KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1034/2011
af 17. oktober 2011
om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) (1), særlig artikel 4,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) (2), særlig artikel 6,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF (3), særlig artikel 8b, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 216/2008 skal Kommissionen med bistand fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«) vedtage relevante gennemførelsesbestemmelser for at fastsætte en række sikkerhedskrav med henblik på indførelse af en effektiv tilsynsfunktion med hensyn til sikkerheden inden for lufttrafikstyring (ATM). Ifølge artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 skal disse gennemførelsesbestemmelser opstilles på grundlag af de forordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) (4). Nærværende forordning har hjemmel i Kommissionens forordning (EF) nr. 1315/2007 af 8. november 2007 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (5).
(2)
Der er behov for yderligere at afgrænse de kompetente myndigheders rolle og funktioner ud fra bestemmelserne i forordning (EF) nr. 216/2008, forordning (EF) nr. 549/2004, forordning (EF) nr. 550/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (6). Disse forordninger indeholder krav til sikkerheden af luftfartstjenesterne. Selv om tjenesteudøveren bærer ansvaret for sikkerheden af sine luftfartstjenester, bør medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder fører et effektivt tilsyn.
(3)
Denne forordning bør ikke omfatte militære operationer og militær træningsflyvning som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 1, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 216/2008.
(4)
De kompetente myndigheder bør udføre sikkerhedsmæssige audits og vurderinger i overensstemmelse med denne forordning, som led i de inspektioner og undersøgelser, som kræves ifølge forordning (EF) nr. 216/2008 og forordning (EF) nr. 550/2004.
(5)
De kompetente myndigheder bør overveje at benytte denne forordnings metode til sikkerhedsmæssige tilsyn på andre områder af relevans for tilsynet for at levere et effektivt og sammenhængende tilsyn.
(6)
Alle luftfartstjenester samt lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) anvender funktionssystemer, som gør det muligt at regulere lufttrafikken. Derfor bør der føres tilsyn med ændringer af funktionssystemer.
(7)
De kompetente myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger, hvis et system eller en systemkomponent heraf ikke opfylder de relevante krav. I denne forbindelse, og navnlig når der skal udstedes sikkerhedsdirektiver, bør den kompetente myndighed overveje at pålægge de bemyndigede organer, der medvirker ved udstedelse af den erklæring, der er omhandlet i artikel 5 eller 6, i forordning (EF) nr. 552/2004, at udføre nærmere angivne undersøgelser af det pågældende tekniske system.
(8)
De kompetente myndigheders årlige rapportering om sikkerhedstilsynet bør bidrage til åbenheden om sikkerhedstilsynet og til at skabe klare ansvarsforhold. Rapporterne bør indgives til Kommissionen, agenturet og den medlemsstat, der udpeger eller opretter den kompetente myndighed. Årlige rapporter om sikkerhedstilsynet bør endvidere anvendes i forbindelse med regionalt samarbejde, standardinspektioner efter forordning (EF) nr. 216/2008 og den internationale overvågning af sikkerhedstilsynet. Rapportens indhold bør omfatte relevante oplysninger om tilsynet med de sikkerhedsmæssige resultater, overholdelsen af de gældende sikkerhedskrav i de organisationer, hvor der er ført tilsyn, programmet for sikkerhedsaudits, granskning af sikkerhedsargumenterne, ændringerne af funktionssystemer, som er indført i organisationerne efter de af den kompetente myndighed anerkendte procedurer, og de sikkerhedsdirektiver, som denne myndighed har udstedt.
(9)
I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 bør de kompetente myndigheder træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for et tæt indbyrdes samarbejde om at sikre, at der føres tilstrækkeligt tilsyn med luftfartstjenesteudøvere, som udøver tjenester i forbindelse med et luftrum, der hører ind under det område, som en anden medlemsstat end den, der har udstedt certifikatet, er ansvarlig for. Ifølge artikel 15 i forordning (EF) nr. 216/2008, bør de kompetente myndigheder navnlig udveksle relevante oplysninger om det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer.
(10)
Agenturet bør gennemgå bestemmelserne i denne forordning nærmere, herunder bestemmelserne om sikkerhedstilsynet i forbindelse med ændringer, og afgive en udtalelse med henblik på at indpasse sådanne ændringer i en helhedsstrategi under hensyntagen til disse bestemmelsers indarbejdelse i den fremtidige fælles lovramme for civil luftfartssikkerhed og aktørernes og de kompetente myndigheders erfaringer. Agenturets udtalelse bør endvidere sigte mod at lette gennemførelsen af International Civil Aviation Organisation's (ICAO) statslige sikkerhedsprogram (SSP) i Unionen som led i denne helhedstilgang.
(11)
En sikker udførelse af nogle af de netfunktioner, der er etableret ved forordning (EF) nr. 551/2004, forudsætter, at den pågældende enhed underlægges visse krav. Hensigten med disse krav, som er at sikre, at en sådan enhed eller organisation opererer på en sikker måde, er fastlagt i Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010 (7). Kravene vedrører organisationens sikkerhed og svarer i høj grad til de generelle krav, der er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 (8), men de er tilpasset netfunktionernes flyvesikkerhedsmæssige ansvar. For at støtte helhedstilgangen i reguleringen af den civile luftfarts sikkerhed må der føres tilsyn med overholdelsen af disse krav på samme måde, som der føres tilsyn med luftfartstjenesteudøvere.
(12)
Gruppen på højt niveau om luftfartsbestemmelser fremhævede i sine henstillinger fra juli 2007 behovet for at adskille tilsynet med bestemmelsernes overholdelse og udøvelsen af tjenester eller funktioner. I overensstemmelse med dette princip fastsættes det i artikel 6, i forordning (EF) nr. 551/2004, at den enhed, der udpeges til at varetage netstyringsfunktionerne, skal være underlagt et passende tilsyn. Da agenturet allerede har til opgave at varetage den uafhængige sikkerhedstilsynsfunktion for de fælleseuropæiske ATM/ANS-tjenesteudøvere i overensstemmelse med artikel 22a i forordning (EF) nr. 216/2008, ville det være helt i tråd med den europæiske luftfartssikkerhedspolitik at pålægge det at støtte Kommissionen i at udføre samme opgaver for de europæiske netfunktioner.
(13)
Forordning (EF) nr. 1315/2007 bør derfor ophæves.
(14)
Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (9) bør ændres for at tilpasse den til nærværende forordning.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Fælles Luftrum -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes krav, som skal anvendes i forbindelse med de kompetente myndigheders udøvelse af sikkerhedsmæssigt tilsyn med luftfartstjenester, lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) for den almene lufttrafik og andre netfunktioner.
2. Denne forordning finder anvendelse på aktiviteter, der udføres af de kompetente myndigheder og kvalificerede organer, som handler på deres vegne, i forbindelse med sikkerhedstilsyn med luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 2
Definitioner
Ved anvendelsen af nærværende forordning finder definitionerne i artikel 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 3, i forordning (EF) nr. 216/2008 anvendelse. Dog finder definitionen af »certifikat« i artikel 2, nr. 15, i forordning (EF) nr. 549/2004 ikke anvendelse.
Endvidere forstås ved:
1) »korrigerende handling«: en handling, som afhjælper årsagen til en påvist manglende overensstemmelse
2) »funktionssystem«: en kombination af systemer, procedurer og menneskelige ressourcer, der er tilrettelagt med henblik på at varetage en funktion i ATM
3) »netadministrator«: det upartiske og kompetente organ, der er udpeget i henhold til artikel 6, stk. 2, eller artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 551/2004 til at udføre de opgaver, der beskrives i den pågældende artikel og i nærværende forordning
4) »netfunktioner«: de specifikke funktioner, der er beskrevet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 551/2004
5) »organisation«: enten en luftfartstjenesteudøver eller en enhed, der tilbyder ATFM, ASM eller andre netfunktioner
6) »proces«: en række aktiviteter, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som omdanner input til output
7) »sikkerhedsargument«: påvisning af og bevis for, at en foreslået ændring af et funktionssystem kan gennemføres inden for rammerne af de mål eller standarder, der er fastsat i kraft af det eksisterende regelsæt i overensstemmelse med sikkerhedskravene
8) »sikkerhedsdirektiv«: et dokument, som udstedes eller vedtages af en kompetent myndighed, og som pålægger gennemførelse af foranstaltninger i et funktionssystem for at genoprette sikkerheden, når der er tegn på, at luftfartssikkerheden ellers kan blive bragt i fare
9) »flyvesikkerhedsmål«: en kvalitativ eller kvantitativ opgørelse, som fastlægger den maksimale hyppighed eller sandsynlighed for, at en fare kan forventes at indtræde
10) »foreskrevet sikkerhedsaudit«: en systematisk og uafhængig undersøgelse, der foretages af eller på vegne af en kompetent myndighed for at slå fast, om sikkerhedsrelaterede ordninger eller dele af disse i relation til processer og resultater heraf samt produkter eller tjenester er i overensstemmelse med de krævede sikkerhedsrelaterede ordninger, og om de er gennemført på en effektiv måde og egnede til at opnå de forventede resultater
11) »sikkerhedskrav«: de krav, der er fastsat i EU-lovgivning eller i national lovgivning, til udøvelse af luftfartstjenester eller ATFM- og ASM-funktioner eller andre netfunktioner, med hensyn til teknisk og operationel kompetence og egnethed til at udøve disse tjenester og funktioner, styring af deres sikkerhed samt systemer, disses komponenter og tilhørende procedurer
12) »flyvesikkerhedskrav«: risikoreduktion, der er fastlagt på grundlag af strategien for risikoreduktion, og hvorved der opfyldes et særligt flyvesikkerhedsmål, herunder krav, der vedrører organisation, drift, procedurer, funktion, resultater, interoperabilitet eller miljøegenskaber
13) »verifikation«: bekræftelse ved tilvejebringelse af objektive beviser for, at nærmere fastlagte krav er opfyldt
14) »fælleseuropæisk ATM/ANS«: en aktivitet, som er udviklet og indført for brugere i de fleste eller alle medlemsstater, og som også kan række ud over luftrummet over det område, hvor traktaten finder anvendelse.
