EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 500/2012
af 13. juni 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen er part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (i det følgende benævnt »konventionen«).
(2)
Den Internationale Kommissionen for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (i det følgende benævnt »ICCAT«), der er nedsat ved konventionen, vedtog på sit 16. ekstraordinære møde i 2008 henstilling 08-05 om en ny genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, som erstatter den tidligere genopretningsplan, der blev vedtaget i 2006. Vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (3) foregreb virkningen af henstilling 08-05.
(3)
ICCAT vedtog på sit 17. ekstraordinære møde i 2010 henstilling 10-04 om ændring af genopretningsplanen for almindelig tun. Af hensyn til genopbygningen af bestanden er det i henstilling 10-04 fastsat, at den samlede tilladte fangstmængde skal reduceres yderligere, at foranstaltningerne til reduktion af fiskerikapaciteten skal styrkes, at kontrolforanstaltningerne skal skærpes, især for så vidt angår overførsel og anbringelse i bur, og at Det Stående Udvalg for Forskning og Statistik (SCRS) i 2012 skal udarbejde supplerende anvisninger vedrørende identificering af gydepladser og etablering af reservater.
(4)
Henstilling 10-04 er bindende for Unionen.
(5)
Desuden er visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 302/2009 blevet forældede og bør ophæves. Andre bestemmelser deri bør ajourføres for at afspejle ændringer i lovgivningen, navnlig de ændringer, der følger af vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (4).
(6)
For at sikre ensartede betingelser vedrørende overførsel og anbringelse i bur samt registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (5).
(7)
Begrebet »Fællesskabet«, der anvendes i den dispositive del af forordning (EF) nr. 302/2009 bør ændres, så der tages højde for Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009.
(8)
Henstilling 10-04 fik virkning den 13. august 2011. Samtlige kontraherende parter i konventionen, herunder Unionen, blev imidlertid enige om at anvende de af konventionens bestemmer, der vedrører observatørdækning fra 1. januar 2011, hvilket for så vidt angår Unionen skulle sikres af medlemsstaterne. Som følge heraf bør de tilsvarende bestemmelser i nærværende forordning finde anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2011.
(9)
Forordning (EF) nr. 302/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 302/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, artikel 4, stk. 13, artikel 9, stk. 3, 4, 5, 8, 9 og 10, artikel 11, stk. 1, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 3, artikel 18, stk. 2, artikel 21, stk. 1 og 4, artikel 23, stk. 6, artikel 29, stk. 1, 3, 4 og 5, artikel 31, stk. 4, og artikel 34, stk. 2 og 3, erstattes »Fællesskabet« eller det hertil svarende adjektiv eller den hertil svarende orddel med »Unionen« eller det hertil svarende adjektiv eller den hertil svarende orddel, og de nødvendige grammatiske tilpasninger, der måtte følge af denne ændring, foretages.
2)
Artikel 1, stk. 3, affattes således:
»Formålet med genopretningsplanen, der er gældende fra 2007 til udgangen af 2022, er med en sandsynlighed på mindst 60 % at tilvejebringe en biomasse svarende til det makimalt bæredygtige udbytte.«.
3)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
Litra d) affattes således:
»d)
»hjælpefartøj«: ethvert fartøj, der anvendes til transport af død almindelig tun (uforarbejdet) fra et bur eller et faststående tunfiskenet til en udpeget havn eller et fabriksskib«
b)
Litra h) affattes således:
»h)
»overførsel«:
i)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et fangstfartøjs net til et transportbur
ii)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra ét transportbur til et andet
iii)
enhver overførsel af et transportbur med almindelig tun fra én bugserbåd til en anden
iv)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et transportbur til et hjælpefartøj
v)
enhver overførsel fra et akvakulturbrug for almindelig tun eller fra et faststående tunfiskenet til et fabriksskib eller et transportskib eller enhver overførsel af et bur med almindelig tun fra ét akvakulturbrug til et andet
vi)
enhver overførsel af levende almindelig tun fra et faststående tunfiskenet til et transportbur«
c)
Litra l) affattes således:
»l)
»opdræt«: anbringelse af almindelig tun i bur i over seks måneder for at øge biomassen«
d)
Følgende litra tilføjes:
»q)
»ansvarlig medlemsstat« og »medlemsstat, der er ansvarlig«: den flagmedlemsstat eller medlemsstat, i hvis jurisdiktionsområde det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget befinder sig, eller, hvis akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet er på åbent hav, den medlemsstat, hvor operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren er etableret.«.
