RÅDETS DIREKTIV 2011/64/EU
af 21. juni 2011
om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak
(kodifikation)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af cigaretafgifterne (1), 92/80/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter (2) og 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktiverne bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres og samles i én enkelt retsakt.
(2)
Unionens afgiftslovgivning for så vidt angår tobaksvarer skal sikre et velfungerende indre marked og samtidig et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, jf. artikel 168 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og under hensyntagen til at tobaksvarer kan forårsage alvorlige sundhedsskader, og at Unionen er part i Verdenssundhedsorganisationens rammekonvention om tobakskontrol. Der bør tages højde for situationen for hver af de forskellige sorter forarbejdet tobak.
(3)
Et af formålene med traktaten om Den Europæiske Union er at opretholde en økonomisk union, som har de samme kendetegn som et internt marked, inden for hvilken der er en sund konkurrence. Med hensyn til forarbejdet tobak forudsætter gennemførelsen af dette mål, at medlemsstaternes forbrugsafgifter på varer fra denne sektor ikke fordrejer konkurrencen og ikke hindrer den frie bevægelighed inden for Unionen.
(4)
De mange sorter forarbejdet tobak, der adskiller sig fra hinanden ved deres kendetegn og forskellige anvendelsesformål bør defineres.
(5)
Der bør indføres en sondring mellem finskåren tobak til rulning af cigaretter og anden røgtobak.
(6)
Tobaksruller, der kan ryges, som de er, efter en simpel, manuel behandling, bør også betragtes som cigaretter, således at disse varer pålægges ens afgifter.
(7)
Begrebet fabrikant bør defineres som den fysiske eller juridiske person, der reelt fremstiller tobaksvarerne og fastsætter den maksimale detailsalgspris for de enkelte medlemsstater, hvori de pågældende produkter skal overgå til frit forbrug.
(8)
Af hensyn til en ensartet og rimelig opkrævning af afgifter bør en definition af cigaretter, cigarer og cigarillos og anden røgtobak fastlægges, således at tobaksruller, som i forhold til deres længde kan betragtes som to eller flere cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som to eller flere cigaretter, at en cigartype, som på mange punkter ligner en cigaret, i punktafgiftsøjemed behandles som en cigaret, at røgtobak, som på mange punkter ligner finskåren tobak til rulning af cigaretter, i punktafgiftsøjemed behandles som finskåren tobak, og at tobaksaffald defineres præcist. I lyset af de økonomiske vanskeligheder, som en omgående gennemførelse ville kunne medføre for de berørte tyske og ungarske virksomheder, bør Tyskland og Ungarn bemyndiges til at udsætte anvendelsen af definitionen af cigarer og cigarillos indtil den 1. januar 2015.
(9)
For så vidt angår punktafgifter, bør strukturharmoniseringen navnlig have den virkning, at konkurrencen for de forskellige kategorier af forarbejdet tobak, som tilhører den samme gruppe, ikke fordrejes som følge af opkrævning af afgifter, og at medlemsstaternes nationale markeder åbnes.
(10)
Af konkurrencehensyn skal der være fri prisdannelse for alle grupper af forarbejdet tobak.
(11)
Punktafgiftsstrukturen for cigaretter skal, ud over et specifikt element fastsat pr. vareenhed, omfatte et proportionalt element, som baseres på detailsalgsprisen inklusive alle afgifter. Da omsætningsafgiften på cigaretter har samme virkning som en værdipunktafgift, bør denne tages i betragtning ved fastsættelsen af forholdet mellem punktafgiftens specifikke element og det samlede afgiftsbeløb.
(12)
Med forbehold af den blandede afgiftsstruktur og den maksimale procentsats af det specifikke element i det samlede afgiftsbeløb skal medlemsstaterne tildeles effektive midler til at lægge specifikke punktafgifter eller minimumspunktafgifter på cigaretter for at sikre, at mindst en bestemt minimumsafgift opkræves i hele Unionen.
(13)
Med henblik på det indre markeds funktion er det nødvendigt at fastsætte minimumspunktafgifter for alle former for forarbejdet tobak.
(14)
Med hensyn til cigaretter bør der sikres neutrale konkurrencevilkår for producenterne, opdelingen af tobaksmarkederne bør reduceres og sundhedsmålene fremhæves. En prisrelateret minimumsafgift bør således fastsættes med udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, og en specifik minimumsafgift bør finde anvendelse for alle cigaretter. Af samme årsag bør den vejede gennemsnitlige detailsalgspris også anvendes som udgangspunkt for måling af betydningen af specifikke punktafgifters andel af det samlede afgiftsbeløb.
(15)
Med hensyn til pris- og punktafgiftsniveauerne navnlig i forhold til cigaretter, som er langt den største kategori af tobaksvarer, og i forhold til finskåren tobak til rulning af cigaretter er der stadig væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne, som kan forstyrre det indre markeds funktion. En vis grad af konvergens mellem afgiftsniveauerne i medlemsstaterne ville være med til at nedbringe omfanget af bedrageri og smugling inden for Unionen.
(16)
En sådan konvergens ville også bidrage til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Afgiftsniveauet er et vigtigt aspekt i forhold til prisen på tobaksvarer og påvirker følgelig forbrugernes rygevaner. Bedrageri og smugling undergraver de afgiftsregulerede prisniveauer navnlig for cigaretter og finskåren tobak til rulning af cigaretter og bringer derved målene for tobakskontrol og sundhedsbeskyttelse i fare.
(17)
Med henblik på andre varer end cigaretter bør der gælde en ensartet afgiftsincidens for alle varer, der tilhører samme kategori forarbejdet tobak. Med henblik på det indre markeds funktion er det mest hensigtsmæssigt at fastsætte en samlet minimumspunktafgift udtrykt som procentsats eller i beløb pr. kg eller pr. stk.
(18)
Med hensyn til finskåren tobak til rulning af cigaretter bør en prisrelateret minimumsafgift i Unionen udtrykkes på en sådan måde, at der opnås tilsvarende virkninger som på cigaretområdet, og tage udgangspunkt i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
(19)
Det er nødvendigt, at der sker en tilnærmelse af minimumsniveauerne for finskåren tobak til rulning af cigaretter i forhold til minimumsafgiftsniveauerne for cigaretter, så der tages større hensyn til graden af konkurrence mellem de to produkter, som afspejles i observerede forbrugsmønstre, samt deres lige store skadevirkning.
(20)
Portugal bør gives mulighed for at anvende en reduceret sats for så vidt angår cigaretter, der forbruges i de mest afsidesliggende regioner i Azorerne og Madeira.
(21)
Overgangsperioder bør gøre det muligt for medlemsstaterne at foretage en smidig tilpasning til niveauerne for den samlede punktafgift, hvorved eventuelle bivirkninger begrænses.
(22)
For ikke at skade den økonomiske og sociale balance på Korsika er det nødvendigt og berettiget at give en dispensation indtil den 31. december 2015, i medfør af hvilken Frankrig kan anvende en punktafgiftssats, som er lavere end den nationale punktafgiftssats, for cigaretter og andre former for forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på øen. Afgifterne på forarbejdet tobak, der overgår til frit forbrug på Korsika, bør senest på denne dato være fuldstændigt tilpasset de på det franske fastland gældende afgifter, men der bør ske en trinvis forhøjelse af den på Korsika gældende punktafgift på cigaretter for at undgå en alt for voldsom overgang til de på fastlandet gældende afgifter.