Artikel 3
Kompetente tilsynsmyndigheder
Med henblik på anvendelsen af denne forordning og med forbehold af gensidig anerkendelse af luftfartstjenesteudøvernes certifikater i henhold til artikel 7, stk. 8, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 11 i forordning 216/2008 skal de kompetente tilsynsmyndigheder:
a)
for organisationer, som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat og udøver luftfartstjenester på denne medlemsstats område, være den nationale tilsynsmyndighed, der er udpeget eller oprettet af denne medlemsstat
b)
for organisationer, for hvilke ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn i medfør af de aftaler, der er indgået af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 550/2004, er fordelt anderledes end i litra a), være de kompetente myndigheder, der er udpeget eller oprettet i henhold til disse aftaler. Disse aftaler skal opfylde kravene i artikel 2, stk. 3-6, i forordning (EF) nr. 550/2004
c)
for organisationer, der udøver ATM/luftfartstjenester i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, og som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted uden for det område, der er omfattet af traktatens bestemmelser, være det europæiske luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«)
d)
for organisationer, der udøver fælleseuropæisk ATM/ANS og alle andre netfunktioner i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, være agenturet.
Artikel 4
Sikkerhedsmæssig tilsynsfunktion
1. De kompetente myndigheder skal føre sikkerhedsmæssigt tilsyn som en del af deres tilsyn med de krav, der gælder for luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, for at kontrollere, at disse aktiviteter udøves på sikker vis, og at de gældende sikkerhedskrav og dertil hørende gennemførelsesbestemmelser efterkommes.
2. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke, som dækker et luftrum, som mere end en medlemsstat er ansvarlig for, eller hvis tjenesterne udøves på tværs af landegrænser, fastsætter og tildeler de pågældende medlemsstater ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn på en måde, så det sikres, at:
a)
ansvaret for gennemførelse af hver bestemmelse i denne forordning er fastlagt entydigt
b)
medlemsstaterne har overblik over de sikkerhedsmæssige tilsynsmekanismer og resultaterne heraf
c)
udveksling af relevante oplysninger mellem tilsynsmyndighederne og den certifikatudstedende myndighed sikres.
Medlemsstaterne gennemgår jævnligt aftalen og dens praktiske gennemførelse navnlig i lyset af de opnåede sikkerhedsresultater.
3. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke eller i aktiviteter på tværs af landegrænser, hvor agenturet er den kompetente myndighed for mindst én af organisationerne i overensstemmelse med artikel 3, litra b), skal de berørte medlemsstater koordinere med agenturet for at sikre, at stk. 2, litra a), b) og c), er opfyldt.
Artikel 5
Overvågning af sikkerhedsresultater
1. De kompetente myndigheder overvåger og vurderer regelmæssigt de opnåede sikkerhedsniveauer for at konstatere, om de opfylder de sikkerhedskrav, som gælder for de luftrumsblokke, de har ansvaret for.
2. De kompetente myndigheder benytter bl.a. resultaterne af den sikkerhedsmæssige overvågning til at fastslå, i hvilke områder der først og fremmest er behov for en verifikation af, at sikkerhedskravene er opfyldt.
Artikel 6
Verifikation af opfyldelsen af sikkerhedskravene
1. De kompetente myndigheder fastlægger en proces for at verificere:
a)
at de gældende sikkerhedskrav opfyldes inden udstedelse eller fornyelse af det nødvendige certifikat til udøvelse af luftfartstjeneste, herunder de tilknyttede sikkerhedsrelaterede betingelser
b)
at eventuelle sikkerhedsrelaterede forpligtelser ifølge dokumentet om udpegelse, der er udstedt i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 550/2004, er opfyldt
c)
at organisationerne løbende opfylder de gældende sikkerhedskrav
d)
gennemførelsen af flyvesikkerhedsmålene, -kravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser, der er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation, herunder relevante erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
risikovurderinger og risikoreducerende procedurer, som kræves i henhold til de sikkerhedskrav, der gælder for luftfartstjenester, ATF, ASM og netadministratoren
e)
at sikkerhedsdirektiverne er fulgt.
2. Processen i stk. 1 skal:
a)
være baseret på dokumenterede procedurer
b)
være ledsaget af dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
give de pågældende organisationer en indikation af resultaterne af tilsynet med sikkerheden
d)
være baseret på sikkerhedsmæssige audits og vurderinger, som udføres i henhold til artikel 7, 9 og 10
e)
forsyne de kompetente myndigheder med de oplysninger, der er nødvendige for at tage videre skridt, herunder foranstaltninger i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 549/2004, artikel 7, stk. 7, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 10, 25 og 68 i forordning (EF) nr. 216/2008 i de tilfælde, hvor sikkerhedskravene ikke opfyldes.
Artikel 7
Foreskrevne sikkerhedsaudits
1. De kompetente myndigheder eller disses kvalificerede enheder udfører foreskrevne sikkerhedsaudits.
2. Sikkerhedsaudittene i stk. 1 skal:
a)
forsyne de kompetente myndigheder med bevis for, at de gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger er opfyldt, ved at evaluere behovet for forbedring eller korrigerende handlinger
b)
være uafhængige af interne audit-aktiviteter, der foretages af den pågældende organisation i forbindelse med dennes sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer
c)
gennemføres af kvalificerede auditorer i overensstemmelse med kravene i artikel 12
d)
gælde for samlede implementeringsordninger og elementer heraf, og for processer, produkter og tjenester
e)
konstatere, om
i)
gennemførelsesordninger opfylder sikkerhedskravene
ii)
trufne foranstaltninger er i overensstemmelse med gennemførelsesordningerne
iii)
resultaterne af de trufne foranstaltninger svarer til de resultater, der forventes af gennemførelsesordningerne
f)
føre til korrektion i henhold til artikel 8 i tilfælde af, at der konstateres manglende overensstemmelse.
3. I det inspektionsprogram, der kræves i henhold til artikel 8 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011, udarbejder de kompetente myndigheder et program for foreskrevne sikkerhedsaudits, som ajourføres mindst en gang om året, med henblik på:
a)
at alle områder af relevans for sikkerhed omfattes med særlig vægt på de områder, hvor der er konstateret problemer
b)
at alle organisationer og tjenester under den kompetente myndigheds tilsyn er omfattet
c)
at der udføres audits på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som disse organisationers aktiviteter indebærer
d)
at der udføres et tilstrækkeligt antal audits over en toårsperiode til at kontrollere, at alle disse organisationer opfylder de gældende sikkerhedskrav i alle relevante områder af funktionssystemerne
e)
at der følges op på gennemførelsen af korrigerende handlinger.
4. Kompetente tilsynsmyndigheder kan beslutte at ændre omfanget af planlagte audits og tilføje yderligere audits efter behov.
5. De kompetente myndigheder beslutter, for hvilke ordninger, elementer, tjenester, funktioner, produkter, fysiske lokaliteter og aktiviteter der foretages en audit inden for en fastlagt tidsperiode.
6. Auditbemærkninger og konstaterede tilfælde af manglende overensstemmelse skal dokumenteres. Sidstnævnte skal underbygges med beviser og præciseres i form af, efter hvilke gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger hertil auditten er udført.
