KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 699/2012
af 30. juli 2012
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Den 1. november 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Rusland og Tyrkiet (»de pågældende lande«).
(2)
Proceduren blev indledt ved en klage indgivet den 20. september 2011 af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (»klagerne«) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde mere end 40 %, af den samlede produktion i Unionen af visse rørfittings af jern og stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter, repræsentanter for det pågældende land, kendte importører og kendte brugere om procedurens indledning. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(5)
På baggrund af det tilsyneladende store antal EU-producenter blev der i indledningsmeddelelsen givet mulighed for stikprøveudtagning for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17.
(6)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenterne. Denne stikprøve bestod af tre virksomheder ud af de 22 EU-producenter, om hvem man vidste, at de producerede samme vare inden undersøgelsens indledning.
(7)
Stikprøven blev udtaget ud fra den salgs- og produktionsmængde, som med rimelighed kunne undersøges inden for fristen. De stikprøveudvalgte EU-producenter har hjemsted i fire medlemsstater og tegner sig for 48 % af det samlede EU-salg fra alle EU-producenter og for 64 % af de producenter, der gav sig til kende. Ingen af de interesserede parter gjorde indsigelse mod den foreslåede stikprøve.
b) Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(8)
På grund af det tilsyneladende store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udvælge en stikprøve, blev alle importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden (1.10.2010-30.9.2011).
(9)
Ud af de 38 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som Kommissionen kontaktede, besvarede kun fem virksomheder stikprøvespørgsmålene inden fristens udløb. En virksomhed viste sig snarere at være en bruger end en importør. Det blev derfor ikke anset for nødvendigt med en stikprøveudtagning, og spørgeskemaerne blev sendt til de fire importører, som gav sig til kende. I sidste ende var der kun to importører, der besvarede spørgeskemaet og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(10)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i givet fald udvælge en stikprøve, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden (1.10.2010-30.9.2011). Myndighederne i de pågældende lande blev også hørt.
(11)
For så vidt angår Rusland var der ingen eksporterende producenter, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Med hensyn til de tyrkiske eksporterende producenter var der tre virksomheder, der gav sig til kende, og derfor besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt med stikprøveudtagning for Tyrkiet. De tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder tegner sig for størstedelen af den tyrkiske eksport til Unionen i undersøgelsesperioden.
d) Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(12)
For at gennemføre analysen sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle tre samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter og til de stikprøveudvalgte EU-producenter og de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere.
(13)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra alle de tre samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter, alle stikprøveudvalgte EU-producenter, to ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og fire brugere.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
Eksporterende producenter i Tyrkiet
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Tyrkiet
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Tyrkiet
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Tyrkiet
EU-producenter
-
ERNE Fittings, Schlinz, Østrig
-
Virgilio Cena & Figli S.p.A, Brescia, Italien.
3. Undersøgelsesperiode
(15)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2010 til 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande
(16)
Der er indført antidumpingforanstaltninger over for importen af visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Malaysia, Folkerepublikken Kina, Republikken Korea og Thailand, og efter omgåelsespraksis også over for visse rørfittings af jern og stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, afsendt fra Indonesien, Sri Lanka, Filippinerne og Taiwan (med visse undtagelser) (3). De lande, der er nævnt i foregående sætning, omtales herefter som »lande, der er underlagt antidumpingforanstaltninger«.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(17)
Den pågældende vare er rørfittings (ikke støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (ikke rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (»den pågældende vare«).
(18)
I produktionsprocessen anvendes sømløse eller svejsede stålrør til produktion af albuer, reduktionsrør og t-formede fittings, hvorimod der til produktionen af hætter normalt anvendes stålplader som råvarer. Albuer og reduktionsrør fremstilles ved at skære, forme, bøje og reducere. De t-formede fittings fremstilles ved anvendelse af vandtryk, og hætterne fremstilles ved at forme tynde og lidt tykkere plader. Dernæst bliver de normalt affaset og sandblæst, inden de pakkes. I visse tilfælde galvaniseres varen også. Alle slags varer har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål.
(19)
Rørfittings benyttes hovedsagelig i den petrokemiske industri og bygge- og anlægsbranchen, inden for energiproduktion, til skibsbygning og i industrielle installationer. De anvendes til at forbinde rør med hinanden i alle ovennævnte anvendelser.
2. Samme vare
(20)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og visse rørfittings af jern og stål, der sælges på hjemmemarkedet i de pågældende lande, samt visse rørfittings af jern og stål, som sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Foreløbig anses de derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. Rusland
(21)
Som nævnt i betragtning 11 var der ingen russisk eksporterende producent, som samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Følgelig blev dumpingberegningerne for Rusland foretaget på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 som forklaret nedenfor.
1.1. Normal værdi
(22)
På grund af det manglende samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side blev den normale værdi for Rusland beregnet ud fra de foreliggende faktiske oplysninger.
(23)
Der erindres om, at klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med den russiske import af den pågældende vare. Den beregning, der førte til dette bevis, var baseret på en beregnet normalværdi for Rusland som følge af manglen på nærmere oplysninger. Med henblik på at fastsætte en mere præcis normal værdi besluttede Kommissionen ikke desto mindre midlertidigt, at den normale værdi for Rusland skulle beregnes ud fra oplysninger, der var opnået under undersøgelsen hos de tyrkiske eksporterende producenter, som anvender russiske sømløse rør af jern eller stål som bestanddel i produktionen af den pågældende vare. Rent faktisk udgør råvareomkostningerne størstedelen af omkostningerne i forbindelse med den pågældende vare, og derfor blev denne metode anset for at være den mest fornuftige til fastsættelsen af den normale værdi for Rusland på basis af de foreliggende faktiske oplysninger.
(24)
Den normale værdi for Rusland blev således beregnet ved at fastsætte den vejede gennemsnitlige normale værdi for de samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter, som køber en del af deres råvarer fra Rusland.
(25)
Det er vigtigt at bemærke, at den deraf resulterende normale værdi blev fastsat for den varetype (albuer), der udgør den højeste importmængde, frem for alle former for den pågældende vare for således at opnå en repræsentativ sammenligning med eksportprisen (jf. de følgende betragtninger).
1.2. Eksportpris
(26)
Da der manglede en mere nøjagtig prisoplysning, blev eksportprisen for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland fastsat ud fra Eurostat-importoplysninger. I betragtning af de mange forskellige produktsammensætninger, der var opført under visse KN-koder, blev eksportprisen fastsat ved at begrænse anvendelsen af Eurostat-oplysninger til den varetype (albuer), der udgør den højeste importmængde, som anses for at være repræsentativ for alle de pågældende varer. Eksportprisen var således baseret på KN-kode 7307 93 11.
(27)
Det var nødvendigt at tilpasse ovennævnte Eurostat-importoplysninger, da visse importtransaktioner fra Rusland til Bulgarien, Estland og Litauen indeholdt forkerte erklæringer sandsynligvis på grund af forkerte vareklassifikationer. Disse transaktioner blev udpeget ved at anvende de importstatistikker, der var blevet gjort tilgængelige i databasen i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6, og blev fjernet fra beregningen af eksportprisen for at undgå anvendelsen af en fordrejet eksportpris i dumpingberegningen.
1.3. Sammenligning
(28)
Dumpingmargenen blev fastsat ved at sammenligne eksportprisen baseret på Eurostat-oplysningerne ab fabrik med den normale værdi for Rusland som fastsat ovenfor.
(29)
For at kunne fastsætte eksportprisen ab fabrik blev cif-eksportprisen, der var baseret på Eurostat-oplysninger (og tilpasset for at fjerne ovennævnte prisfordrejninger), tilpasset via transportomkostningerne. Til det formål blev transportomkostningen som beregnet i klagen anvendt, da den blev anset for at være et rimeligt skøn.
1.4. Dumpingmargen
(30)
Den landsdækkende dumpingmargen blev udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(31)
På det grundlag blev den landsdækkende midlertidige dumpingmargen, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Alle virksomheder
23,8 %
2. Tyrkiet
2.1. Normal værdi
(32)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først for hver af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter, om dennes samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af producentens samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen. Det fremgik af undersøgelsen, at salget af den samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt for alle samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(33)
Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som virksomheder med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg solgte på hjemmemarkedet, og som var identiske eller næsten identiske med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(34)
For hver type af samme vare, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet, og som blev anset for at være sammenlignelig med den type af den pågældende vare, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, når salget af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde omkring 5 % af det samlede salg ved eksport til Unionen af en sammenlignelig varetype. Det fremgik af undersøgelsen, at for hver af de tre virksomheders vedkommende var hjemmemarkedssalget repræsentativt for de fleste af varetypernes vedkommende.
(35)
Kommissionen undersøgte herefter, om hver type af den pågældende vare, der blev solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at være solgt i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden.
(36)
Når den mængde af en varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mindst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitssalgspris svarede til eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi for hver varetype beregnet som det vejede gennemsnit af alle salgspriser på hjemmemarkedet for den pågældende varetype.
(37)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som det vejede gennemsnit af alene det fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype.
(38)
Det fremgik af undersøgelsen, at det fortjenstgivende salg af visse sammenlignelige varetyper var på over 80 % af det samlede hjemmemarkedssalg, og hele hjemmemarkedssalget blev således anvendt til at beregne gennemsnitsprisen på den normale værdi. For andre varetyper, der også blev anset for solgt i normal handel, blev kun den fortjenstgivende del af salget anvendt.
(39)
Såfremt alle varetyper blev solgt med tab, var det opfattelsen, at salget ikke havde fundet sted i normal handel. For varetyper, der ikke blev solgt i normal handel, og for varetyper, der ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, måtte den normale værdi beregnes. Alle tre undersøgte virksomheder solgte sådanne varetyper med henblik på eksport til Unionen, om end i begrænsede mængder.
(40)
Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen blev de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs-, general- og administrationsomkostninger (SA&G-omkostninger) og disse virksomheders vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. For varetyper, der ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, blev den vejede gennemsnitlige fortjeneste og SA&G-omkostningerne i normal handel af dette ikke repræsentative salg anvendt til beregningen af den normale værdi.
2.2. Eksportpris
(41)
I alle tilfælde blev den pågældende vare eksporteret til uafhængige kunder i Unionen, og derfor blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
(42)
En af de tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder havde meget begrænset eksportsalg til Unionen i undersøgelsesperioden. Den pågældende virksomhed hævdede, at den gerne ville eksportere mere til Unionen, men at den var ikke i stand til at tilbyde tilstrækkeligt lave priser til importørerne, og anmodede om, at der blev taget hensyn til dette forhold i Unionens analyse.
(43)
For så vidt angår dumpingberegningen for denne virksomhed måtte den imidlertid baseres på virksomhedens begrænsede salg. Selv om virksomhedens salg til Unionen rent faktisk var begrænset, kan det ikke ignoreres og udgør det eneste beregningsgrundlag for en individuel dumpingmargen for denne virksomhed. Under alle omstændigheder kan virksomhedens manglende evne til at sælge mere på grund af dens påståede høje priser ikke anses for at være en faktor, der har indflydelse på dumpingberegningen i forbindelse med denne virksomhed.