4)
I artikel 4 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. Medlemsstaterne sender hvert år senest den 30. september Kommissionen den foreløbige årlige fiskeriplan for det følgende år. Kommissionen indsamler de foreløbige årlige nationale fiskeriplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat med henblik på ICCAT's godkendelse.
Medlemsstaterne sender hvert år senest den 31. januar Kommissionen den endelige årlige fiskeriplan. Kommissionen indsamler de endelige årlige nationale fiskeriplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat hvert år senest den 1. marts.«
b)
Stk. 12 og 14 udgår.
5)
I artikel 5 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 7 affattes således:
»7. Uden at det i øvrigt berører stk. 6, reduceres den fiskerikapacitet, der er omhandlet i stk. 2 og 4 og i artikel 9, så:
a)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 25 % senest i begyndelsen af 2010
b)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 75 % senest i begyndelsen af 2011
c)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med mindst 95 % senest i begyndelsen af 2012
d)
forskellen mellem hver medlemsstats fiskerikapacitet og den fiskerikapacitet, der svarer til medlemsstatens kvote, reduceres med 100 % senest i begyndelsen af 2013.
Beregningen af fiskerikapacitetsreduktionen baseres på fangstmængderne pr. fartøjskategori i overensstemmelse med den metode, der blev vedtaget på ICCAT's årsmøde i 2009.
Kravet om reduktion gælder ikke for medlemsstater, der godtgør, at deres fiskerikapacitet svarer til deres kvote.«
b)
Stk. 9 affattes således:
»9. Hver medlemsstat opstiller en forvaltningsplan for fiskerikapaciteten for perioden 2010-2013. Planen sendes til Kommissionen senest den 15. august 2009 og skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, 4, 6 og 7. Planen skal desuden indeholde nærmere oplysninger om, hvilke metoder medlemsstaterne ud over ophugning anvender til at fjerne overkapacitet. Planen revideres om nødvendigt og sendes hvert år senest den 15. august til Kommissionen.
Kommissionen indsamler de nationale forvaltningsplaner og indføjer dem i EU-fiskerikapacitetsforvaltningsplanen, som skal fremsendes til ICCAT til drøftelse og godkendelse.«
6)
I artikel 7 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Notfiskeri efter almindelig tun er forbudt i det østlige Atlanterhav og Middelhavet i perioden 15. juni - 15. maj.«
b)
Stk. 6 udgår.
7)
Artikel 14, stk. 2, affattes således:
»2. Indsendelser foretaget efter fristen afvises. Senere ændringer i løbet af et kalenderår af de lister, der er omhandlet i stk. 1, godkendes kun, såfremt et anmeldt fartøj af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure er forhindret i at deltage i fiskeriet. I sådanne tilfælde underretter den berørte medlemsstat straks Kommissionen herom og fremsender:
a)
alle oplysninger om det eller de fartøjer, som efter planen skal erstatte et fartøj, jf. stk. 1, samt
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til erstatningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.«
8)
Artikel 18, stk. 1, affattes således:
»1. Ud over at overholde artikel 14, 15, 23 og 24 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (6) skal føreren af et EU-fangstfartøj i givet fald indføre de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings bilag II, i logbogen.«
9)
I artikel 19, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Fælles fiskeri med andre CPC'er er ikke tilladt.«.