7. Der skal udarbejdes en auditrapport med nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse.
Artikel 8
Korrigerende handlinger
1. De kompetente myndigheder meddeler audit-resultaterne til den organisation, hvor auditten er foretaget, og anmoder samtidig om korrigerende handlinger til afhjælpning af den konstaterede manglende overensstemmelse, uafhængigt af eventuelle yderligere foranstaltninger, som kræves i henhold til de gældende sikkerhedskrav.
2. De organisationer, hvor auditten er foretaget, skal fastlægge, hvilke korrigerende handlinger der skønnes nødvendige for at afhjælpe manglende overensstemmelser og en tidsplan for gennemførelsen.
3. De kompetente myndigheder vurderer de korrigerende handlinger og gennemførelsen heraf som fastlagt af de organisationer, hvor auditten er foretaget og accepterer dem, hvis det vurderes, at de er tilstrækkelige til at afhjælpe de manglende overensstemmelser.
4. De organisationer, hvor auditten er foretaget, iværksætter de korrigerende handlinger, som de kompetente myndigheder har accepteret. De korrigerende handlinger og den senere opfølgningsproces skal afsluttes inden for den tidsfrist, som de kompetente myndigheder har accepteret.
Artikel 9
Sikkerhedsmæssigt tilsyn med ændringer af funktionssystemer
1. Organisationerne benytter alene de procedurer, som den relevante kompetente myndighed har accepteret, når de træffer beslutning om, hvorvidt en sikkerhedsrelateret ændring af deres funktionssystemer skal sættes i drift. For luftfartstjenesteudøveres og kommunikations-, navigations- eller overvågningstjenesteudøveres vedkommende accepterer den relevante kompetente myndighed disse procedurer inden for rammerne af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011.
2. Organisationerne meddeler den relevante kompetente myndighed alle planlagte sikkerhedsrelaterede ændringer. De kompetente myndigheder fastsætter til dette formål egnede administrative procedurer i overensstemmelse med national ret.
3. Medmindre artikel 10 finder anvendelse, kan organisationerne gennemføre meddelte ændringer efter procedurerne omhandlet i stk. 1 i denne artikel.
Artikel 10
Procedure for vurdering af de påtænkte ændringer
1. De kompetente myndigheder foretager en vurdering af sikkerhedsargumenterne i tilknytning til nye funktionssystemer eller ændringer af eksisterende funktionssystemer, som foreslås af en organisation, når:
a)
det i forbindelse med alvorsvurderingen i henhold til del 3.2.4 i bilag II til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 bestemmes, at de potentielle følger af de identificerede farer skal henføres under alvorsgrad 1 eller alvorsgrad 2, eller
b)
det er nødvendigt for gennemførelsen af ændringerne, at der indføres nye luftfartsstandarder.
Når de kompetente myndigheder konstaterer, at der er behov for en vurdering i andre situationer end de under litra a) og b) nævnte, underretter de organisationen om, at de vil foretage en sikkerhedsvurdering af de meddelte ændringer.
2. Vurderinger gennemføres på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som dette nye funktionssystem eller de foreslåede ændringer af de eksisterende funktionssystemer indebærer.
Der skal i den forbindelse:
a)
benyttes dokumenterede procedurer
b)
medfølge dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
tages højde for de flyvesikkerhedsmål, flyvesikkerhedskrav og andre sikkerhedsrelaterede forhold i sammenhæng med den påtænkte ændring, som er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation som nævnt i artikel 6 i forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed som nævnt i artikel 5 i forordning (EF) nr. 552/2004, eller
iii)
risikovurderinger og risikoreducerende dokumentation, der udarbejdes i overensstemmelse med de gældende sikkerhedskrav
d)
om nødvendigt identificeres andre sikkerhedsrelaterede forhold i tilknytning til gennemførelsen af ændringerne
e)
vurderes, om sikkerhedsargumenterne kan accepteres, idet der tages hensyn til:
i)
fareidentifikation
ii)
konsekvens i tildeling af alvorsgrad
iii)
gyldigheden af flyvesikkerhedsmålene
iv)
gyldighed, effektivitet og gennemførlighed af flyvesikkerhedskrav og eventuelle andre identificerede sikkerhedsrelaterede betingelser
v)
påvisning af løbende opfyldelse af flyvesikkerhedsmålene, flyvesikkerhedskravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser
vi)
påvisning af, at den proces, som anvendes til at udarbejde sikkerhedsargumenterne, opfylder de gældende sikkerhedskrav
f)
foretages en verifikation af de processer, som organisationerne benytter til at udarbejde sikkerhedsargumenterne i relation til de nye funktionssystemer eller påtænkte ændringer af eksisterende funktionssystemer
g)
fastslås, om der er behov for en verifikation af den løbende overensstemmelse med reglerne
h)
indføjes koordinerende aktiviteter med de myndigheder, der er ansvarlige for sikkerhedstilsynet med luftdygtighed og flyveoperationer
i)
gives meddelelse om accept af den påtænkte ændring og eventuelle vilkår herfor eller om afslag på accept herfra med begrundelsen herfor.
3. De ændringer, hvoraf der foretages en vurdering, må kun iværksættes med de kompetente myndigheders accept.
Artikel 11
Kvalificerede enheder
1. Beslutter en kompetent myndighed at overdrage udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger efter nærværende forordning til en kvalificeret enhed, sikrer den, at der i de kriterier, på grundlag af hvilke der foretages en udvælgelse af en organisation blandt dem, der er anerkendt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 13 i forordning (EF) nr. 216/2008, indgår følgende:
a)
den kvalificerede enhed har erfaring med at vurdere luftfartsenheders sikkerhed
b)
den kvalificerede enhed er ikke samtidig beskæftiget med interne aktiviteter i den pågældende organisations sikkerheds- eller kvalitetsstyringssystemer
c)
alt personale, der berøres af udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger, er behørigt uddannet og kvalificeret og opfylder kvalifikationskriterierne i nærværende forordnings artikel 12, stk. 3.
2. Den kvalificerede enhed skal acceptere at kunne blive underkastet audit af den kompetente myndighed eller et andet organ, som handler på dennes vegne.
3. De kompetente myndigheder fører register over kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger på deres vegne. Det skal af registeret fremgå, at kravene i stk. 1 er opfyldt.
Artikel 12
Sikkerhedsmæssig tilsynskapacitet
1. Medlemsstaterne og Kommissionen tilser, at de kompetente myndigheder har den nødvendige kapacitet til at varetage kontrollen med flyvesikkerheden i alle organisationer, der virker under deres tilsyn, herunder tilstrækkelige ressourcer til at udføre de aktiviteter, der er omhandlet i denne forordning.
2. De kompetente myndigheder udarbejder og ajourfører hvert andet år en vurdering af de personaleressourcer, der er nødvendige for at udføre deres sikkerhedsmæssige tilsynsfunktion, på grundlag af en analyse af de i denne forordning krævede processer og anvendelsen heraf.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at personer, der beskæftiger sig med tilsynet med sikkerheden, er kompetente til at varetage den krævede funktion. De skal i den forbindelse:
a)
definere og dokumentere, hvilken uddannelse, efteruddannelse, teknisk og operationel viden, erfaring og kvalifikationer der er relevant for opgaverne i hver enkelt stilling i forbindelse med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
b)
sikre specialuddannelse for personer, der beskæftiger sig med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
c)
sikre, at personale, der er udpeget til at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits, herunder auditorer fra kvalificerede enheder, opfylder nærmere angivne kvalifikationskrav, som den kompetente myndighed definerer. Kravene skal omfatte:
i)
viden om og forståelse af kravene til luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, der danner grundlag for udførelsen af foreskrevne sikkerhedsaudits
ii)
anvendelse af vurderingsteknikker
iii)
færdigheder i at lede en audit
iv)
påvisning af auditorers kompetencer gennem evaluering eller andre acceptable metoder.
Artikel 13
Sikkerhedsdirektiver
1. De kompetente myndigheder udsteder et sikkerhedsdirektiv, når de har konstateret et usikkert forhold i et funktionssystem, som kræver en øjeblikkelig indsats.
2. Sikkerhedsdirektiver skal sendes til de berørte organisationer og som minimum indeholde følgende oplysninger:
a)
en identifikation af det usikre forhold
b)
en identifikation af det berørte funktionssystem
c)
de påkrævede foranstaltninger og en begrundelse herfor
d)
fristen for, hvornår de påkrævede foranstaltninger skal opfylde sikkerhedsdirektivet
e)
ikrafttrædelsesdatoen.