(23)
De fleste medlemsstater afgiftsfritager eller tilbagebetaler punktafgifter for visse former for forarbejdet tobak, afhængig af deres anvendelse; fritagelserne eller tilbagebetalingerne i forbindelse med særlige anvendelser bør fastsættes i dette direktiv.
(24)
Der bør indføres en fremgangsmåde, hvorefter de i dette direktiv fastsatte satser eller beløb regelmæssigt kan tages op til revision på grundlag af en rapport fra Kommissionen, hvori der tages hensyn til alle relevante faktorer.
(25)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL 1
FORMÅL
Artikel 1
Dette direktiv fastsætter de almindelige principper for harmoniseringen af strukturen og satserne for de punktafgifter, som medlemsstaterne pålægger forarbejdet tobak.
KAPITEL 2
DEFINITIONER
Artikel 2
1. I dette direktiv forstås ved forarbejdet tobak:
a)
cigaretter
b)
cigarer og cigarillos
c)
røgtobak
i)
finskåren tobak til rulning af cigaretter
ii)
anden røgtobak
2. Produkter, som helt eller delvis består af andre stoffer end tobak, men som opfylder de øvrige kriterier i artikel 3 eller artikel 5, stk. 1, ligestilles med cigaretter og røgtobak.
Uanset første afsnit betragtes produkter uden indhold af tobak ikke som forarbejdet tobak, hvis de udelukkende benyttes til medicinske formål.
3. Med forbehold af de EU-forskrifter der allerede er vedtaget, foregriber definitionerne i stk. 2 i denne artikel og artikel 3, 4 og 5 ikke fastlæggelsen af, hvilke systemer eller hvilket afgiftsniveau der skal anvendes på de forskellige varegrupper, som nævnes deri.
Artikel 3
1. I dette direktiv forstås ved cigaretter:
a)
tobaksruller, der kan ryges, som de er, og som ikke er cigarer eller cigarillos efter artikel 4, stk. 1
b)
tobaksruller, der ved en simpel, ikke-industriel behandling skydes ind i cigaretpapirhylstre
c)
tobaksruller, der ved en simpel, ikke-industriel behandling omvikles med cigaretpapirblade.
2. I punktafgiftsøjemed betragtes en af de i stk. 1 omhandlede tobaksruller som to cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 8 cm, men højst 11 cm, som tre cigaretter, hvis den uden filter og mundstykke har en længde over 11 cm, men højst 14 cm, og så fremdeles.
Artikel 4
1. I dette direktiv forstås følgende ved cigarer eller cigarillos, hvis de kan være og i betragtning af deres egenskaber og forbrugernes almindelige forventninger udelukkende er bestemt til at ryges, som de er:
a)
tobaksruller, som er forsynet med et dæksblad af naturtobak
b)
tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve af rekonstitueret tobak, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke mundstykket i tilfælde af cigarer med mundstykke, når deres stykvægt uden filter og mundstykke er mindst 2,3 g og højst 10 g, og deres omkreds er 34 mm eller derover i mindst en tredjedel af deres længde.
2. Uanset stk. 1 kan Tyskland og Ungarn indtil den 31. december 2014 fortsætte med at anvende følgende afsnit.
Følgende betragtes som cigarer eller cigarillos, hvis de kan ryges, som de er:
a)
tobaksruller, som udelukkende består af naturtobak
b)
tobaksruller, som er forsynet med et dæksblad af naturtobak
c)
tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke i tilfælde af cigarer med mundstykke, hvor mundstykke og et omblad begge er af rekonstitueret tobak, når deres stykvægt uden filter eller mundstykke er mindst 1,2 g, og deres dæksblad er fæstnet i spiralform med en spids vinkel på mindst 30o i forhold til cigarens længdeaksel
d)
tobaksruller, som er fyldt med en reven blanding og er forsynet med et dæksblad af normal cigarfarve af rekonstitueret tobak, der dækker produktet helt, eventuelt også filteret, men ikke mundstykket i tilfælde af cigarer med mundstykke, når deres stykvægt uden filter og mundstykke er mindst 2,3 g, og deres omkreds er 34 mm eller derover i mindst en tredjedel af deres længde.
3. Produkter, som delvis består af andre stoffer end tobak, men som opfylder de øvrige kriterier i stk. 1, ligestilles med cigarer og cigarillos.
Artikel 5
1. I dette direktiv forstås ved røgtobak:
a)
tobak, der er skåret, revet, spundet eller udpresset i plader, og som kan ryges uden yderligere industriel forarbejdning
b)
tobaksaffald, der er pakket med henblik på detailsalg, som ikke henhører under artikel 3 og artikel 4, stk. 1, og som kan ryges. I forbindelse med denne artikel forstås ved »tobaksaffald« rester af tobaksblade samt biprodukter, der hidrører fra tobaksforarbejdning eller fremstilling af tobaksvarer.
2. Som finskåret tobak til rulning af cigaretter betragtes røgtobak, hvis mere end 25 vægtprocent af tobakspartiklerne har en snitbredde på mindre end 1,5 mm.
Desuden kan medlemsstaterne som finskåren tobak til rulning af cigaretter betragte røgtobak, hvis mere end 25 vægtprocent af tobakspartiklerne har en snitbredde på over 1,5 mm eller derover, og hvis den er solgt eller bestemt til at blive solgt til rulning af cigaretter.
Artikel 6
Som fabrikant betragtes enhver fysisk eller juridisk person etableret i Unionen, der forarbejder tobak til tobaksvarer med henblik på detailsalg.
KAPITEL 3
BESTEMMELSER FOR CIGARETTER
Artikel 7
1. Cigaretter forarbejdet inden for Unionen og cigaretter indført fra tredjelande pålægges i hver medlemsstat en værdipunktafgift, som udregnes efter den maksimale detailsalgspris inklusive told, såvel som en specifik punktafgift udregnet efter produktenhed.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne holde toldafgifter uden for beregningsgrundlaget for den værdipunktafgift, der opkræves på cigaretter.
2. Satsen for den værdipunktafgift og beløbet for den specifikke punktafgift skal være den samme for alle cigaretter.
3. I strukturharmoniseringens slutfase gennemføres der i alle medlemsstaterne for cigaretter det samme forhold mellem den specifikke punktafgift og summen af den værdipunktafgift og omsætningsafgiften, således at skalaen af detailsalgspriser på rette måde afspejler forskellen i de priser, hvortil fabrikanterne afsætter varen.
4. Punktafgiften for cigaretter kan om nødvendigt omfatte en minimumsafgift, såfremt den blandede afgiftsstruktur og båndet for punktafgiftens specifikke element, som fastsat i artikel 8, overholdes strengt.