10)
Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
Overførsel
1. Inden enhver overførsel sender føreren af et fangstfartøj eller en bugserbåd eller akvakulturbrugeren eller operatøren af det faststående tunfiskenet de kompetente myndigheder i den pågældende ansvarlige medlemsstat en forhåndsmeddelelse om overførsel med oplysninger om:
a)
fangstfartøjets, akvakulturbrugets eller det faststående tunfiskenets navn og ICCAT-registernummer
b)
det forventede ankomsttidspunkt
c)
den anslåede mængde almindelig tun, der skal overføres
d)
position (længdegrad/breddegrad), hvor overførsel vil finde sted, samt de identificerbare burnumre
e)
modtagerbugserbådens navn, antal trukne bure og eventuelt ICCAT-registernummer
f)
den havn, det akvakulturbrug eller det bur, som den almindelige tun skal overføres til.
2. Den ansvarlige medlemsstats myndigheder afgør for hver overførsel, om der skal udstedes en tilladelse. Med henblik herpå tildeles og meddeles der for hver overførsel et unikt identifikationsnummer til føreren af fiskerfartøjet, operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren alt efter tilfældet. Hvis tilladelse gives skal dette nummer indeholde de tre bogstaver i CPC-koden, de fire tal, der angiver året, og de tre bogstaver »AUT« (tilladelse) efterfulgt af et løbenummer. Hvis tilladelse nægtes, skal dette nummer indeholde de tre bogstaver i CPC-koden, de fire tal, der angiver året, og de tre bogstaver »NEG« (tilladelse nægtet) efterfulgt af et løbenummer. Overførsler må ikke påbegyndes uden forudgående tilladelse.
Tilladelse til overførslen gives eller nægtes af den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, bugserbåden, akvakulturbruget eller det faststående tunfiskenet, senest 48 timer efter fremsendelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel. Medlemsstaten giver ikke tilladelse til overførsel, hvis den efter modtagelse af forhåndsmeddelelsen om overførsel vurderer:
a)
at det fangstfartøj eller det faststående tunfiskenet, der opgives at have fanget de pågældende fisk, ikke har tilstrækkelig kvote
b)
at mængden af fisk ikke er blevet behørigt rapporteret af fangstfartøjet eller operatøren af det faststående tunfiskenet, eller at der ikke er givet tilladelse til overførsel til bur af den pågældende mængde, og at der ikke er blevet taget hensyn til denne mængde i udnyttelsen af en eventuel kvote
c)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke har tilladelse til at fiske efter almindelig tun eller
d)
at den bugserbåd, der opgives som modtager af fiskeoverførslen, ikke er opført i ICCAT's register over andre fiskerfartøjer (ekskl. fangstfartøjer) med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, eller ikke er udstyret med et fartøjsovervågningssystem (FOS).
3. Hvis der ikke gives tilladelse til overførsel:
a)
udsteder den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en ordre om, at fiskene skal slippes fri, og meddeler fangstfartøjets fører, at tilladelse til overførsel er nægtet, og at fiskene skal slippes fri i havet
b)
slipper fangstfartøjets fører, akvakulturbrugeren eller i givet fald operatøren af det faststående tunfiskenet fiskene fri i havet
c)
skal der optages video af, at de almindelige tun slippes fri i havet, og frisætningen skal overvåges af en regional ICCAT-observatør, der udarbejder en rapport, som sendes til ICCAT's sekretariat sammen med videooptagelsen.
4. Fangstfartøjets eller bugserbådens fører, operatøren af det faststående tunfiskenet eller akvakulturbrugeren udfylder ved afslutning af overførslen en ICCAT-overførselsopgørelse og sender den til den ansvarlige medlemsstats kompetente myndigheder i det format, der er fastsat i bilag VIIIa.
Overførselsopgørelsen nummereres af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er ansvarlig for det fartøj, det akvakulturbrug eller det faststående tunfiskenet, som overførslen stammer fra. Nummersystemet består af CPC-koden på tre bogstaver efterfulgt af de fire tal, der angiver året, og et trecifret løbenummer efterfulgt af de tre bogstaver ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Den originale overførselsopgørelse skal ledsage overførslen af fiskene. Føreren af fangstfartøjet, operatøren af det faststående tunfiskenet, føreren af bugserbåden eller akvakulturbrugeren opbevarer en kopi af opgørelsen.