2.3. Sammenligning
(44)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer i alle de tilfælde, hvor de blev anset for at være rimelige, nøjagtige og dokumenterede. Der blev navnlig indrømmet en justering for omkostninger til transport og forsikring, inklusive fragt i eksportlandet, rabatter, provisioner, kreditomkostninger og bankgebyrer.
2.4. Dumpingmargener
(45)
De midlertidige dumpingmargener blev udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
a) Dumpingmargen for undersøgte virksomheder
(46)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen for en af de tre samarbejdsvillige eksporterende producenter fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne for den pågældende vare til Unionen.
(47)
For så vidt angår de andre to samarbejdsvillige tyrkiske producenter viste dumpingberegningerne for dem, at virksomhederne udførte målrettet dumping med hensyn til en given tidsperiode og med hensyn til givne kunder og regioner. Der var rent faktisk et klart mønster i deres eksportpriser, som afveg betydeligt alt efter de forskellige indkøbere, regioner og tidsperioder. Desuden afspejlede dumpingberegningen, der var baseret på sammenligningen af en vejet gennemsnitlig normal værdi og vejede gennemsnitlige eksportpriser, ikke den fulde grad af den dumping, der udførtes af de to pågældende producenter.
(48)
For at vise det fulde dumpingbeløb, som blev praktiseret af de to pågældende virksomheder i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev den normale værdi, der var fastsat på et vejet gennemsnitligt grundlag, derfor for deres vedkommende sammenlignet med priserne på alle individuelle eksporttransaktioner til Unionen.
b) Dumpingmargen for ikke samarbejdsvillige virksomheder
(49)
For så vidt angår alle ikke samarbejdsvillige tyrkiske eksporterende producenter blev der fastsat en restdumpingmargen. I betragtning af at samarbejdsniveauet blev anset for relativt lavt (eksportmængden fra de tre samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder udgjorde under 80 % af den samlede tyrkiske eksport til Unionen i løbet af UP), blev restdumpingmargenen baseret på en fornuftig metode, der førte til en margen, der er højere end de højeste blandt de individuelle margener for de tre samarbejdsvillige virksomheder. Denne margen blev fastsat ud fra salget af repræsentative varetyper, der blev fremstillet af den tyrkiske samarbejdsvillige producent med den højeste dumpingmargen af de tre samarbejdsvillige virksomheder.
(50)
På grundlag af ovenstående udgør de midlertidige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andre virksomheder
16,7 %
D. SKADE
1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(51)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af 22 producenter i Unionen. De 22 producenter anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen (i det følgende benævnt »EU-erhvervsgrenen«), jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(52)
Som anført under betragtning 7 udgør de tre stikprøveudvalgte EU-producenter ca. 50 % af det samlede EU-salg af samme vare.
2. EU-forbruget
(53)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet ud fra de oplysninger, der var modtaget fra spørgeskemabesvarelserne fra de stikprøveudvalgte virksomheder, og de skøn, der var anført i klagen for de resterende EU-producenter, samt importoplysninger for EU-markedet fra Eurostat.
(54)
EU-forbruget faldt kraftigt med 40 % mellem 2008 og UP. Det faldt med 44 % i 2009, forblev på det niveau i 2010, inden det steg let med 4 procentpoint i UP.
Tabel 1
EU-forbruget
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indeks (2008=100)
100
56
56
60
3. Import fra de pågældende lande
3.1. Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(55)
Kommissionen undersøgte, om importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.
(56)
For begge de pågældende lande viste undersøgelsen, at dumpingmargenerne var over bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 3, og at mængden af dumpingimport fra disse to lande ikke var ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7.
(57)
Hvad angår konkurrencevilkårene for importen fra Rusland og Tyrkiet og samme vare, afslørede undersøgelsen, at producenterne fra disse lande bruger de samme salgskanaler og sælger til de samme kundekategorier. Undersøgelsen viste desuden, at importen fra begge disse lande i den betragtede periode udviste en stigende tendens med hensyn til markedsandel.
(58)
To samarbejdsvillige tyrkiske eksportører fremførte, at en akkumulering af importen fra Rusland og Tyrkiet ikke er hensigtsmæssig i denne sag, da importen fra disse lande udviser forskellige tendenser med hensyn til mængde og priser.
(59)
Det skal bemærkes i den forbindelse, at undersøgelsen fastslog, at importen fra Rusland er stigende, mens importen fra Tyrkiet er relativt stabil med hensyn til mængde. I betragtning af den faldende efterspørgsel i den betragtede periode stiger markedsandelen imidlertid for importen fra begge lande. Samtidig synes deres prisfastsættelse ikke at være væsentlig forskellig i det mindste i perioden mellem 2009 og UP (den høje gennemsnitspris på russisk import i 2008 skyldes sandsynligvis ukorrekt rapportering), hvor de russiske gennemsnitspriser er noget lavere, men meget tæt på de gennemsnitlige tyrkiske priser.
(60)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, er opfyldt, og at importen fra Rusland og Tyrkiet bør undersøges kumulativt.
3.2. Mængde af dumpingimport
(61)
Mængden af dumpingimport af den pågældende vare fra de pågældende lande til EU's marked er steget med 46 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt faldt importen med 31 % i 2009, inden der indtrådte en kraftig stigning i 2010 med 89 procentpoint efterfulgt af et let fald i UP med ca. 12 procentpoint. Mængden af dumpingimport i UP var på 2 935 ton.
Tabel 2
Dumpingimport fra de pågældende lande
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indeks (2008=100)
100
69
158
146
Markedsandel
2 %
3 %
6 %
5 %
Kilde: Eurostat
3.3. Dumpingimportens markedsandel
(62)
Den tilsvarende markedsandel af dumpingimporten fra de pågældende lande er mere end fordoblet i den betragtede periode og steg fra 2 % til 5 %.
3.4. Priser
a) Prisudvikling
(63)
Nedenstående tabel viser gennemsnitsprisen på dumpingimporten fra de pågældende lande ved EU's grænse, ufortoldet, som oplyst af Eurostat. I den betragtede periode forblev gennemsnitsprisen på importen fra de pågældende lande generelt stabil, på 1 961 EUR pr. ton med en undtagelse i 2010, da den faldt med ca. 150 EUR.
Tabel 3
Gennemsnitspriserne på dumpingimporten
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig salgspris pr. ton
1 961
1 936
1 788
1 961
Indeks (2008=100)
100
99
91
100
Kilde: Eurostat
b) Prisunderbud
(64)
Der blev foretaget en prissammenligning for hver varetype af de tyrkiske eksporterende producenters og de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser i Unionen. I betragtning af at de russiske eksportører ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev underbudsberegningen udført ved at anvende de gennemsnitlige cif-priser, som var rapporteret til Eurostat, og de gennemsnitlige EU-producenters salgspriser i Unionen. Der blev foretaget justeringer, hvor dette var nødvendigt, med hensyn til begge de pågældende lande for at tage højde for handelsled og omkostninger efter importen, herunder også told for Ruslands vedkommende.
(65)
Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende dumpingvare med oprindelse i de pågældende lande blev solgt i Unionen i undersøgelsesperioden til underbudspriser på 30 % under EU-erhvervsgrenens priser.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(66)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(67)
Som forklaret ovenfor havde Kommissionen anvendt stikprøveudtagning af EU-producenterne. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, priser, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping) blev vurderet for EU-produktionen som helhed på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget et skøn på grundlag af oplysningerne i klagen.
-
Analysen af de mikroøkonomiske elementer (lagerbeholdninger, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
4.1. Makroøkonomiske elementer
a) Produktion
(68)
EU-produktionen faldt med 44 % mellem 2008 og UP. Mere specifikt faldt den med 47 % i 2009 og med yderligere 2 procentpoint i 2010, inden den steg let med 5 procentpoint i UP, da den nåede 53 653 ton.
Tabel 4
Produktion
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indeks (2008=100)
100
53
51
56
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(69)
EU-producenternes produktionskapacitet forblev stabil i den undersøgte periode, på 179 912 ton.
Tabel 5
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indeks (2008=100)
100
100
100
100
Udnyttelsesgrad
53 %
28 %
27 %
30 %
Indeks (2008=100)
100
53
51
56
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
(70)
Kapacitetsudnyttelsen var på 53 % i 2008, faldt til 28 % i 2009, til 27 % i 2010 og steg let i UP til 30 %. Udviklingen i udnyttelsesgraden afspejler klart produktionstendensen, idet kapaciteten forblev stabil.
c) Salgsmængde
(71)
EU-producenternes salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 38 % i den betragtede periode. Salget gik tilbage med 45 % i 2009, forblev på det niveau i 2010 og steg let i UP med 7 procentpoint. I UP var EU-salget på 42 379 ton.
Tabel 6
EU-salget
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indeks (2008=100)
100
55
55
62
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
d) Markedsandel
(72)
EU-producenternes markedsandel var relativt stabil i den betragtede periode og steg sågar i UP med 72 %. Den øgede markedsandel viser det forhold, at EU-producenternes salgsmængde faldt lidt mindre end forbruget i denne periode.
Tabel 7
EU-producenternes markedsandel
2008
2009
2010
UP
Markedsandel
70 %
68 %
69 %
72 %
Indeks (2008=100)
100
97
98
103
Kilde: Spørgeskemabesvarelser, klagen og Eurostat.
e) Vækst
(73)
I betragtning af at forbruget faldt med 40 % mellem 2008 og UP, konkluderes det, at EU-producenterne ikke kunne udnytte væksten på markedet.
f) Beskæftigelse
(74)
Beskæftigelsesniveauet hos EU-producenterne faldt med 18 % mellem 2008 og UP. Mere specifikt faldt antallet af ansatte betragteligt fra 982 i 2008 til 824 i 2009 eller med 16 %, og forblev tæt på dette niveau i 2010, inden det faldt yderligere til 801 i UP.
Tabel 8
Beskæftigelse
2008
2009
2010
UP
Enheder (personer)
982
824
833
801
Indeks (2008=100)
100
84
85
82
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
g) Produktivitet
(75)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat pr. år faldt med 31 % i den betragtede periode. Dette afspejler, at produktionen faldt i et hurtigere tempo end beskæftigelsesniveauet.
Tabel 9
Produktivitet
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton pr. ansat)
194
121
115
134
Indeks (2008=100)
100
63
60
69
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
h) Salgspriser
(76)
EU-producenternes årlige gennemsnitlige salgspriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med mere end 10 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt steg gennemsnitspriserne til at begynde med i 2009 med ca. 12 %, men faldt markant i 2010 med 23 procentpoint og forblev på dette niveau i UP. I UP var EU-producenternes gennemsnitspris på 3 096 EUR pr. ton.
Tabel 10
EU-producenternes gennempriser
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR/ton)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indeks (2008=100)
100
112
89
89
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og klagen.