Artikel 8
1. Det specifikke punktafgiftsbeløb for cigaretter fastlægges i forhold til den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
2. Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af alle de cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
3. Indtil den 31. december 2013 må det specifikke element i punktafgiften ikke være under 5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:
a)
den specifikke punktafgift
b)
den værdipunktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
4. Fra den 1. januar 2014 må det specifikke element i punktafgiften på cigaretter ikke være under 7,5 % eller over 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, der fremkommer ved sammenlægning af følgende:
a)
den specifikke punktafgift
b)
den værdipunktafgift og den moms, der opkræves af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
5. Som undtagelse fra stk. 3 og 4 kan en medlemsstat, når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i denne medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at punktafgiftens specifikke element udtrykt som en procentdel af det samlede afgiftsbeløb falder til under en procentsats på 5 % eller 7,5 %, alt efter tilfældet, eller stiger til over en procentsats på 76,5 % af det samlede afgiftsbeløb, undlade at tilpasse det specifikke punktafgiftsbeløb indtil senest den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
6. Medlemsstaterne kan opkræve en minimumspunktafgift på cigaretter, jf. dog nærværende artikels stk. 3, 4 og 5 samt artikel 7, stk. 1, andet afsnit.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne anvender minimumsforbrugsafgifter på cigaretter efter reglerne i dette kapitel.
2. Stk. 1 finder anvendelse på de afgifter, som i henhold til dette kapitel opkræves på cigaretter, og som omfatter
a)
en specifik punktafgift pr. vareenhed
b)
en værdipunktafgift beregnet på grundlag af den maksimale detailsalgspris
c)
en moms beregnet på grundlag af detailsalgsprisen.
Artikel 10
1. Den samlede punktafgift (specifik afgift og værdiafgift eksklusive moms) på cigaretter udgør mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 64 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 101 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog ikke forpligtede til at overholde 57 %-reglen i første afsnit.
2. Fra den 1. januar 2014 udgør den samlede punktafgift på cigaretter mindst 60 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 115 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog ikke forpligtede til at overholde 60 %-reglen i første afsnit.
Bulgarien, Estland, Grækenland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Rumænien indrømmes en overgangsperiode indtil den 31. december 2017 til at efterkomme kravene i første og andet afsnit.
3. Medlemsstaterne forhøjer gradvis punktafgifterne med henblik på at efterkomme kravene i stk. 2 på de datoer, der er fastsat deri.
Artikel 11
1. Når der i den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter i en medlemsstat indtræffer en ændring, der bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der er fastsat i henholdsvis artikel 10, stk. 1, første punktum, og stk. 2, første punktum, kan den pågældende medlemsstat undlade at tilpasse afgiften indtil den 1. januar i det andet år efter det år, hvor ændringen fandt sted.
2. Forhøjer en medlemsstat momssatsen for cigaretter, kan den nedsætte den samlede punktafgift med op til et beløb, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris svarer til forhøjelsen af momssatsen, ligeledes udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, også selv om en sådan tilpasning bevirker, at den samlede punktafgift falder til under det niveau, der udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris er fastsat i artikel 10, stk. 1, første punktum, og stk. 2, første punktum.
Medlemsstaten forhøjer imidlertid afgiften igen, så den når op på mindst dette niveau den 1. januar i det andet år efter det år, hvor nedsættelsen fandt sted.
Artikel 12
1. Portugal kan anvende en reduceret sats, der er indtil 50 % lavere end den i artikel 10 fastsatte, for så vidt angår cigaretter, der forbruges i de mest afsidesliggende regioner i Azorerne og Madeira, og som fremstilles af småproducenter, hvis respektive årsproduktion ikke overstiger 500 tons.
2. Som afvigelse fra artikel 10 kan Frankrig fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer, op til et årligt kontingent på 1 200 tons. Denne sats fastsættes således:
a)
indtil den 31. december 2012: mindst 44 % af prisen på cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse i disse departementer
b)
fra den 1. januar 2013: mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 88 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris
c)
fra den 1. januar 2015: mindst 57 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for cigaretter, der overgår til frit forbrug. Punktafgiften skal være mindst 90 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter uanset den vejede gennemsnitlige detailsalgspris.
KAPITEL 4
BESTEMMELSER FOR ANDEN FORARBEJDET TOBAK END CIGARETTER
Artikel 13
Følgende kategorier af forarbejdet tobak, der er fremstillet inden for Unionen, eller som er indført fra tredjelande, underkastes i hver medlemsstat en minimumspunktafgift, der er fastsat i artikel 14:
a)
cigarer og cigarillos
b)
finskåren tobak til rulning af cigaretter
c)
anden røgtobak.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne anvender en punktafgift, der kan være:
a)
enten en værdipunktafgift, beregnet på grundlag af de maksimale detailsalgspriser for hver vare, der frit er fastsat af de i Unionen etablerede fabrikanter og importørerne fra tredjelande i overensstemmelse med artikel 15, eller
b)
en specifik afgift udtrykt som et beløb pr. kg eller, for cigarer og cigarillos, alternativt pr. antal stykker, eller
c)
en blandet afgift, omfattende et værdielement og et specifikt element.
Medlemsstaterne kan fastsætte et mindstebeløb for punktafgiften, såfremt punktafgiften enten er en værdiafgift eller en blandet afgift.
2. Den samlede punktafgift (specifik afgift og/eller værdiafgift eksklusive moms) udtrykt som en procentdel eller som et beløb pr. kg eller pr. antal stykker, skal være mindst lig med de minimumssatser eller minimumsbeløb, der er fastsat:
a) for cigarer eller cigarillos: 5 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 12 EUR pr. 1 000 stk. eller pr. kg
b) for finskåren tobak til rulning af cigaretter: 40 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller 40 EUR pr. kg
c) for anden røgtobak: 20 % af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter eller 22 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2013 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 43 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 47 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2015 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 46 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 54 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2018 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 48 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
Fra den 1. januar 2020 udgør den samlede punktafgift for finskåren tobak til rulning af cigaretter mindst 50 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris for finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, eller mindst 60 EUR pr. kg.
Den vejede gennemsnitlige detailsalgspris beregnes i forhold til den samlede værdi af den finskårne tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug, på grundlag af detailsalgsprisen inklusive alle afgifter divideret med den samlede mængde finskåren tobak til rulning af cigaretter, der overgår til frit forbrug. Den fastsættes senest den 1. marts hvert år på grundlag af data vedrørende alle cigaretter, der er overgået til frit forbrug det foregående kalenderår.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede satser eller beløb gælder for alle varer, der tilhører samme kategori forarbejdet tobak, og der foretages ikke inden for den enkelte kategori nogen sondring på grundlag af varernes kvalitet, frembydning, oprindelse eller fremstillingsmaterialer eller på grundlag af virksomhedernes art alle andre kriterier.
4. Som afvigelse fra stk. 1 og 2, kan Frankrig fortsætte med fra den 1. januar 2010 og indtil den 31. december 2015 at anvende en reduceret punktafgiftssats på andre former for forarbejdet tobak end cigaretter, der overgår til frit forbrug i Korsikas departementer. Denne sats er fastsat således:
a) for cigarer og cigarillos: mindst 10 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
b) for finskåren tobak til rulning af cigaretter:
i)
indtil den 31. december 2012 mindst 27 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
ii)
fra den 1. januar 2013 mindst 30 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
iii)
fra den 1. januar 2015 mindst 35 % af salgsprisen inklusive alle afgifter
c) for anden røgtobak: mindst 22 % af salgsprisen inklusive alle afgifter.