5. Førere af fartøjer, der foretager overførsel (inkl. bugserbåde), registrerer dagligt i deres logbog både vægt og antal for så vidt angår den overførte mængde fisk samt fangstfartøjets navn, flag og ICCAT-registernummer, eventuelle øvrige involverede fartøjers navn og ICCAT-registernummer, dato og position for overførslen samt bestemmelsesakvakulturbruget. Logbogen skal indeholde nærmere oplysninger om alle overførsler foretaget i fangstperioden. Den skal medføres om bord og altid være til rådighed for kontrol.
6. Tilladelsen fra den ansvarlige medlemsstat til overførsel berører ikke tilladelsen til anbringelse i bur.
7. Førere af fangstfartøjer, akvakulturbrugere eller operatører af faststående tunfiskenet, der overfører almindelig tun, sørger for, at overførsler overvåges med videokamera i vandet.
Der skal fremstilles to kopier af hver videooptagelse af overførsler. Den ene kopi sendes til den regionale observatør og den anden alt efter tilfældet til CPC-observatøren eller den nationale operatør om bord på bugserbåden. Den kopi, der sendes til CPC-observatøren eller den nationale observatør skal ledsage overførselsopgørelsen og den fangst, som den vedrører. ICCAT-overførselsopgørelsens nummer skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, og tid og dato skal hele tiden fremgå af optagelsen. Medlemsstaterne skal på anmodning af Kommissionen stille kopier af videooptagelser til rådighed for ICCAT's videnskabelige komité.
8. Den regionale ICCAT-observatør om bord på fangstfartøjet, jf. ICCAT's regionale observatørprogram fastsat i bilag VII, skal registrere og rapportere om de foretagne overførsler, verificere fangstfartøjets position, når det deltager i overførsler, observere og anslå de overførte fangster og kontrollere de oplysninger, der er registreret i den forudgående tilladelse til overførsel, jf. stk. 2, og i ICCAT-overførselsopgørelsen, jf. stk. 4.
Hvis den regionale observatørs fangstskøn er mindst 10 % højere med hensyn til antal og/eller gennemsnitsvægt end opgivet af fangstfartøjets fører, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en undersøgelse, som skal være afsluttet inden anbringelse i bur på akvakulturbruget. Så længe resultatet af en sådan undersøgelse ikke foreligger, kan der ikke gives tilladelse til anbringelse i bur, ligesom afsnittet om fangst i skemaet vedrørende fangst af almindelig tun ikke kan valideres.
9. De regionale ICCAT-observatører underskriver ICCAT-overførselsopgørelsen med tydelig angivelse af deres navn og ICCAT-nummer. De kontrollerer, at ICCAT-overførselsopgørelsen er blevet korrekt udfyldt overdraget til slæbebådens fører.
Operatøren af det faststående tunfiskenet udfylder ICCAT-overførselsopgørelsen og sender den til medlemsstatens ansvarlige myndigheder ved afslutningen af overførslen til fiskerfartøjet i det format, der er fastsat i bilag IV.
10. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for de overførsler, der er omhandlet i denne artikels stk. 2 og 7. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.«.
11)
Artikel 24 affattes således:
»Artikel 24
Anbringelse i bur
1. Senest en uge efter at have afsluttet anbringelsen i bur sender den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en rapport om anbringelsen i bur, der er valideret af en observatør, til den medlemsstat eller CPC, hvis flag de fartøjer, der har fanget tunen, fører, og til Kommissionen. Kommissionen videresender straks oplysningerne til ICCAT’s sekretariat. Rapporten skal indeholde oplysningerne fra meddelelsen om anbringelse i bur, jf. ICCAT's henstilling 06-07 om opdræt af almindelig tun.
2. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, oplyser over for den ansvarlige medlemsstat eller fangstfartøjets flag-CPC, om anbringelse i bur af de mængder fanget af fangstfartøjer, der fører dens flag.