(77)
Som anført ovenfor blev EU-erhvervsgrenens salgspriser underbudt af dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet.
i) Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(78)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Rusland og Tyrkiet kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige. Det er vigtigt at erindre, at antidumpingforanstaltningerne som anført i betragtning 16 er gældende over for otte lande. Da EU-erhvervsgrenen i den periode, som er genstand for denne undersøgelse, mistede salg og oplevede tab, kan der ikke påvises nogen genrejsning efter tidligere dumping, og det konkluderes, at EU-produktionen stadig er sårbar over for enhver skadevoldende virkning af eventuel dumpingimport på EU-markedet.
4.2. Mikroøkonomiske elementer
a) Lagerbeholdninger
(79)
Slutlagrene for de stikprøveudtagne EU-producenter gik tilbage med 18 % mellem 2008 og UP. Nærmere bestemt steg lagerbeholdningerne moderat i 2009 med 2 % og faldt senere med 13 procentpoint i 2010 og med yderligere 7 procentpoint i UP. I UP var slutlagrene for EU-producenterne i stikprøven på 5 338 ton.
Tabel 11
Slutlagre
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (ton)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indeks (2008=100)
100
102
89
82
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
b) Lønninger
(80)
De årlige arbejdskraftomkostninger faldt med 10 % mellem 2008 og UP. Nærmere bestemt faldt arbejdskraftomkostningerne betydeligt i 2009 med næsten 20 % (svarende til den reducerede beskæftigelse) og steg senere i 2010 med 4 procentpoint i 2010 og med yderligere 5 procentpoint i UP.
Tabel 12
Årlige arbejdskraftomkostninger
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indeks (2008=100)
100
81
85
90
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
c) Rentabilitet og investeringsafkast
(81)
Rentabiliteten for det salg af samme vare i den betragtede periode, som producenterne i stikprøven havde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, udtrykt som en procentdel af nettosalget, faldt fra en solid fortjeneste til et betydeligt tab. Nærmere bestemt faldt fortjenesten fra 9,6 % i 2008 til - 1,2 % i 2009 og forværredes yderligere i 2010 ved at falde til - 7,8 %. Situationen forbedredes lidt i UP, hvor tabene var på - 7,0 %.
Tabel 13
Rentabilitet og investeringsafkast
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Rentabilitet ved EU-salg
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indeks (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Investeringsafkast
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indeks (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
(82)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk rentabilitetsudviklingen.
d) Likviditet og evne til at rejse kapital
(83)
Nettolikviditeten fra driftsaktiviteterne var positiv og lå på 9,3 mio. EUR i 2008. Den blev lidt forbedret i 2009 til 9,8 mio. EUR, men forværredes i 2010 og faldt til bare 1,5 mio. EUR, inden den blev negativ og nåede ned på - 4,6 mio. EUR i UP.
(84)
EU-erhvervsgrenen havde tilsyneladende ingen vanskeligheder ved at rejse kapital, hvilket hovedsagelig skyldtes, at en række producenter indgår i større koncerner.
Tabel 14
Likviditet
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indeks (2008=100)
100
106
16
-50
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
e) Investeringer
(85)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare foretaget af virksomhederne i stikprøven gik konstant tilbage i den betragtede periode. Det største fald var i 2009 med 32 %, efterfulgt af en tilbagegang på 25 procentpoint i 2010 og yderligere 8 procentpoint i UP. Generelt faldt den årlige investering fra 8,3 mio. EUR i 2008 til 2,9 mio. EUR i UP.
Tabel 15
Nettoinvesteringer
Stikprøve
2008
2009
2010
UP
Enheder (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indeks (2008=100)
100
68
43
35
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
5. Konklusion om skade
(86)
Analysen af de makroøkonomiske data viser et markant fald i EU-producenternes produktion og salg i den betragtede periode. Dette faldt sammen med en tilbagegang i efterspørgslen på EU-markedet, hvilket medførte en lille fremgang i EU-erhvervsgrenens markedsandel. Kapacitetsudnyttelsen gik tilbage fra et allerede lavt tal på 53 % i 2008 til kun 30 % i UP. Beskæftigelsen faldt også med 18 %.
(87)
Samtidig viser de relevante mikroøkonomiske indikatorer en tydelig forværring af den økonomiske situation hos EU-producenterne i stikprøven. Udviklingen inden for priser, rentabilitet og investeringsafkast viser et meget negativt billede, som havde udviklet sig fra et solidt niveau i 2008 til betydelige tab i UP. Likviditeten forværredes også betydeligt.
(88)
På baggrund af ovenstående konkluderes det midlertidigt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(89)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(90)
I perioden fra 2008 til undersøgelsesperioden steg mængden af dumpingimport af den pågældende vare med 46 % på et marked, der gik 40 % tilbage, hvilket medførte en stigning i markedsandel fra 2 % til 5 %.
(91)
Stigningen i dumpingimporten af den pågældende vare fra de pågældende lande i den betragtede periode faldt sammen med en negativ tendens i alle EU-erhvervsgrenens skadesindikatorer, med undtagelse af markedsandel. EU-erhvervsgrenen mistede 38 % af sit EU-salg, og dens salgspriser faldt med 11 % som følge af pristrykket fra dumpingimporten til lave priser på EU-markedet.
(92)
Det betydelige prisunderbud forhindrede EU-erhvervsgrenen i at videregive de øgede produktionsomkostninger, hvilket medførte faldende og negative rentabilitetsniveauer i undersøgelsesperioden.
(93)
Ud fra ovenstående konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten til lave priser fra Rusland og Tyrkiet forvolder væsentlig skade på EU-erhvervsgrenen.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre tredjelande
(94)
I den betragtede periode var der en betydelig import fra andre tredjelande, herunder fra lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger. Den samlede markedsandel for importen fra andre lande end Rusland og Tyrkiet faldt mellem 2008 og UP fra 28 % til 23 %.
(95)
Nedenstående tabel viser med udgangspunkt i Eurostat-oplysninger udviklingen i importmængde, priser og markedsandele for lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, og andre tredjelande.
Tabel 16
Import fra andre tredjelande
Land
2008
2009
2010
UP
Lande underlagt antidumpingforanstaltninger
Mængde (ton)
20 614
13 286
9 721
9 784
Markedsandel (%)
21
24
18
17
Gennemsnitspris (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andre tredjelande
Mængde (ton)
6 705
2 844
4 093
3 608
Markedsandel (%)
7
5
7
6
Gennemsnitspris (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Alle tredjelande undtagen Rusland og Tyrkiet
Mængde (ton)
27 319
16 131
13 814
13 392
Markedsandel (%)
28
29
25
23
Gennemsnitspris (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Som anført i ovenstående tabel fortsatte importen fra de otte lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, med at komme ind på EU-markedet, selv om deres markedsandel gik tilbage fra 21 % i 2008 til 17 % i UP. Gennemsnitspriserne for denne import er generelt lavere end priserne på dumpingimporten fra de pågældende lande. Ovenstående tabel, som bygger på Eurostat-oplysninger, viser ganske vist de gennemsnitlige cif-priser inden anvendelsen af told. Alligevel forbliver priserne på denne import lave og kan sammenlignes med priserne på russisk og tyrkisk import, selv om der tages højde for antidumpingtolden, og de er langt under EU-producenternes gennemsnitspriser.
(97)
Det er imidlertid anerkendt, at den vare, der er genstand for undersøgelsen, har en lang række forskellige former, og sammenligningen af de samlede gennemsnitspriser er måske ikke en indikator, der giver mening. Samtidig er det opfattelsen, at de i øjeblikket gældende antidumpingforanstaltninger fjerner den skadevoldende virkning af denne import.
(98)
I betragtning af at markedsandelen for importen fra de lande, der er underlagt foranstaltninger, er for nedadgående, konkluderes det derfor foreløbigt, at en eventuel negativ virkning af denne import til lav pris ikke er af en sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(99)
Markedsandelen for importen fra andre tredjelande gik let tilbage i den betragtede periode fra 7 % i 2008 til 6 % i UP. Gennemsnitspriserne for denne import er generelt højere end priserne på dumpingimporten fra de pågældende lande, men noget lavere end EU-producenternes gennemsnitlige priser.
(100)
Selv om sammenligningen af de samlede gennemsnitlige priser måske ikke anses for en fornuftig indikator som følge af de mange forskellige varetyper og i betragtning af den nedadgående tendens for denne import, konkluderes det foreløbigt, at en eventuel negativ virkning af importen fra andre tredjelande heller ikke er af den sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
3.2. Virkningen af tilbagegangen på markedet og den økonomiske krise
(101)
Den finansielle og økonomiske krise i 2008-2009 er efter al sandsynlighed årsagen til det faldende forbrug af rørfittings. Forbruget faldt med mere end 40 % mellem 2008 og 2009 og forblev på dette lave niveau i resten af den betragtede periode (selv om det steg en anelse i UP). Da de faste omkostninger udgør op til 40 % af EU-producenternes produktionsomkostninger, medfører den faldende efterspørgsel, det faldende salg og output betydeligt højere enhedsproduktionsomkostninger. Det har i sagens natur stor indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet.
(102)
Samtidig med at man erkender, at et fald i output kan have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation, især i 2009 (da faldet faktisk indtraf), kan det med rimelighed forventes, at EU-erhvervsgrenen normalt vil være i stand til at øge sine priser i det mindste på mellemlangt til langt sigt og overvælte omkostningsstigningen på de følgende år. Som det imidlertid fremgik af de faldende EU-priser, var dette ikke tilfældet, og det er opfattelsen, at dette ikke var muligt på grund af dumpingimportens kraftige underbud.
(103)
I betragtning af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at enhver negativ virkning af en nedgang i efterspørgslen ikke er af den sådan art, at den bryder årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(104)
Det konkluderes, at dumpingimporten fra Rusland og Tyrkiet har forvoldt væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen.
(105)
Andre faktorer, der kan have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev ligeledes analyseret. I den forbindelse blev det konstateret, at importen fra andre tredjelande, herunder også fra lande, der var underlagt antidumpingforanstaltninger, og indvirkningen af den faldende efterspørgsel ikke bryder årsagssammenhængen, selv om disse forhold nok har bidraget til skaden.
(106)
I betragtning af ovenstående analyse, hvor der omhyggeligt er sondret mellem alle kendte faktorers virkninger på EU-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens skadevoldende virkninger, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. UNIONENS INTERESSER
(107)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for den foreløbige konklusion om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser i forbindelse med den pågældende vare, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(108)
Hvis der indføres foranstaltninger, forventes prisdykket og tabet at blive afbødet og EU-erhvervsgrenens salgspriser at begynde at rette sig, hvilket vil medføre en betydelig forbedring af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.
(109)
Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at EU-erhvervsgrenens situation fortsat forværres. Med et sådant scenario ville EU-erhvervsgrenen måske tabe yderligere markedsandele, da den ikke er i stand til at følge de markedspriser, der fastsættes af dumpingimporten fra de pågældende lande. Dette ville sandsynligvis medføre nødvendige nedskæringer i omkostningerne og lukning af produktionsanlæg i Unionen med omfattende tab af arbejdspladser til følge.
