KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 498/2012
af 12. juni 2012
om tildelingen af toldkontingenter for eksporten af træ fra Den Russiske Føderation til Den Europæiske Union
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets afgørelse 2012/105/EU af 14. december 2011 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation om administrationen af toldkontingenter for eksporten af træ fra Den Russiske Føderation til Den Europæiske Union og af protokollen mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderations regering om tekniske betingelser i henhold til denne aftale (1), særlig artikel 4 heri, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I betragtning af den økonomiske betydning for Den Europæiske Union af importen af råtræ og den betydning, som den Russiske Føderation har for Den Europæiske Union som leverandør af råtræ, har Kommissionen forhandlet med Den Russiske Føderation om tilsagn fra Den Russiske Føderation om at mindske eller afskaffe de eksportafgifter, som den i øjeblikket anvender, herunder på råtræ.
(2)
Disse tilsagn, som vil blive opført på Verdenshandelsorganisationens (WTO's) liste over indrømmelser fra Den Russiske Føderation, når den tiltræder WTO, omfatter toldkontingenter for eksporten af bestemte typer nåletræer, hvoraf en del er blevet tildelt eksporten til Den Europæiske Union.
(3)
I forbindelse med forhandlingerne om Den Russiske Føderations tiltrædelse af WTO har Kommissionen på Unionens vegne forhandlet med Den Russiske Føderation om en aftale i form af brevveksling om administrationen af disse toldkontingenter for eksporten af visse former for nåletræer fra Den Russiske Føderation til Unionen (i det følgende benævnt »aftalen«).
(4)
Som anført i aftalen har Unionen og Den Russiske Føderation forhandlet om detaljerede tekniske betingelser for forvaltningen af toldkontingenterne, som er en del af en aftale i form af en protokol, der er forhandlet mellem Unionen og Den Russiske Føderations regering (i det følgende benævnt »protokollen«).
(5)
I forbindelse med aftalens og protokollens gennemførelse bør der fastlægges metoder for tildeling af toldkontingenter afhængigt af datoen for importørernes forelæggelse af ansøgninger, og der bør fastsættes bestemmelser og metoder for fastsættelsen af rettigheder for de traditionelle importører for hver kontingentperiode og for hver varegruppe.
(6)
Der bør fastsættes bestemmelser om forretningskontinuitet i forbindelse med fastsættelsen af, hvorvidt en importør, der påberåber sig status som traditionel importør, er den samme fysiske eller juridiske person, som importerede de omfattede varer i de referenceperioder, der er anført i denne forordning.
(7)
Der bør fastsættes bestemmelser og procedurer for de uudnyttede kvotetilladelser.
(8)
Der bør fastsættes overgangsbestemmelser, der skal gælde i de første tre kvoteperioder af anvendelsen af denne forordning i forbindelse med valget af referenceperioder til brug for beregningen af lofterne for kvotetilladelserne for traditionelle importører.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra udvalget for træ nedsat ved afgørelse (2012/105/EU) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Denne forordning fastlægger detaljerede bestemmelser om tildelingen af kvotetilladelser i overensstemmelse med protokollens artikel 5, stk. 2, og fastsætter andre bestemmelser, der er nødvendige for Unionens forvaltning af mængden af de toldkontingenter, der tildeles eksporten til Unionen i forbindelse med gennemførelsen af aftalen og protokollen.
Artikel 2
I denne forordning gælder definitionerne i artikel 1, stk. 3, artikel 2 og artikel 5, stk. 3 og 4, i protokollen.
Desuden gælder følgende definition: ved »varegruppe« forstås hver af de to kategorier af varer, der er omfattet i henhold til klassificeringen af sådanne varer i Ruslands told- og statistiknomenklatur, nemlig rødgran (toldposition 4403 20 110 og 4403 20 190) og skovfyr (toldposition 4403 20 310 og 4403 20 390). De relevante toldkoder, der anvendes i Den Russiske Føderation, og tilsvarende kombineret nomenklatur (2) (KN) og Taric-koder er vedhæftet som bilag I.
KAPITEL 2
TILDELINGSPRINCIPPER
Artikel 3
Metoden for tildeling af et toldkontingent afhænger af datoen for importørens indsendelse af ansøgningen og er, som følger:
a)
for ansøgninger indsendt senest den 31. juli i hvert år (i det følgende benævnt »første del af kvoteperioden«) tildeler Kommissionen toldkontingenter i overensstemmelse med de »traditionelle« eller »nye« importørkategorier, jf. protokollens artikel 5, stk. 2, litra b), og
b)
for ansøgninger indsendt fra den 1. august (i det følgende benævnt »anden del af kvoteperioden«) tildeler Kommissionen den resterende mængde af toldkontingenter i overensstemmelse med den kronologiske rækkefølge for Kommissionens modtagelse af meddelelser fra medlemsstaternes kompetente myndigheder (i det følgende benævnt »bevillingskontor«) i forbindelse med ansøgninger, der er indsendt af individuelle importører, jf. protokollens artikel 5, stk. 2, litra a.
