KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 113/2010
af 9. februar 2010
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande, for så vidt angår dækning af handelen, definition af dataene, udarbejdelse af handelsstatistikker efter virksomhedskendetegn og efter faktureringsvaluta samt særlige varer eller særlige varebevægelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 (1), særlig artikel 3, stk. 2, 3 og 4, artikel 4, stk. 5, artikel 5, stk. 2 og 4, artikel 6, stk. 2 og 3, og artikel 8, stk. 1 og 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med forordning (EF) nr. 471/2009 opstilles der en fælles ramme for systematisk udarbejdelse af EU-statistikker over varehandelen med tredjelande.
(2)
Det er nødvendigt at tilpasse udenrigshandelsstatistikkernes dækning efter de særlige toldprocedurer for at undgå dobbelttælling af handelsstrømme samt at præcisere, hvilke varer eller varebevægelser der af metodologiske grunde ikke indgår i udenrigshandelsstatistikken.
(3)
Med henblik på en harmoniseret udarbejdelse af udenrigshandelsstatistikkerne bør de data, der udledes af registreringer af indførsel og udførsel, herunder de koder, der skal anvendes, præciseres.
(4)
Der bør af metodologiske grunde fastsættes bestemmelser for særlige varer eller varebevægelser.
(5)
For at sikre en harmoniseret udarbejdelse af handelsstatistikker efter virksomhedskendetegn og aggregerede handelsstatistikker efter faktureringsvaluta bør der fastlægges en metodologi for udarbejdelsen af disse statistikker.
(6)
Der bør fastsættes bestemmelser om medlemsstaternes indberetning af data til Kommissionen (Eurostat) og om revision af statistikker for at sikre, at der opnås sammenlignelige og præcise tal.
(7)
Koderne for transaktionens art bør ændres, så det bliver muligt at angive varer, der har været omfattet af lønarbejde, og som vender tilbage til det oprindelige udførselsland.
(8)
Der bør indføres bestemmelser, som sikrer, at der leveres statistiske data, hvis yderligere forenklinger af toldformaliteterne og -kontrollen medfører, at der ikke foreligger tolddata, særlig forenklinger i henhold til artikel 116 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen (moderniseret toldkodeks) (2).
(9)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1917/2000 af 7. september 2000 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 for så vidt angår udenrigshandelsstatistikken (3) bør ophæves.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Statistikker over Udveksling af Goder med Tredjelande -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Varer og varebevægelser, der er undtaget
De varer og varebevægelser, der er anført i bilag I, er undtaget fra udenrigshandelsstatistikken.
KAPITEL 2
DEFINITION OG SPECIFIKATION AF DATAENE
Artikel 2
Koder for handelsstrøm
Følgende koder anvendes for data, der udledes af toldregistreringer vedrørende handelsstrømmen:
1
-
når en indførsel registreres
2
-
når en udførsel registreres.
Artikel 3
Referenceperiode
1. Referenceperioden er det kalenderår og den kalendermåned, i hvilken varerne indføres eller udføres.
Hvis toldangivelsen anvendes som kilde for registreringer af indførsler og udførsler, er referenceperioden det kalenderår og den kalendermåned, hvor angivelsen er blevet godkendt af toldmyndighederne.
2. Referenceperioden angives som en sekscifret numerisk kode, hvor de første fire cifre angiver året, og de to sidste cifre angiver måneden.
Artikel 4
Statistisk værdi
1. Den statistiske værdi baseres på varernes værdi på det tidspunkt og det sted, hvor de krydser bestemmelsesmedlemsstatens grænse ved indførsel og den egentlige udførselsmedlemsstats grænse ved udførsel.
Den statistiske værdi beregnes på grundlag af varernes værdi, jf. stk. 2, om nødvendigt justeret for transport- og forsikringsomkostninger, jf. stk. 4.
2. Under hensyn til værdiansættelsesprincipperne i aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (WTO-aftalen om toldværdiansættelse) er værdien af varerne i forbindelse med indførsel og udførsel:
a)
hvis der er tale om salg eller køb: den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte eller udførte varer; vilkårlige eller fiktive værdier indgår ikke i beregningen
b)
i andre tilfælde: den pris, som ville være blevet betalt, hvis der havde været tale om salg eller køb.
Toldværdien anvendes, hvis den er fastsat i henhold til toldkodeksen, når der er tale om varer, som er bragt i fri omsætning.
3. Værdien af varer, der undergår forarbejdning, fastsættes på bruttobasis som følger:
a)
værdien af de uforarbejdede varer fastsættes for varerne før forarbejdning
b)
værdien af de uforarbejdede varer plus værditilvæksten ved forarbejdningen fastsættes for varerne efter forarbejdning.
4. Værdien som omhandlet i stk. 2 og 3 justeres om nødvendigt, så den statistiske værdi fuldt ud og kun indbefatter transport- og forsikringsomkostninger, der er påløbet ved leveringen af varerne fra udgangspunktet:
a)
til bestemmelsesmedlemsstatens grænse ved indførsel (cif-værdi)
b)
til den egentlige udførselsmedlemsstats grænse ved udførsel (fob-værdi).
5. Den statistiske værdi udtrykkes i den nationale valuta for den medlemsstat, hvor toldangivelsen indgives. Hvis det er nødvendigt at foretage en valutaomregning for at udtrykke den statistiske værdi i den nationale valuta, anvendes følgende vekselkurs:
a)
den kurs, der skal anvendes i henhold til bestemmelserne om valutaomregning i toldkodeksen på det tidspunkt, hvor toldangivelsen antages, eller alternativt
b)
den gældende referencekurs på det tidspunkt, hvor varerne indføres eller udføres, som fastsat af Den Europæiske Centralbank for medlemsstater i euroområdet eller den officielle kurs som fastsat af medlemsstater uden for euroområdet.
Artikel 5
Mængde
Dataene om mængden angives som følger
a)
nettomassen udtrykt i kilogram, dvs. varens masse uden emballage af nogen art, og
b)
hvis relevant, den supplerende enhed udtrykt i den respektive måleenhed i henhold til den gældende kombinerede nomenklatur.
Artikel 6
Indførsels- og udførselsmedlemsstater
1. Dataene om indførsels- og udførselsmedlemsstater kodes i overensstemmelse med den statistiske lande- og områdefortegnelse for EU's udenrigshandel og for samhandelen mellem dets medlemsstater som fastsat af Kommissionen (»geonomenklaturen«).
2. Dataene om den medlemsstat, hvor toldangivelsen indgives, skal angive den medlemsstat, til hvis toldmyndigheder toldangivelsen indgives, eller hvis der anvendes en forenklet procedure som omhandlet i toldkodeksen, til hvis toldmyndigheder den supplerende angivelse indgives, herunder, hvis dette tillades af toldmyndighederne, den respektive indskrivning i klarererens regnskaber.
3. Ved indførsel skal dataene om bestemmelsesmedlemsstaten angive den medlemsstat, til hvilken, efter hvad der er bekendt på tidspunktet for indledningen af toldproceduren, varerne vil blive sendt, uden at der finder nogen erhvervsmæssige transaktioner eller andre transaktioner, der ændrer varernes retlige status, sted i nogen mellemliggende medlemsstat.
Alternativt skal dataene angive den medlemsstat, hvor varerne befinder sig på tidspunktet for indledningen af toldproceduren.
Hvis varerne indføres med henblik på forarbejdning under toldkontrol, er bestemmelsesmedlemsstaten den medlemsstat, hvor den første forarbejdningsaktivitet finder sted.
4. Ved udførsel skal dataene om den egentlige udførselsmedlemsstat angive den medlemsstat, fra hvilken, efter hvad der er bekendt på tidspunktet for indledningen af toldproceduren, varerne er sendt, uden at der finder nogen erhvervsmæssige transaktioner eller andre transaktioner, der ændrer varernes retlige status, sted i nogen mellemliggende medlemsstat før indledningen af toldproceduren.