(110)
Ud fra ovenstående faktorer konkluderes det foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingforanstaltninger.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers interesser
(111)
Som anført ovenfor var der kun to ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen ved at indgive en spørgeskemabesvarelse. Kun en lille del af omsætningen hos disse to importører vedrørte videresalg af den pågældende vare. Derfor forventes virkningen af foranstaltningerne at være minimal.
3. Brugernes interesser
(112)
Fire brugere har samarbejdet i forbindelse med denne procedure ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Ingen af dem importerer den pågældende vare fra de pågældende lande, og de har alle anført, at eventuelle virkninger af foranstaltningerne ikke vil være betydelige.
(113)
I betragtning af at der ikke var nogen bruger, som importerede fra de pågældende lande, som gav sig til kende, og da der manglede oplysninger, som kunne tyde på det modsatte, kan det foreløbigt konkluderes, at virkningerne af foranstaltningerne på brugerindustriens rentabilitet og økonomiske situation vil være temmelig begrænset.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(114)
Det kan konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger over for dumpingimporten af den pågældende vare fra Rusland og Tyrkiet forventes at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at forbedre sin situation gennem en forøgelse af salgsmængderne og -priserne samt fortjenesterne. Selv om der kan optræde nogle negative virkninger i form af omkostningsstigninger for visse importører, forventes de at være begrænset.
(115)
To samarbejdsvillige tyrkiske eksportører fremførte, at indførelsen af foranstaltninger over for et lille eksporterende land som Tyrkiet reelt set ville overlade hele EU-markedet til nogle få producenter med deraf følgende negativ indvirkning på konkurrencemiljøet.
(116)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at hensigten med en antidumpingtold generelt ikke er, at den skal forbyde og forhindre handelsstrømme fra de lande, der er genstand for undersøgelsen. Hensigten med foranstaltningerne er, at de skal skabe lige muligheder for forskellige markedsaktører. Samtidig bemærkes det, at der på EU-markedet er mere end 20 europæiske producenter, og at importen fra andre tredjelande er betydelig. Følgelig forekommer forbehold med hensyn til konkurrencemiljøet på EU-markedet ikke at være berettiget.
(117)
Det konkluderes foreløbigt på grundlag af ovenstående, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(118)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og EU's interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
1. Skadestærskel
(119)
De midlertidige foranstaltninger over for importen med oprindelse i de pågældende lande bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe virkningerne af dumping uden at overstige omfanget af den skade, som dumpingimporten har forvoldt EU-erhvervsgrenen. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, findes det, at enhver foranstaltning bør gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at dække sine produktionsomkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport.
(120)
Da de konstaterede underbudsmargener i alle tilfælde er højere end de respektive dumpingmargener, og da EU-erhvervsgrenen led tab i UP, bør enhver beregnet skadestærskel altid automatisk være højere. Det var derfor opfattelsen, at det ikke er nødvendigt med en detaljeret beregning af skadestærsklen.
2. Midlertidige foranstaltninger
(121)
På baggrund af ovenstående og i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, bør der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet svarende til det lavest fundne niveau (dumpingmargen eller skadestærskel) i henhold til reglen om den lavest mulige told, hvilket i alle tilfælde er dumpingmargenen.
(122)
For Ruslands vedkommende blev der som følge af det manglende samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side beregnet en landsdækkende dumpingmargen som forklaret i betragtning 21-31.
(123)
Da samarbejdsniveauet blev anset for relativt lavt for Tyrkiets vedkommende, blev restdumpingmargenen baseret på en fornuftig metode, der førte til en margen, som er højere end den højeste af de individuelle margener for de tre samarbejdsvillige virksomheder som forklaret i betragtning 49.
(124)
På grundlag af ovenstående er den foreslåede told som følger:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
Rusland
Alle virksomheder
23,8 %
Tyrkiet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andre virksomheder
16,7 %
(125)
De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Denne told finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser og er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(126)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle antidumpingtoldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(127)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(128)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige konklusioner, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål) med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Rusland og Tyrkiet, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (Taric-kode 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 og 7307998098).
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
Taric-tillægskode
Rusland
Alle virksomheder
23,8 %
-
Tyrkiet
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Alle andre virksomheder
16,7 %
B999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 1225/2009.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de berørte parter inden for en frist på en måned efter nærværende forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 2012.
A BIZOTTSÁG 699/2012/EU RENDELETE
(2012. július 30.)
az Oroszországból és Törökországból származó, vasból vagy acélból készült egyes csőszerelvények és -illesztékek behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
2011. november 1-jén az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Oroszországból és Törökországból (a továbbiakban: érintett országok) származó egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
Az eljárás alapját az a panasz képezte, amelyet 2011. szeptember 20-án nyújtott be az Európai Unió tompahegesztéssel készült szerelvények iparával foglalkozó érdekvédelmi bizottsága (a továbbiakban: panaszosok) azon gyártók nevében, amelyek gyártása az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 40 %-át teszi ki. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termék dömpingjére és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult az eljárás megindításához.
2. Az eljárásban érintett felek
(3)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszosokat, más ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, az érintett országok képviselőit, valamint az ismert importőröket és felhasználókat. Az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek.
(4)
Minden olyan érdekelt fél, aki kérelmezte és megindokolta a meghallgatásra való igényét, szóbeli meghallgatáson vehetett részt.
a) Mintavétel az uniós gyártók körében
(5)
Tekintettel az uniós gyártók nyilvánvalóan nagy számára, a kár megállapítása érdekében az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 17. cikkének megfelelően mintavételt irányoztak elő.
(6)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A kiválasztott minta három vállalatból állt, melyeket a vizsgálat megindítását megelőzően ismert, hasonló terméket gyártó 22 uniós gyártó közül választottak ki.
(7)
A mintát olyan értékesítési és gyártási volumen alapján állították össze, mely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. A kiválasztott mintában szereplő uniós gyártók négy tagállamban működnek; az összes uniós gyártó teljes EU-s értékesítésének 48 %-át, a fellépő gyártóknak pedig a 64 %-át képviselik. Egyik érdekelt fél sem emelt kifogást a javasolt minta ellen.
b) Mintavétel a független importőrök körében
(8)
Tekintettel a független importőrök esetlegesen nagy számára, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételre kerül sor. Annak érdekében, hogy a Bizottság eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthasson egy mintát, minden importőrt felkértek, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapvető információkat a 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig tartó vizsgálati időszak során a vizsgált termékkel kapcsolatos tevékenységeiről.
(9)
A Bizottság 38 független importőrt keresett meg, ám közülük mindössze öt vállalat válaszolt határidőn belül a mintavételi kérdőívre. Az egyik vállalkozásról bebizonyosodott, hogy inkább felhasználó, mint importőr. Arra a következtetésre jutottak, hogy nincs szükség mintavételre, így a kérdőíveket mind a négy jelentkező vállalatnak megküldték. Végül csak két importőr válaszolt a kérdőívre, és működött együtt teljes mértékben a vizsgálat során.
c) Mintavétel az exportáló gyártók körében
(10)
Tekintettel az exportáló gyártók nyilvánvalóan nagy számára, az alaprendelet 17. cikkével összhangban az eljárás megindításáról szóló értesítésben mintavételt irányoztak elő a dömping meghatározására. Annak érdekében, hogy a Bizottság eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthasson egy mintát, minden exportáló gyártót felkértek, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapvető információkat a 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig tartó vizsgálati időszakban a vizsgált termékkel kapcsolatos tevékenységeiről. A Bizottság az érintett országok hatóságaival is konzultációt folytatott.
(11)
A vizsgálat során egyetlen orosz exportáló gyártó sem működött együtt. A török exportáló gyártók tekintetében három vállalat jelentkezett, így a Bizottság úgy döntött, hogy Törökország vonatkozásában nincs szükség mintavételre. A szóban forgó három együttműködő török vállalat a vizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló török export túlnyomó részét képviselte.
d) Kitöltött kérdőívek és ellenőrzés
(12)
Az elemzés érdekében a Bizottság mindhárom együttműködő török exportáló gyártónak megküldte a kérdőíveket, csakúgy mint a mintában szereplő uniós gyártóknak és az együttműködő független importőröknek és felhasználóknak.
(13)
A kérdőívre mindhárom együttműködő török exportáló gyártó, a mintában szereplő összes uniós gyártó, valamint kettő független uniós importőr és négy felhasználó válaszolt.
(14)
A Bizottság feltárta és ellenőrizte az uniós érdek tekintetében kárt okozó dömping ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
Exportáló gyártók Törökországban
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Isztambul, Törökország;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Isztambul, Törökország;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Isztambul, Törökország.
Uniós gyártók
-
ERNE Fittings, Schlinz, Ausztria;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.a. - Brescia, Olaszország.
3. Vizsgálati időszak
(15)
A dömping és a kár vizsgálata a 2010. október 1-je és 2011. szeptember 30-a közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) irányult. A kár megítélése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2008-tól a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
4. Más harmadik országok vonatkozásában hatályban lévő intézkedések
(16)
Hatályos dömpingellenes intézkedések vonatkoznak egyes Malajziából, Kínai Népköztársaságból, Koreai Köztársaságból és Thaiföldről származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvényekre és -illesztékekre, valamint az intézkedések megkerülésével kapcsolatos gyakorlat következtében egyes Indonéziából, Srí Lankáról, Fülöp-szigetekről és Tajvanból szállított, Kínai Népköztársaságból származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvényekre és -illesztékekre is (meghatározott kivételekkel) (3). Az előző mondatban szereplő országokra a továbbiakban „dömpingellenes intézkedések hatálya alatt lévő országokként” történik hivatkozás.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(17)
Az érintett termék a jelenleg az ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, és ex 7307 99 80 KN-kód alá tartozó, vasból vagy acélból (kivéve a rozsdamentes acélt) készült csőszerelvények és -illesztékek (öntött szerelvények, karimák és menetes szerelvények kivételével), amelyek legnagyobb külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t, és amelyeket tompahegesztésre vagy egyéb célokra használnak fel (a továbbiakban: érintett termék).
(18)
A gyártási folyamat során a könyökdarabok, szűkítő darabok és T-idomok gyártásához varrat nélküli vagy hegesztett acélcsöveket, míg a kupakok előállításához rendszerint acéllapokat használnak alapanyagként. A könyökdarabok és a szűkítő darabok gyártásakor vágással, formázással, hajlítással vagy szűkítéssel dolgoznak. A T-idomok gyártásához hidrosztatikai nyomást alkalmaznak, a kupakokat pedig lapok formázásával állítják elő. A csomagolást megelőzően rendszerint leélezésre és sörétezésre is sor kerül. Egyes esetekben a termékeket galvanizálással utókezelik. Valamennyi terméktípus megegyező alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel bír, valamint alapvető felhasználásuk is ugyanaz.
(19)
A csőszerelvények és -illesztékek a petrolkémiai iparban, az építőiparban, az energiatermelésben, a hajógyártásban és ipari létesítményekben használatosak. Segítségükkel csöveket csatlakoztatnak egymáshoz valamennyi fent említett alkalmazási területen.