Artikel 4
1. I første del af kvoteperioden:
a)
70 % af hvert toldkontingent pr. varegruppe tildeles traditionelle importører (i det følgende benævnt »kontingent for traditionelle importører«) og
b)
30 % af hvert toldkontingent pr. varegruppe tildeles nye importører (i det følgende benævnt »kontingent for nye importører«).
2. Kontingentet for de nye importører tildeles i overensstemmelse med den kronologiske rækkefølge for Kommissionens modtagelse af meddelelser fra bevillingskontorerne om ansøgninger om en kvotetilladelse fra sådanne importører.
3. Hver ny importør tildeles maksimalt 1,5 % af toldkontingentet for hver varegruppe i overensstemmelse med tildelingsproceduren omtalt i stk. 2.
Artikel 5
I anden del af kvoteperioden tildeles hver enkelt importør maksimalt 5 % af det resterende toldkontingent for hver varegruppe.
Artikel 6
1. I første del af kvoteperioden har hver traditionel importør kun ret til at anmode om kvotetilladelser for en bestemt del af kvoten for traditionelle importører for hver enkelt varegruppe (i det følgende benævnt »loft«), som er beregnet i henhold til stk. 2. Alle de kvotetilladelser, der tildeles en traditionel importør i første del af kvoteperioden, modregnes i loftet for denne importør.
2. Det loft for hver enkelt varegruppe for en traditionel importør, der gælder i en kvoteperiode (i det følgende benævnt »kvoteperiode n + 1«), beregnes i overensstemmelse med en sådan importørs gennemsnitlige faktiske import af de omfattede varer i de to kvoteperioder, der går forud for beregningsåret for et sådant loft, ud fra følgende formel:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
hvor:
»Ci« er loftet for den pågældende varegruppe (rødgran eller skovfyr) for importør »i« i kvoteperiode n + 1
»T« er kvoten for de traditionelle importører for den pågældende varegruppe i beregningsåret for loftet (i det følgende benævnt »kvoteperiode n«)
»Īi« er den traditionelle importør i's gennemsnitlige faktiske import af den pågældende varegruppe i de to kvoteperioder, der går forud for beregningen (i det følgende benævnt henholdsvis »kvoteperiode n-2« og »kvoteperiode n-1«), og er som følger
[(importør i's faktiske import i kvoteperiode n-2) + (importør i's faktiske import i kvoteperiode n-1)]/2
»ΣĪi« er summen af alle traditionelle importørers gennemsnitlige import Īi for den pågældende varegruppe.
Artikel 7
1. Hvert år beregner Kommissionen lofterne for den enkelte traditionelle importør for den følgende kvoteperiode i overensstemmelse med metoden i artikel 6, stk. 2.
2. I forbindelse med denne beregning skal bevillingskontorerne senest den 31. marts i kvoteperiode n forelægge et resume for Kommissionen af den faktiske import af de omfattede varer i kvoteperiode n-1, som de har fået meddelelse om i henhold til artikel 11, stk. 1. Et sådant resume indsendes via et elektronisk regneark i henhold til den model, der findes i bilag IV.
3. Kommissionen underretter senest den 30. april i kvoteperiode n bevillingskontorerne om de ajourførte lofter, der er fremkommet gennem de beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 6, stk. 2.
KAPITEL 3
FORRETNINGSKONTINUITET
Artikel 8
1. Hvis en importør, som hævder at være traditionel importør jf. protokollens artikel 5, stk. 4 (i det følgende benævnt »ansøgeren«), ikke forelægger tilfredsstillende dokumentation for at være den samme fysiske eller juridiske person, som importerede de omfattede varer i den referenceperiode, der er blevet valgt i henhold til artikel 17, stk. 2 (i det følgende benævnt »forgængeren«), skal denne forelægge den nødvendige dokumentation for bevillingskontoret for, at der er tale om forretningskontinuitet i forhold til forgængerens aktiviteter.
2. Der anses for at være forretningskontinuitet som omtalt i stk. 1, når:
a)
ansøgeren og forgængeren kontrolleres af den samme juridiske enhed, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (3), eller
b)
forgængerens økonomiske aktivitet med hensyn til de omfattede varer lovligt er blevet overdraget til ansøgeren, f.eks. som følge af en fusion eller erhvervelse, jf. forordning (EF) nr. 139/2004.
3. Importører, som ikke kan dokumentere forretningskontinuitet, anses for at være nye importører.
Artikel 9
Bestemmelserne i artikel 8 finder tilsvarende anvendelse, når en importør hævder at være traditionel importør i henhold til protokollens artikel 5, stk. 3.
KAPITEL 4
ANSØGNINGER OM KVOTETILLADELSER
Artikel 10
1. Ansøgninger om kvotetilladelser forelægges i den form, der er fastlagt i bilag II. Hvis oplysningerne i ansøgningen anses for at være utilstrækkelige, kan bevillingskontoret kræve yderligere oplysninger af ansøgeren.
2. Tildelingen af en kvotetilladelse underlægges et krav om, at de pågældende varer gennemgår en behandling på Unionens territorialområde, ved hvilken de får tildelt EU-oprindelse, jf. artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (4).