Hvis varerne udføres efter forarbejdning under toldkontrol, er den egentlige udførselsmedlemsstat den medlemsstat, hvor den sidste forarbejdningsaktivitet fandt sted.
Artikel 7
Partnerlande
1. Dataene om partnerlande kodes i overensstemmelse med den gældende geonomenklatur.
2. Ved indførsel skal dataene om oprindelsesland angive det land, hvor varerne i deres helhed er produceret eller den sidste væsentlige ændring fandt sted i overensstemmelse med bestemmelserne i toldkodeksen om ikke-præferenceoprindelse.
Dataene om afsendelseslandet skal angive det tredjeland, fra hvilket varerne blev afsendt til bestemmelsesmedlemsstaten, uden at der finder nogen erhvervsmæssige transaktioner eller andre transaktioner, der ændrer varernes retlige status, sted i noget mellemliggende tredjeland.
3. Ved udførsel skal dataene om sidst kendte bestemmelsesland angive det sidste tredjeland, til hvilket varerne, efter hvad der er bekendt på tidspunktet for indledningen af toldproceduren eller angivelsen til toldmæssig bestemmelse, skal leveres.
Artikel 8
Varekode
Dataene om varerne skal kodes:
a)
ved indførsel: efter varens Taric-kode
b)
ved udførsel: efter varens kode i den kombinerede nomenklatur.
Artikel 9
Statistisk procedure
1. Den statistiske procedure skal angive de forskellige kendetegn, der anvendes ved sondring mellem handelstransaktioner, særlig i henhold til deres henførsel under en toldprocedure.
2. Koden for statistisk procedure skal være en kode, der i påkommende tilfælde er udledt af den firecifrede kode for den angivne procedure i henhold til toldkodeksen. Følgende koder anvendes:
1
-
normal indførsel eller udførsel
2
-
indførsel eller udførsel under toldproceduren for aktiv forædling
3
-
indførsel eller udførsel under toldproceduren for passiv forædling
9
-
indførsel eller udførsel, der ikke er registreret på grundlag af toldangivelser.
Artikel 10
Transaktionens art
1. Transaktionens art skal angive de forskellige kendetegn, som kræves for at fastslå omfanget af handelen med varer på grundlag af toldangivelser, med henblik på at skabe overensstemmelse mellem handelsstatistikker til betalingsbalance- og nationalregnskabsformål og til andre kendetegn af statistisk relevans.
2. Dataene om transaktionens art kodes som anført i bilag II. Medlemsstaterne anvender koderne i kolonne A eller en kombination af koderne i kolonne A og underopdelingen af dem i kolonne B som anført i nævnte bilag.
Artikel 11
Præference ved indførsel
1. Dataene om præferencebehandling skal angive den toldbehandling, der fremgår af præferencekoden i henhold til klassifikationen i toldkodeksen.
2. Dataene skal angive den præferencebehandling, som toldmyndighederne har anvendt eller tildelt.
Artikel 12
Transportform
1. Dataene om transportformen ved grænsen og transportformen inden for EU kodes som anført i bilag III.
Transportformen ved grænsen skal angive det aktive transportmiddel, hvormed varerne ved udførsel formodes at forlade EU's statistikområde og ved indførsel formodes ført ind på EU's statistikområde.
Transportformen inden for EU skal i givet fald angive det aktive transportmiddel, hvormed varerne når frem til bestemmelsesstedet ved indførsel eller formodes at have forladt udgangspunktet ved udførsel.
2. Følgende koder anvendes for data om containeren:
0
-
hvis varerne ikke transporteres i container, når de krydser grænsen for EU's statistiske område
1
-
hvis varerne transporteres i container, når de krydser grænsen for EU's statistiske område.
Artikel 13
Den erhvervsdrivendes identifikationsnummer
Dataene om den erhvervsdrivende skal være det relevante identifikationsnummer tildelt importøren/modtageren ved indførsel og eksportøren/afsenderen ved udførsel.
Artikel 14
Faktureringsvaluta
Dataene om faktureringsvaluta skal i givet fald udledes af toldangivelsen og kodes som følger:
0
-
hvis valutaen er angivet i den nationale valuta for medlemsstater uden for euroområdet
1
-
hvis valutaen er angivet i euro
2
-
hvis valutaen er angivet i amerikanske dollar
3
-
hvis valutaen er angivet i en anden valuta end den nationale valuta for medlemsstater uden for euroområdet, euro eller amerikanske dollar.
KAPITEL 3
UDARBEJDELSE AF HANDELSSTATISTIKKER EFTER VIRKSOMHEDSKENDETEGN OG EFTER FAKTURERINGSVALUTA
Artikel 15
Udarbejdelse af handelsstatistikker efter virksomhedskendetegn
1. De nationale statistikmyndigheder udarbejder årlige handelsstatistikker fordelt efter virksomhedskendetegn.
2. De statistiske enheder er foretagender som defineret i bilaget til Rådets forordning (EØF) nr. 696/93 (4).
3. Statistiske enheder dannes ved at kombinere identifikationsnummeret for den erhvervsdrivende, jf. artikel 13, med den retlige enhed i virksomhedsregisteret i henhold til variabel 1.7a, jf. bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 177/2008 (5).
4. For at sikre, at den erhvervsdrivende kan identificeres, og af hensyn til kombineringen med virksomhedsregisteret skal de nationale statistikmyndigheder have adgang til de registrerings- og identifikationsdata for erhvervsdrivende, som findes i henhold til EU's toldbestemmelser. De myndigheder, der er ansvarlige for at tildele nummeret til registrering og identifikation af erhvervsdrivende (EOIR-nummeret), giver efter anmodning fra de nationale statistikmyndigheder adgang til data anført i bilag 38d til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (6).
5. Følgende variabler indsamles:
a)
handelsstrøm
b)
statistisk værdi
c)
partnerland
d)
varekode efter hovedafdeling eller tocifret niveau i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 451/2008 (7)
e)
antal virksomheder
f)
virksomhedens aktivitet efter hovedafdeling eller tocifret niveau i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter (NACE), jf. bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 (8)
g)
størrelsesklasse udtrykt i antal ansatte i henhold til definitionerne af variabler i forbindelse med statistikker over erhvervsstrukturer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 250/2009 (9).
6. Følgende datasæt indsamles:
a)
overensstemmelsesrater mellem handels- og virksomhedsregistre
b)
handel fordelt efter aktivitet og virksomhedsstørrelsesklasse
c)
de største virksomheders andel udtrykt i værdi af handelen fordelt efter aktivitet
d)
handel fordelt efter partnerland og aktivitet
e)
handel fordelt efter antal partnerlande og aktivitet
f)
handel fordelt efter varer og aktivitet.
7. Det første referenceår, for hvilket der skal udarbejdes årlige statistikker, er 2010. Medlemsstaterne forelægger derefter data for hvert kalenderår.
8. Statistikkerne indberettes inden 18 måneder efter udgangen af referenceåret.
9. Medlemsstaterne sikrer, at statistikkerne forelægges i en sådan form, at det ikke er muligt at identificere de enkelte virksomheder eller erhvervsdrivende, når Kommissionen (Eurostat) offentliggør dem. De nationale statistikmyndigheder angiver, hvilke data der er berørt af bestemmelser om fortrolighed.
Artikel 16
Udarbejdelse af handelsstatistikker efter faktureringsvaluta
1. De nationale statistikmyndigheder udarbejder årlige handelsstatistikker fordelt efter faktureringsvaluta.
2. Statistikkerne skal indeholde følgende variabler:
a)
handelsstrøm
b)
statistisk værdi
c)
faktureringsvaluta i henhold til kodningen i artikel 14
d)
totaler og en varefordeling i henhold til hovedafdelinger (sections) og hovedgrupper (divisions) i den gældende Standard International Trade Classification (SITC) med angivelse af følgende koder:
1
-
råvarer undtagen olie i henhold til hovedafdeling 0-4 i SITC eksklusive hovedgruppe 33
2
-
olie i henhold til hovedgruppe 33 i SITC
3
-
forarbejdede varer i henhold til hovedafdeling 5-8 i SITC.