KAPITEL 5
FASTSÆTTELSE AF DE MAKSIMALE DETAILSALGSPRISER FOR FORARBEJDET TOBAK, OPKRÆVNING AF PUNKTAFGIFT, FRITAGELSER OG REFUSIONER
Artikel 15
1. Fabrikanter eller eventuelt deres repræsentanter eller befuldmægtigede i Unionen samt importører fra tredjelande fastsætter frit de maksimale detailsalgspriser for hver enkelt af deres varer og for hver enkelt af de medlemsstater, hvori de skal overgå til frit forbrug.
Den i første afsnit omhandlede bestemmelse kan dog ikke være til hinder for anvendelsen af nationale lovgivninger om kontrol med prisniveauet eller overholdelse af fastsatte priser, såfremt de er forenelige med EU-lovgivningen.
2. For at lette opkrævningen af punktafgiften kan medlemsstaterne fastsætte en skala for detailsalgspriser pr. gruppe forarbejdet tobak på betingelse af, at hver skala er tilstrækkelig bred og detaljeret til reelt at svare til forskellen på varer med oprindelse i Unionen.
Enhver skala gælder for alle varer, der tilhører den gruppe af forarbejdet tobak, som den angår, uden hensyn til kvalitet, præsentation, varens oprindelse eller de benyttede materialer, firmaernes særkende eller andre kriterier.
Artikel 16
1. De nærmere regler for opkrævning af punktafgiften harmoniseres senest i den afsluttende fase for harmoniseringen af punktafgiften. I den foregående fase opkræves punktafgiften principielt ved hjælp af toldbanderoler. Hvis medlemsstaterne opkræver punktafgiften ved hjælp af toldbanderoler, er de forpligtet til at stille disse til rådighed for fabrikanter og forhandlere fra andre medlemsstater. Hvis punktafgiften opkræves på anden måde, påser medlemsstaterne, at hverken administrative eller tekniske hindringer af denne grund påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
2. Importører og EU-fabrikanter af forarbejdet tobak undergives, for så vidt angår de nærmere regler for opkrævning og betaling af punktafgiften, den i stk. 1 omhandlede ordning.
Artikel 17
Forarbejdet tobak kan fritages for punktafgift, eller allerede erlagt punktafgift kan tilbagebetales, når:
a)
den anvendes denatureret til industriel brug eller gartneribrug
b)
den destrueres under administrativt tilsyn
c)
den udelukkende anvendes til videnskabelige forsøg samt til forsøg, der vedrører varernes kvalitet
d)
den genanvendes af fabrikanten.
Medlemsstaterne bestemmer de vilkår og formaliteter, som ovennævnte fritagelser og tilbagebetalinger er underlagt.
KAPITEL 6
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
1. Kommissionen offentliggør en gang om året værdien af euroen i nationale valutaer, der skal anvendes på beløbene for den samlede punktafgift.
De valutakurser, der anvendes, er dem, der gælder den første arbejdsdag i oktober, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende; de finder anvendelse fra den 1. januar i det følgende kalenderår.
2. Medlemsstaterne kan opretholde de punktafgiftsbeløb, som gælder ved den i stk. 1 omhandlede årlige tilpasning, såfremt omregningen af punktafgiftsbeløbene udtrykt i euro medfører en forhøjelse af punktafgifterne udtrykt i national valuta på under 5 % eller under 5 EUR, idet det laveste af disse to beløb er gældende.
Artikel 19
1. Hvert fjerde år forelægger Kommissionen Rådet en rapport og eventuelt et forslag om punktafgiftssatsen og -strukturen i dette direktiv.
I Kommissionens rapport indgår hensynet til et velfungerende indre marked, realværdien af punktafgiftssatserne og traktatens bredere målsætninger.
2. Rapporten i stk. 1 baseres navnlig på oplysningerne fra medlemsstaterne.
3. Kommissionen udarbejder efter proceduren i artikel 43 i Rådets direktiv 2008/118/EF (5) en liste over statistiske data, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten, med undtagelse af data vedrørende fysiske eller juridiske personer. Bortset fra data, der er let tilgængelige for medlemsstaterne, omhandler listen kun data, som kan indsamles og opstilles uden en uforholdsmæssig administrativ byrde for medlemsstaterne.
4. Kommissionen må ikke offentliggøre eller på anden måde udbrede data, hvis det ville føre til afsløring af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed.
Artikel 20
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 21
Direktiv 92/79/EØF, 92/80/EØF og 95/59/EF, som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
Henvisninger til de ophævede direktiver anses som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 22
Dette direktiv træder i kraft den 1. januar 2011.
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 21. juni 2011.
A TANÁCS 2011/64/EU IRÁNYELVE
(2011. június 21.)
a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról
(kodifikált szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A cigaretták adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/79/EGK tanácsi irányelvet (1), a cigarettán kívüli dohánygyártmány adójának közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/80/EGK tanácsi irányelvet (2) és a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében a fent említett irányelveket egységes aktusba foglalva kell kodifikálni.
(2)
A dohánytermékekre vonatkozó uniós adójogszabályoknak biztosítaniuk kell a belső piac megfelelő működését és ezzel egyidejűleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 168. cikkében előírt magas szintű egészségvédelmet, szem előtt tartva, hogy a dohánytermékek súlyosan károsíthatják az egészséget, továbbá hogy az Unió részes fele az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezményének. A módosítások során figyelembe kell venni a különböző típusú dohánygyártmányok helyzetét.
(3)
Az Európai Unióról szóló Szerződés egyik célja egy gazdasági unió fenntartása, amely jellemzői hasonlítanak egy nemzeti piac jellemzőihez, amelyen belül egészséges verseny uralkodik. A dohánygyártmányok tekintetében e cél elérése előfeltételezi, hogy a tagállamokban az ezen ágazat termékeinek forgalmát érintő adók alkalmazása ne torzítsa a versenyfeltételeket, és az Unión belül ne akadályozza azok szabad mozgását.
(4)
Az egymástól jellemzőik és felhasználási céljuk alapján megkülönböztetett különböző típusú dohánygyártmányokat meg kell határozni.
(5)
Szükséges különbséget tenni a cigaretták sodrására szánt finomra vágott dohány és az egyéb fogyasztási dohány között.
(6)
Azon dohányrudat, amely meglévő állapotában egy egyszerű eljárás után dohányzásra alkalmas, szintén cigarettának kell tekinteni e termékek egységes adóztatása céljából.
(7)
A gyártót olyan természetes vagy jogi személyként kell meghatározni, aki ténylegesen dohányterméket gyárt, és megállapítja a legmagasabb kiskereskedelmi árat minden olyan tagállam számára, amelyikben a kérdéses termékeket szabad forgalomba bocsátják.