3. De kompetente myndigheder videresender en kopi af sikkerhedsdirektivet til agenturet og eventuelle øvrige berørte kompetente myndigheder bl.a. til de myndigheder, der beskæftiger sig med det sikkerhedsmæssige tilsyn med funktionssystemet, og til Kommissionen.
4. De kompetente myndigheder verificerer, at de gældende sikkerhedsdirektiver opfyldes.
Artikel 14
Sikkerhedsmæssigt tilsynsregister
De kompetente myndigheder sikrer og opretholder løbende adgang til det relevante register over deres sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser, herunder rapporter over alle foreskrevne sikkerhedsaudits og andre sikkerhedsrelaterede registreringer i forbindelse med certifikater, udpegelser, det sikkerhedsmæssige tilsyn med ændringer, sikkerhedsdirektiver og anvendelse af kvalificerede enheder.
Artikel 15
Sikkerhedsmæssig tilsynsrapportering
1. De kompetente myndigheder udarbejder en årlig tilsynsrapport over de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning. Den årlige tilsynsrapport skal også indeholde oplysninger om følgende:
a)
den kompetente myndigheds organisationsstruktur og procedurer
b)
det luftrum, der hører under de medlemsstaters ansvarsområde, som har oprettet eller udpeget den kompetente myndighed, hvis dette er relevant, og de organisationer, som den kompetente myndighed skal føre tilsyn med
c)
kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits
d)
den kompetente myndigheds ressourcebeholdninger
e)
eventuelle sikkerhedsanliggender, der er afdækket i kraft af den kompetente myndigheds sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser.
2. Medlemsstaterne benytter de rapporter, der er udarbejdet af deres kompetente myndigheder, ved indgivelsen af de årlige rapporter til Kommissionen, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 549/2004.
Den årlige sikkerhedsmæssige tilsynsrapport stilles til rådighed for de berørte medlemsstater for så vidt angår funktionelle luftrumsblokke, for agenturet og for programmer eller aktiviteter, der udføres i henhold til vedtagne internationale ordninger med henblik på at overvåge eller foretage audit af gennemførelsen af det sikkerhedsmæssige tilsyn hos luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 16
Informationsudveksling mellem kompetente myndigheder
De kompetente myndigheder træffer foranstaltninger med henblik på et tæt samarbejde i henhold til artikel 10 og 15 i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 og udveksler alle relevante oplysninger for at sikre tilsynet med flyvesikkerheden i alle organisationer, der udfører tjenester eller funktioner på tværs af landegrænser.
Artikel 17
Overgangsbestemmelser
1. Foranstaltninger, som er iværksat før nærværende forordnings ikrafttræden med hjemmel i forordning (EF) nr. 1315/2007, administreres i overensstemmelse med nærværende forordning.
2. Den myndighed i en medlemsstat, som har haft ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer, for hvilke agenturet i henhold til artikel 3 er den kompetente myndighed, overdrager det sikkerhedsmæssige tilsyn med disse organisationer til agenturet 12 måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden. Dette gælder dog ikke netadministratorens sikkerhedsmæssige tilsyn, hvor overdragelsen til Kommissionen med bistand fra agenturet i givet fald skal foretages på datoen for nærværende forordnings ikrafttræden.
Artikel 18
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1315/2007 ophæves.
Artikel 19
Ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
Punkt 1.1, litra e), i bilag IV til forordning (EU) nr. 691/2010 affattes på følgende måde:
»e)
De nationale tilsynsmyndigheders sikkerhedsrapporter som nævnt i artikel 7, 8 og 14 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 (10) samt de nationale tilsynsmyndigheders rapporter om afhjælpning af konstaterede sikkerhedsmangler, der er genstand for korrigerende handlingsplaner.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. oktober 2011.
A BIZOTTSÁG 1034/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. október 17.)
a légiforgalmi szolgáltatások és a léginavigációs szolgálatok repülésbiztonsági felügyeletéről és a 691/2010/EU rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a léginavigációs szolgálatoknak az egységes európai égbolt keretében történő ellátásáról szóló, 2004. március 10-i 550/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (léginavigációs-szolgálati rendelet) (1) és különösen annak 4. cikkére,
tekintettel a légtérnek az egységes európai égbolt keretében történő szervezéséről és használatáról szóló, 2004. március 10-i 551/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (légtérrendelet) (2) és különösen annak 6. cikkére,
tekintettel a polgári repülés területén közös szabályokról és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség létrehozásáról, valamint a 91/670/EGK tanácsi rendelet, az 1592/2002/EK rendelet és a 2004/36/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. február 20-i 216/2008/EK európai parlamenti és a tanácsi rendeletre (3) és különösen annak 8b. cikkére,
mivel:
(1)
A 216/2008/EK rendelet alapján a Bizottságnak - amelynek munkáját az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (a továbbiakban: az Ügynökség) segíti - megfelelő végrehajtási szabályokat kell elfogadnia a hatékony légiforgalmi szolgáltatás (ATM) repülésbiztonsági felügyeleti funkciójának végrehajtására vonatkozó repülésbiztonsági szabályozási követelmények megállapítására vonatkozóan. A 216/2008/EK rendelet 8b. cikke előírja, hogy a végrehajtási szabályok kidolgozásának az egységes európai égbolt létrehozására vonatkozó keret megállapításáról szóló, 2004. március 10-i 549/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (keretrendelet) (4) 5. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott rendeleteken kell alapulniuk. Ez a rendelet a légi forgalom szervezésében ellátandó repülésbiztonsági felügyeletről és a 2096/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. november 8-i 1315/2005/EK bizottsági rendeleten (5) alapul.
(2)
Az illetékes hatóságok szerepének és funkciójának további meghatározására van szükség a 216/2008/EK rendelet, az 549/2004/EK rendelet, az 550/2004/EK rendelet és az Európai Légiforgalmi Szolgáltatási Hálózat átjárhatóságáról szóló, 2004. március 10-i 552/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (átjárhatósági rendelet) (6) rendelkezései alapján. Ezek a rendeletek magukban foglalják a léginavigációs szolgálatok repülésbiztonságára vonatkozó követelményeket. Noha a szolgáltatók felelősek a léginavigációs szolgálatok biztonságos ellátásáért, a tagállamoknak hatékony felügyeletet kell biztosítaniuk az illetékes hatóságok révén.
(3)
Ez a rendelet az 549/2004/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének és a 216/2008/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdése c) pontjának megfelelően nem terjed ki a katonai műveletekre és kiképzésre.
(4)
Az illetékes hatóságoknak biztonsági szabályozási ellenőrzéseket és felülvizsgálatokat kell végrehajtaniuk e rendeletnek megfelelően a 216/2008/EK rendelet és az 550/2004/EK rendelet által előírt megfelelő ellenőrzések és vizsgálatok részeként.
(5)
Az illetékes hatóságoknak fontolóra kell venniük az e rendeletben foglalt repülésbiztonsági felügyeleti megközelítés alkalmazását adott esetben más felügyeleti területeken is a hatékony és következetes felügyelet megvalósítása érdekében.
(6)
A léginavigációs szolgálatok, valamint a légiforgalmiáramlás-szervezés (ATFM) és a légtérgazdálkodás (ASM) is funkcionális rendszereket alkalmaz, amelyek lehetővé teszik a légi közlekedés irányítását. A funkcionális rendszerek bármilyen módosítását ezért repülésbiztonsági felügyelet alá kell vonni.
(7)
Az illetékes hatóságok minden szükséges intézkedést megtesznek abban az esetben, ha egy rendszer vagy egy rendszerelem nem felel meg a vonatkozó követelményeknek. Ebben az összefüggésben és különösen, ha repülésbiztonsági irányelvet kell kibocsátani, az illetékes hatóságnak mérlegelnie kell az 552/2004/EK rendelet 5. vagy 6. cikkében említett nyilatkozat kibocsátásában érintett bejelentett szervezetek utasítását a szóban forgó műszaki rendszert érintő speciális vizsgálatok elvégzésére.
(8)
Az illetékes hatóságok éves repülésbiztonsági felügyeleti jelentésének hozzá kell járulnia a repülésbiztonsági felügyelet átláthatóságához és elszámoltathatóságához. E repülésbiztonsági jelentéseket a Bizottságnak, az Ügynökségnek és az illetékes hatóságot kijelölő vagy létrehozó tagállamnak kell címezni. Az éves repülésbiztonsági felügyeleti jelentéseket emellett a regionális együttműködés, a 216/2008/EK rendelet szerinti szabványosítási vizsgálat és a repülésbiztonsági felügyelet nemzetközi figyelemmel kísérése összefüggésében kell felhasználni. A repülésbiztonsági jelentésnek az alábbiakkal kapcsolatban kell releváns információkat tartalmaznia: a repülésbiztonsági teljesítmény figyelemmel kísérése, a felügyelt szervezetek megfelelése az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek, a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések programja, a repülésbiztonsági érvek felülvizsgálata, az illetékes hatóság által elfogadott eljárásokkal összhangban a szervezetek által a funkcionális rendszerekben végrehajtott változtatások, valamint az illetékes hatóságok által kibocsátott repülésbiztonsági irányelvek.