2. Hasonló termék
(20)
Az érintett termék, valamint az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek, amelyek az érintett országok belső piacán kaphatók, illetve az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek, amelyeket az uniós gazdasági ágazat az Unión belül értékesít, a megállapítások szerint egyforma alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel bírnak, és alapvető felhasználási módjuk is azonos. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
C. DÖMPING
1. Oroszország
(21)
A fenti (11) preambulumbekezdésben említettek szerint egyetlen orosz exportáló gyártó sem működött együtt a szóban forgó vizsgálat során. Ezért az alaprendelet 18. cikkével összhangban az Oroszországra vonatkozó dömpingkalkulációt a rendelkezésre álló tények alapján végezték el, az alábbiak szerint.
1.1. Rendes érték
(22)
Együttműködő orosz exportáló gyártó hiányában Oroszország vonatkozásában a rendes értéket a rendelkezésre álló tények alapján számították ki.
(23)
Megjegyzendő, hogy a panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az érintett termék oroszországi importból származó dömpingjére. A bizonyíték alapjául szolgáló kalkulációhoz - részletesebb információk hiányában - az Oroszországra vonatkozó számtanilag képzett rendes értéket használták. Mindazonáltal a pontosabb rendes érték meghatározása végett a Bizottság ideiglenesen úgy határozott, hogy az Oroszországra vonatkozó rendes értéket azon információk alapján számítják ki, melyeket az érintett termék gyártásához orosz varrat nélküli csöveket használó török exportáló gyártók bocsátottak rendelkezésre. Az érintett termék előállítási költségeinek java részét a nyersanyagköltségek képezik, ezért a rendelkezésre álló tények alapján ez a módszer tűnt a legésszerűbbnek az Oroszországra vonatkozó rendes érték megállapítása végett.
(24)
Az Oroszországra vonatkozó rendes érték kiszámítására ezért oly módon került sor, hogy megállapították a nyersanyagot részben Oroszországból beszerző együttműködő török exportáló gyártók rendes értékének súlyozott átlagát.
(25)
Lényeges megjegyezni, hogy a kalkulációból származó rendes érték megállapítására az érintett termék valamennyi típusa helyett mindössze az import legnagyobb hányadát képviselő terméktípus (könyökdarabok) vonatkozásában került sor, mindez lehetővé tette az exportárral történő reprezentatív összehasonlítást (lásd a további preambulumbekezdéseket).
1.2. Exportár
(26)
Az árral kapcsolatos részletesebb információk hiányában az érintett termék Oroszországból származó importjának exportárát az Eurostat behozatali adatai alapján állapították meg. Tekintettel az egyes KN-kódokkal bejelentett termékek széles skálájára, az exportár meghatározásakor az Eurostat adatait az import legnagyobb hányadát képviselő, az érintett termék vonatkozásában reprezentatívnak tekintett terméktípusra (könyökdarabok) szűkítették. Az exportár alapját így a 7307 93 11 KN-kód képezte.
(27)
Tekintettel arra, hogy Oroszországból Bulgáriába, Észtországba és Litvániába irányuló egyes importügyletek - vélhetően a téves termékbesorolásnak köszönhetően - helytelen bejelentéseket tartalmaztak, a fent említett Eurostat behozatali számadatok kiigazításra szorultak. Ezeket az ügyleteket az alaprendelet 14. cikke (6) bekezdésének megfelelően rendelkezésre álló importstatisztikák felhasználásával azonosították, majd annak érdekében, hogy a dömpingkalkulációban kiküszöböljék a torzított exportár használatát, eltávolították őket az exportár kiszámításához használt adatok sorából.
1.3. Összehasonlítás
(28)
A dömpingkülönbözetet az Eurostat adatain alapuló gyártelepi exportár, valamint az Oroszország vonatkozásában a fent részletezettek szerint megállapított rendes érték összehasonlítása révén állapították meg.
(29)
A gyártelepi exportár meghatározása végett az Eurostat adatain alapuló (és a torzulások kiküszöbölése végett a fentiekben leírt módon kiigazított) CIF-exportárat a szállítási költségek figyelembe vételével kiigazították. E célból a panaszban feltüntetett, ésszerű becslésnek tekintett szállítási költségeket alkalmazták.
1.4. Dömpingkülönbözet
(30)
Az országos dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában van kifejezve.
(31)
Ez alapján az ideiglenes országos dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Minden vállalat
23,8 %
2. Törökország
2.1. Rendes érték
(32)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság mindhárom együttműködő exportáló gyártó vonatkozásában először azt állapította meg, hogy a hasonló termék teljes belföldi értékesítése reprezentatív volt-e, azaz hogy az ilyen értékesítések volumene kitette-e az érintett termék Unióba irányuló összes exportértékesítésének legalább 5 %-át. A vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a hasonló termék hazai értékesítése valamennyi együttműködő exportáló gyártó esetében reprezentatívnak tekinthető.
(33)
Ezt követően a Bizottság meghatározta azokat a terméktípusokat, melyeket az általános belföldi reprezentatív értékesítéssel rendelkező vállalatok belföldi piacukon értékesítettek, és amelyek egyúttal megegyeztek az uniós kivitel keretében értékesített típusokkal, vagy nagyon hasonlóak voltak hozzájuk.
(34)
Az exportáló gyártók belföldi piacon értékesített valamennyi olyan hasonló terméktípusánál, amelyet össze lehetett hasonlítani az érintett termék Unióba irányuló export révén értékesített típusával, felmérték, hogy az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében az adott típus belföldi értékesítése kellően reprezentatívnak tekinthető-e. Valamely terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus belföldi piacon független vevőknek értékesített mennyisége legalább 5 %-a volt a hasonló terméktípus uniós exportra értékesített teljes mennyiségének. A vizsgálat megállapította, hogy a terméktípusok többségének tekintetében mindhárom vállalat esetében reprezentatívnak tekinthető a belföldi értékesítés.
(35)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a belföldi piacon reprezentatív mennyiségben értékesített érintett termék egyes típusai az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően rendes kereskedelmi forgalomban eladott terméknek tekinthetők-e. Erre úgy került sor, hogy minden egyes terméktípusnál megállapították, hogy a vizsgálati időszak folyamán mekkora volt a független fogyasztóknak a belföldi piacon történő, nyereséges értékesítések aránya.
(36)
Azokban az esetekben, amikor a gyártási költségek kiszámított értékével azonos vagy annál magasabb nettó értékesítési áron értékesített terméktípus értékesítési mennyisége az adott típus teljes értékesítési mennyiségében 80 %-nál többet képviselt, illetve amikor az adott típus súlyozott átlagára az egységnyi költség értékével egyenlő vagy annál magasabb volt, a terméktípusonkénti rendes értéket az adott terméktípus belföldi értékesítési árának súlyozott átlagaként számították ki.
(37)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítésének volumene az adott terméktípus teljes értékesítési volumenében 80 %-ot vagy ennél kevesebbet képviselt, illetve amikor az adott terméktípus súlyozott átlagára az egységnyi költség értékénél alacsonyabb volt, a rendes érték alapját a tényleges belföldi ár képezte, amelyet az adott terméktípus kizárólag nyereséges belföldi értékesítésének súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(38)
A vizsgálat megállapította, hogy egyes hasonló terméktípusok nyereséges értékesítése meghaladta a belföldi összértékesítés 80 %-át, így ezen értékesítések vonatkozásában valamennyi belföldi értékesítést felhasználtak a rendes érték átlagárának kiszámításához. A megítélés szerint szokásos kereskedelmi forgalom keretében értékesített többi terméktípus esetében kizárólag a nyereséges értékesítéseket vették figyelembe.
(39)
Amennyiben valamennyi terméktípus értékesítése veszteséges volt, ezeket nem a rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek tekintették. Azon terméktípusoknál, amelyek értékesítésére a rendes kereskedelmi forgalmon kívül vagy a belföldi piacon nem reprezentatív mennyiségben került sor, a rendes értéket számtanilag kellett képezni. Noha csak korlátozott mennyiségben, de mindhárom vizsgált vállalat értékesített ilyen terméktípusokat az Unióba irányuló export keretében.
(40)
A rendes érték kiszámításához az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdésével összhangban a felmerült eladási, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és az érintett együttműködő exportáló gyártók hasonló termékének - a vizsgálati időszakban rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított - belföldi értékesítéséből származó nyereségének súlyozott átlagát hozzáadták az adott exportáló gyártók vizsgálati időszakban felmerült saját átlagos gyártási költségeihez. A belföldi piacon nem reprezentatív mennyiségben értékesített terméktípusok esetében a nyereség súlyozott átlagát, valamint ezen nem reprezentatív, rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított értékesítések SGA-költségeit használták fel a rendes érték kiszámítása végett.
2.2. Exportár
(41)
Az érintett terméket minden esetben független vevőknek szállították az Unióba, ezért az exportár megállapítása az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdése szerint történt, nevezetesen a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján.
(42)
A vizsgálati időszak alatt az egyik török együttműködő vállalat a három közül igen korlátozott mennyiségben bonyolított uniós exportértékesítést. Az érintett vállalat azt állította, hogy szándékában áll nagyobb mennyiségű exportot bonyolítani az Unióba, ám nem áll módjában kellőképpen alacsony árakat ajánlani az importőröknek, következésképpen kérte, hogy ezt az elemzés vegye figyelembe.
(43)
Mindazonáltal a szóban forgó vállalatra vonatkozó dömpingkalkulációt a korlátozott volumenű értékesítésre kellett alapozni. Annak ellenére, hogy a vállalat Unióba irányuló értékesítése ténylegesen korlátozott mennyiséggel bírt, az értékesítések adatait nem lehet figyelmen kívül hagyni, és kizárólag ezek képezhetik a vállalatra vonatkozó egyéni dömpingkülönbözet kiszámításának alapját. Mindenesetre az, hogy a vállalatnak az állítólagosan magas árak miatt nem áll módjában értékesítési mennyiségének növelése, nem tekinthető a vállalatot érintő dömpingkalkulációt befolyásoló tényezőnek.
2.3. Összehasonlítás
(44)
A rendes értéket és az exportárakat gyártelepi paritáson állapították meg. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint kiigazítások formájában megfelelően figyelembe vették azokat a különbségeket is, amelyek az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásolták. Megfelelő kiigazításokat hajtottak végre minden olyan esetben, amikor úgy ítélték meg, hogy azok ésszerűek, pontosak és igazolt bizonyítékokkal alátámasztottak. Ennek alapján a szállítási és biztosítási költségek - beleértve az exportáló országban felmerülő szállítási költségeket -, az árengedmények, a jutalékok, a hitelköltségek és a bankköltségek tekintetében került sor kiigazításra.
2.4. Dömpingkülönbözetek
(45)
Az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában vannak kifejezve.
a) A vizsgált vállalatok dömpingkülönbözete
(46)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a három együttműködő exportáló gyártó egyikére vonatkozó egyéni dömpingkülönbözet megállapítására a rendes érték súlyozott átlagának és az érintett termék vállalat által alkalmazott uniós exportára súlyozott átlagának összehasonlítása alapján került sor.