(8)
Az egységes és méltányos adóztatás érdekében a cigaretták, szivarok, szivarkák és egyéb fogyasztási dohányok fogalmát úgy kell meghatározni, hogy a hosszuk alapján két vagy több cigarettának megfelelő dohányrudakat a jövedéki adó szempontjából kettő vagy több cigarettának lehessen tekinteni, az a szivarfajta, amely számos tekintetben hasonlít egy cigarettához, a jövedéki adó szempontjából cigarettának minősüljön, és az a fogyasztási dohány, amely számos tekintetben hasonlít a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányhoz, a jövedéki adó szempontjából finomra vágott dohánynak minősüljön, a dohánytörmelék fogalmát egyértelműen meg kell határozni. Figyelembe véve mindazokat a gazdasági nehézségeket, amelyeket az azonnali végrehajtás okozhatna a német és a magyar gazdasági szereplőknek, Németország és Magyarország számára engedélyezni kell, hogy 2015. január 1-jéig elhalaszthassa a szivarok és szivarkák meghatározásának alkalmazását.
(9)
Különösen a jövedéki adók szerkezete összehangolásának kell ahhoz vezetnie, hogy az ugyanazon csoportba tartozó dohánygyártmányok kategóriái közötti verseny az adóterhek következtében ne torzuljon, és hogy ez a tagállamok nemzeti piacainak megnyitását valósítsa meg.
(10)
A szabad verseny követelménye a szabad árképzést jelenti a dohánygyártmányok minden csoportja tekintetében.
(11)
A cigarettákra vonatkozó jövedéki adó szerkezetének egy, a termékegységre számított tételes összetevő mellett tartalmaznia kell egy, valamennyi adót tartalmazó kiskereskedelmi áron alapuló százalékos összetevőt; mivel a cigarettákat terhelő forgalmi adónak ugyanaz a hatása, mint a ad valorem jövedéki adónak, és e tényt figyelembe kell venni a jövedéki adó tételes összetevője és a teljes adóteher közötti arány megállapításánál.
(12)
A vegyes adószerkezet és a teljes adóterhen belül a tételes összetevő maximális százalékarányának sérelme nélkül, hatékony eszközöket kell a tagállamok rendelkezésére bocsátani, amelyekkel a cigarettára tételes vagy minimum jövedéki adót vethetnek ki, és ezáltal biztosíthatják, hogy legalább egy bizonyos minimális adóösszeg érvényesüljön az Unió egészén belül.
(13)
A belső piac megfelelő működése érdekében minimális jövedéki adót kell meghatározni a dohánygyártmányok minden kategóriájára.
(14)
A cigaretták tekintetében a termelők vonatkozásában semleges versenyfeltételeket kell biztosítani, a dohánypiacok felosztottságát csökkenteni kell, és az egészségvédelmi célkitűzéseket kell hangsúlyozni. Az árhoz kapcsolódó adóminimum alapját így a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárnak kell képeznie, egy pénzösszegben kifejezett adóminimumnak pedig valamennyi cigarettára vonatkoznia kell. Ugyanezen okokból kell a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat alapul venni a tételes jövedéki adóknak a teljes adóterhen belüli jelentősége felméréséhez.
(15)
Az árak és a jövedékiadó-szintek tekintetében különösen a cigaretta - a messze legjelentősebb dohánytermék-kategória -, valamint a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében a tagállamok között még mindig jelentős eltérések léteznek, ami zavarhatja a belső piac működését. Az adószinteknek a tagállamok közötti bizonyos mértékű közelítése elősegítené a csalás és a csempészet Unión belüli visszaszorítását.
(16)
A közelítés elősegítené az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítását is. Az adószint lényeges tényező a dohánytermékek árában, amely pedig befolyásolja a fogyasztók dohányzási szokásait. A csalás és csempészet aláássa különösen a cigaretta és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány adóalapon kialakított árszintjét, és ezzel veszélyezteti a dohány-ellenőrzési és egészségvédelmi célkitűzések elérését.
(17)
A cigarettától eltérő termékek tekintetében harmonizált adóterhet kell megállapítani minden olyan termékre, amely a dohánygyártmánynak ugyanabba a csoportjába tartozik. Az általános minimális jövedéki adónak százalékban vagy kilogrammonkénti összegben történő kifejezése, illetve egy adott tételszámra való meghatározása a legmegfelelőbb a belső piac működése céljából.
(18)
A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány tekintetében az Unióban egy árhoz kapcsolódó minimumadó alapját úgy kell meghatározni, hogy a cigaretta esetében kiváltotthoz hasonló hatást érjenek el, referenciaértéknek pedig a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat kell tekinteni.
(19)
A cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohány minimumadóját közelíteni kell a cigarettákra vonatkozó minimumadókhoz annak érdekében, hogy a két termék közötti, a megfigyelt fogyasztási szokásokban tükröződő verseny intenzitása, valamint azonos mértékben ártalmas jellegük egyaránt figyelembevehetőbb legyen.
(20)
Portugáliának lehetőséget kell adni kedvezményes adó alkalmazására a kisüzemi termelésben előállított, és az Azori-szigetek és Madeira távoli régióin elfogyasztott cigarettákra vonatkozóan.
(21)
Az átmeneti időszakoknak lehetővé kell tenniük a tagállamok részére, hogy zökkenőmentesen igazodjanak a teljes jövedéki adó szintjeihez, korlátozva ezáltal a lehetséges mellékhatásokat.
(22)
Annak érdekében, hogy Korzika gazdasági és társadalmi egyensúlya ne sérüljön, 2015. december 31-ig eltérés biztosítása szükséges és indokolt, amely révén Franciaország a Korzikán szabad forgalomba bocsátott cigarettákra és egyéb dohánygyártmányokra vonatkozó nemzeti adómértéknél alacsonyabb jövedékiadó-mértéket alkalmazhat. Az említett időpontra a Korzikán szabad forgalomba bocsátott dohánygyártmányokra vonatkozó adószabályokat teljes mértékben össze kell hangolni a francia anyaországbeli szabályokkal. Mindazonáltal el kell kerülni a túl hirtelen változást, és fokozatosan kell növelni Korzikán a cigarettát és a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott dohányt jelenleg terhelő jövedéki adót.
(23)
A tagállamok többsége bizonyos típusú dohánygyártmányok tekintetében mentességet ad a jövedéki adó alól, vagy jövedékiadó-visszatérítést alkalmaz azon az alapon, hogy milyen felhasználásra gyártják azokat, és ezen irányelvben meg kell határozni a konkrét felhasználásra alkalmazott mentességeket és visszatérítéseket.
(24)
Meg kell állapítani egy olyan eljárást, amely lehetővé teszi, hogy az ezen irányelvben meghatározott kulcsokat vagy összegeket egy, az összes megfelelő tényezőt figyelembe vevő bizottsági jelentés alapján időszakosan felülvizsgálják.
(25)
Ez az irányelv nem érinti az I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. FEJEZET
TÁRGY
1. cikk
Ezen irányelv megállapítja a tagállamok által a dohánygyártmányokra kivetett jövedéki adó szerkezete és adókulcsa összehangolásának általános elveit.