(9)
A 216/2008/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése és az 550/2004/EK rendelet 2. cikkének (4) bekezdése alapján az illetékes hatóságoknak meg kell tenniük az egymás közötti szoros együttműködéshez szükséges megfelelő lépéseket azon léginavigációs szolgáltatók kellő felügyeletének biztosítása érdekében, amelyek a tanúsítványt kibocsátó tagállamtól eltérő tagállam felelősségi körébe tartozó légtérrel kapcsolatos szolgálatokat látnak el. A 216/2008/EK rendelet 15. cikke szerint az illetékes hatóságoknak különösen a szervezetek repülésbiztonsági felügyeletével kapcsolatos megfelelő információkat kell kicserélniük.
(10)
Az Ügynökségnek folytatnia kell e rendelet rendelkezéseinek vizsgálatát, különösen a változtatások repülésbiztonsági felügyeletéhez kapcsolódó rendelkezéseket, és e változtatásoknak az átfogó rendszerszemléletű megközelítéshez való igazítása céljából véleményt kell nyilvánítania, figyelembe véve a rendelkezések illeszkedését a polgári repülésbiztonság jövőbeli közös szabályozási struktúrájához, valamint az érdekelt felek és az illetékes hatóságok által a repülésbiztonsági felügyelet területén szerzett tapasztalatokat. Az Ügynökség véleményének továbbá abban is szerepet kell játszania, hogy könnyebbé váljék a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) nemzeti repülésbiztonsági programjának Unión belüli átfogó rendszerszemléletű megközelítés keretében történő végrehajtása.
(11)
Az 551/2004/EK rendelet szerinti egyes hálózati funkciók végrehajtása megköveteli, hogy az érintett jogalanyok megfeleljenek bizonyos repülésbiztonsági követelményeknek. E követelmények, melyeket a légiforgalmi szolgáltatási (ATM) hálózati funkciók végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról és a 691/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. július 7-i 677/2011/EU bizottsági rendelet (7) ír elő, annak biztosítását célozzák, hogy a jogalanyok vagy szervezetek biztonságos módon működhessenek. Ezek a szervezeti repülésbiztonsági követelmények, amelyek igen hasonlóak az 1035/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletben (8) meghatározott követelményekhez, de hozzá vannak igazítva a hálózati funkciókkal kapcsolatos repülésbiztonsági feladatkörökhöz. A polgári légi közlekedést érintő repülésbiztonsági szabályozás átfogó rendszerszemléletű megközelítésének támogatása érdekében e követelmények végrehajtását ugyanúgy felügyelni kell, mint a léginavigációs szolgáltatók esetében.
(12)
A európai légi közlekedés jövőbeni szabályozási keretrendszerével foglalkozó magas szintű munkacsoport 2007. júliusi ajánlásaiban kiemelte annak szükségességét, hogy szét kell választani a hatósági felügyelet, valamint a légiforgalmi szolgáltatások és funkciók ellátását. Összhangban ezzel az elvvel, az 551/2004/EK rendelet 6. cikke értelmében az ATM-hálózati funkciók ellátására kijelölt jogalanyt megfelelő felügyelet alá kell vonni. Mivel az Ügynökségre a 216/2008/EK rendelet 22a. cikke értelmében már ráruházták a páneurópai ATM/ANS szolgáltatókat érintő független repülésbiztonsági felügyeleti funkciót, teljes mértékben összhangban lenne az európai repülésbiztonsági politikával, ha rábíznák a Bizottság támogatását abban a tevékenységben, amely során az ugyanezt a feladatot látja el az európai hálózati funkciókat érintően.
(13)
Az 1315/2007/EK rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni.
(14)
A léginavigációs szolgálatok és a hálózati funkciók teljesítményrendszerének megállapításáról, valamint a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozó közös követelmények megállapításáról szóló 2096/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. július 29-i 691/2010/EU bizottsági rendeletet (9) az e rendelethez való igazítása céljából módosítani kell.
(15)
Az ebben a rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak az egységes égbolttal foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A rendelet tárgya és alkalmazási köre
(1) Ez a rendelet megállapítja az általános légi forgalom léginavigációs szolgálataival, légiforgalmiáramlás-szervezésével (ATFM), légtérgazdálkodásával (ASM) és egyéb hálózati funkciókkal kapcsolatos repülésbiztonsági felügyelet illetékes hatóságok általi gyakorlására alkalmazandó követelményeket.
(2) E rendeletet az illetékes hatóságok és a nevükben eljáró minősített szervezetek tevékenységére kell alkalmazni a léginavigációs szolgálatok, az ATFM, az ASM és egyéb hálózati funkciók repülésbiztonsági felügyelete tekintetében.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában az 549/2004/EK rendelet 2. cikkében és a 216/2008/EK rendelet 3. cikkében foglalt fogalommeghatározásokat kell alkalmazni. Ugyanakkor az 549/2004/EK rendelet 2. cikkének (15) bekezdésében foglalt „tanúsítvány” fogalom nem alkalmazandó.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
1. „helyreállító intézkedés”: az észlelt meg nem felelés okainak megszüntetésére szolgáló intézkedés;
2. „funkcionális rendszer”: valamely ATM-vonatkozású funkció végrehajtását szolgáló rendszerek, eljárások és emberi erőforrások együttese;
3. „hálózatirányító”: az 551/2004/EK rendelet 6. cikkének (2) vagy (6) bekezdésének értelmében az említett cikkben és az ebben a rendeletben foglalt feladatok ellátásával megbízott független és illetékes szerv;
4. „hálózati funkciók”: az 551/2004/EK rendelet 6. cikkében foglalt meghatározott funkciók;
5. „szervezet”: vagy léginavigációs szolgáltató, vagy légiforgalmiáramlás-szervezést vagy légtérgazdálkodást végző, illetve egyéb hálózati funkciót ellátó jogalany;
6. „eljárás”: kölcsönösen összefüggő vagy egymásra kölcsönösen ható tevékenységek összessége, amely a bemenetet kimenetté alakítja;
7. „repülésbiztonsági érv”: annak igazolása vagy arra vonatkozó bizonyíték, hogy egy funkcionális rendszerre vonatkozóan javasolt változtatást végre lehet hajtani a repülésbiztonsági szabályozási követelményekkel összhangban fennálló szabályozási kerettel létrehozott célokon vagy szabványokon belül;
8. „repülésbiztonsági irányelv”: az illetékes hatóság által kibocsátott vagy elfogadott dokumentum, amely a repülésbiztonság helyreállítása érdekében valamely funkcionális rendszeren intézkedések végrehajtását rendeli el, ha bizonyíték áll rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy egyébként a repülésbiztonság veszélybe kerülne;
9. „repülésbiztonsági célkitűzés”: a veszély bekövetkeztének várható legnagyobb gyakoriságára vagy valószínűségére vonatkozó minőségi vagy mennyiségi meghatározás;
10. „repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzés”: az illetékes hatóság által vagy annak nevében végrehajtott szisztematikus és független vizsgálat, amelynek célja annak megállapítása, hogy az eljárásokkal és azok eredményeivel, illetve a termékekkel vagy szolgáltatásokkal kapcsolatos, a repülésbiztonsággal összefüggő teljes körű szabályozások vagy azok elemei megfelelnek-e a repülésbiztonságra vonatkozóan előírt rendelkezéseknek, végrehajtásuk hatékonyan valósult-e meg, és alkalmasak-e a várt eredmények elérésére;
11. „repülésbiztonsági szabályozási követelmények”: uniós vagy nemzeti rendelkezésekben a léginavigációs szolgálatok vagy az ATFM- és ASM-funkciók vagy egyéb hálózati funkciók ellátására vonatkozóan meghatározott követelmények, amelyek az e szolgálatok és funkciók ellátásával kapcsolatos műszaki és működési képességre és alkalmasságra, azok repülésbiztonság-irányítására, valamint a rendszerekre, annak elemeire és a kapcsolódó eljárásokra vonatkoznak;
12. „repülésbiztonsági követelmény”: a kockázatkezelési stratégia alapján meghatározott kockázatcsökkentés, amely valamely konkrét repülésbiztonsági célkitűzést valósít meg, beleértve a szervezeti, működési, eljárási, funkcionális, teljesítmény- és átjárhatósági követelményeket vagy környezeti jellemzőket;
13. „ellenőrzés”: meghatározott követelmények teljesítésének objektív bizonyíték szolgáltatása révén történő megerősítése;
14. „páneurópai ATM/ANS”: olyan tevékenység, amelyet a legtöbb vagy valamennyi tagállam felhasználói számára terveztek és hoztak létre, és amely a Szerződés rendelkezéseinek hatálya alá tartozó területhez tartozó légtéren túlra is kiterjeszthető.