3. Det første referenceår, for hvilket der skal udarbejdes årlige statistikker, er 2010. Medlemsstaterne udarbejder derefter data for hvert andet kalenderår.
4. Statistikkerne indberettes til Kommissionen (Eurostat) inden tre måneder efter udgangen af referenceåret.
5. Som datakilde anvendes oplysninger fra toldangivelser, jf. artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 471/2009. Hvis faktureringsvalutaen for udførsel ikke fremgår af toldangivelsen, gennemfører medlemsstaterne en undersøgelse for at indsamle data om udførsler fordelt efter faktureringsvaluta, således at der kan udarbejdes nøjagtige statistikker.
KAPITEL 4
SÆRLIGE VARER ELLER VAREBEVÆGELSER
Artikel 17
Industrielle anlæg
1. I denne artikel
a)
forstås ved »industrielt anlæg« et hele, omfattende maskiner, apparater, redskaber, udstyr, instrumenter og materialer, som tilsammen udgør en enhed med henblik på fremstilling af varer eller tilvejebringelse af tjenesteydelser
b)
forstås ved »bestanddel« en leverance til et industrielt anlæg, som består af varer, der alle henhører under det samme kapitel i KN.
c)
Varekoden for en bestanddel sammensættes som følger:
i)
de første fire cifre skal være 9880
ii)
det femte og sjette ciffer skal svare til nummeret på det kapitel i KN, under hvilket de varer, som bestanddelen består af, henhører
iii)
det syvende og ottende ciffer skal være 0.
2. Medlemsstaterne kan udarbejde udførselsstatistikker på bestanddelsniveau, forudsat at den samlede statistiske værdi af et givet industrielt anlæg overstiger 3 mio. EUR, medmindre der er tale om komplette industrielle anlæg til genanvendelse. Angivelse af mængde er fakultativ.
Artikel 18
Delsendinger
1. I denne artikel forstås ved »delsendinger« levering over mere end én referenceperiode af bestanddele af en komplet vare i usamlet eller adskilt stand, når dette sker af kommercielle hensyn eller transporthensyn.
2. Referenceperioden for indførsel eller udførsel af delsendinger kan justeres, så dataene kun indberettes én gang, nærmere bestemt i den måned, hvor den sidste delsending indføres eller udføres.
Artikel 19
Skibe og luftfartøjer
1. I denne artikel forstås ved:
a) »skib«: skib, der anses som søgående i henhold til kapitel 89 i KN, slæbebåde, krigsskibe og flydende materiel
b) »luftfartøj«: flyvemaskine henhørende under KN-kode 8802 30 og 8802 40
c) »økonomisk ejendomsret«: en fysisk eller juridisk persons ret til at gøre krav på den økonomiske gevinst ved anvendelsen af et skib eller luftfartøj som led i en erhvervsmæssig aktivitet under samtidig accept af den dermed forbundne risiko.
2. Udenrigshandelsstatistikken omfatter kun følgende indførsel og udførsel af skibe og luftfartøjer:
a)
overdragelse af den økonomiske ejendomsret til et skib eller et luftfartøj fra en fysisk eller juridisk person, der er etableret i et tredjeland, til en fysisk eller juridisk person, der er etableret i indførselsmedlemsstaten; en sådan transaktion anses som en indførsel
b)
overdragelse af den økonomiske ejendomsret til et skib eller et luftfartøj fra en fysisk eller juridisk person, der er etableret i udførselsmedlemsstaten, til en fysisk eller juridisk person, der er etableret i et tredjeland; en sådan transaktion anses som en udførsel. Hvis der er tale om et nyt skib eller luftfartøj, registreres udførslen i den medlemsstat, hvor skibet eller luftfartøjet er bygget
c)
indførsel og udførsel af skibe og luftfartøjer med henblik på eller efter lønarbejde, jf. bilag II, fodnote 2.
3. Udenrigshandelsstatistikkerne over handel med skibe og luftfartøjer udarbejdes således:
a)
mængden angives i antal stk. og i andre supplerende enheder, der måtte være anført i KN, og for luftfartøjer angives mængden i nettomasse og supplerende enheder
b)
transport- og forsikringsomkostninger medregnes ikke i den statistiske værdi
c)
partnerlandet er:
i)
ved indførsel det tredjeland, hvor den fysiske eller juridiske person, som overdrager den økonomiske ejendomsret til skibet eller luftfartøjet, er etableret, eller ved udførsel det tredjeland, hvor den fysiske eller juridiske person, til hvem den økonomiske ejendomsret til skibet eller luftfartøjet overdrages, er etableret, for så vidt angår transaktioner som omhandlet i stk. 2, litra a) og b)
ii)
ved indførsel det tredjeland, hvor skibet eller luftfartøjet er bygget, hvis der er tale om nye skibe eller luftfartøjer, der er bygget uden for EU
iii)
ved indførsel det tredjeland, hvor den fysiske eller juridiske person, som udøver den økonomiske ejendomsret til skibet eller luftfartøjet, er etableret, eller ved udførsel det tredjeland, hvor lønarbejdet udføres, for så vidt angår transaktioner som omhandlet i stk. 2, litra c)
d)
referenceperioden for indførsler og udførsler som omhandlet i stk. 2, litra a) og b), er den måned, i hvilken overdragelsen af den økonomiske ejendomsret finder sted.
4. Efter anmodning fra de nationale statistikmyndigheder stiller de for skibs- og luftfartøjsregistrene ansvarlige myndigheder alle de tilgængelige oplysninger til rådighed, der er nødvendige for at registrere en ændring af den økonomiske ejendomsret til et skib eller luftfartøj mellem en fysisk eller juridisk person etableret i en medlemsstat og en fysisk eller juridisk person etableret i et tredjeland.
Artikel 20
Varer leveret til skibe og luftfartøjer
1. I denne artikel
a)
forstås ved »levering af varer til skibe og luftfartøjer« levering af varer til besætningen og passagererne og til drift af skibes eller luftfartøjers motorer, maskiner og andet udstyr
b)
anses skibe eller luftfartøjer for at tilhøre det land, hvor den fysiske eller juridiske person, som udøver den økonomiske ejendomsret til skibet eller luftfartøjet, jf. artikel 19, stk. 1, litra c), er etableret.
2. Udenrigshandelsstatistikkerne omfatter udførsel af varer leveret fra udførselsmedlemsstatens område til skibe og luftfartøjer tilhørende et tredjeland.
3. Medlemsstaterne kan anvende følgende varekoder for varer, der leveres til skibe og luftfartøjer:
-
:
9930 24 00
:
varer henhørende under kapitel 1 til 24 i KN
-
:
9930 27 00
:
varer henhørende under kapitel 27 i KN
-
:
9930 99 00
:
varer, der er klassificeret andetsteds.
Det er fakultativt at indberette data om mængde, undtagen for varer henhørende under kapitel 27 i KN.
Desuden kan den forenklede kode »QS« for partnerlandet anvendes.
Artikel 21
Levering af varer til og fra offshoreanlæg
1. I denne artikel forstås ved:
a) »offshoreanlæg«: udstyr og anordninger, der er anbragt stationært på havet uden for et givet lands statistiske område
b) »levering af varer til offshoreanlæg«: levering af varer til mandskabet på offshoreanlæg og til drift af anlæggets motorer, maskiner og andet udstyr
c) »varer udvundet på eller fremstillet af offshoreanlæg«: varer, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden, eller som er fremstillet af offshoreanlægget.