2. FEJEZET
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
2. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a dohánygyártmány:
a)
cigaretták;
b)
szivarok és szivarkák;
c)
fogyasztási dohány:
i.
cigaretták sodrására szánt finomra vágott dohány;
ii.
egyéb fogyasztási dohány.
(2) Cigarettának és fogyasztási dohánynak kell tekinteni az olyan termékeket, amelyek teljesen vagy részben dohánytól eltérő anyagokat tartalmaznak, de egyébként megfelelnek a 3. cikkben vagy az 5. cikk (1) bekezdésében rögzített követelményeknek.
Az első albekezdés ellenére nem lehet dohánygyártmánynak tekinteni azon termékeket, amelyek nem tartalmaznak dohányt, és azokat kizárólag gyógyászati célra használják.
(3) Az Unió meglévő rendelkezései ellenére, az e cikk (2) bekezdése szerinti, és a 3, 4. és 5. cikk szerinti meghatározások nem sértik az adózás rendszerének vagy szintjének kiválasztását, amelyet az e cikkekben említett különféle termékcsoportokra kell alkalmazni.
3. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a cigaretta:
a)
dohányrúd, amely meglévő állapotában dohányzásra alkalmas, és a 4. cikk (1) bekezdése értelmében nem minősül szivarnak vagy szivarkának;
b)
dohányrúd, amelyet egy egyszerű, nem ipari eljárással cigarettapapír-hüvelybe tolnak;
c)
dohányrúd, amelyet egy egyszerű, nem ipari eljárással cigarettapapír-lappal körbevesznek.
(2) A jövedéki adó szempontjából az (1) bekezdésben említett dohányrudat két darab cigarettának kell tekinteni, amenynyiben füstszűrő és szopóka nélkül 8 cm-nél hosszabb, de nem hosszabb mint 11 cm; három darab cigarettának kell tekinteni, amennyiben füstszűrő és szopóka nélkül 11 cm-nél hosszabb, de nem hosszabb mint 14 cm, és így tovább.
4. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a tulajdonságaik és a szokásos fogyasztói elvárások alapján a következő, dohányzásra alkalmas és kizárólag arra szánt dohányáruk minősülnek szivarnak vagy szivarkának:
a)
természetes dohánylevelekből álló külső borítékkal rendelkező dohányrudak;
b)
a kocsányozott keverékdohányból készült szivarbélből, valamint a szivar szokásos színével megegyező színű, regenerált dohánylevélből készült, és a terméket - adott esetben a füstszűrőt is beleértve, a szopókával ellátott szivaroknál azonban a szopóka kivételével - teljesen körülölelő, külső borítékból álló dohányrudak, amelyeknek darabsúlya - füstszűrő vagy szopóka nélkül - legalább 2,3 gramm és legfeljebb 10 gramm, valamint amelyek hosszának legalább egyharmadánál mért kerülete eléri a 34 millimétert.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően Németország és Magyarország 2014. december 31-ig folytathatja a következő albekezdés alkalmazását.
Szivar vagy szivarka a következő, amennyiben azok meglévő állapotukban dohányzásra alkalmasak:
a)
teljes egészében természetes dohányból készült dohányrúd;
b)
dohányrúd természetes dohányból készült borítékkal;
c)
dohányrúd kocsányozott keverékdohányból készült töltettel, a szivar szokásos színével megegyező, a terméket - adott esetben a füstszűrőt is, szopókás szivaroknál azonban a szopókát nem beleértve - teljesen körülölelő külső borítékkal, továbbá belső burokkal ellátva, amelyek mindegyike dohányfóliából készült, ha darabonkénti tömege - füstszűrő, illetve szopóka nélkül - legalább 1,2 g, és a külső boríték spirális irányban, legalább 30o-os hegyesszögben tekeredik fel a szivar hosszanti tengelyére;
d)
dohányrúd kocsányozott keverékdohányból készült töltettel, a szivar szokásos színével megegyező, a terméket - adott esetben a füstszűrőt is, szopókás szivaroknál azonban a szopókát nem beleértve - teljesen körülölelő, dohányfóliából készült külső borítékkal, ha darabonkénti tömege - füstszűrő, illetve szopóka nélkül - legalább 2,3 g, és kerülete a dohányrúd hosszának legalább egyharmadán legalább 34 mm.
(3) Azokat a termékeket, amelyek részben tartalmaznak dohánytól eltérő anyagokat is, de egyébként megfelelnek az (1) bekezdésben rögzített követelményeknek, szivarnak, illetve szivarkának kell tekinteni.
5. cikk
(1) Ezen irányelv alkalmazásában a fogyasztási dohány:
a)
vágott vagy másképpen feldarabolt, tömbökbe csavart vagy préselt dohány, amely további ipari feldolgozás nélkül dohányzásra alkalmas;
b)
kiskereskedelmi értékesítésre felkínált dohánytörmelék, amely nem tartozik a 3. cikk és a 4. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, és dohányzásra alkalmas. E cikk alkalmazásában dohánytörmeléknek kell tekinteni a dohány feldolgozása és a dohánytermékek előállítása során keletkező dohánylevél-maradványokat és melléktermékeket.
(2) Cigaretta sodrására szánt finomra vágott dohánynak kell tekinteni az olyan fogyasztási dohányt, amelyben a dohányrészecskék több mint 25 tömegszázalékát kisebb mint 1,5 milliméter szélességűre vágták.
A tagállamok azt a fogyasztási dohányt is cigaretta gyártására szánt finomra vágott dohánynak tekinthetik, amelyben a dohányrészecskék több mint 25 tömegszázalékát legalább 1,5 milliméter szélességűre vágták, és amelyet cigaretta sodrására szolgáló dohányként adtak el, illetve szándékoznak eladni.
6. cikk
A gyártó az Unión belül letelepedett olyan természetes vagy jogi személy, amely kiskereskedelmi forgalomba hozatala céljából a dohányt feldolgozott termékké alakítja át.
3. FEJEZET
A CIGARETTÁKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
7. cikk
(1) Az Unióban gyártott cigarettákra és a harmadik országokból behozott cigarettákra a vámokat is tartalmazó legmagasabb kiskereskedelmi ár alapján számított ad valorem jövedéki adót és a termék egységére meghatározott tételes jövedéki adót kell kivetni.
Az első albekezdés ellenére a tagállamok kizárhatják a vámokat a cigaretták ad valorem jövedéki adójának számítási alapjából.
(2) A ad valorem jövedéki adó mértékének és a tételes jövedéki adó összegének minden cigaretta esetén egyformának kell lennie.
(3) A szerkezeti összehangolás végső fázisában minden tagállamban a cigarettákra ugyanazon arányt alkalmazzák a ad valorem jövedéki adó és a forgalmi adó összege, valamint a tételes jövedéki adó között oly módon, hogy a kiskereskedelmi ártartomány híven tükrözze a gyártók szállítási árai közötti különbségeket.
(4) Amennyiben szükséges, a cigarettákra kivetett jövedéki adó magában foglalhat egy minimum adókomponenst, feltéve, hogy az adózás vegyes szerkezetét és a jövedéki adó tételes összetevőjének tekintetében a 8. cikkben meghatározott sávot szigorúan betartják.