3. cikk
A felügyeletet végző illetékes hatóságok
E rendelet alkalmazásában a léginavigációs szolgáltatói tanúsítványoknak - az 550/2004/EK rendelet 7. cikkének (8) bekezdésével és a 216/2008/EK rendelet 11. cikkével összhangban történő - kölcsönös elismerésének sérelme nélkül a felügyeletet végző illetékes hatóság:
a)
azon szervezetek esetében, amelyeknél a gazdasági tevékenység elsődleges helyszíne és - ha van ilyen - a központi iroda valamely tagállamban található, és a szervezet a léginavigációs szolgálatot ebben a tagállamban végzi, az adott tagállam által kijelölt vagy létrehozott nemzeti felügyeleti hatóság;
b)
azon szervezetek esetében, amelyeknél az 550/2004/EK rendelet 2. cikke szerinti, tagállamok közötti megállapodások az (1) bekezdéstől eltérően rendelkeznek a repülésbiztonsági felügyelettel kapcsolatos felelősségről, a szóban forgó megállapodások által kijelölt vagy létrehozott illetékes hatóság(ok). Ezeknek a megállapodásoknak összhangban kell lenniük az 550/2004/EK rendelet 2. cikke (3)-(6) bekezdésében meghatározott követelményekkel;
c)
azon szervezetek esetében, amelyek légiforgalmi szolgáltatást vagy léginavigációs szolgálatokat a Szerződés hatálya alá tartozó terület légterében biztosítanak, de amelyeknél a gazdasági tevékenység elsődleges helyszíne és - ha van ilyen - a központi iroda nem a Szerződés hatálya alá tartozó területen található, az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (a továbbiakban: az Ügynökség);
d)
azon szervezetek esetében, amelyek páneurópai légiforgalmi szolgáltatást vagy léginavigációs szolgálatokat biztosítanak, valamint egyéb hálózati funkciókat látnak el a Szerződés hatálya alá tartozó terület légterében, az Ügynökség.
4. cikk
Repülésbiztonsági felügyeleti funkció
(1) A léginavigációs szolgálatokra, valamint az ATFM-re, az ASM-re és egyéb hálózati funkciókra alkalmazandó követelmények felügyeletének részeként az illetékes hatóságok repülésbiztonsági felügyeletet gyakorolnak e tevékenységek biztonságos ellátásának figyelemmel kísérése érdekében, valamint annak ellenőrzése céljából, hogy betartásra kerültek-e az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelmények és azok végrehajtási rendelkezései.
(2) A több tagállam felelősségi körébe tartozó légtérre kiterjedő funkcionális légtérblokkokban tevékenykedő szervezetek felügyeletéről szóló megállapodás megkötésekor vagy határon átnyúló szolgáltatások esetében az érintett tagállamok úgy határozzák meg és osztják el a repülésbiztonsági felügyelet tekintetében gyakorolt felelősséget, hogy az biztosítsa, hogy:
a)
e rendelet minden egyes rendelkezésének végrehajtása tekintetében egyértelműen meg legyenek határozva a felelősségi körök;
b)
a tagállamok rálátással rendelkezzenek a repülésbiztonsági felügyelet mechanizmusaira és eredményeire;
c)
megvalósuljon a releváns információk cseréje a felügyeleti hatóság(ok) és a tanúsító hatóság között.
A tagállamok rendszeresen felülvizsgálják a megállapodást és annak gyakorlati végrehajtását, különösen az elért repülésbiztonsági teljesítmény szempontjából.
(3) A funkcionális légtérblokkokban tevékenykedő szervezetek felügyeletéről szóló megállapodás megkötésekor vagy határon átnyúló olyan szolgáltatások esetében, amelynél az illetékes hatóság legalább az egyik szervezet vonatkozásában a 3. cikk b) bekezdése értelmében az Ügynökség, az érintett tagállamok egyeztetnek az Ügynökséggel annak érdekében, hogy a (2) bekezdés a), b) és c) pontja teljesüljön.
5. cikk
A repülésbiztonsági teljesítmény nyomon követése
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak az elért repülésbiztonsági szintek rendszeres nyomon követéséről és értékeléséről annak megállapítása érdekében, hogy azok megfelelnek-e a hatóságok felelősségi körébe tartozó légtérblokkokban alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek.
(2) Az illetékes hatóságok a repülésbiztonság nyomon követéséből származó eredményeket különösen azon területek meghatározására használják fel, ahol a repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek való megfelelés ellenőrzése elsődleges fontosságú.
6. cikk
A repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek való megfelelés ellenőrzése
(1) Az illetékes hatóságok eljárást állapítanak meg az alábbiak ellenőrzése céljából:
a)
az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek való megfelelés a léginavigációs szolgálatok ellátásához szükséges tanúsítvány - ideértve az ahhoz kapcsolt, a repülésbiztonsággal összefüggő feltételeket is - kibocsátását vagy megújítását megelőzően;
b)
az 550/2004/EK rendelet 8. cikkével összhangban kibocsátott kijelölési jogi aktusban meghatározott, a repülésbiztonsággal összefüggő kötelezettségeknek való megfelelés;
c)
a szervezeteknek az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek való folyamatos megfelelése;
d)
az alábbiak valamelyikében meghatározott repülésbiztonsági célkitűzések, repülésbiztonsági követelmények és a repülésbiztonsággal összefüggő egyéb feltételek végrehajtása:
i.
a rendszerek ellenőrzésére vonatkozó nyilatkozatok, ideértve minden lényeges, a rendszerelemek megfelelésére vagy alkalmazhatóságára vonatkozó, az 552/2004/EK rendeletnek megfelelően kiadott nyilatkozatot;
ii.
a léginavigációs szolgálatokra, ATFM-re, az ASM-re és a hálózatirányítóra alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményekben előírt kockázatelemzési és kockázatcsökkentő eljárások;
e)
a repülésbiztonsági irányelvek végrehajtása.
(2) Szükséges, hogy az (1) bekezdésben említett eljárás:
a)
dokumentált eljárásokon alapuljon;
b)
kifejezetten a repülésbiztonsági felügyelet személyzetének szánt, a személyzet feladatának ellátására vonatkozó iránymutatást tartalmazó dokumentációval legyen alátámasztva;
c)
jelezze az érintett szervezet számára a repülésbiztonsági felügyeleti tevékenység eredményeit;
d)
a 7., 9. és 10. cikkel összhangban elvégzett repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzéseken és vizsgálatokon alapuljon;
e)
lássák el az illetékes hatóságot az 549/2004/EK rendelet 9. cikkében, az 550/2004/EK rendelet 7. cikkének (7) bekezdésében és a 216/2008/EK rendelet 10., 25. és 68. cikkében előírt intézkedéseket is tartalmazó további intézkedések támogatásához szükséges bizonyítékkal olyan helyzetekben, amikor a repülésbiztonsági szabályozási követelmények nem teljesülnek.
7. cikk
Repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések
(1) Az illetékes hatóságok vagy az általuk megbízott minősített szervezetek repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzéseket végeznek.
(2) Az (1) bekezdésben említett repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések:
a)
bizonyítékokkal látják el az illetékes hatóságokat az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek és a végrehajtási rendelkezéseknek való megfelelés tekintetében a javító vagy a helyreállító intézkedések szükségességének értékelése révén;
b)
függetlenek az érintett szervezet által a repülésbiztonság-irányítási vagy minőségirányítási rendszerei részeként elvégzett belső ellenőrzési tevékenységektől;
c)
elvégzése a 12. cikkben foglalt követelményekkel összhangban képesített ellenőrök által történik;
d)
a teljes végrehajtási rendelkezésekre vagy azok elemeire, valamint az eljárásokra, a termékekre vagy a szolgáltatásokra alkalmazandók;
e)
meghatározzák, hogy:
i.
a végrehajtási rendelkezések megfelelnek-e vagy sem a repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek;
ii.
a megtett intézkedések megfelelnek-e vagy sem a végrehajtási rendelkezéseknek;
iii.
a megtett intézkedések eredményei megfelelnek-e vagy sem a végrehajtási rendelkezésektől várt eredményeknek;
f)
a 8. cikkel összhangban a megállapított meg nem felelések kijavításához vezetnek.