2. I udenrigshandelsstatistikken registreres:
a)
en indførsel, hvis varer leveres fra:
i)
et tredjeland til et offshoreanlæg, der er etableret i et område, hvor indførselsmedlemsstaten har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden
ii)
et offshoreanlæg, der er etableret i et område, hvor et tredjeland har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden, til indførselsmedlemsstaten
iii)
et offshoreanlæg, der et etableret i et område, hvor et tredjeland har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden, til et offshoreanlæg i et område, hvor indførselsmedlemsstaten har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden
b)
en udførsel, hvis varer leveres til:
i)
et tredjeland fra et offshoreanlæg, der er etableret i et område, hvor udførselsmedlemsstaten har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden
ii)
et offshoreanlæg, der er etableret i et område, hvor et tredjeland har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden, fra udførselsmedlemsstaten
iii)
et offshoreanlæg, der et etableret i et område, hvor et tredjeland har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden, fra et offshoreanlæg etableret i et område, hvor udførselsmedlemsstaten har eneret til at udnytte havbunden eller -undergrunden.
3. Medlemsstaterne kan anvende følgende varekoder for varer, der leveres til offshoreanlæg:
-
:
9931 24 00
:
varer henhørende under kapitel 1 til 24 i KN
-
:
9931 27 00
:
varer henhørende under kapitel 27 i KN
-
:
9931 99 00
:
varer, der er klassificeret andetsteds.
Det er fakultativt at indberette data om mængde, undtagen for varer henhørende under kapitel 27 i KN.
Desuden kan den forenklede kode »QW« for partnerlandet anvendes.
Artikel 22
Produkter fra havet
1. I denne artikel
a)
forstås ved »produkter fra havet« fiskevarer, mineraler, bjærget gods og alle andre produkter, som endnu ikke er blevet landet af søgående skibe
b)
anses skibe for at tilhøre det land, hvor den fysiske eller juridiske person, som udøver den økonomiske ejendomsret til skibet, jf. artikel 19, stk. 1, litra c), er etableret.
2. Udenrigshandelsstatistikken omfatter kun følgende indførsel og udførsel af produkter fra havet:
a)
landing af produkter fra havet i indførselsmedlemsstatens havne eller erhvervelse heraf foretaget af skibe, der tilhører indførselsmedlemsstaten, fra skibe, der tilhører et tredjeland; sådanne transaktioner anses som indførsler
b)
landing af produkter fra havet i et tredjelands havne fra et skib hørende til udførselsmedlemsstaten eller erhvervelse heraf foretaget af skibe, der tilhører et tredjeland, fra skibe, der tilhører udførselsmedlemsstaten; sådanne transaktioner anses som udførsler.
3. Partnerlandet er ved indførsel det tredjeland, hvor den fysiske eller juridiske person, som udøver den økonomiske ejendomsret til det skib, der foretager fangsten, er etableret, og ved udførsel det tredjeland, hvor produkterne fra havet landes, eller hvor den fysiske eller juridiske person, som udøver den økonomiske ejendomsret til det skib, som erhverver produkterne fra havet, er etableret.
4. Forudsat at det ikke strider mod anden EU-lovgivning, skal de nationale statistikmyndigheder have adgang til yderligere datakilder ud over toldangivelserne, f.eks. oplysninger om i den pågældende medlemsstat registrerede skibes angivelser af produkter fra havet landet i tredjelande.
Artikel 23
Rumfartøjer
1. I denne artikel forstås ved:
a) »rumfartøjer«: fartøjer, som kan bevæge sig i rummet uden for jordatmosfæren
b) »økonomisk ejendomsret«: en fysisk eller juridisk persons ret til at gøre krav på den økonomiske gevinst ved anvendelsen af et rumfartøj som led i en erhvervsmæssig aktivitet under samtidig accept af den dermed forbundne risiko.
2. Opsendelse af et rumfartøj, for hvilket den økonomiske ejendomsret er blevet overdraget mellem en fysisk eller juridisk person, der er etableret i et tredjeland, og en fysisk eller juridisk person, der er etableret i en medlemsstat, registreres:
a)
som en indførsel i den medlemsstat, hvor den nye ejer er etableret
b)
som en udførsel i den medlemsstat, hvor det færdige rumfartøj er blevet bygget
3. Følgende særlige bestemmelser gælder for de i stk. 2 omhandlede statistikker:
a)
dataene om den statistiske værdi defineres som værdien af rumfartøjet eksklusive transport- og forsikringsomkostninger
b)
dataene om partnermedlemsstaten er ved indførsel det tredjeland, hvor det færdige rumfartøj er blevet bygget, og ved udførsel det tredjeland, hvor den nye ejer er etableret.
4. Forudsat at det ikke strider mod anden EU-lovgivning, skal de nationale statistikmyndigheder have adgang til alle disponible datakilder, som de måtte have brug for for at anvende denne artikel, ud over toldangivelser.
Artikel 24
Elektricitet og gas
1. Ud over toldangivelser kan de nationale statistikmyndigheder kræve, at relevante oplysninger til registrering af indførsel og udførsel af elektricitet og gas mellem medlemsstatens statistikområde og tredjelande indberettes direkte af operatører, som ejer eller driver et el- eller gasforsyningsnet.
2. Den statistiske værdi, der indberettes til Kommissionen (Eurostat), kan baseres på skøn. Medlemsstaterne underretter Kommissionen (Eurostat) om den metodologi, der anvendes ved fastlæggelsen af skønnet, før denne bestemmelse anvendes.
Artikel 25
Militært materiel
1. Udenrigshandelsstatistikken indbefatter indførsel og udførsel af varer til militært brug.
2. Medlemsstaterne kan indberette mindre detaljerede oplysninger end anført i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 471/2009, når oplysningerne er omfattet af militær fortrolighed i overensstemmelse med de gældende definitioner i medlemsstaten. Der skal dog som minimum til Kommissionen (Eurostat) indberettes data om den samlede månedlige statistiske værdi af indførsel og udførsel.
KAPITEL 5
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Indberetning af europæiske statistikker over indførsel og udførsel af varer
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de data, der indberettes til Kommissionen (Eurostat), er udtømmende og opfylder kvalitetskriterierne i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 471/2009.
2. De statistikker, der indberettes til Kommissionen (Eurostat), udtrykkes i den nationale valuta for den medlemsstat, der har udarbejdet statistikkerne.
3. Hvis der foretages ændringer i månedlige resultater, der allerede er indberettet til Kommissionen (Eurostat), skal medlemsstaterne indberette reviderede resultater senest i den måned, der følger efter den måned, hvor de reviderede data foreligger.
Artikel 27
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1917/2000 ophæves med virkning fra den 1. januar 2010.
Den finder fortsat anvendelse på data vedrørende referenceperioder før den 1. januar 2010.
Artikel 28
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2010.
A BIZOTTSÁG 113/2010/EU RENDELETE
(2010. február 9.)
a Közösség harmadik országokkal folytatott külkereskedelmére vonatkozó statisztikáról szóló 471/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kereskedelmi lefedettség, az adatok meghatározása, vállalkozásmutatók és számlázási pénznem szerinti statisztika összeállítása, valamint a különleges áruk vagy árumozgások tekintetében történő végrehajtásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Közösség harmadik országokkal folytatott külkereskedelmére vonatkozó statisztikáról, valamint az 1172/95/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. május 6-i 471/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 3. cikke (2), (3) és (4) bekezdésére, 4. cikke (5) bekezdésére, 5. cikke (2) és (4) bekezdésére, 6. cikke (2) és (3) bekezdésére, valamint 8. cikke (1) és (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 471/2009/EK rendelet megállapítja a harmadik országokkal folytatott árukereskedelemre vonatkozó európai statisztika rendszeres előállításának közös keretét.
(2)
A külkereskedelmi statisztika körét össze kell hangolni az adott vámeljárásokkal annak érdekében, hogy el lehessen kerülni a kereskedelmi forgalom kétszeri számbavételét, és meg lehessen határozni a külkereskedelmi statisztikába módszertani okokból nem tartozó árukat vagy árumozgásokat.
(3)
A külkereskedelmi statisztika harmonizált előállítása érdekében meg kell határozni az import- és exportnyilvántartásokból származó adatokat, köztük az alkalmazandó kódokat is.
(4)
Módszertani okokból a különleges árukra vagy árumozgásokra alkalmazható rendelkezéseket kell megállapítani.