3. Ansøgninger om kvotetilladelser ledsages af en erklæring på tro og love afgivet af ansøgeren, som indeholder en forpligtelse til:
a)
at overdrage de pågældende varer til den foreskrevne behandling senest et år efter den dato, på hvilken toldangivelsen om overgang til fri omsætning med den nøjagtige beskrivelse af varerne og Taric-koderne blev godkendt af de kompetente toldmyndigheder
b)
at føre nøjagtige regnskaber i den medlemsstat, hvor tilladelsen blev givet, således at bevillingskontoret kan udføre den kontrol, som det anser for nødvendig med henblik på at sikre, at varerne faktisk overdrages til den foreskrevne behandling, og opbevare sådanne regnskaber; i dette underafsnit forstås ved »regnskaber« data, der indeholder alle nødvendige oplysninger og tekniske detaljer om, hvordan det er muligt for bevillingskontoret at føre tilsyn med og foretage kontrol af transaktioner
c)
at sikre, at bevillingskontoret kan spore de pågældende varer på tilfredsstillende måde hos den pågældende virksomhed gennem hele deres behandling
d)
at underrette bevillingskontoret om alle de faktorer, der kan påvirke tilladelsen.
4. Hvis de pågældende varer overdrages, forelægger ansøgeren tilstrækkelig dokumentation for deres overdragelse til den foreskrevne behandling, jf. stk. 3, litra a).
5. Artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (5) finder anvendelse.
6. Manglende overholdelse af den forpligtelse, der er omtalt i stk. 3 i denne artikel, fra importørens eller en fysisk eller juridisk persons side, til hvilken importøren efterfølgende overdrager sådanne varer, anses for at svare til en uudnyttet kvotetilladelse, jf. artikel 13, for den relevante mængde af varer.
7. Kommissionen offentliggør en liste over bevillingskontorer i Den Europæiske Unions Tidende og ajourfører den om nødvendigt.
KAPITEL 5
DOKUMENTATION FOR FAKTISK IMPORT
Artikel 11
1. Senest 15 kalenderdage efter slutningen af hver tredje måned underretter importørerne bevillingskontorerne i den medlemsstat, hvorfra de modtog en kvotetilladelse, om deres faktiske import af de omfattede varer til denne medlemsstat inden for de seneste tre måneder. I den forbindelse forsyner importøren bevillingskontoret med en kopi af toldangivelserne for den pågældende import.
2. Hvis mængden, der er anført i toldangivelsen, er målt i afbarket form, og mængden under punkt 9 i kvotetilladelsen indeholder bark, skal importøren ud over oplysningerne i stk. 1 og inden for samme tidsfrist meddele bevillingskontoret de nøjagtige importmængder for hver toldangivelse, som omfatter bark. De nøjagtige mængder fastslås ved anvendelse af justeringskoefficienterne i bilag III.
KAPITEL 6
UUDNYTTEDE KVOTETILLADELSER
Artikel 12
1. Hvis en kvotetilladelse er uudnyttet seks måneder efter dens udstedelse, returnerer importøren den til bevillingskontoret eller meddeler samme, at man agter at anvende den i den resterende del af kvoteperioden. Hvis en kvotetilladelse er blevet udstedt inden begyndelsen af kvoteperioden, jf. protokollens artikel 4, regnes tidsfristen på seks måneder fra den 1. januar i det år, der svarer til kvoteperioden.
2. Bevillingskontorerne underretter omgående Kommissionen om kvotetilladelser, der returneres af importørerne, jf. stk. 1. Den resterende del af loftet, der gælder for de traditionelle importører, og som er til rådighed for den pågældende varegruppe, ændres med det tilsvarende beløb.
Artikel 13
1. Hvis den faktiske import fra en traditionel importør af de omfattede varer i kvoteperiode n-1 er under 85 % af den mængde, der er dækket af alle kvotetilladelser, der er tildelt en sådan importør i den samme kvoteperiode, reduceres importørens importlofter for begge varegrupper i kvoteperiode n + 1 med et beløb, der er proportionelt med størrelsen af den manglende faktiske import.
2. Den reduktion, der er omtalt i stk. 1, udregnes, som følger:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
hvor:
»ri« er den reduktion, der gælder importlofterne for importør »i« for begge varegrupper i kvoteperiode n + 1
»ΣΑi« er summen af kvotetilladelser, der er tildelt den traditionelle importør »i« i kvoteperiode n-1
»Ii« er den faktiske import af de omfattede varer fra importør »i« i kvoteperiode n-1.
Artikel 14
1. Hvis en kvotetilladelse, som ikke er blevet returneret seks måneder efter dens udstedelse, jf. artikel 12, fortsat er uudnyttet ved udgangen af kvoteperiode n-1, reduceres importørens importlofter for begge varegrupper i kvoteperiode n + 1 med to gange beløbet i forhold til størrelsen af den uudnyttede kvotetilladelse.