(3) Az 1035/2011/EU végrehajtási rendelet 8. cikkében előírt vizsgálati programon belül az illetékes hatóságok megállapítják, és legalább évente frissítik a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések programját annak érdekében, hogy az:
a)
kiterjedjen valamennyi, potenciális repülésbiztonsági aggályokat felvető területre, és elsősorban azokra a területekre, amelyeken problémákat állapítottak meg;
b)
kiterjedjen valamennyi, az illetékes hatóság felügyelete alatt működő szervezetre, szolgálatra és hálózati funkcióra;
c)
biztosítsa, hogy az ellenőrzéseket a szervezetek tevékenységéből eredő kockázat szintjével arányos módon hajtsák végre;
d)
biztosítsa, hogy kétéves időszakon keresztül megfelelő ellenőrzéseket végezzenek annak vizsgálata céljából, hogy ezek a szervezetek a funkcionális rendszer valamennyi területén megfelelnek-e az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek;
e)
biztosítsa a helyreállító intézkedések végrehajtásának nyomon követését.
(4) Az illetékes hatóságok dönthetnek úgy, hogy módosítják az előzetesen megtervezett ellenőrzések hatókörét, és amennyiben szükséges, további ellenőrzésekről is határozhatnak.
(5) Az illetékes hatóságok határoznak arról, hogy mely rendelkezések, elemek, szolgáltatások, funkciók, termékek, helyszínek és tevékenységek tekintetében kell ellenőrzést végezni a meghatározott időszakon belül.
(6) Az ellenőrzés során tett észrevételeket és a megállapított meg nem feleléseket dokumentálni kell. A meg nem felelést bizonyítékkal kell alátámasztani, és azoknak az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek, valamint végrehajtási rendelkezéseknek a szempontjából kell meghatározni, amelyek alapján az ellenőrzést végezték.
(7) Ellenőrzési jelentést kell készíteni, amely részletes információkat tartalmaz a meg nem felelésre vonatkozóan.
8. cikk
Helyreállító intézkedések
(1) Az illetékes hatóság közli az ellenőrzés megállapításait az ellenőrzött szervezettel, és ezzel egyidejűleg az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményekben előírt bármely kiegészítő intézkedés sérelme nélkül a megállapított meg nem felelésekre vonatkozóan helyreállító intézkedéseket kér.
(2) Az ellenőrzött szervezet meghatározza a meg nem felelés korrigálásához szükségesnek ítélt helyreállító intézkedéseket, valamint a végrehajtásukhoz szükséges időkeretet.
(3) Az illetékes hatóság értékeli az ellenőrzött szervezet által meghatározott helyreállító intézkedéseket és azok végrehajtását, valamint elfogadja azokat, amennyiben az értékelés arra a következtetésre jut, hogy elegendőek a meg nem felelések kezelésére.
(4) Az ellenőrzött szervezet hozzákezd az illetékes hatóság által elfogadott helyreállító intézkedések bevezetéséhez. A helyreállító intézkedéseket és az azokat követő folyamatot az illetékes hatóság által elfogadott határidőn belül le kell zárni.
9. cikk
A funkcionális rendszereket érintő változtatások repülésbiztonsági felügyelete
(1) A szervezetek csak az illetékes hatóságuk által elfogadott eljárásokat alkalmaznak annak eldöntése során, hogy eszközölnek-e vagy sem repülésbiztonsággal összefüggő változtatásokat a funkcionális rendszereikben. A légiforgalmi szolgáltatók és a távközlési, navigációs vagy légtérellenőrző szolgáltatásokat nyújtók esetében az illetékes hatóság az 1035/2011/EU végrehajtási rendelet keretében fogadja el ezeket az eljárásokat.
(2) A szervezetek bejelentik az illetékes hatóságuknál a repülésbiztonsággal összefüggésben tervezett valamennyi változtatást. E célból az illetékes hatóságok a nemzeti joggal összhangban megfelelő igazgatási eljárásokat határoznak meg.
(3) A szervezetek az e cikk (1) bekezdésében említett eljárásokat követve végrehajthatják a bejelentett változtatásokat, kivéve, ha a 10. cikk alkalmazandó.
10. cikk
A tervezett változtatásokra vonatkozó felülvizsgálati eljárás
(1) Az illetékes hatóság az új funkcionális rendszerekre vagy a valamely szervezet által javasolt, már meglévő funkcionális rendszereket érintő változtatásokra vonatkozó repülésbiztonsági érveket abban az esetben vizsgálja felül:
a)
ha az 1035/2011/EU végrehajtási rendelet II. melléklete 3.2.4. pontjának megfelelően elvégzett, a súlyossági fokra vonatkozó értékelés 1. vagy 2. súlyossági osztályúnak sorolja be az azonosított veszélyek potenciális hatásait; vagy
b)
ha a változtatás végrehajtása új repülési előírások bevezetését teszi szükségessé.
Ha az a) és b) ponttól eltérő esetekben az illetékes hatóság szükségesnek tartja a felülvizsgálatot, értesíti a szervezetet, hogy repülésbiztonsági felülvizsgálatot tart a bejelentett változtatásról.
(2) A felülvizsgálatot az új funkcionális rendszer vagy a meglévő funkcionális rendszert érintő javasolt változtatás által okozott kockázat szintjével arányos módon kell elvégezni.
Szükséges, hogy a felülvizsgálat:
a)
dokumentált eljárásokat alkalmazzon;
b)
kifejezetten a repülésbiztonsági felügyelet személyzetének szánt, a személyzet feladatának ellátására vonatkozó iránymutatást tartalmazó dokumentációval legyen alátámasztva;
c)
mérlegelje azokat a repülésbiztonsági célkitűzéseket, repülésbiztonsági követelményeket és egyéb, a repülésbiztonsággal összefüggő feltételeket, amelyek összefüggésben állnak a vizsgálat tárgyát képező, az alábbiakban azonosított változtatással:
i.
az 552/2004/EK rendelet 6. cikkében említett, a rendszerek ellenőrzésére vonatkozó nyilatkozatok;
ii.
az 552/2004/EK rendelet 5. cikkében említett, a rendszerek rendszerelemeinek megfelelőségére vagy alkalmazhatóságára vonatkozó nyilatkozatok; vagy
iii.
az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményekkel összhangban meghatározott kockázatelemzési és kockázatcsökkentési dokumentáció;
d)
amennyiben szükséges, határozza meg a változtatás végrehajtásához kapcsolódó további, a repülésbiztonsággal összefüggő körülményeket;
e)
értékelje a benyújtott repülésbiztonsági érvek elfogadhatóságát, figyelemmel a következőkre:
i.
a veszélyek azonosítása;
ii.
a súlyossági osztályok megállapításának következetessége;
iii.
a repülésbiztonsági célkitűzések érvényessége;
iv.
a repülésbiztonsági követelmények és a repülésbiztonsággal összefüggő egyéb meghatározott feltételek érvényessége, hatékonysága és kivitelezhetősége;
v.
annak bizonyítása, hogy a repülésbiztonsági célkitűzések, repülésbiztonsági követelmények és a repülésbiztonsággal összefüggő egyéb feltételek folyamatosan teljesülnek;
vi.
annak bizonyítása, hogy a repülésbiztonsági érvek kidolgozásához alkalmazott eljárás eleget tesz az alkalmazandó repülésbiztonsági szabályozási követelményeknek;
f)
ellenőrizze azokat az eljárásokat, amelyeket a szervezetek a vizsgálat tárgyául szolgáló új funkcionális rendszerekkel vagy meglévő funkcionális rendszerek változtatásaival kapcsolatos repülésbiztonsági érvek kidolgozásához alkalmaznak;
g)
állapítsa meg, hogy szükség van-e a folyamatos megfelelés ellenőrzésére;
h)
tartalmazza azon koordinációs tevékenységeket, amelyek a légi alkalmasság és a repülési műveletek repülésbiztonsági felügyeletéért felelős hatóságok tekintetében szükségesek;
i)
értesítsen a vizsgálat tárgyát képező változtatás - adott esetben feltételes - elfogadásáról vagy indokolással ellátott el nem fogadásáról.
(3) A felülvizsgálat tárgyát képező változtatást az illetékes hatóság általi elfogadását követően lehet bevezetni.
