaci részesedése 25 %-kal nőtt annak ellenére, hogy az uniós piacon csökkent a kereslet. Ezek a fejlemények általában egybeestek azzal, hogy az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete meggyengült. Míg az uniós gazdasági ágazatnak sikerült megőriznie piaci részesedését, a kínai behozatal több mint 5 százalékponttal nőtt.
(143)
Ennek alapján első megközelítésre úgy tűnhet, hogy okozati összefüggés áll fenn az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár és a Kínai Népköztársaságból származó behozatal között.
(144)
A dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásainak részletesebb elemzése azonban nem mutat közvetlen összefüggést a kettő között. Például, míg a Kínából származó behozatal alig nőtt 2007 és 2008 között ((101) preambulumbekezdés), CIF-importáraik 48 százalékponttal emelkedtek ((103) preambulumbekezdés), az uniós gazdasági ágazat 2008-ban mégis jelentős károkat szenvedett, és piaci részesedése is csökkent valamelyest. Ezzel szemben, míg a kínai behozatal 26 %-kal nőtt 2008 és 2009 között, CIF-importáraik 11 százalékponttal csökkentek, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése nem változott, és a 2008-as veszteségeket is kiheverte. 2009 és a vizsgálati időszak között, míg az uniós piacon továbbra is jelen volt a Kínából származó behozatal, az uniós gazdasági ágazat helyzete egyértelműen javult, ahogy azt a fenti kárelemzésben is olvashattuk.
(145)
A Kínából származó behozatal és a kármutatók alakulása közötti korreláció hiánya erősen azt sugallja, hogy más tényezők is közrejátszottak, és lehetséges, hogy az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár ezeknek tulajdonítható. Ezt a kérdést az alábbiakban vizsgáljuk.
3. AZ EGYÉB TÉNYEZŐK HATÁSAI
(146)
Az okozati összefüggés vonatkozásában vizsgált egyéb tényezők a következők: i. az uniós kereslet csökkenése, valószínűleg részben a 2008/2009-es évek pénzügyi és gazdasági válságával függ össze; és ii. a szójababpiac ingadozása.
i. az uniós kereslet csökkenése, valószínűleg részben a 2008/2009-es pénzügyi és gazdasági válsággal függ össze
(147)
A figyelembe vett időszakban az uniós fogyasztás csökkenése volt megfigyelhető, nevezetesen 8 %-kal, ha 2007-et összehasonlítjuk 2010-zel (vizsgálati időszak). Számos kártényező ezzel a tényezővel összefüggésben alakult ki. Például az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene is 8 %-kal csökkent, figyelembe véve a két fent említett időszakot. További példák a foglalkoztatás - 2010-ben 7 %-kal kevesebb mint 2007-ben - és a termelékenység - szintén 7 %-kal kevesebb 2010-ben mint 2007-ben. Ezért egyértelmű, hogy a keresletben történt csökkenés, bármi legyen is a mögöttes oka, fontos tényező volt az uniós gazdasági ágazat állapotának alakulásában.
(148)
Jóllehet a kereslet csökkenésének oka közvetlenül nem releváns az okozati elemzés szempontjából, lehetséges, hogy legalábbis részben a pénzügyi és gazdasági válság az oka. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a kereslet különösen 2008 és 2009 között csökkent. Az időbeli egybeesés miatt a 2008 és 2009 közötti 8 százalékpontos csökkenés minden valószínűség szerint a gazdasági válságnak tulajdonítható. Következésképpen kijelenthető, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt a gazdasági válság és az abból következő kereslet hanyatlása okozta.
(149)
Azt is meg kell jegyezni, hogy a Solae Belgium 2009-es jelentésében elismeri, hogy a pénzügyi válság miatt a pénzügyi eszközökből származó alacsonyabb jövedelem negatív hatással volt a vállalat pénzügyi helyzetére.
(150)
Ismételten meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete 2009 és a vizsgálati időszak között javult, ez a javulás nyilvánvalóan egybeesik az általános gazdasági fellendüléssel.
(151)
A fentiek ismeretében megállapították, hogy a kereslet csökkenése, amely részben a gazdasági válságnak tulajdonítható, az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár egyik fő okozója volt.
(152)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy a kárt nem a pénzügyi és gazdasági válság okozta, azonban ebben a tekintetben nem szolgáltatott semmilyen meggyőző érvet, csupán számos olyan esetre (17) utalt, ahol a megállapítások eltérőek voltak.
(153)
Ebben a tekintetben ismét meg kell jegyezni, hogy minden egyes esetet a saját érdemei alapján kell megítélni. Ebben a konkrét esetben az a tény, hogy bár nincs közvetlen összefüggés a dömpingelt behozatalok és az uniós gazdasági ágazat helyzete között, a kereslet csökkenése, mely részben a gazdasági válságnak tulajdonítható, valóban hozzájárult az uniós gazdasági ágazat nehéz helyzetéhez. Sőt, ahogy azt a fentiekben leírtuk, bizonyos mértékig ezt a Solae Belgium 2009-es éves jelentésében nyíltan elismerték.
(154)
Mindazonáltal lényeges különbségek állapíthatók meg a panaszos által említett esetek és a jelenlegi eset között. Az alábbi preambulumbekezdésekben felsorolunk néhányat e különbségek közül.