(5)
A vállalkozásmutatók szerinti kereskedelmi statisztika és a számlázási pénznem szerinti bontású aggregált statisztika harmonizált összeállításának biztosítása érdekében meg kell határozni e statisztikák elkészítésének módszertanát.
(6)
Az összehasonlítható és pontos adatok biztosítása érdekében rendelkezéseket kell megállapítani az adatok Bizottság (Eurostat) számára történő tagállamok általi továbbítására és a statisztika felülvizsgálatára vonatkozóan.
(7)
Módosítani kell az ügylettípuskódokat annak érdekében, hogy azonosítani lehessen a bérfeldolgozásra kerülő, az eredeti exportáló országba visszatérő árukat.
(8)
Intézkedéseket kell elfogadni, amelyek akkor is biztosítják a statisztikai adatszolgáltatást, amikor a vámalakiságok és a vámellenőrzések további egyszerűsítése - különösen a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 116. cikke értelmében - azt eredményezné, hogy nem állnak rendelkezésre vámadatok.
(9)
Ennek megfelelően hatályon kívül kell helyezni az 1172/95/EK tanácsi rendeletnek a külkereskedelmi statisztikák tekintetében való végrehajtására vonatkozó egyes rendelkezésekről szóló, 2000. szeptember 7-i 1917/2000/EK bizottsági rendeletet (3).
(10)
Az ebben a rendeletben meghatározott intézkedések összhangban állnak a harmadik országokkal folytatott árukereskedelemre vonatkozó statisztikával foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Kizárt áruk és árumozgások
Az I. mellékletben felsorolt áruk és árumozgások nem tartoznak a külkereskedelmi statisztikába.
2. FEJEZET
AZ ADATOK MEGHATÁROZÁSA ÉS SPECIFIKÁCIÓJA
2. cikk
A kereskedelmi forgalom irányának kódjai
A vámnyilvántartásokból származó adatok esetében a következő kódok használandók a kereskedelmi forgalom irányára:
1
-
import nyilvántartásba vételekor,
2
-
export nyilvántartásba vételekor,
3. cikk
Tárgyidőszak
(1) A tárgyidőszak azt a naptári évet és hónapot jelöli, amelyben az árut behozták vagy kivitték.
Ha az import- és exportnyilvántartások forrása a vámáru-nyilatkozat, akkor a tárgyidőszak azt a naptári évet és hónapot jelöli, amikor a vámhatóság elfogadta a nyilatkozatot.
(2) A tárgyidőszakra vonatkozó adat egy hat számjegyű számkód, amelynél az első négy számjegy jelöli az évet, az utolsó kettő pedig a hónapot.
4. cikk
Statisztikai érték
(1) A statisztikai érték alapja az áru értéke abban az időpontban és azon a helyen, amikor az áru átlépi import esetében a rendeltetési tagállam határát, export esetében pedig a tényleges exportáló tagállam határát.
A statisztikai értéket az áru (2) bekezdésben említett értéke alapján kell kiszámítani, szükség esetén a (4) bekezdés szerint kiigazítva a szállítás és a biztosítás költségével.
(2) Tekintettel az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodásban (WTO vámértékegyezmény) megállapított értékmegállapítási elvekre, az áru értéke import vagy export esetében a következő:
a)
adásvétel esetén az importált vagy exportált áruért ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár, kizárva az önkényes vagy fiktív értékeket;
b)
más esetekben az az ár, amely adásvétel esetén lett volna kifizetve.
A vámértéket kell használni, ha az a szabad forgalomba bocsátott árukra a Vámkódex szerint meg van határozva.
(3) A feldolgozási műveletekben részt vevő áru értékét bruttó alapon kell meghatározni a következőképpen:
a)
a feldolgozásra szánt áru értékét a feldolgozatlan áru értéke szerint kell megállapítani;
b)
a feldolgozást követően az áru értékét a feldolgozatlan áru értékének és a feldolgozási tevékenységgel hozzáadott értéknek az összegeként kell megállapítani.
(4) A (2) és (3) bekezdésben említett értéket szükség esetén ki kell igazítani úgy, hogy a statisztikai érték kizárólag, és teljes egészében az áru elszállításához igénybe vett szállítás és biztosítás költségeit tartalmazza az indulási helytől:
a)
import esetében a rendeltetési tagállam határáig (CIF-típusú érték);
b)
export esetében a tényleges exportáló tagállam határáig (FOB-típusú érték).
(5) A statisztikai érték a vámáru-nyilatkozat benyújtásának helye szerinti tagállam nemzeti pénznemében van kifejezve. Amennyiben a statisztikai érték nemzeti pénznemben való kifejezéséhez konverzióra van szükség, akkor az alkalmazandó árfolyam a következő:
a)
a Vámkódexben meghatározott konverziós rendelkezések szerint a vámáru-nyilatkozat elfogadásának idején alkalmazandó árfolyam; vagy ennek hiányában
b)
az áru behozatala vagy kivitele idején, az euroövezethez tartozó tagállamok számára az Európai Központi Bank által meghatározott referencia-árfolyam, vagy az euroövezeten kívüli tagállamokban a meghatározott hivatalos árfolyam alkalmazandó.
5. cikk
Mennyiség
A mennyiségi adatok a következőképpen vannak megadva:
a)
kilogrammban kifejezett nettó tömeg, amely az áru tömege minden csomagolás nélkül; valamint
b)
ahol alkalmazható, a hatályos Kombinált Nómenklatúra szerinti megfelelő mértékegységben kifejezett kiegészítő mértékegység.
6. cikk
Importáló és exportáló tagállam
(1) Az importáló vagy exportáló tagállamra vonatkozó adatot az Európai Unió külkereskedelmi statisztikájára és a tagállamok közötti kereskedelmi statisztikára vonatkozó, Bizottság által meghatározott ország- és területnómenklatúra (a továbbiakban: geonómenklatúra) szerint kell kódolni.
(2) A vámáru-nyilatkozat benyújtásának tagállamára vonatkozó adatként azt a tagállamot kell megjelölni, amelynek a vámigazgatásához a vámáru-nyilatkozatot benyújtották, vagy - amennyiben a Vámkódexben meghatározott egyszerűsített eljárásra kerül sor - azt a tagállamot, amelynek a vámigazgatásához a kiegészítő árunyilatkozatot benyújtották, ideértve a nyilatkozattevő nyilvántartásába történő megfelelő bejegyzést is, amenynyiben ez utóbbit a vámhatóság engedélyezi.
(3) Import esetében a rendeltetési tagállamra vonatkozó adat azt a tagállamot adja meg, amelyről a vámeljárásra bocsátás idején úgy ismert, hogy az áru oda lesz elküldve közbenső tagállamban történő olyan kereskedelmi ügylet vagy más művelet nélkül, amely megváltoztatná az áru jogi helyzetét.
Ennek hiányában az adat azt a tagállamot adja meg, ahol az áruk a vámeljárásra bocsátás idején találhatók.
Amennyiben az árut vám felügyelete melletti feldolgozás céljából importálják, a rendeltetési tagállam az, amelyikben az első feldolgozási tevékenységre sor kerül.
(4) Export esetében a tényleges exportáló tagállamra vonatkozó adat azt a tagállamot adja meg, amelyről a vámeljárásra bocsátás idején úgy ismert, hogy az áru onnan érkezett, közbenső tagállamban történő olyan kereskedelmi ügylet vagy más művelet nélkül, amely a vámeljárásra bocsátás előtt megváltoztatta volna az áru jogi helyzetét.
Amennyiben az árut vám felügyelete melletti feldolgozás után exportálják, a tényleges exportáló tagállam az, amelyben az utolsó feldolgozási tevékenységre sor került.
7. cikk
Partnerországok
(1) A partnerországra vonatkozó adatokat a hatályos geonómenklatúrával összhangban kell kódolni.
(2) Import esetében - a Vámkódex nem preferenciális származás szabályait megállapító rendelkezéseivel összhangban - a származási országra vonatkozó adat azt az országot adja meg, amelyben az árut teljes egészében előállították vagy amelyben az utolsó lényeges átalakítása történt.