11. cikk
Minősített szervezetek
(1) Ha az illetékes hatóság úgy határoz, hogy e rendelettel összhangban egy minősített szervezetet bíz meg a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések vagy felülvizsgálatok elvégzésével, biztosítja, hogy az 550/2004/EK rendelet 3. cikkével és a 216/2008/EK rendelet 13. cikkével összhangban a szervezet minősített szervezetek közül történő kiválasztása során alkalmazott kritériumok tartalmazzák a következőket:
a)
a minősített szervezet gyakorlattal rendelkezik a légiközlekedési jogalanyok repülésbiztonsági értékelésében;
b)
a minősített szervezet egyidejűleg nem működik közre az érintett szervezet repülésbiztonsági vagy minőségirányítási rendszerein belüli belső tevékenységekben;
c)
a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések, illetve felülvizsgálatok elvégzésében érintett teljes személyzet megfelelő képzéssel és képesítéssel rendelkezik, és megfelel e rendelet 12. cikkének (3) bekezdésében foglalt alkalmassági követelményeknek.
(2) A minősített szervezet hozzájárul ahhoz, hogy az illetékes hatóság vagy az annak nevében eljáró szerv ellenőrizhesse.
(3) Az illetékes hatóságok nyilvántartást vezetnek a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések, illetve felülvizsgálatok nevükben történő elvégzésével megbízott minősített szervezetekről. E nyilvántartásban dokumentálni kell az (1) bekezdésben foglalt követelményeknek való megfelelést.
12. cikk
Repülésbiztonsági felügyeleti képesség
(1) A tagállamok és a Bizottság felelőssége biztosítani, hogy az illetékes hatóságok képesek legyenek a felügyeletük alatt működő valamennyi szervezet repülésbiztonsági felügyeletére, ideértve az e rendeletben meghatározott intézkedések végrehajtását szolgáló erőforrás elegendő mértékben való rendelkezésre állását.
(2) Az illetékes hatóságok értékelést készítenek a repülésbiztonsági felügyeleti funkcióik teljesítéséhez szükséges emberi erőforrásokról, és azt kétévente frissítik; az értékelés az e rendeletben előírt eljárások és azok alkalmazásának elemzésén alapul.
(3) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a repülésbiztonsági felügyeleti tevékenységekben érintett valamennyi személy alkalmas az előírt funkció ellátására. E célból az illetékes hatóságok:
a)
meghatározzák és dokumentálják a szervezeti struktúrán belül a repülésbiztonsági felügyeleti tevékenységeket érintő valamennyi munkakörhöz kapcsolódóan a feladatok szempontjából releváns iskolai végzettséget, képzést, műszaki és/vagy üzemeltetési ismereteket, tapasztalatot és szakképesítést;
b)
külön képzést biztosítanak azok számára, akik a szervezeti struktúrán belül a repülésbiztonsági felügyeleti tevékenységekben érintettek;
c)
biztosítják, hogy a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések elvégzésére kijelölt személyzet, ideértve a minősített szervezetektől érkező ellenőrző személyzetet is, megfelel az illetékes hatóság által meghatározott egyedi minősítő feltételeknek. A feltételek a következőkre vonatkoznak:
i.
a léginavigációs szolgálatokkal, az ATFM-mel, az ASM-mel és az egyéb hálózati funkciókkal összefüggő azon követelmények ismeretére és megértésére, amelyek alapján a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések elvégezhetők;
ii.
az értékelési módszerek alkalmazására;
iii.
egy ellenőrzés lefolytatásához szükséges képességekre;
iv.
az ellenőrök hozzáértésének értékelés útján vagy egyéb elfogadható módon történő bizonyítására.
13. cikk
Repülésbiztonsági irányelvek
(1) Az illetékes hatóság repülésbiztonsági irányelvet bocsát ki, ha egy funkcionális rendszerben olyan, a repülésbiztonságot veszélyeztető körülményt állapít meg, amely azonnali intézkedést tesz szükségessé.
(2) A repülésbiztonsági irányelv, amelyet eljuttatnak az érintett szervezetekhez, tartalmazza legalább:
a)
a repülésbiztonságot veszélyeztető körülmény meghatározását;
b)
az érintett funkcionális rendszer meghatározását;
c)
a szükséges intézkedéseket és indokolásukat;
d)
azt a határidőt, amelyen belül a szükséges intézkedéseknek meg kell felelniük a repülésbiztonsági irányelvben foglaltaknak;
e)
a hatálybalépés időpontját.
(3) Az illetékes hatóságok megküldik a repülésbiztonsági irányelv másolatát az Ügynökségnek és a többi érintett illetékes hatóságnak, különösen azoknak, amelyek a funkcionális rendszer repülésbiztonsági felügyeletében érintettek, valamint a Bizottságnak.
(4) Az illetékes hatóságok ellenőrzik az alkalmazandó repülésbiztonsági irányelveknek való megfelelést.
14. cikk
A repülésbiztonsági felügyelet nyilvántartása
Az illetékes hatóságok nyilvántartják a repülésbiztonsági felügyeleti eljárásaikra vonatkozó megfelelő dokumentumaikat és hozzáférést biztosítanak azokhoz, ideértve a repülésbiztonsági felügyeleti ellenőrzések jelentéseit, valamint a repülésbiztonsággal összefüggő egyéb, a tanúsítványokra, kijelölésekre, a változtatások repülésbiztonsági felügyeletére, a repülésbiztonsági irányelvekre és a minősített szervezetek alkalmazására vonatkozó dokumentumokat.
15. cikk
A repülésbiztonsági felügyeletre vonatkozó jelentés
(1) Az illetékes hatóságok éves jelentést készítenek az e rendelet alapján megtett repülésbiztonsági felügyeleti intézkedésekről. Az éves repülésbiztonsági felügyeleti jelentés tájékoztatást nyújt továbbá:
a)
az illetékes hatóság szervezeti felépítéséről és eljárásairól;
b)
az illetékes hatóságot létrehozó vagy kijelölő tagállam felelősségi körébe tartozó légtérről és adott esetben az illetékes hatóság felügyelete alá tartozó szervezetekről;
c)
a repülésbiztonsági szabályozási ellenőrzések elvégzésével megbízott minősített szervezetekről;
d)
az illetékes hatósági erőforrások mindenkori szintjéről;
e)
az illetékes hatóság által működtetett repülésbiztonsági felügyeleti eljárások során meghatározott bármely repülésbiztonsági kérdésről.
(2) A tagállamok az 549/2004/EK rendelet 12. cikkében előírt, a Bizottság számára benyújtott éves jelentéseikhez felhasználják az illetékes hatóságaik által készített jelentéseket.
Az éves repülésbiztonsági felügyeleti jelentést hozzáférhetővé kell tenni a funkcionális légtérblokkok esetében az érintett tagállamok és az Ügynökség számára, továbbá a nemzetközi megállapodások alapján végzett, a léginavigációs szolgálatok, az ATFM, az ASM és egyéb hálózati funkciók repülésbiztonsági felügyelete végrehajtásának figyelemmel kísérését vagy ellenőrzését célzó programok vagy tevékenységek számára.
16. cikk
Információcsere az illetékes hatóságok között
Az illetékes hatóságok a 216/2008/EK rendelet 10. és 15. cikkével, valamint az 550/2004/EK rendelet 2. cikkének (4) bekezdésével összhangban meghozzák a szoros együttműködéshez szükséges intézkedéseket, és kicserélnek egymással minden szükséges információt a határokon átnyúló szolgálatokat vagy funkciókat ellátó valamennyi szervezet repülésbiztonsági felügyeletének biztosítása érdekében.
17. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Az e rendelet hatálybalépése előtt az 1315/2007/EK bizottsági rendelet alapján megkezdett intézkedéseket e rendelet rendelkezéseinek megfelelően kell végrehajtani.
(2) Ha valamely tagállam hatósága olyan szervezetek repülésbiztonsági felügyeletéért felelt, amelyek esetében az illetékes hatóság a 3. cikknek megfelelően az Ügynökség, akkor az említett hatóság 12 hónnappal e rendelet hatálybalépését követően átruházza a szervezetek tekintetében gyakorolt repülésbiztonsági felügyeleti funkciót az Ügynökségre, kivéve a hálózatirányító tekintetében gyakorolt repülésbiztonsági felügyeleti funkciót, melyet az Ügynökség munkája által támogatott Európai Bizottságra e rendelet hatálybalépésekor ruház át.
18. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1315/2007/EK rendelet hatályát veszti.
19. cikk
A 691/2010/EU bizottsági rendelet módosításai
A 691/2010/EU bizottsági rendelet IV. mellékletének 1.1. e) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„e)
az 1034/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (10) 7., 8. és 14. cikke szerinti nemzeti felügyeleti hatósági repülésbiztonsági jelentések, valamint a helyreállító intézkedési tervekben szereplő azonosított repülésbiztonsági hiányosságok megszüntetéséről szóló nemzeti felügyeleti hatósági jelentések;
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. október 17-én.