2. Den reduktion, der er omtalt i stk. 1, udregnes, som følger:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
hvor:
»Ri« er den reduktion, der gælder importloftet for importør »i« for begge varegrupper i kvoteperiode n + 1
»ΣUi« er summen af uudnyttede kvotetilladelser, der er tildelt importør »i« i kvoteperiode n-1
»ΣΑi« er summen af kvotetilladelser, der er tildelt importør »i« for begge varegrupper i kvoteperiode n-1.
Artikel 15
Hvis betingelserne for en reduktion af importlofterne, som nævnt i artikel 13 og 14, opfyldes samtidigt, finder kun den højeste reduktion (Ri eller ri) anvendelse.
KAPITEL 7
OVERGANGSORDNINGER FOR DE FØRSTE TRE KVOTEPERIODER
Artikel 16
1. Tildelingsmetoden i artikel 4 i denne forordning gælder for hele den første kvoteperiode i forbindelse med anvendelsen af denne forordning. I denne kvoteperiode gælder bestemmelserne i kapitel 6 ikke.
2. Artikel 17 til 19 gælder i de første tre kvoteperioder i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.
Artikel 17
1. Importøren kan vælge, at referenceperioden i protokollens artikel 5, stk. 4, skal være 2004, 2007 eller en kombination af begge år.
2. Importører, der hævder at have status af traditionel importør, skal senest 20 kalenderdage efter ikrafttrædelsen af denne forordning angive, hvilken af de tre muligheder i stk. 1 de vælger til beregningen af deres lofter i overensstemmelse med artikel 6.
3. Den referenceperiode, som hver importør har valgt i henhold til stk. 2, skal gælde for de første tre kvoteperioder i forbindelse med anvendelsen af denne forordning.
Artikel 18
1. Importører, der hævder at have status af traditionel importør, skal senest 20 kalenderdage efter ikrafttrædelsen af denne forordning underrette bevillingskontoret eller -kontorerne i den eller de medlemsstater, hvorfra de agter at anmode om kvotetilladelser, om deres faktiske import af omfattede varer til den eller de medlemsstater i den referenceperiode, der er valgt i henhold til artikel 17, stk. 2. For at dokumentere en sådan påstand om faktisk import forsyner importøren bevillingskontoret med en kopi af toldangivelsen for den pågældende import.
2. Bevillingskontorerne indgiver et resumé til Kommissionen af den faktiske import af omfattede varer, som de har fået meddelelse om i henhold til stk. 1 i denne artikel, senest 35 kalenderdage efter ikrafttrædelsen af denne forordning. Et sådant resumé indsendes via et elektronisk regneark i henhold til den model, der findes i bilag V.
Artikel 19
1. Hvis der er valgt et enkelt år i henhold til artikel 17, stk. 2, er den variable størrelse Īi som nævnt i artikel 6, stk. 2, importørens faktiske import af den pågældende varegruppe i dette år.
2. Hvis der er valgt en kombination af både 2004 og 2007 i henhold til artikel 17, stk. 2, er den variable størrelse Īi som nævnt i artikel 6, stk. 2, gennemsnittet af importørens faktiske import af den pågældende varegruppe i årene 2004 og 2007, beregnet som følger:
[(Faktisk import i 2004) + (Faktisk import i 2007)]/2.
3. Kommissionen underretter bevillingskontorerne senest 65 kalenderdage efter ikrafttrædelsen af denne forordning om de lofter, der er fremkommet gennem de beregninger, der er foretaget i henhold til artikel 6, stk. 2.
4. Såfremt lofterne i artikel 6 ikke er blevet beregnet på det tidspunkt, hvor aftalen og protokollen anvendes midlertidigt, tildeles toldkontingenterne pr. varegruppe alle importører i overensstemmelse med den tildelingsprocedure, der er omtalt i artikel 3, litra b), indtil Kommissionen har meddelt bevillingskontorerne, at lofterne er blevet fastlagt, og at tildelingsproceduren i artikel 3, litra b), er afsluttet. I dette stykke tildeles hver importør maksimalt 2,5 % af toldkontingentet for hver varegruppe.
KAPITEL 8
Artikel 20
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den ophører med at finde anvendelse på den dato, fra hvilken protokollen ikke længere anvendes midlertidigt.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juni 2012.
A BIZOTTSÁG 498/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. június 12.)
az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló faexportra alkalmazandó vámkontingensek kiosztásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Unió és az Orosz Föderáció közötti, az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló faexportra vonatkozó vámkontingensek kezeléséről levélváltás formájában létrejött megállapodásnak, valamint az említett megállapodás szerinti technikai szabályokról az Európai Unió és az Orosz Föderáció kormánya között létrejött jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló, 2011. december 14-i 2012/105/EU tanácsi határozatra (1) és különösen annak 4. cikkére,
mivel:
(1)
Figyelembe véve, hogy az Európai Unió számára gazdasági szempontból fontos a nyersfa behozatala és az Orosz Föderáció mint nyersfabeszállító, a Bizottsággal folytatott tárgyalások eredményeképpen az Orosz Föderáció kötelezettséget vállalt, hogy csökkenti vagy eltörli a jelenleg alkalmazott kiviteli vámokat, a nyersfatermékekre alkalmazottakat is beleértve.