A feladási országra vonatkozó adat azt a harmadik országot adja meg, amelyből az árut feladták a rendeltetési tagállamba, minden közbeeső harmadik országban történő kereskedelmi ügylet vagy más olyan művelet nélkül, amely megváltoztatná az áru jogi helyzetét.
(3) Export esetében az utolsó ismert rendeltetési országra vonatkozó adat azt a harmadik országot adja meg, amelyről a vámeljárásra vagy más vámjogi sorsra bocsátás idején úgy ismert, hogy az áru oda lesz elküldve.
8. cikk
Az áru kódja
Az árura vonatkozó adatok a következőképp vannak kódolva:
a)
import esetében a Taric-alszám árukódja szerint;
b)
export esetében a Kombinált Nómenklatúra-alszám árukódja szerint;
9. cikk
Statisztikai eljárás
(1) A statisztikai eljárás azonosítja azokat a különféle tulajdonságokat, amelyek a kereskedelmi ügyleteket - különös tekintettel a különféle vámeljárások alá vonásuk szerint - megkülönböztetik.
(2) A statisztikai eljárási kód - ha alkalmazható - a vámkódex értelmében bejelentett eljárást jelölő négy számjegyű kódból képezhető. A következő kódokat kell használni:
1
-
normál import vagy export,
2
-
aktív feldolgozási vámeljárás alá tartozó import vagy export,
3
-
passzív feldolgozási vámeljárás alá tartozó import vagy export,
9
-
nem vámáru-nyilatkozat alapján mért import vagy export.
10. cikk
Az ügylet típusa
(1) Az ügylettípus azokat a különféle tulajdonságokat azonosítja, amelyek a vámáru-nyilatkozat alapján az árukereskedelem körének meghatározásához szükségesek annak érdekében, hogy a kereskedelmi statisztikát összhangba lehessen hozni a fizetési mérleggel és a nemzeti számlákkal, valamint egyéb, statisztikai jelentőséggel bíró tulajdonságokkal.
(2) Az ügylettípusra vonatkozó adatok a II. mellékletben meghatározottak szerint vannak kódolva. A tagállamok az A. oszlopban szereplő kódokat, vagy az A. oszlopban szereplő kódoknak és a B. oszlopban szereplő albontásaiknak a kombinációját alkalmazzák.
11. cikk
Preferenciális elbánás, behozatal esetében
(1) A preferenciális elbánásra vonatkozó adat a Vámkódexben meghatározott besorolás szerinti preferenciakóddal megjelölt tarifális elbánás.
(2) Az adatok a vámhatóságok által alkalmazott vagy megadott preferenciális elbánásra vonatkoznak.
12. cikk
Szállítási mód
(1) A határon történő és a belső szállítási módra vonatkozó adatok a III. mellékletben meghatározottak szerint vannak kódolva.
A határon történő szállítási mód azt az aktív szállítóeszközt adja meg, amellyel export esetében az áru feltehetően elhagyja az Európai Unió statisztikai területét, import esetében pedig azt, amellyel az áru feltehetően belépett az Európai Unió statisztikai területére.
A belső szállítási mód - ha alkalmazható - azt a belső szállítóeszközt adja meg, amellyel az áru import esetében eléri rendeltetési helyét, export esetében pedig amellyel feltehetően elhagyta kiindulási helyét.
(2) A konténerre vonatkozó adatok esetében a következő kódokat kell használni:
0
-
amennyiben az árut nem konténerben szállítják, amikor átlépi az Európai Unió statisztikai területének határát,
1
-
amennyiben az árut konténerben szállítják, amikor átlépi az Európai Unió statisztikai területének határát.
13. cikk
A kereskedő azonosítása
A kereskedőre vonatkozó adat egy olyan megfelelő azonosítószám, amely hozzá van rendelve behozatal esetében az importőrhöz/címzetthez, kivitel esetében pedig az exportőrhöz/feladóhoz.
14. cikk
Számlázási pénznem
A számlázási pénznemre vonatkozó adat - ha lehetséges - a vámáru-nyilatkozatból származik, és a következőképp van kódolva:
0
-
amennyiben a pénznem egy euroövezeten kívüli tagállam nemzeti valutájában van megadva,
1
-
amennyiben a pénznem euróban van megadva,
2
-
amennyiben a pénznem USA-dollárban van megadva,
3
-
amennyiben a pénznem nem egy euroövezeten kívüli tagállam nemzeti valutájában, nem euróban és nem USA-dollárban van megadva.
3. FEJEZET
A VÁLLALKOZÁSMUTATÓK SZERINTI KERESKEDELMI STATISZTIKA ÉS A SZÁMLÁZÁSI PÉNZNEM SZERINTI BONTÁSÚ KERESKEDELMI STATISZTIKA ÖSSZEÁLLÍTÁSA
15. cikk
A vállalkozásmutatók szerinti kereskedelmi statisztika összeállítása
(1) A nemzeti statisztikai hatóságok vállalkozásmutatók szerint állítanak össze éves kereskedelmi statisztikát.
(2) A statisztikai egység a gazdasági egység (vállalkozás), amelyet a 696/93/EGK tanácsi rendelet (4) melléklete határoz meg.
(3) A statisztikai egységek a 13. cikk szerinti kereskedői azonosítószám és a vállalkozásregiszter 177/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) mellékletének 1.7a változója szerinti jogi egységének összekapcsolásával állnak össze.
(4) A kereskedő azonosítása és a vállalkozásregiszterrel való kapcsolat kialakítása érdekében a nemzeti statisztikai hatóságok számára hozzáférést kell biztosítani a gazdasági szereplőknek az Európai Unió vámügyi rendelkezései szerinti regisztrációs és azonosítási adataihoz. A gazdasági szereplők nyilvántartási és azonosító számának (Economic Operators Registration and Identification number, EORI-szám) kiadásáért felelős hatóságok a nemzeti statisztikai hatóságok kérésére hozzáférést biztosítanak a 2454/93/EGK bizottsági rendelet (6) 38d. mellékletében felsorolt adatokhoz.
(5) A következő mutatókat kell összeállítani:
a)
kereskedelmi forgalom iránya;
b)
statisztikai érték;
c)
partnerország;
d)
árukód a 451/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) mellékletében meghatározott nemzetgazdasági ág szintje vagy két számjegyű szint szerint;
e)
vállalkozások száma;
f)
a vállalkozás által végzett tevékenység az 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) I. mellékletében meghatározott gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozásának (NACE) nemzetgazdasági ág szintje vagy két számjegyű szintje szerint;
g)
méretkategória az alkalmazottak számában mérve, a vállalkozások szerkezeti statisztikájánál alkalmazott mutatóknak a 250/2009/EK bizottsági rendelet (9) I. mellékletében meghatározott definíciója szerint.
(6) A következő adatállományokat kell összeállítani:
a)
illeszkedési ráta a kereskedelmi és vállalkozásregiszterek között;
b)
kereskedelem tevékenység szerint és a vállalkozások méretkategóriái szerint;
c)
a legnagyobb vállalkozások aránya tevékenységenkénti kereskedelmi érték szerint;
d)
kereskedelem partnerország és tevékenység szerint;
e)
kereskedelem a partnerországok száma és tevékenységek szerint;
f)
kereskedelem áru és tevékenység szerint.
(7) 2010 az első tárgyév, amelyre az éves statisztikát össze kell állítani. A tagállamok ezt követően minden naptári évre vonatkozóan biztosítják az adatokat.
(8) A statisztikát a tárgyév végétől számított 18 hónapon belül kell továbbítani.
(9) A tagállamok biztosítják, hogy a statisztika olyan módon legyen megadva, hogy a Bizottság (Eurostat) általi tájékoztatás során ne lehessen egy-egy vállalkozást vagy kereskedőt azonosítani. A nemzeti statisztikai hatóságok meghatározzák, mely adatokat érintenek a bizalmas kezelésre vonatkozó rendelkezések.