(47)
Ugyanakkor a másik kettő együttműködő török gyártót illetően a rájuk vonatkozó dömpingkalkuláció rámutatott, hogy a vállalatok adott időszakban, adott ügyfelekkel és adott régiókra kiterjedően célzott dömpinget bonyolítottak le. Exportáraikat világosan követhető módon alakították ki; ezek a különböző vásárlók, régiók és időszakok esetében jelentős mértékben váltakoztak. Mindemellett a rendes érték súlyozott átlagának és az exportárak súlyozott átlagának összehasonlítását alapul vevő dömpingkalkuláció nem tükrözi a két érintett gyártó által bonyolított dömping teljes volumenét.
(48)
A két érintett vállalat által bonyolított dömping teljes volumenének érzékeltetése érdekében az alaprendelet 2. cikke (11) bekezdésének megfelelően esetükben összehasonlították a súlyozott átlag alapján megállapított rendes értéket az Unióba irányuló összes egyéni exportügylet áraival.
b) A nem együttműködő vállalatok dömpingkülönbözete
(49)
Valamennyi nem együttműködő török exportáló gyártó esetében maradvány dömpingkülönbözetet állapítottak meg. Tekintve, hogy az együttműködés aránya viszonylag alacsony szintet mutatott (a három együttműködő török vállalat exportvolumene a vizsgálati időszak alatt nem érte el az Unióba irányuló török export összességének 80 %-át), a maradvány dömpingkülönbözet alapját egy ésszerű módszer képezte, mely olyan különbözetet eredményezett, amely meghaladja a három együttműködő vállalat egyéni különbözetei közül a legmagasabbat. A különbözetet a három együttműködő vállalat közül a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező török együttműködő gyártó reprezentatív terméktípusokra vonatkozó értékesítései alapján állapították meg.
(50)
A fentiek alapján az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Összes többi vállalat
16,7 %
D. A KÁR
1. Az uniós gyártás és az uniós gazdasági ágazat
(51)
A vizsgálati időszak során 22 gyártó állított elő hasonló terméket az Európai Unióban. Az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazatot a meglévő 22 uniós gyártó alkotja (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(52)
A fenti (7) preambulumbekezdésben szereplők szerint a mintába felvett három uniós gyártó a hasonló termék teljes uniós értékesítésének mintegy 50 %-át képviseli.
2. Uniós felhasználás
(53)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat uniós piacon megvalósuló értékesítési mennyisége alapján állapították meg; az ehhez szükséges információkat a mintában szereplő vállalatok kérdőívre adott válaszai, a fennmaradó uniós gyártók panaszban szereplő becslései, valamint az Eurostat behozatali mennyiségre vonatkozó adatai szolgáltatták.
(54)
2008 és a vizsgálati időszak között az Unión belüli felhasználás jelentősen, 40 %-kal csökkent. 2009-ben 44 %-kal esett vissza, majd 2010-ben ezen a szinten mozgott, míg a vizsgálati időszakban enyhe, 4 százalékpontos emelkedés volt tapasztalható.
1. táblázat
Uniós felhasználás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Az érintett országokból érkező behozatal
3.1. Az érintett behozatal hatásainak összesített értékelése
(55)
A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett termék Oroszországból és Törökországból származó importját az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban lehet-e összesítve értékelni.
(56)
A vizsgálat mindkét országot illetően rámutatott, hogy a dömpingkülönbözetek meghaladták az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöbértéket, és az e két országból származó dömpingelt behozatalok mennyisége nem tekinthető elhanyagolhatónak az alaprendelet 5. cikke (7) bekezdésének értelmében.
(57)
Az Oroszországból, valamint Törökországból származó behozatal és a hasonló termék közötti verseny feltételeit illetően a vizsgálat feltárta, hogy ezen országok gyártói ugyanazokat az értékesítési csatornákat használják, és hasonló kategóriába tartozó vevőknek értékesítenek. A vizsgálat feltárta továbbá, hogy az e két országból származó import a piaci részesedés vonatkozásában növekvő tendenciát mutatott a figyelembe vett időszakban.
(58)
Két együttműködő török exportáló azzal érvelt, hogy az Oroszországból, illetve Törökországból származó import összesített vizsgálata ebben az esetben nem helyénvaló, mivel a két országból származó import eltérő tendenciákat mutat mind a volumen, mind az árak tekintetében.
(59)
E vonatkozásban megjegyzendő, hogy a vizsgálat megállapításai értelmében a Törökországból származó import volumene viszonylag egységes szintet mutat, míg az Oroszországból származó import növekszik. Ugyanakkor tekintve, hogy a figyelembe vett időszak alatt a kereslet csökkent, a piaci részesedés mindkét ország importja esetében növekszik. Árképzésük ugyanakkor nem mutat jelentős változást, legalábbis ami a 2009 és a vizsgálati időszak közötti periódust illeti (az orosz import 2008-as magas átlagára vélhetően a hibás bejelentéseknek tudható be); az orosz átlagárak mindössze csekély mértékben alacsonyabbak a török átlagáraknál.
(60)
Mindezekre tekintettel a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételek mindegyike teljesül, és az Oroszországból, illetve Törökországból érkező behozatalt összesítve kell vizsgálni.
3.2. A dömpingelt import volumene
(61)
Az érintett termék érintett országokból származó, az Unió piacára irányuló dömpingelt behozatalának mennyisége 46 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak folyamán. Részletesebben, az import 2009-ben 31 %-kal csökkent, majd 2010-ben nagy mértékben, 89 százalékponttal emelkedett, melyet a vizsgálati időszak alatt enyhe, 12 százalékpontos csökkenés követett. A vizsgálati időszakban a dömpingelt import volumene 2 935 tonnára rúgott.
2. táblázat
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Piaci részesedés
2 %
3 %
6 %
5 %
Forrás: Eurostat.
3.3. A dömpingelt behozatal piaci részesedése
(62)
Az érintett országokból származó dömpingelt import vonatkozó piaci részesedése a figyelembe vett időszakban több mint a kétszeresére, 2 %-ról 5 %-ra nőtt.
3.4. Árak
a) Az árak alakulása
(63)
Az alábbi táblázat az Eurostat adatai alapján mutatja az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított átlagárát. A figyelembe vett időszak alatt az érintett országokból származó import tonnánkénti 1 961 EUR-s átlagára stabilitást mutatott; ez alól a 2010. év volt kivétel, amikor az ár mintegy 150 EUR-val csökkent.
3. táblázat
A dömpingelt behozatal átlagárai
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Átlagos értékesítési ár/tonna
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Forrás: Eurostat.
b) Alákínálás
(64)
Az együttműködő török exportáló gyártók értékesítési árai és a mintába felvett uniós gyártók Unión belüli értékesítési árai között típusok közötti összehasonlítás készült. Tekintettel arra, hogy az orosz exportálók nem működtek együtt a vizsgálatban, az alákínálás kiszámításához az Eurostat számára rendelkezésre bocsátott, CIF alapon számított árakat, valamint az uniós gyártók Unión belüli értékesítési átlagárait alkalmazták. Szükség esetén kiigazítást alkalmaztak mindkét érintett ország tekintetében, figyelembe véve a kereskedelem szintjét és a behozatal utáni költségeket, beleértve az orosz behozatal esetén fizetendő vámot is.
(65)
Az összehasonlítás rámutatott, hogy a vizsgálati időszak során az érintett országokból származó és az Unióban értékesített érintett dömpingelt terméket az uniós gazdasági ágazat áraihoz képest mintegy 30 %-os alákínálással értékesítették.
4. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
(66)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésének megfelelően a dömpingelt import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata magában foglalta valamennyi olyan gazdasági tényező és index értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(67)
A fenti magyarázatnak megfelelően a Bizottság élt azzal a lehetőséggel, hogy az uniós gyártókból mintát válasszon ki. A károkozás elemzése céljából a következő két szinten került sor kármutatók meghatározására:
-
A makroökonómiai elemeket (gyártás, kapacitás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, árak, a dömpingkülönbözetek nagysága, valamint a múltbeli dömping hatásait követő fellendülés) a teljes uniós gyártás szintjén értékelték, az együttműködő gyártóktól kapott információk alapján; az egyéb uniós gyártók esetében pedig a panasz adatain alapuló becslést alkalmaztak.
-
A mikroökonómiai elemeket (készletek, bérek, nyereségesség, beruházások megtérülése, pénzáramlás, tőke- és befektetés-bevonási képesség) a mintába bevont uniós gyártók tekintetében az általuk szolgáltatott információk alapján elemezték.
4.1. Makroökonómiai elemek
a) Gyártás
(68)
Az uniós gyártás 2008 és a vizsgálati időszak között 44 %-kal csökkent. Részletesebben, 47 %-kal csökkent 2009-ben, és további két százalékpontot esett 2010-ben, melyet a vizsgálati időszakban enyhe, 5 százalékpontos emelkedés követett, melynek következtében a gyártás 53 653 tonnát ért el.
4. táblázat
Gyártás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
b) Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
(69)
Az uniós gyártók gyártási kapacitása a figyelembe vett időszakban változatlan, 179 912 tonna maradt.
5. táblázat
Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
A kapacitáskihasználás aránya
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
(70)
A kapacitáskihasználás a 2008-as 53 %-ról 2009-ben 28 %-ra esett, majd 2010-ben 27 %-ra csökkent, mely a vizsgálati időszakban enyhe növekedést mutatva 30 %-ra emelkedett. A kapacitáskihasználás arányának alakulása egyértelműen érzékelteti a gyártási trendeket, mivel a kapacitás szintje nem változott.
c) Értékesítési volumen
(71)
Az uniós gyártók értékesítési volumene az uniós piac független vevői tekintetében 38 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az értékesítés 2009-ben 45 %-kal esett vissza, 2010-ben ezen a szinten maradt, majd a vizsgálati időszak alatt kismértékű, hét százalékpontos emelkedést mutatott. A vizsgálati időszakban az uniós értékesítés 42 379 tonnányi volt.
6. táblázat
Uniós értékesítések
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
d) Piaci részesedés
(72)
Az uniós gyártók piaci részesedése a figyelembe vett időszakban viszonylag stabil volt, a vizsgálati időszakban pedig 72 %-ra növekedett. A megnövekedett piaci részesedés annak köszönhető, hogy az uniós gyártók értékesítési volumene kevésbé csökkent, mint az időszakot jellemző fogyasztás.
7. táblázat
Az uniós gyártók piaci részesedése
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Piaci részesedés
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Forrás: kitöltött kérdőívek, a panasz és az Eurostat.
e) Növekedés
(73)
A fogyasztás 2008 és a vizsgálati időszak között 40 %-kal csökkent; mindebből az a következtetés vonható le, hogy az uniós gyártók nem juthattak a piac növekedéséből származó előnyhöz.
f) Foglalkoztatás
(74)
Az uniós gyártók foglalkoztatási szintje 2008 és a vizsgálati időszak között 18 %-kal csökkent. Részletesebben, míg 2008-ban 982 főt alkalmaztak, 2009-ben a foglalkoztatottak száma 16 %-kal, 824-re csökkent, és e szint körül mozgott 2010-ben is, majd ezt követően a vizsgálati időszakban 801-re esett tovább.