(2)
Ezek a kötelezettségvállalások, amelyek az Orosz Föderációnak a Kereskedelmi Világszervezethez (a továbbiakban: WTO) történő csatlakozásakor részei lesznek az árukra vonatkozóan vállalt engedményeket és kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzéknek, magukban foglalják bizonyos tűlevelű fafajták vámkontingenseit, amelyeknek egy része az Európai Unióba irányuló exportra esik.
(3)
Az Orosz Föderáció WTO-hoz történő csatlakozására irányuló tárgyalások keretében az Unió nevében a Bizottság az Orosz Föderációval levélváltás formájában megállapodást kötött az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló, bizonyos tűlevelű fák exportjára vonatkozó vámkontingensek kezeléséről (a továbbiakban: megállapodás).
(4)
A megállapodásban foglaltaknak megfelelően az Unió és az Orosz Föderáció megegyezett a vámkontingensek kezelésére vonatkozó részletes technikai szabályokról; ezeket az Unió és az Orosz Föderáció kormánya által elfogadott jegyzőkönyv (a továbbiakban: jegyzőkönyv) formájában a megállapodás tartalmazza.
(5)
A megállapodás és a jegyzőkönyv végrehajtása során az importőrök által benyújtott kérelmek napjától függően a vámkontingensek elosztásának módszereit meg kell állapítani, valamint minden egyes kontingensidőszakra és termékcsoportra a hagyományos importőrök jogainak megállapítására vonatkozó szabályokat és módszereket létre kell hozni.
(6)
Az üzletmenet folytonosságára vonatkozó szabályokat kell megállapítani annak meghatározására, hogy az az importőr, amely a hagyományos importőr státusát kérelmezi, ugyanaz a természetes vagy jogi személy-e, aki vagy amely az ebben a rendeletben meghatározott referenciaidőszakok alatt az érintett termékeket importálta.
(7)
A felhasználatlan kontingensengedélyekkel kapcsolatban is szabályokat és eljárásokat kell meghatározni.
(8)
E rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszakára átmeneti szabályokat kell meghatározni azzal kapcsolatban, hogy a hagyományos importőrök esetében ki kell választani a referencia-időszakokat a kontingensengedélyek felső határainak kiszámolásához.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 2012/105/EU határozattal felállított fabehozatali bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Ez a rendelet a jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban megállapítja a kontingensengedélyek kiosztásának részletes szabályait, valamint más olyan rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a megállapodás és a jegyzőkönyv végrehajtása során az Unió megfelelően kezelje az EU-ba irányuló kivitelre szánt vámkontingensekben megadott mennyiségeket
2. cikk
E rendelet alkalmazásában a jegyzőkönyv 1. cikkének (3) bekezdésében, 2. cikkében és 5. cikkének (3) és (4) bekezdésében meghatározott fogalommeghatározások alkalmazandók.
Ezen kívül az alábbi fogalommeghatározást kell alkalmazni: „termékcsoport”: az Orosz Föderációban alkalmazott vám- és statisztikai nómenklatúra értelmében az ilyen termékek besorolása szerint az érintett termékek mindkét kategóriája, vagyis a lucfenyő (4403 20 110 és 4403 20 190 vámtarifaszám) és a fenyő (4403 20 310 és 4403 20 390 vámtarifaszám). Az Orosz Föderációban és a vonatkozó Kombinált Nómenklatúrában (2) (a továbbiakban: KN) alkalmazott releváns vámtarifaszámokat, valamint a TARIC-kódokat az I. melléklet tartalmazza.
2. FEJEZET
KIOSZTÁSI ELVEK
3. cikk
A vámkontingens kiosztásának módszere attól függ, hogy az importőr mely napon nyújtotta be a kérelmet, a következők szerint:
a)
bármely év július 31-e előtt (a továbbiakban: a kontingensidőszak első része) benyújtott kérelmek esetében a Bizottság az importőrök „hagyományos” vagy „új” kategóriájának megfelelően osztja ki a vámkontingenseket a jegyzőkönyv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint; továbbá
b)
az augusztus 1-jétől (a továbbiakban: a kontingensidőszak második része) benyújtott bármely kérelemre a Bizottság a vámkontingensek hátralévő mennyiségeit a tagállami illetékes hatóságoktól (a továbbiakban: engedélyező hivatal(ok)) az egyes importőrök által benyújtott és a Bizottsághoz beérkezett kérelmekről szóló értesítések időrendi sorrendje szerint osztja ki a jegyzőkönyv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint.
4. cikk
(1) A kontingensidőszak első részében:
a)
mindegyik vámkontingens 70 %-át termékcsoportonként a hagyományos importőröknek kell kiosztani (a továbbiakban: hagyományos importőröknek szánt vámkontingens); továbbá
b)
mindegyik vámkontingens 30 %-át termékcsoportonként új importőröknek kell kiosztani (a továbbiakban: új importőröknek szánt vámkontingens).
(2) Az új importőröknek szánt vámkontingenst az engedélyező hivataloktól a Bizottsághoz beérkezett, az ilyen importőrök által benyújtott, a kontingensengedélyekre irányuló kérelmekről szóló értesítések időrendi sorrendje szerint kell kiosztani.