(155)
Az oxálsav-ügyben (18), jóllehet egyes mutatók valóban pozitív fejlődést mutattak 2009 és a vizsgálati időszak között, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése csökkent, míg a jelen esetben növekedett, és csaknem elérte a 2007-es szintet (19). Továbbá, az oxálsav-ügy nem mutatta évről évre az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal és a kármutatók tendenciája közötti korreláció hiányát, amely a jelenlegi esetre viszont jellemző. A nyereségességi tendenciák is különbözőek. Nevezetesen a jelenlegi esetben a nyereségesség meglehetősen ingadozik. Végül a jelenlegi esetben a piac is nagyon kiszámíthatatlan.
(156)
A Kínai Népköztársaságból származó egyes üvegszál szitaszövetek ügyében (20) az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése minden évben csökkent, összességében 12 százalékponttal (21). Ugyanakkor a kínai behozatalok piaci részesedése évről évre következetesen nőtt, összességében 12,4 százalékponttal (22). A jelen esetben a kínai behozatalok piaci részesedése 2009-ig nőtt, majd 2009 és a vizsgálati időszak között csökkent. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése már 2008-ban csökkent, majd szinte a 2007-es szintre visszaugrott.
(157)
Az üvegszál-ügyben (23) a dömpingelt behozatalok piaci részesedése évről évre nőtt, összességében 6,3 százalékponttal (24).
(158)
A kerámialapok-ügyben (25) a dömpingelt behozatal piaci részesedése egyenletesen nőtt (26). Továbbá a készletek alakulása is más volt. A kerámialapok-ügyben a készletek növekedése a károkozás árulkodó jele volt (27). Végül a kerámialapokra vonatkozó vizsgálatból kiderült, hogy bár az építőipari ágazatban volt némi javulás, az uniós gazdasági ágazat mutatói továbbra is csökkenő tendenciát mutattak (28).
(159)
Végül pedig a zsíralkoholok-ügyben (29) a kármutatók alakulása 2009 és a vizsgálati időszak között különbözött a jelenlegi esetétől (például a foglalkoztatás csökkent) (30), és a dömpingelt behozatalok volumene és piaci részesedése 2009 és a vizsgálati időszak között növekedett (31).
(160)
Következésképpen a panaszos panaszát el kell utasítani.
ii. A szójababpiac ingadozása
(161)
A fentiekből kitűnik, hogy az uniós gazdasági ágazat nyereségessége jelentősen ingadozik, jelezve a piac kiszámíthatatlanságát.
(162)
Ez a kiszámíthatatlanság szorosan összefügg a nyersanyag-piacon tapasztalható ingadozásokkal. A fő nyersanyag - szójabab - azonnali piacát hagyományosan a jelentős havi és éves ingadozások jellemzik (32), míg a végtermék - CCSPP - árai általában stabilak szoktak lenni (mivel hosszabb távú szerződéseken alapulnak). Következésképpen, a vizsgált termék nyereségességének szintje erősen függ a szójababpiacon éppen fennálló helyzettől.
(163)
Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy 2008-ban valóban jelentősen emelkedett a szójabab ára, és ez erősen hatott a nyereségességre, és az uniós gazdasági ágazat általános helyzetére. A panaszos is elismerte, hogy a szójabab árának emelkedése valóban hozzájárult az ágazat kedvezőtlen helyzetéhez 2008-ban.
(164)
A fentiek ismeretében világos, hogy a szójababpiac kiszámíthatatlansága is az egyik fő oka volt annak, hogy az uniós gazdasági ágazat kárt szenvedett.
(165)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azt állította, hogy a szójabab árának kiszámíthatatlansága sem befolyásolja az okozati összefüggést, és csak a 2008-as veszteségek esetében volt releváns. Ebben a tekintetben nem nyújtottak be a fenti állítást alátámasztó bizonyítékot.
(166)
Meg kell jegyezni, hogy a szójabab árának emelkedése egybeesett az uniós gazdasági ágazat gyenge pénzügyi teljesítményével, és mivel a magas szójababárakat tekintették a 2008-as veszteségek fő okának, nem indokolt másképp kezelni a 2010-es veszteségeket, melyek szintén egybeesnek egy újabb szójabab-áremelkedéssel.
(167)
Következésképpen a panaszos panaszát el kell utasítani.
4. AZ OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉSRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS
(168)
Más tényezők, különösen a kereslet csökkenése (melyet valószínűleg részben a 2008/2009-es évek gazdasági válsága is okozott) és a fő nyersanyag piacának kiszámíthatatlansága, szintén fontos szerepet játszottak abban, hogy az uniós gazdasági ágazat kárt szenvedett.
(169)
Ezért, még ha feltételezzük is, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett, mivel a többi tényező nem töri meg az okozati összefüggést, nem állapítható meg, hogy a kárt a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatal okozta.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(170)
Mivel a fentiekből kiderült, hogy az uniós gazdasági ágazat nem szenvedett el jelentősnek tekinthető kárt, és más tényezők sem törték meg a dömpingelt behozatalok és a károkozás közötti okozati összefüggést, az uniós érdeket nem szükséges megvizsgálni.
G. AZ ELJÁRÁS MEGSZŰNTETÉSE
(171)
Figyelembe véve az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár hiányára vonatkozó következtetéseket, és tekintettel az okozati összefüggés hiányára, az alaprendelet 9. cikkének megfelelően az eljárást intézkedések elrendelése nélkül meg kell szüntetni.
(172)
Valamennyi érintett felet tájékoztattak a végleges megállapításokról és az eljárás megszüntetésére irányuló szándékról, és lehetőséget kaptak arra, hogy megtegyék észrevételeiket. Észrevételeiket figyelembe vették, de azok nem befolyásolták a fenti következtetéseket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Kínai Népköztársaságból származó szójafehérje-koncentrátumból készült egyes termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megszűnik.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2012. június 27-én.