8. táblázat
Foglalkoztatás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (fő)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
g) Termelékenység
(75)
Az uniós gyártók munkaerejének termelékenysége - egy alkalmazott éves termelésében (tonna) mérve - 31 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Ez a csökkenés jól szemlélteti, hogy a gyártás gyorsabb ütemben csökkent, mint a foglalkoztatás.
9. táblázat
Termelékenység
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna/alkalmazott)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
h) Értékesítési árak
(76)
Az uniós gyártók éves átlagos értékesítési árai az uniós piac független vevői tekintetében több mint 10 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszakban. Részletesebben, az átlagárak kezdeti, 2009-ben tapasztalt 12 %-os növekedését követően 2010-ben 23 százalékpontot zuhantak, és ezen a szinten maradtak a vizsgálati időszak során is. A vizsgálati időszakban az uniós gyártók átlagára 3 096 EUR/tonna volt.
10. táblázat
Az uniós gyártók átlagárai
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR/tonna)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
(77)
A fentiekben jelzettek szerint az Oroszországból, illetve Törökországból származó dömpingelt import az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alá kínált.
i) A dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömpingből való kilábalás
(78)
Az orosz, illetve török import mennyiségét, piaci részesedését és árait tekintve a tényleges dömpingkülönbözetek uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem minősíthető elhanyagolhatónak. Lényeges felhívni a figyelmet arra, hogy a fenti (16) preambulumbekezdésben jelzettek szerint nyolc ország áll dömpingellenes intézkedések hatálya alatt. Tekintettel arra, hogy az e vizsgálat során figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítést vesztett, és veszteségeket szenvedett, valamint nem állapítható meg tényleges kilábalás a korábbi dömpingből, arra a következtetésre jutottak, hogy az uniós gyártás továbbra is sebezhető az uniós piacra érkező dömpingelt behozatal káros hatásaival szemben.
4.2. Mikroökonómiai elemek
a) Készletek
(79)
A mintába felvett uniós gyártók zárókészleteinek szintje 2008 és a vizsgálati időszak között 18 %-kal csökkent. Részletesebben, a készletek enyhén, 2 %-kal nőttek 2009-ben, majd 2010-ben 13 százalékponttal csökkentek, melyet a vizsgálati időszakban további 7 százalékpontos csökkenés követett. A vizsgálati időszakban a mintába felvett uniós gyártók zárókészlete 5 338 tonna volt.
11. táblázat
Zárókészletek
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Forrás: kitöltött kérdőívek.
b) Bérek
(80)
Az éves munkaerőköltség 2008 és a vizsgálati időszak között 10 %-ot esett vissza. Részletesebben, a munkaerőköltség (a foglalkoztatás visszaesésének köszönhetően) 2009-ben jelentős, közel 20 %-os csökkenést mutatott, majd 2010-ben 4, a vizsgálati időszakban pedig további 5 százalékponttal növekedett.
12. táblázat
Éves munkaerőköltség
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Forrás: kitöltött kérdőívek.
c) Nyereségesség és a beruházások megtérülése
(81)
A figyelembe vett időszakban a hasonló termék mintába felvett gyártóinak az uniós piac független vevői esetében megvalósított értékesítéseinek a nyereségessége - a nettó értékesítések százalékában kifejezve - a tisztességes haszonból jelentős veszteséggé alakult. Részletesebben, a 2008-ra jellemző 9,6 %-os haszon 2009-ben -1,2 %-ra esett, melyet 2010-ben további csökkenés követett, 7,8 %-os veszteséget eredményezve. A helyzet a vizsgálati időszakban némileg javult, a veszteség akkor 7 %-ra rúgott.
13. táblázat
Nyereségesség és a beruházások megtérülése
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az uniós értékesítések nyereségessége
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Beruházások megtérülése
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(82)
A beruházások megtérülése - a beruházások nettó könyv szerinti értékének százalékában kifejezett nyereség - nagyjából a nyereségesség tendenciáját követte.
d) Pénzforgalom és tőkebevonási képesség
(83)
A működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom 2008-ban pozitív volt, 9,3 millió EUR értékben. Némi javulást mutatott 2009-ben, 9,8 millió EUR-t eredményezve, majd 2010-ben mindössze 1,5 millió EUR-ra zuhant, ezt követően pedig a vizsgálati időszakban negatívra fordult -4,6 millió EUR-val.
(84)
Semmi nem utalt arra, hogy az uniós gazdasági ágazat nehézségekbe ütközött volna a tőkebevonást illetően, aminek elsősorban az az oka, hogy néhány gyártó nagyobb csoportokhoz tartozik.
14. táblázat
Pénzforgalom
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Forrás: kitöltött kérdőívek.
e) Beruházások
(85)
A mintába bevont vállalatok hasonló termék gyártásába történő éves beruházásai a figyelembe vett időszakban folyamatosan csökkentek. A legjelentősebb, 32 %-os visszaesés 2009-ben történt, melyet 2010-ben 25, a vizsgálati időszakban pedig további 8 százalékpontos csökkenés követett. Az éves beruházások összességükben a 2008-as 8,3 millió EUR-ról a vizsgálati időszakra jellemző 2,9 millió EUR-ra estek vissza.
15. táblázat
Nettó beruházások
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Forrás: kitöltött kérdőívek.
5. A károkozásra vonatkozó következtetések
(86)
A makrogazdasági adatok elemzése rámutat, hogy a figyelembe vett időszakban az uniós gyártók jelentős mértékben csökkentették gyártásukat és értékesítéseiket. Mindez egybeesett az uniós piaci keresletben mutatkozó visszaeséssel; ennek tudható be az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének kismértékű emelkedése. A kapacitáskihasználás a már 2008-ban is alacsonynak számító 53 %-ról a vizsgálati időszakra 30 %-ra zuhant. A foglalkoztatás is 18 %-kal csökkent.
(87)
Ugyanakkor a vonatkozó mikroökonómiai mutatók szerint a mintában szereplő uniós gyártók gazdasági helyzete egyértelműen romlott. Az árak, a nyereségesség és a befektetések megtérülésének alakulása meglehetősen kedvezőtlen képet fest; a 2008-as kielégítő szinthez képest a vizsgálati időszakot komoly veszteségek jellemezték. Mindemellett a pénzforgalom is jelentősen visszaesett.
(88)
A fentiekre figyelemmel ideiglenesen megállapítható, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(89)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy a dömpingelt behozatal okozott-e olyan fokú kárt az uniós gazdasági ágazatnak, ami jelentősnek tekinthető. A dömpingelt behozatal mellett azokat az egyéb ismert tényezőket is megvizsgálták, amelyek ugyanakkor kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, annak érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kárt ne a dömpingelt behozatal hatásának tulajdonítsák.
2. A dömpingelt import hatása
(90)
Az érintett termék dömpingelt behozatalának mennyisége 2008 és a vizsgálati időszak között 46 %-kal növekedett azon a piacon, amely 40 %-kal kisebb lett; mindez a piaci részesedésük 2 %-ról 5 %-ra történő növekedéséhez vezetett.
(91)
Az érintett országokból származó érintett termék dömpingelt behozatalának a figyelembe vett időszakban bekövetkezett növekedése egybeesett az uniós gazdasági ágazat - a piaci részesedés kivételével - valamennyi kármutatójának egyre romló tendenciájával. Az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek 38 %-át vesztette el, értékesítési árai pedig 11 %-kal csökkentek az uniós piacra érkező, alacsony árú dömpingelt behozatal nyomása következtében.
(92)
A jelentős alákínálás megakadályozta, hogy az Unió gazdasági ágazata továbbhárítsa a megnövekedett gyártási költségeket; ennek következtében nyereségességi szintje a vizsgálati időszakban csökkenő, illetve negatív tendenciát mutatott.
(93)
A fentiek alapján ideiglenesen levonható az a következtetés, miszerint az Oroszországból, illetve Törökországból származó, alacsony árú dömpingelt behozatal jelentős mértékű kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak.
3. További tényezők hatása
3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(94)
A figyelembe vett időszakban jelentős behozatal érkezett más harmadik országokból, beleértve olyanokat is, amelyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak. Az Oroszországtól és Törökországtól eltérő harmadik országokból származó behozatal 2008 és a vizsgálati időszak között 28 %-ról 23 %-ra csökkent.
(95)
Az alábbi táblázat az Eurostat számadatai alapján mutatja az egyéb harmadik országok mellett azon országok behozatali mennyiségeinek, árainak és piaci részesedésének alakulását, melyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak.
16. táblázat
Az egyéb országokból származó import
Ország
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Dömpingellenes intézkedések hatálya alatt lévő országok
Mennyiség (tonna)
20 614
13 286
9 721
9 784
Piaci részesedés (%)
21 %
24 %
18 %
17 %
Átlagár (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Egyéb harmadik országok
Mennyiség (tonna)
6 705
2 844
4 093
3 608
Piaci részesedés (%)
7 %
5 %
7 %
6 %
Átlagár (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Valamennyi harmadik ország összesen, kivéve Oroszország és Törökország
Mennyiség (tonna)
27 319
16 131
13 814
13 392
Piaci részesedés (%)
28 %
29 %
25 %
23 %
Átlagár (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Amint azt a fenti táblázat is mutatja, a dömpingellenes intézkedések hatálya alatt álló országokból származó import folyamatosan érkezett az uniós piacra, noha a behozatal piaci részesedése a 2008-as 21 %-ról a vizsgálati időszakban 17 %-ra csökkent. A szóban forgó import átlagárai általánosságban elmaradnak az érintett országokból származó dömpingelt import átlagáraitól. Az Eurostat adatain alapuló fenti táblázat természetesen a vámfizetés előtti CIF-átlagárakat jelzi. Ennek ellenére a szóban forgó import árai még a dömpingellenes vámot figyelembe véve is alacsonyak, így hasonlóak az orosz és török importárakhoz, míg az uniós gyártók átlagárainál sokkal alacsonyabbak.
(97)
Mindazonáltal ismeretes, hogy a vizsgált terméknek számos különböző típusa létezik, így lehetséges, hogy az átlagárak összességében történő összehasonlítása nem minősül megfelelő mutatónak. Ugyanakkor vélhető, hogy a jelenleg hatályos dömpingellenes intézkedések kiküszöbölik a szóban forgó behozatal káros hatásait.
(98)
Ebből adódóan - tekintve, hogy az intézkedések hatálya alá tartozó országokból származó import piaci részesedése csökkenő tendenciát mutat - ideiglenesen arra a következtetésre jutottak, hogy ezen alacsony árú behozatal nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
(99)
Az egyéb harmadik országokból származó import piaci részesedése a figyelembe vett időszakban enyhén csökkent: 2008 és a vizsgálati időszak között 7 %-ról 6 %-ra. A szóban forgó import átlagárai általánosságban meghaladják az érintett országokból származó dömpingelt import átlagárait, noha némileg alacsonyabbak, mint az uniós gyártók átlagárai.