16. cikk
Számlázási pénznem szerinti bontású kereskedelmi statisztika összeállítása
(1) A nemzeti statisztikai hatóságok évente kereskedelmi statisztikát állítanak össze a számlázási pénznem szerinti bontásban.
(2) A statisztika az alábbi mutatókat tartalmazza:
a)
kereskedelmi forgalom iránya;
b)
statisztikai érték;
c)
számlázási pénznem a 14. cikkben található kódolás szerint;
d)
összesítés és termékenkénti bontás a hatályos egységes nemzetközi kereskedelmi áruosztályozás (Standard International Trade Classification, SITC) áruosztályai (sections) és árucsoportjai (divisions) szerint:
1
-
nyersanyag olaj nélkül, a SITC 0-4 áruosztálya szerint, a 33 árucsoport kivételével,
2
-
olaj a SITC 33 árucsoportja szerint,
3
-
feldolgozott termék a SITC 5-8 áruosztálya szerint.
(3) 2010 az első tárgyév, amelyre az éves statisztikát össze kell állítani. A tagállamok ezt követően minden második naptári évre vonatkozóan összeállítják az adatokat.
(4) A statisztikát a tárgyév végétől számított három hónapon belül kell továbbítani a Bizottságnak (Eurostat).
(5) Az adatforrás a 471/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerint a vámáru-nyilatkozatokból kinyert információ. Ha azonban a számlázási pénznem export esetében nincs feltüntetve a vámáru-nyilatkozaton, a tagállamok a számlázási pénznem szerinti bontású export összeállításához elvégeznek egy olyan felmérést, amely pontos statisztikát eredményez.
4. FEJEZET
KÜLÖNLEGES ÁRU VAGY ÁRUMOZGÁS
17. cikk
Ipari létesítmények
(1) E cikk alkalmazásában:
a)
„ipari létesítmény”: olyan gépek, készülékek, felszerelés, berendezések, eszközök és anyagok összessége, amelyek együttesen terméket előállító vagy szolgáltatást nyújtó nagyléptékű, helyhez kötött egységet alkotnak;
b)
„alkotóelem”: ipari létesítményhez történő olyan szállítás, amely a KN ugyanazon árucsoportjába tartozó árukból áll;
c)
egy-egy alkotóelem árukódja a következőképpen áll össze:
i.
az első négy számjegy 9880;
ii.
az ötödik és a hatodik számjegy megfelel annak a KN-árucsoportnak, amelyhez az alkotóelemet kitevő áru tartozik;
iii.
a hetedik és a nyolcadik számjegy 0.
(2) A tagállamok az exportstatisztikát az alkotóelemek szintjén is összeállíthatják azzal a feltétellel, hogy egy adott ipari létesítmény statisztikai összértéke meghaladja a 3 millió EUR-t, kivéve, ha egy teljes, újrafelhasználásra szánt ipari létesítményről van szó. A mennyiség összeállítása nem kötelező.
18. cikk
Több részletben szállított áru
(1) E cikk alkalmazásában „több részletben szállított áru” egy teljes árucikk alkotórészeinek - kereskedelmi vagy a szállításhoz kapcsolódó okokból - nem összeszerelt vagy szétszerelt állapotban történő szállítása, egynél több tárgyidőszak során.
(2) Több részletben szállított áru exportja vagy importja esetén a tárgyidőszak kiigazítható úgy, hogy az adatok csak egyszer, az utolsó szállítás behozatalának vagy kivitelének hónapjában legyenek bejelentve.
19. cikk
Hajó és légi jármű
(1) E cikk alkalmazásában:
a)
„hajó”: a KN 89. árucsoportja szerint tengerjárónak minősített hajó, vontatóhajó, hadihajó és úszószerkezet;
b)
„légi jármű”: 8802 30 és 8802 40 KN-kód alá sorolt repülőgép;
c)
„gazdasági tulajdonjog” egy természetes vagy jogi személy azon joga, hogy egy gazdasági tevékenység során - a vele járó kockázatok viselése jogán - igényt tartson valamely hajó vagy légi jármű használatához kapcsolódó előnyökre.
(2) A külkereskedelmi statisztika kizárólag a következő hajó- és légijárműimportra és -exportra terjed ki:
a)
hajó vagy légi jármű gazdasági tulajdonjogának átruházása egy harmadik országban letelepedett természetes vagy jogi személyről egy az importáló tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyre; ezt az ügyletet importként kell kezelni;
b)
hajó vagy légi jármű gazdasági tulajdonjogának átruházása egy az exportáló tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személyről egy harmadik országban letelepedett természetes vagy jogi személyre; ezt az ügyletet exportként kell kezelni. Ha a hajó vagy a légi jármű új, az exportot a gyártási tagállamban kell nyilvántartásba venni;
c)
hajó vagy légi jármű behozatala és kivitele bérfeldolgozás előtt vagy után, a II. melléklet 2. lábjegyzetének megfelelően.
(3) A hajókra és légi járművekre vonatkozó külkereskedelmi statisztika a következőképpen áll össze:
a)
a mennyiséget hajóknál darabszámban és a KN-ben megállapított bármely más kiegészítő mértékegységben, légi járműveknél nettó tömegben és kiegészítő mértékegységben kell megadni;
b)
a szállítási és biztosítási költségek nem tartoznak bele a statisztikai értékbe;
c)
a partnerország a következő:
i.
a (2) bekezdés a) és b) pontjában említett árumozgásoknál: import esetében az a harmadik ország, amelyben a hajó vagy légi jármű gazdasági tulajdonjogát átruházó természetes vagy jogi személy letelepedett, export esetében pedig az a természetes vagy jogi személy, akire a hajó vagy légi jármű gazdasági tulajdonjoga átszállt;
ii.
az Európai Unión kívül gyártott új hajó vagy légi jármű importja esetében a gyártó harmadik ország;
iii.
a (2) bekezdés c) pontjában említett árumozgásnál: import esetében az a harmadik ország, amelyben a hajó vagy a légi jármű gazdasági tulajdonjogát gyakorló természetes vagy jogi személy letelepedett, export esetében pedig a bérfeldolgozást végző harmadik ország;
d)
a (2) bekezdés a) és b) pontjában szereplő importra és exportra a tárgyidőszak az a hónap, amelyben a gazdasági tulajdonjog átruházása bekövetkezik.
(4) A nemzeti statisztikai hatóságok kérésére a hajó- és légijármű-regiszterek kezeléséért felelős hatóságok minden rendelkezésre álló információt megadnak annak érdekében, hogy azonosítani lehessen egy-egy hajó vagy légi jármű gazdasági tulajdonjogának változását egy valamely tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személy és egy harmadik országban letelepedett természetes vagy jogi személy között.
20. cikk
Hajóra és légi járműre szállított áru
(1) E cikk alkalmazásában:
a)
„áru hajóra és légi járműre szállítása”: termékek szállítása a személyzet és az utasok részére, valamint a hajó vagy a repülőgép motorjainak, gépeinek és más berendezéseinek működtetéséhez;
b)
a hajót vagy légi járművet ahhoz az országhoz tartozónak kell tekinteni, ahol a hajó vagy a légi jármű 19. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott gazdasági tulajdonjogát gyakorló természetes vagy jogi személy letelepedett.
(2) A külkereskedelmi statisztika arra az áruexportra terjed ki, amelyet az exportáló tagállam területéről egy valamely harmadik országhoz tartozó hajóra vagy légi járműre szállítottak.
(3) A tagállamok a következő kódokat használhatják a hajóra vagy légi járműre szállított árunál:
-
:
9930 24 00
:
az 1-24. KN-árucsoportba tartozó áru esetében,
-
:
9930 27 00
:
a 27. KN-árucsoportba tartozó áru esetében,
-
:
9930 99 00
:
a máshová besorolt áru esetében.
A mennyiségre vonatkozó adatok továbbítása nem kötelező, kivéve a KN 27. árucsoportjába tartozó áru esetében.
Használható továbbá a „QS” egyszerűsített partnerországkód.