8. cikk
(1) A jövedéki adó tételes összetevőjének a cigarettákra vonatkozó teljes adóteher összegén belüli százalékarányát a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján kell kiszámolni.
(2) A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott cigaretták összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabad forgalomba bocsátott cigaretták teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
(3) 2013. december 31-ig a kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek az 5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:
a)
tételes jövedéki adó;
b)
a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett ad valorem jövedéki adó és hozzáadottérték-adó (héa).
(4) 2014. január 1-jétől a cigarettákra kivetett jövedéki adó tételes összetevője nem lehet annak a teljes adótehernek a 7,5 %-ánál alacsonyabb és 76,5 %-ánál magasabb, amely a következők együttes összege:
a)
tételes jövedéki adó;
b)
a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárra kivetett ad valorem jövedéki adó és héa.
(5) A (3) és (4) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, amenynyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának változása miatt a jövedéki adónak a teljes adóteher százalékában kifejezett tételes összetevője a teljes adóteher 5 vagy 7,5 %-a (amelyik alkalmazandó) alá csökken vagy 76,5 %-a fölé emelkedik, az érintett tagállam a változás bekövetkeztének évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a tételes jövedéki adó összegének kiigazításától.
(6) Az e cikk (3), (4) és (5) bekezdésére és a 7. cikk (1) bekezdésének második albekezdésére is figyelemmel, a tagállamok jövedéki minimumadót vethetnek ki a cigarettákra.
9. cikk
(1) A tagállamok az e fejezetben előírt szabályoknak megfelelő minimális fogyasztási adót alkalmaznak a cigarettára.
(2) Az (1) bekezdést azokra az adókra kell alkalmazni, amelyeket ezen fejezet alapján vetettek ki a cigarettára, és amelyek a következőkből állnak:
a)
egy különleges jövedéki adó, amely a termék minden egységére vonatkozik;
b)
egy ad valorem jövedéki adó, amelyet a maximális kiskereskedelmi ár alapján számítottak;
c)
egy héa, amely a kiskereskedelmi árral arányos.
10. cikk
(1) A cigarettára kivetett teljes jövedéki adó (tételes és ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 57 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 64 EUR.
Azonban azon tagállamoknak, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 101 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem szükséges alkalmazniuk az első albekezdésben előírt 57 %-os követelményt.
(2) 2014. január 1-jétől a cigarettára kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 60 %-a. Ez a jövedéki adó a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR.
Azonban azon tagállamoknak, amelyek a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár alapján legalább 115 EUR értékben állapítják meg az 1 000 darab cigarettára kivetett jövedéki adó mértékét, nem szükséges alkalmazniuk az első albekezdésben előírt 60 %-os követelményt.
Az első és második albekezdésben meghatározott követelmények teljesítéséhez Bulgária, Észtország, Görögország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Románia 2017. december 31-ig tartó átmeneti időszakban részesül.
(3) A tagállamok fokozatosan emelik a jövedéki adókat annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben meghatározott időpontokra megfeleljenek a (2) bekezdésben említett követelményeknek.
11. cikk
(1) Amennyiben egy tagállamban a cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárában változás következik be, és ezzel a teljes jövedéki adó a 10. cikk (1) bekezdésének első mondatában és a (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken, az érintett tagállam a változás évét követő második év január 1-jéig tartózkodhat a jövedéki adó kiigazításától.
(2) Amennyiben egy tagállam felemeli a cigarettákra kivetett héa kulcsát, a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adót akkora összeggel csökkentheti, amely megegyezik a - szintén a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett - héa növekményével, még abban az esetben is, ha az említett kiigazítás eredményeképpen a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagár százalékában kifejezett teljes jövedéki adó a 10. cikk (1) bekezdésének első mondatában és (2) bekezdésének első mondatában meghatározott szint alá csökken.
Mindazonáltal a tagállamok újból növelik a jövedéki adót annak érdekében, hogy a csökkentés évétől számított második év január 1-jéig elérjék legalább az említett szinteket.
12. cikk
(1) Portugália a 10. cikkben megállapítottnál legfeljebb 50 %-kal alacsonyabb kedvezményes kulcsot alkalmazhat arra a cigarettára, amelyet az Azori-szigetek és Madeira távoli régióin fogyasztanak el, és amelyet olyan kisüzemi termelők állítanak elő, akiknek az éves termelése egyenként nem haladja meg az 500 tonnát.
(2) A 10. cikktől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat az 1 200 tonna éves kvótát nem meghaladó mennyiségben Korzika megyéiben forgalomba hozott cigarettákra. E kedvezményes mérték a következő:
a)
2012. december 31-ig: az említett megyékben a legkeresettebb árkategóriába tartozó cigaretták esetében legalább 44 %;
b)
2013. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 50 %-a; a jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 88 EUR-nak kell lennie;
c)
2015. január 1-jétől: a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább az 57 %-a; a jövedéki adónak a súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagártól függetlenül 1 000 darab cigarettára vonatkozóan legalább 90 EUR-nak kell lennie.
4. FEJEZET
A CIGARETTÁN KÍVÜLI DOHÁNYGYÁRTMÁNYOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
13. cikk
Az Unióban gyártott vagy a harmadik országokból importált dohánytermékek következő csoportjai minden tagállamban a 14. cikkben meghatározott minimális jövedéki adó alá tartoznak:
a)
a szivarok és a szivarkák;
b)
a cigaretták sodrására szánt, finomra vágott dohány;
c)
az egyéb szívható dohány.
14. cikk
(1) A tagállamok olyan jövedéki adót alkalmaznak, amely lehet:
a)
vagy egy, valamennyi termék legmagasabb kiskereskedelmi ára alapján kiszámított értékarányos (ad volorem) adó, amely árat az Unióban letelepedett gyártók és a harmadik országokból importálók szabadon határoznak meg a 15. cikknek megfelelően; vagy
b)
egy tételes adó, amelyet kilogrammonkénti, illetve a szivarok és szivarkák esetében vagylagosan adott darabszám szerinti összeggel határoznak meg; vagy
c)
a kettő kombinációja, amely kombinálja az ad valorem összetevőt és a tételes összetevőt.
Azon esetekben, amikor a jövedéki adó ad valorem vagy kombinált, a tagállamok megszabhatják a jövedéki adó minimumöszszegét.
(2) A százalékban, kilogrammonkénti összegben vagy adott darabszámra meghatározott teljes jövedéki adó (tételes és/vagy ad valorem adó, a hozzáadottérték-adó nélkül) meg kell hogy feleljen legalább a következő mértékeknek vagy minimumösszegeknek:
a) szivarok vagy szivarkák esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 5 %-a vagy 1 000 darabonként vagy kilogrammonként 12 EUR;
b) cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány esetében: a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának 40 %-a vagy kilogrammonként 40 EUR;
c) egyéb fogyasztási dohány esetében: a valamennyi adót magában foglaló kiskereskedelmi eladási ár 20 %-a vagy kilogrammonként 22 EUR.
2013. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 43 %-a, vagy kilogrammonként legalább 47 EUR.
2015. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 46 %-a, vagy kilogrammonként legalább 54 EUR.