(3) A (2) bekezdésben említett kiosztási eljárással összhangban mindegyik új importőrnek mindegyik termékcsoportra a vámkontingens legfeljebb 1,5 %-át ítélik oda.
5. cikk
A kontingensidőszak második részében mindegyik importőrnek mindegyik termékcsoportra a hátramaradt vámkontingens legfeljebb 5 %-át ítélik oda.
6. cikk
(1) A kontingensidőszak első részében mindegyik hagyományos importőr csak arra jogosult, hogy kontingensengedélyeket kérjen mindegyik termékcsoport esetében a hagyományos importőröknek szánt vámkontingens egy adott részére (a továbbiakban: felső határ), amelyet a (2) bekezdéssel összhangban számítanak ki. A kontingensidőszak első részében az egy-egy hagyományos importőrnek odaítélt összes kontingensengedélyt az ilyen importőr felső határértékébe be kell számítani.
(2) Egy adott hagyományos importőrnek mindegyik termékkategóriára a kontingensidőszakban alkalmazandó felső értékét (a továbbiakban: n + 1 kontingensidőszak) a felső érték kiszámításának éve előtti két kontingensidőszakban az érintett termék ettől az importőrtől származó tényleges importjainak átlaga szerint kell kiszámolni a következő képlet alapján:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
ahol:
Ci: az érintett termékcsoport (lucfenyő vagy fenyő) felső határa i importőr számára az n + 1 kontingensidőszakban,
T: a felső határ kiszámításának évében (a továbbiakban: n kontingensidőszak) a hagyományos importőrök számára az érintett termékcsoport rendelkezésre álló vámkontingense
Īi: az érintett termék i hagyományos importőrtől származó tényleges importjának átlaga a kiszámítás előtti két kontingensidőszakban (a továbbiakban: n-2 kontingensidőszak és n-1 kontingensidőszak) a következők szerint:
[(i importőr tényleges importja n-2 kontingensidőszakban) + (i importőr tényleges importja n-1 kontingensidőszakban)]/2
ΣĪi: az érintett termékcsoportnak az összes hagyományos importőrtől származó Īi átlagos importja.
7. cikk
(1) A Bizottság a 6. cikk (2) bekezdésében megállapított módszer szerint minden évben mindegyik hagyományos importőrre kiszámítja a következő kontingensidőszakra alkalmazandó felső értéket.
(2) E számítás céljából az engedélyező hivatal legkésőbb az n kontingensidőszak március 31-ig a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett terméknek az n-1 kontingensidőszakban lebonyolított tényleges importja összefoglalását, amelyről a 11. cikk (1) bekezdése értelmében értesítették. Ezt az összefoglalást a IV. mellékletben megállapított minta szerinti elektronikus táblázat formájában nyújtják be.
(3) A Bizottság legkésőbb az n kontingensidőszak április 30-ig tájékoztatja az engedélyező hivatalokat a 6. cikk (2) bekezdése szerinti számítások eredményeként megállapított frissített felső értékekről.
3. FEJEZET
AZ ÜZLETMENET FOLYTONOSSÁGA
8. cikk
(1) Ha egy, a jegyzőkönyv 5. cikke (4) bekezdése szerint hagyományos importőr státust kérelmező importőr (a továbbiakban: kérelmező) nem bocsát rendelkezésre elég bizonyítékot arról, hogy ő ugyanaz a természetes vagy jogi személy, mint aki vagy amely a 17. cikk (2) bekezdése értelmében választott referenciaidőszak alatt az érintett termékeket importálta (a továbbiakban: jogelőd), az engedélyező hivatal rendelkezésére kell bocsátania a szükséges bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy a jogelőd tevékenységeit folytatja.
(2) Az - (1) bekezdésben említett - üzletmenet-folytonosság akkor valósul meg, ha
a)
a kérelmező és a jogelőd a 139/2004/EK tanácsi rendelet (3) értelmében ugyanazon jogi személy felügyelete alatt áll; vagy
b)
a jogelőd gazdasági tevékenységét az érintett termékek tekintetében jogilag átruházták a kérelmezőre, pl. a 139/2004/EK rendelet szerinti fúzió vagy vásárlás útján.
(3) Azok az importőrök, amelyek az üzletmenet folytonosságáról nem bocsátanak rendelkezésre bizonyítékot, új importőröknek tekintendők.
9. cikk
Ha egy importőr a jegyzőkönyv 5. cikke (3) bekezdése szerint hagyományos importőr státust kérelmez, értelemszerűen a 8. cikk rendelkezései alkalmazandók.
4. FEJEZET
KONTINGENSENGEDÉLYEK IRÁNTI KÉRELMEK
10. cikk
(1) A kontingensengedélyek iránti kérelmeket a II. mellékletben meghatározott formában kell benyújtani. Ha a kérelemben leírt információk nem bizonyulnak elegendőnek, az engedélyező hivatal további adatokat kérhet a kérelmezőtől.