21. cikk
Tengeri létesítményre és tengeri létesítményről szállított áru
(1) E cikk alkalmazásában:
a) „tengeri létesítmény”: bármely adott ország statisztikai területén kívül a tengerre telepített és helyhez kötött felszerelések és berendezések;
b) „tengeri létesítményre szállított áru”: termékek szállítása a személyzet részére, valamint a tengeri létesítmény motorjainak, gépeinek és más berendezéseinek működtetéséhez;
c) „tengeri létesítményről kinyert vagy általa előállított áru”: a tengerfenékből vagy az altalajból kivont, vagy a tengeri létesítmény által gyártott termék.
(2) A külkereskedelmi statisztika a következőket tartja nyilván:
a)
import, amelynek során az áru a következő helyről érkezett:
i.
egy harmadik országból egy olyan területen található tengeri létesítményre, ahol az importáló tagállamnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása;
ii.
egy olyan területen található tengeri létesítményről, ahol egy harmadik országnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása, az importáló tagállamba;
iii.
egy olyan területen található tengeri létesítményről, ahol egy harmadik országnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása egy olyan területen található tengeri létesítményre, ahol az importáló tagállamnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása;
b)
export, amelynek során az árut a következő helyre szállították:
i.
egy harmadik országba egy olyan területen található tengeri létesítményről, ahol az exportáló tagállamnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása;
ii.
egy olyan területen található tengeri létesítményre, ahol egy harmadik országnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása, az exportáló tagállamból;
iii.
egy olyan területen található tengeri létesítményre, ahol egy harmadik országnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása egy olyan területen található tengeri létesítményről, ahol az exportáló tagállamnak kizárólagos joga a tengerfenék vagy az altalaj hasznosítása.
(3) A tagállamok a következő kódokat használhatják a tengeri létesítményre szállított árunál:
-
:
9931 24 00
:
az 1-24. KN-árucsoportba tartozó áru esetében,
-
:
9931 27 00
:
a 27. KN-árucsoportba tartozó áru esetében,
-
:
9931 99 00
:
a máshová besorolt áru esetében.
A mennyiségre vonatkozó adatok továbbítása nem kötelező, kivéve a KN 27. árucsoportjába tartozó áru esetében.
Használható továbbá a „QW” egyszerűsített partnerországkód.
22. cikk
Tengeri termék
(1) E cikk alkalmazásában:
a)
„tengeri termék”: olyan halászati termék, ásványi anyag, újrahasznosítható hulladék és minden más termék, amelyet még nem rakodtak ki a szárazföldre tengerjáró hajóról;
b)
a hajót ahhoz az országhoz tartozónak kell tekinteni, ahol a hajó vagy a légi jármű 19. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott gazdasági tulajdonjogát gyakorló természetes vagy jogi személy letelepedett.
(2) A külkereskedelmi statisztika a tengeri termékek alábbi importjára és exportjára terjed ki:
a)
tengeri termék kirakodása az importáló tagállam kikötőjében, vagy amikor egy importáló tagállam hajója tengeri terméket szerez be egy harmadik országhoz tartozó hajóról; ezeket az ügyleteket importként kell kezelni;
b)
tengeri termék kirakodása egy harmadik ország kikötőjében egy az exportáló tagállamhoz tartozó hajóról, vagy amikor harmadik országhoz tartozó hajó tengeri terméket szerez be egy az exportáló tagállamhoz tartozó hajóról; ezeket az ügyleteket exportként kell kezelni.
(3) A partnerország import esetében az a harmadik ország, amelyben a kitermelést végző hajó gazdasági tulajdonjogát gyakorló természetes vagy jogi személy letelepedett, export esetében pedig az a harmadik ország, amelyben a tengeri terméket kirakodták vagy amelyben a tengeri terméket megszerző hajó gazdasági tulajdonjogát gyakorló természetes vagy jogi személy letelepedett.
(4) Feltéve, hogy nem mond ellent más uniós jogi aktusnak, a nemzeti statisztikai hatóságok számára a vámáru-nyilatkozatokon túlmenően más adatforrásokhoz is hozzáférést kell biztosítani, például nemzeti lajstromozású hajók harmadik országokban kirakodott tengeri termékekről tett nyilatkozataira vonatkozó információkhoz.
23. cikk
Űreszköz
(1) E cikk alkalmazásában:
a)
„űreszköz”: olyan jármű, amely képes a Föld légkörén kívül közlekedni;
b)
„gazdasági tulajdonjog” egy természetes vagy jogi személy azon joga, hogy egy gazdasági tevékenység során - a vele járó kockázatok viselése jogán - igényt tartson valamely űreszköz használatához kapcsolódó előnyökre.
(2) Az olyan űreszköz kilövését, amelynek gazdasági tulajdonjoga át lett ruházva egy harmadik országban letelepedett természetes vagy jogi személy és egy valamely tagállamban letelepedett természetes vagy jogi személy között, a következőképpen kell nyilvántartásba venni:
a)
importként abban a tagállamban, ahol az új tulajdonos letelepedett;
b)
exportként abban a tagállamban, ahol a kész űreszközt megépítették,
(3) A (2) bekezdésben említett statisztikára a következő egyedi rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
a statisztikai értékre vonatkozó adatot az űreszköz szállítási és biztosítási költségek nélküli értékeként kell meghatározni;
b)
a partnerországra vonatkozó adat import esetében a kész űreszközt megépítő harmadik ország, export esetében pedig az a harmadik ország, amelyben az új tulajdonos letelepedett.
(4) Feltéve, hogy nem mond ellent más uniós jogi aktusnak, a nemzeti statisztikai hatóságok számára a vámáru-nyilatkozatokon túlmenően minden más rendelkezésre álló olyan adatforráshoz is hozzáférést kell biztosítani, amely az e cikknek való megfeleléshez szükséges.
24. cikk
Villamos energia és földgáz
(1) A vámáru-nyilatkozatokon túlmenően a nemzeti statisztikai hatóságok kérhetik, hogy a villamos energiának és a földgáznak a tagállam statisztikai területe és harmadik országok közötti importjának és exportjának nyilvántartásba vételéhez szükséges releváns információkat közvetlenül adják meg azok a szereplők, amelyek villamosenergia- vagy földgázszállító hálózatot birtokolnak vagy üzemeltetnek.
(2) A Bizottsághoz (Eurostat) továbbított statisztikai érték becsléseken is alapulhat. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot (Eurostat) a becsléshez használt módszerről, annak alkalmazása előtt.
25. cikk
Katonai áru
(1) A külkereskedelmi statisztika kiterjed a katonai felhasználásra szánt áru behozatalára és kivitelére.
(2) A tagállamok továbbíthatnak a 471/2009/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésében megjelöltnél kevésbé részletes információt is, amennyiben az információ - a tagállamban hatályos definíciókkal összhangban - katonai titoknak minősül. Azonban az import és az export esetében is legalább a havi teljes statisztikai értéket továbbítani kell a Bizottságnak (Eurostat).
5. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
26. cikk
Az áruimportra és áruexportra vonatkozó európai statisztika továbbítása
(1) A tagállamok megtesznek minden annak biztosításához szükséges intézkedést, hogy a Bizottságnak (Eurostat) továbbított adatok teljes körűek legyenek, és megfeleljenek a 471/2009/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében meghatározott minőségi kritériumoknak.
(2) A Bizottságnak (Eurostat) továbbított statisztika az összeállító tagállam nemzeti pénznemében van kifejezve.
(3) Amennyiben a Bizottságnak (Eurostat) már továbbított havi eredményeket felülvizsgálatnak vetik alá, a tagállamok - legkésőbb a felülvizsgált adatok rendelkezésre állását követő hónapban - továbbítják a felülvizsgált eredményeket.
27. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1917/2000/EK rendelet 2010. január 1-jén hatályát veszti.
A rendeletet a 2010. január 1. előtti tárgyidőszakok adataira vonatkozóan továbbra is alkalmazni kell.
28. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
2010. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. február 9-én.