2018. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 48 %-a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
2020. január 1-jétől a cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohányra kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 50 %-a, vagy kilogrammonként legalább 60 EUR.
A súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárat a forgalomba hozott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány összértéke alapján kell kiszámítani, az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár és a szabad forgalomba bocsátott, cigarettasodrásra szánt, finomra vágott fogyasztási dohány teljes mennyiségének hányadosaként. Ezt az átlagárat minden évben legkésőbb március 1-jéig kell meghatározni, a megelőző naptári év valamennyi forgalomba hozatalra vonatkozó adatai alapján.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett kulcsok vagy összegek minden olyan termékre érvényesek, amelyek az érintett dohánygyártmány csoportjába tartoznak, anélkül, hogy az egyes csoportokon belül különbséget tennének a minőséget, a kiszerelést, a termék származását, a felhasznált anyagokat, az érintett cégek jellemzőit vagy bármilyen más kritériumot illetően.
(4) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően Franciaország 2010. január 1-jétől2015. december 31-ig továbbra is kedvezményes jövedékiadó-mértéket alkalmazhat a Korzika megyéiben szabad forgalomba bocsátott, a cigarettán kívüli dohánygyártmányokra. A kedvezményes mérték a következő:
a) a szivarok és a szivarkák esetében: az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 10 %-a;
b) a cigaretták sodrására szánt, finomra vágott fogyasztási dohány esetében:
i.
2012. december 31-ig az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 27 %-a;
ii.
2013. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 30 %-a;
iii.
2015. január 1-jétől az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 35 %-a;
c) az egyéb fogyasztási dohány esetében: az összes adót tartalmazó kiskereskedelmi értékesítési ár legalább 22 %-a.
5. FEJEZET
A DOHÁNYGYÁRTMÁNY LEGMAGASABB KISKERESKEDELMI ÁRÁNAK MEGHATÁROZÁSA, A JÖVEDÉKI ADÓ BESZEDÉSE, MENTESSÉGEK ÉS VISSZATÉRÍTÉSEK
15. cikk
(1) A gyártók, vagy adott esetben azok Unión belüli képviselői vagy megbízottjai, valamint a harmadik országokból dohányt importálók szabadon határozhatják meg a legmagasabb kiskereskedelmi árat minden termék esetében és minden tagállam számára, ahol a kérdéses terméket szabad forgalomba bocsátják.
Az első albekezdés azonban nem akadályozhatja az árszínvonalak ellenőrzésére vonatkozó nemzeti jogalkotási rendszerek végrehajtását, vagy a meghatározott árak betartását, feltéve, hogy azok összeegyeztethetők az Unió jogalkotásával.
(2) A jövedéki adók kivetésének megkönnyítése érdekében a tagállamok a dohánygyártmányok minden csoportjára kiskereskedelmi árskálákat rögzíthetnek olyan feltételek között, hogy minden skálának kielégítő alkalmazási köre és változatossága legyen ahhoz, hogy ténylegesen megfeleljen az Unióból származó termékek változatosságának.
Minden skála érvényes a kérdéses dohánygyártmány-csoportba tartozó összes termékre, a minőségre, a kiszerelésre, a termékek vagy a felhasznált anyagok eredetére, a vállalkozás jellemzőire vagy bármilyen más feltételre vonatkozó megkülönböztetés nélkül.
16. cikk
(1) Legkésőbb a jövedéki adó harmonizációjának végső fázisában össze kell hangolni a jövedéki adó beszedésének szabályait. A megelőző fázisban a jövedéki adót alapvetően adójegyek útján szedik be. Ha a jövedéki adót adójegyek útján szedik be, a tagállamok kötelesek az adójegyeket a többi tagállam gyártója és forgalmazója számára is elérhetővé tenni. Ha a jövedéki adót más úton szedi be, a tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy sem adminisztratív, sem technikai akadály ne befolyásolja ennek következtében a tagállamok közötti kereskedelmet.
(2) A dohánygyártmányok importőrei és uniós gyártói azon rendszer alá tartoznak, amelyet az (1) bekezdés ír elő a jövedéki adó beszedését és megfizetését illetően.
17. cikk
Mentesülhetnek a jövedéki adó alól, illetve a már befizetett jövedéki adót visszaigényelhetik a következők után:
a)
ipari és kertészeti célokra használt denaturált dohánygyártmányok;
b)
hatósági felügyelet alatt megsemmisített dohánygyártmányok;
c)
olyan dohánygyártmányok, amelyeket kizárólag tudományos kísérletek céljaira, vagy a termékminőséggel kapcsolatos vizsgálatokra használnak;
d)
olyan dohánygyártmányok, amelyeket a gyártó újra feldolgoz.
A tagállamok maguk határozzák meg azon körülményeket és alaki követelményeket, amelyek a fent említett mentességekre és visszatérítésekre vonatkoznak.
6. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
18. cikk
(1) A Bizottság évente egyszer közzéteszi az euró nemzeti pénznemekben megállapított értékét, amely a teljes jövedéki adó összegeire alkalmazandó.
Az alkalmazandó átváltási árfolyamok az október első munkanapján érvényes és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett árfolyamok kell, hogy legyenek, és ezeket a következő naptári év január 1-jétől kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdésben előírt éves kiigazítás során a tagállamok fenntarthatják a hatályos jövedékiadó-összegeket, ha az euróban kifejezett jövedékiadó-összegek átváltása nemzeti valutában kifejezve a jövedéki adó 5 %-ánál vagy 5 EUR-nál kisebb növekedését eredményezné, bármelyik is az alacsonyabb összeg.
19. cikk
(1) A Bizottság négyévente jelentést nyújt be a Tanácsnak és - adott esetben - javaslatot tesz a jövedéki adó ezen irányelvben megállapított kulcsaira és szerkezetére.
A Bizottság jelentése figyelembe veszi a belső piac megfelelő működését, a jövedékiadó-kulcsok reálértékét és a Szerződés szélesebb körű célkitűzéseit.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentésnek elsősorban a tagállamok által nyújtott információkon kell alapulnia.
(3) A Bizottság a 2008/118/EK tanácsi irányelv (5) 43. cikkében említett eljárással összhangban összeállítja a jelentéshez szükséges statisztikai adatok listáját, amely nem foglal magában az egyes természetes vagy jogi személyekkel kapcsolatos adatokat. A tagállamoknak már rendelkezésére álló adatokon kívül a lista kizárólag olyan adatokat tartalmaz, amelyek összegyűjtése és összeállítása nem ró aránytalan adminisztratív terhet a tagállamokra.
(4) A Bizottság nem tesz közzé és más módon sem hoz nyilvánosságra adatokat, ha ezáltal üzleti, ipari vagy foglalkozási titkot fedne fel.
20. cikk
A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
21. cikk
Az I. melléklet A. részében említett irányelvekkel módosított 92/79/EGK, 92/80/EGK és a 95/59/EK irányelv hatályát veszti, az I. melléklet B. részében említett irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.
A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozásokat ezen irányelvre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
22. cikk
Ez az irányelv 2011. január 1-jén lép hatályba.
23. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2011. június 21-én.