(2) A kontingensengedély odaítélésének az a feltétele, hogy a vonatkozó termékeket az Unió vámterületén feldolgozzák, ami a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (4) 24. cikke értelmében uniós származást biztosít.
(3) A kontingensengedélyek iránti kérelmet a kérelmező eskü alatt tett nyilatkozatának kell kísérnie, amely a következő kötelezettségvállalásokat tartalmazza:
a)
az érintett termékeket az előírt feldolgozásra legkésőbb egy évvel azután át kell adni, hogy a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozatot, amely tartalmazza az áruk pontos leírását és a TARIC-kódokat, az illetékes vámhatóságok elfogadták;
b)
megfelelő nyilvántartást kell vezetni abban a tagállamban, ahol odaítélték az engedélyt, amely felhatalmazza az engedélyező hivatalt, hogy az általa szükségesnek tartott ellenőrzéseket véghez vigye annak biztosítására, hogy a termékeken ténylegesen elvégezték az előírt feldolgozást; ezt a nyilvántartást fenn kell tartani; ezen albekezdés alkalmazásában a „nyilvántartás” azokat az adatokat jelenti, amelyek - bármely hordozón - tartalmazzák a szükséges információkat és technikai adatokat, lehetővé téve, hogy az engedélyező hivatal felügyelje és ellenőrizze a műveleteket;
c)
lehetővé kell tenni az engedélyező hivatal számára, hogy az érintett termékeket a feldolgozás folyamán a számára megfelelő módon követhessék az érintett vállalkozás helyszínén;
d)
értesíteni kell az engedélyező hivatalt minden olyan tényezőről, amely befolyásolhatja az engedélyezést.
(4) Amikor az érintett termékeket átszállítják, a kérelmezőnek elegendő bizonyítékot kell rendelkezésre bocsátani arról, hogy a (3) bekezdés a) pontja szerint elvégezték rajta az előírt feldolgozást.
(5) A 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 308. cikkének d) pontját alkalmazni kell.
(6) Ha az importőr vagy bármely más természetes vagy jogi személy, amelynek az importőr később e termékeket átadja, nem teljesíti az e cikk (3) bekezdésében említett kötelezettségvállalást, azt a 13. cikk értelmében a termékek érintett mennyiségére kiadott, felhasználatlan kontingensengedéllyel egyenértékűnek kell tekinteni.
(7) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi az engedélyező hivatalok jegyzékét, és azt szükség esetén frissíti.
5. FEJEZET
A TÉNYLEGES IMPORT BIZONYÍTÉKA
11. cikk
(1) Az importőrök minden harmadik hónap végétől számított legfeljebb 15 napon belül értesítik annak a tagállamnak az engedélyező hivatalát, amelytől a kontingensengedélyt kapták, az elmúlt három hónapban az érintett termék adott tagállamba irányuló tényleges importjáról. Ebből a célból az importőr az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja a szóban forgó import vámnyilatkozatának egy példányát.
(2) Ha a vámnyilatkozatban jegyzett mennyiséget kéreg nélkül számítják, és a kontingensengedély űrlapjának 9. bejegyzésében említett mennyiség a kérget is tartalmazza, az importőr az (1) bekezdésben előírt információkon túl a kérget is számításba vevő, pontos importmennyiséget is az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja ugyanazon határidőn belül. A helyes mennyiségeket a III. mellékletben meghatározott korrekciós együtthatók alkalmazásával kell meghatározni.
6. FEJEZET
FELHASZNÁLATLAN KONTINGENSENGEDÉLYEK
12. cikk
(1) Ha egy kontingensengedélyt a kiadásától számított hat hónapon át nem használnak fel, az importőr visszaadja az engedélyező hivatalnak, vagy értesíti az engedélyező hivatalt azon szándékáról, hogy azt a kontingensidőszak hátralévő részében szeretné felhasználni. Ha a kontingensengedélyt a jegyzőkönyv 4. cikke értelmében a kontingensidőszak kezdete előtt bocsátották ki, a hat hónapos határidőt a kontingensidőszak évének január 1-jétől kell számítani.
(2) Az engedélyező hivatalok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az importőrök által az (1) bekezdés értelmében visszaadott összes kontingensengedélyről. A hagyományos importőröknek az érintett termékcsoportra rendelkezésre álló felső határai egyenlegét a megfelelő mennyiségre kell módosítani.
13. cikk
(1) Ha az n-1 kontingensidőszakban a hagyományos importőrtől származó érintett termékek tényleges importja kevesebb, mint ugyanebben a kontingensidőszakban az adott importőrnek odaítélt összes kontingensengedély által érintett mennyiség 85 %-a, az n + 1 kontingensidőszak alatt mindkét termékcsoportra az importőr behozatali felső értékeit csökkenteni kell egy olyan összeggel, amely arányos a hiányzó tényleges import nagyságával.
(2) Az (1) bekezdésben említett csökkentést a következőképpen kell kiszámítani:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
ahol:
ri: mindkét termékcsoportra az n + 1 kontingensidőszakban i importőr importplafonjaira alkalmazott csökkentés
ΣΑi: n-1 kontingensidőszak alatt az i hagyományos importőrnek odaítélt kontingensengedélyek összege
Ii: n-1 kontingensidőszak alatt az i importőrtől származó érintett termékek tényleges importja.