(100)
Annak ellenére, hogy a terméknek számos különböző típusa létezik, és így lehetséges, hogy az átlagárak összességében történő összehasonlítása nem minősül megfelelő mutatónak - tekintve a szóban forgó behozatal csökkenő tendenciáját - ideiglenesen arra a következtetésre jutottak, hogy az egyéb harmadik országokból származó behozatal nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
3.2. A piaci szűkülés és a gazdasági válság hatásai
(101)
Minden bizonnyal a 2008/2009-es gazdasági válság okozta, hogy csökkent a csőszerelvények és -illesztékek fogyasztása. A fogyasztás 2008 és 2009 között több mint 40 %-kal csökkent, és a figyelembe vett időszak fennmaradó részében is ezen az alacsony szinten maradt (noha enyhe emelkedés volt tapasztalható a vizsgálati időszakban). Tekintve, hogy az uniós gyártók esetében az állandó költségek az előállítási költségek mintegy 40 %-át teszik ki, az alacsonyabb kereslet, értékesítés és teljesítmény következtében az egységnyi előállítási költségek jelentősen megemelkedtek. Mindez lényeges hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazat nyereségességére.
(102)
Figyelembe véve, hogy a teljesítmény csökkenése hatással lehet az uniós gazdasági ágazat teljesítményére - különösen a 2009. év vonatkozásában, amikor a teljesítménycsökkenés ténylegesen bekövetkezett - ésszerűnek tűnnek azok az elképzelések, melyek szerint az uniós gazdasági ágazat a költségnövekedés áthárítása végett a következő évek során elvileg növelhetné az árait, legalábbis közép- illetve hosszú távon. Ugyanakkor, miként azt a csökkenő uniós árak is egyértelműen jelzik, erre nem került sor; és a következtetések értelmében ez a dömpingelt import jelentős áralákínálásának tudható be.
(103)
Tekintettel a fent vázolt körülményekre, ideiglenesen az a következtetés vonható le, hogy a kereslet gyengülése nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az Oroszországból, illetve Törökországból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(104)
Az Oroszországból és Törökországból származó dömpingelt behozatal következésképpen jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
(105)
Más olyan tényezőket is elemeztek, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazat számára. E tekintetben arra a következtetésre jutottak, hogy a más harmadik országokból - beleértve olyanokat, amelyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak - származó behozatal, valamint a kereslet gyengülése nem változtatják meg az okozati összefüggést, annak ellenére, hogy hozzájárulhatnak a kár keletkezéséhez.
(106)
A fenti elemzés alapján, amely a dömpingelt import károkozó hatásától megfelelően megkülönböztetett és elválasztott valamennyi olyan ismert tényezőt, amely hatással bír az uniós gazdasági ágazat helyzetére, ideiglenesen megállapítható, hogy az érintett országokból származó dömpingelt import az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(107)
Az alaprendelet 21. cikke értelmében a Bizottság megvizsgálta, hogy a káros dömpingre vonatkozó ideiglenes következtetés ellenére vannak-e kényszerítő okok, amelyek alapján az a következtetés vonható le, hogy nem áll az Unió érdekében, hogy ebben a konkrét esetben intézkedéseket fogadjon el. Az uniós érdek elemzése az összes különböző érintett érdek felmérésével történt, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és az érintett termék felhasználóinak érdekeit.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(108)
Az intézkedések bevezetése várhatóan megállítja az árak esését, enyhíti a veszteségeket, és elősegíti az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak helyreállását, ami az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének jelentős javulásához vezet majd.
(109)
Másrészt, ha nem vezetnének be dömpingellenes intézkedéseket, az uniós gazdasági ágazat helyzete valószínűleg tovább romlana. Ilyen forgatókönyv esetén az uniós gazdasági ágazat várhatóan veszítene piaci részesedéséből, mivel nem áll módjában lépést tartani az érintett országokból származó dömpingelt behozatal által meghatározott piaci árakkal. Mindez várhatóan a ráfordítások szükségtelen csökkentéséhez és az uniós termelőkapacitások leállításához vezetne, ami egyúttal jelentős munkahelyvesztéssel is járna.
(110)
Figyelembe véve a fenti tényezőket, ideiglenesen azt a következtetést vonták le, hogy a dömpingellenes intézkedések elrendelése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálja.
2. A független uniós importőrök érdekei
(111)
A fent leírtaknak megfelelően a vizsgálat során mindössze két független importőr működött együtt teljes körűen oly módon, hogy benyújtotta a kitöltött kérdőívet. A két importőr forgalmában csak kis részt tettek ki az érintett termék viszonteladásai. Következésképpen az intézkedések hatása valószínűleg minimális.
3. A felhasználók érdekei
(112)
Négy felhasználó működött együtt oly módon, hogy benyújtotta a kitöltött kérdőívet. Egyikük sem az érintett országokból importálja a szóban forgó terméket, továbbá mindegyikük jelezte, hogy amennyiben az intézkedéseknek bármilyen hatása lenne, az elhanyagolhatónak tekinthető.
(113)
Tekintve, hogy az érintett országokból importáló felhasználók nem jelentkeztek, továbbá ellentmondó információk hiányában ideiglenesen megállapítható, hogy az intézkedéseknek a felhasználói iparág nyereségességére és gazdasági helyzetére gyakorolt hatása meglehetősen korlátozott.
4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(114)
Megállapítható, hogy az érintett termék Oroszországból és Törökországból származó dömpingelt behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése lehetőséget teremtene az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a megnövekedett értékesítési mennyiségek, értékesítési árak és nyereség révén javítsa a helyzetét. Bár egyes importőrök vonatkozásában költségnövekedés formájában mutatkozhatnak negatív hatások, ezek várhatóan korlátozottak lesznek.
(115)
Két együttműködő török exportőr úgy érvelt, hogy egy olyan kis exportáló országgal szemben, mint Törökország, az intézkedések bevezetése gyakorlatilag a teljes uniós piacot néhány gyártó között osztaná fel, ami kedvezőtlen hatással bírna a versenykörnyezet szempontjából.
(116)
E tekintetben megjegyzendő, hogy általános szabályként a dömpingellenes vám célja nem a tiltás és a vizsgált országokból származó kereskedelmi csatornák lezárása. Az intézkedések célja, hogy a különböző piaci szereplők számára egyenlő esélyeket teremtsenek. Ugyanakkor megjegyzendő, hogy az uniós piacon több mint 20 európai gyártó van jelen, emellett pedig az egyéb harmadik országokból származó import is jelentős. Következésképpen az uniós piacon jellemző versenykörnyezetre vonatkozó aggályok nem tűnnek megalapozottnak.
(117)
A fentiek fényében ideiglenesen megállapítható, hogy nem szól kényszerítő ok az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára vonatkozó ideiglenes intézkedések bevezetése ellen.
G. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(118)
Tekintettel a dömpinggel, a kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatosan levont következtetésekre, az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára ideiglenes intézkedéseket kell hozni annak megelőzése érdekében, hogy a dömpingelt behozatal az uniós gazdasági ágazatnak további kárt okozzon.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(119)
Az érintett országokból származó behozatalra vonatkozó ideiglenes intézkedéseknek elégséges mértékűeknek kell lenniük ahhoz, hogy anélkül szüntessék meg a dömpinget, hogy túllépnék a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazatnak okozott kárt. A kárt okozó dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe veszik, hogy bármely intézkedésnek lehetővé kell tennie az uniós gazdasági ágazat számára, hogy gyártási költségeit fedezni tudja, és olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül elérhetne.
(120)
Figyelembe véve, hogy a megállapított alákínálási különbözetek valamennyi esetben meghaladják a vonatkozó dömpingkülönbözetet, valamint hogy az uniós gazdasági ágazat veszteségeket szenvedett a vizsgálati időszakban, a kár megszüntetéséhez kiszámított szint eleve minden esetben magasabb. Következésképpen arra a következtetésre jutottak, hogy nincs szükség a károkozás szintjének részletes kalkulációjára.
2. Ideiglenes intézkedések
(121)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján, a megállapított dömpingkülönbözet és a kár megszüntetéséhez szükséges megállapított szint közül az alacsonyabbal azonos mértékű ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára, a kisebb vámtétel szabályával összhangban, ami minden esetben a dömpingkülönbözet.
(122)
Oroszország tekintetében az orosz exportáló gyártók együttműködésének hiányában országos dömpingkülönbözetet számítottak ki, a fenti (21)-(31) preambulumbekezdésben részletezetteknek megfelelően.
(123)
Törökország tekintetében - figyelembe véve, hogy viszonylag kis mértékben működtek együtt - a fenti (49) preambulumbekezdésben részletezettek értelmében a maradvány dömpingkülönbözet alapját egy ésszerű módszer képezte, mely olyan különbözetet eredményezett, amely meghaladja a három együttműködő vállalat egyéni különbözetei közül a legmagasabbat.
(124)
A fentiek alapján a javasolt vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám
Oroszország
Minden vállalat
23,8 %
Törökország
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Minden más vállalat
16,7 %
(125)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyéni dömpingellenes vámtételeket a vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezek a vámtételek (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) ennélfogva kizárólag az érintett országokból származó és az említett vállalatok, így a konkrétan említett jogalanyok által gyártott termékek behozatalára alkalmazandók. E vámtételek nem vonatkoznak az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a felsoroltakkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre; azokra a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételek alkalmazandók.
(126)
Az e konkrét vállalatokra vonatkozó egyéni dömpingellenes vámtételek alkalmazásával kapcsolatos minden kérelmet (pl. a jogi személy nevének megváltozását vagy új gyártási vagy értékesítési cég létrehozását követően) haladéktalanul az összes vonatkozó információval együtt a Bizottsághoz kell címezni (4), különösen ha a vállalat tevékenységének bármely módosítása érinti a gyártást és az azzal kapcsolatos hazai és exportértékesítést, például névváltozás vagy a gyártási és értékesítési cégek megváltozása esetén. Adott esetben a rendeletet az egyéni vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával ennek megfelelően módosítják.
(127)
A dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az összes többi vállalatra alkalmazandó vám szintje nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozik, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak során egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(128)
A megfelelő ügyvitel érdekében meg kell határozni azt az időszakot, amelyen belül azok az érdekelt felek, akik a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül bejelentkeztek, írásban ismertethetik az álláspontjukat, és meghallgatást kérhetnek. Emellett hangsúlyozni kell, hogy a vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából újra meg kell vizsgálni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az Oroszországból és Törökországból származó, jelenleg az ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 és ex 7307 99 80 KN-kód alá tartozó (TARIC-kódok: 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 és 7307998098), vasból vagy acélból (kivéve a rozsdamentes acélt) készült csőszerelvények és -illesztékek (öntött szerelvények, karimák és menetes szerelvények kivételével) importjára, melyek legnagyobb külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t, és melyeket tompahegesztésre vagy egyéb célokra használnak fel.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám
TARIC-kiegészítő kód
Oroszország
Minden vállalat
23,8 %
-
Törökország
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Isztambul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Isztambul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Isztambul
12,1 %
B297
Minden más vállalat
16,7 %
B999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
Az 1225/2009/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét hat hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. július 30-án.