14. cikk
(1) Ha egy adott kontingensengedély, amelyet a 12. cikk értelmében a kibocsátás után hat hónappal nem adtak vissza, az n-1 kontingensidőszak végén felhasználatlan marad, az n + 1 kontingensidőszakban mindkét termékcsoportra az importőr felső értékeit a felhasználatlan kontingensengedély nagyságával arányos összeg kétszeresével kell csökkenteni.
(2) Az (1) bekezdésben említett csökkentést a következőképpen kell kiszámítani:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
ahol:
Ri: mindkét termékcsoportra az n + 1 kontingensidőszakban i importőr felső értékeire alkalmazott csökkentés
ΣUi: n-1 kontingensidőszak alatt az i importőrnek odaítélt felhasználatlan kontingensengedélyek összege
ΣΑi: n-1 kontingensidőszak alatt mindkét termékcsoportra az i importőrnek odaítélt kontingensengedélyek összege.
15. cikk
Ha az import felső értékeinek a 13. és 14. cikkben előírt csökkentésére előírt feltételek egyszerre teljesülnek, csak a jelentősebb csökkentést (Ri vagy ri) kell alkalmazni.
7. FEJEZET
AZ ELSŐ HÁROM KONTINGENSIDŐSZAKRA ALKALMAZANDÓ ÁTMENETI INTÉZKEDÉSEK
16. cikk
(1) Az e rendelet 4. cikkében meghatározott kiosztási módszer az e rendelet alkalmazásának teljes első kontingensidőszakára alkalmazandó. E kontingensidőszak során a 6. fejezet rendelkezései nem alkalmazandók.
(2) E rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszaka során a 17-19. cikk alkalmazandó.
17. cikk
(1) A jegyzőkönyv 5. cikkének (4) bekezdésében előírt referenciaidőszak az importőr választása szerint 2004, 2007 vagy a kettő kombinációja.
(2) A hagyományos importőr státust kérelmező importőr e rendelet hatálybalépésétől számított 20 napon belül közli, hogy az (1) bekezdésben előírt három lehetőség közül melyiket választja a felső értékek a 6. cikk szerinti kiszámításához.
(3) A (2) bekezdés értelmében az egyes importőrök által választott referenciaidőszak az e rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszakára érvényes.
18. cikk
(1) A hagyományos importőr státust kérelmező importőrök az e rendelet hatálybalépésétől számított legkésőbb 20 naptári napon belül a 17. cikk (2) bekezdése értelmében értesítik azon tagállam(ok) engedélyező hivatalát/hivatalait, amelyektől kontingensengedélyt szándékoznak kérni, a referenciaidőszak alatt az érintett termékek adott tagállam(ok)ba irányuló, a tényleges importjáról. A tényleges importkérelmek alátámasztása céljából az importőr az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja a szóban forgó importra vonatkozó vámnyilatkozatának egy példányát.
(2) Az engedélyező hivatalok e rendelet hatálybalépésétől számított 35 naptári napon belül összefoglalást bocsátanak a Bizottság rendelkezésére az érintett termékek olyan tényleges behozatalairól, amelyekről értesítést kaptak e cikk (1) bekezdése értelmében. Ezt az összefoglalást a V. mellékletben megállapított minta szerinti elektronikus táblázat formájában nyújtják be.
19. cikk
(1) Ha a 17. cikk (2) bekezdése értelmében egyetlen évet választanak, a 6. cikk (2) bekezdésében említett Īi változó jelenti az adott évben az érintett termékcsoportnak az importőrtől származó tényleges importját.
(2) Ha a 17. cikk (2) bekezdése értelmében 2004-et és 2007-et választják, a 6. cikk (2) bekezdésében említett Īi változó jelenti 2004-ben és 2007-ben az érintett termékcsoportnak az importőrtől származó tényleges importját a következő számítások szerint:
[tényleges import 2004-ben) + (tényleges import 2007)]/2.
(3) A Bizottság legkésőbb e rendelet hatálybalépésétől számított 65 napon belül tájékoztatja az engedélyező hivatalokat a 6. cikk (2) bekezdése szerinti számítások eredményeként született felső értékekről.
(4) Ha a 6. cikkben említett felső értékeket a megállapodás és a jegyzőkönyv átmeneti alkalmazásáig nem számították ki, a termékcsoportonkénti vámkontingenseket a 3. cikk b) pontjában említett elosztási eljárás szerint minden importőrnek ki kell osztani addig, amíg a Bizottság értesíti az engedélyezési hivatalt, hogy a felső értékeket meghatározták, és a 3. cikk b) pontjában említett kiosztási eljárás befejeződött. E bekezdés alkalmazásában mindegyik importőrnek mindegyik termékcsoport vámkontingensének legfeljebb 2,5 %-a ítélhető oda.
8. FEJEZET
20. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Hatályát veszti azon a napon, amikor a jegyzőkönyvet már nem ideiglenesen kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. június 12-én.