3. Den medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, anmoder den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, om at beslaglægge fangsterne og slippe fiskene fri i havet efter fremgangsmåden i artikel 22, stk. 3, hvis den ved modtagelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, vurderer:
a)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke havde tilstrækkelig kvote til den almindelige tun, der blev anbragt i buret
b)
at fangstfartøjet ikke har rapporteret mængden af fisk behørigt, og at der ikke blev taget hensyn til denne mængde ved kvoteberegningen
c)
at det fangstfartøj, der opgives at have fanget fiskene, ikke har tilladelse til at fiske efter almindelig tun.
4. Anbringelse i bur må ikke påbegyndes uden forudgående tilladelse fra den flag-CPC eller medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet.
Almindelig tun skal anbringes i bur inden den 31. juli, medmindre den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for det akvakulturbrug, der modtager fiskene, fremfører gyldige grunde, herunder force majeure. Disse grunde meddeles sammen med rapporten om anbringelse i bur.
5. Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, træffer de fornødne foranstaltninger til at forbyde enhver anbringelse i bur af almindelig tun til opdræt eller opfedning, der ikke er ledsaget af den dokumentation, som kræves af ICCAT, herunder den dokumentation, som kræves i henhold til denne forordning og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 640/2010 af 7. juli 2010 om et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) (7). Denne dokumentation skal være nøjagtig, fuldstændig og valideret.
6. Tilladelsen til anbringelse i bur gives eller nægtes af den ansvarlige medlemsstat eller i givet fald den ansvarlige CPC senest 48 timer efter indgivelse af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2. Hvis der ikke gives tilladelse til anbringelse i bur, udsteder den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet, til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for bugserbåden og/eller til den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for akvakulturbruget, hvis dette er relevant en ordre om, at fiskene skal slippes fri, jf. artikel 22, stk. 3.
7. Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, sørger for, at anbringelsen i bur overvåges ved hjælp af et videokamera i vandet.
Der optages video af hver anbringelse i bur. ICCAT-overførselsopgørelsens nummer skal være vist i begyndelsen eller slutningen af hver videooptagelse, og tid og dato skal hele tiden fremgå af optagelsen.
8. Er der en forskel på over 10 % mellem den regionale observatørs og akvakulturbrugerens skøn med hensyn til gennemsnitsvægt eller antal, iværksætter den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, en undersøgelse i samarbejde med fangstfartøjets flagstat. Så længe resultatet af en sådan undersøgelse ikke foreligger, må der ikke høstes, ligesom afsnittet om opdræt i skemaet vedrørende fangst af almindelig tun ikke kan valideres.
Hvis undersøgelsen ikke er afsluttet inden 10 arbejdsdage, eller hvis resultatet af undersøgelsen viser, at antallet eller gennemsnitsvægten af almindelig tun er mere end 10 % højere end opgivet af akvakulturbrugeren, udsteder den flag-CPC eller medlemsstat, der er ansvarlig for fangstfartøjet, en ordre om, at det overskydende antal eller den overskydende vægt skal slippes fri.
Den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget, sørger for, at akvakulturbrugeren efterkommer ordren om, at fiskene skal slippes fri, senest 48 timer efter den regionale observatørs ankomst. Fiskene slippes fri i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3.
Er det endelige skøn på det tidspunkt, hvor fiskene anbringes i bur på akvakulturbruget, højere end det endelige skøn på tidspunktet for første overførsel fra fangstfartøjet, fastsætter den medlemsstat eller CPC, der er ansvarlig for fangstfartøjet, den endelige kvoteudnyttelse, som skal valideres i det eller de relevante fangstdokument(er) for almindelig tun.
9. Medlemsstaterne iværksætter pilotundersøgelser om, hvordan skøn foretaget på tidspunktet for fangst og anbringelse i bur over både antal og vægt af almindelig tun kan forbedres bl.a. gennem anvendelse af stereoskopiske systemer, og meddeler resultaterne heraf til ICCAT's videnskabelige komité. Der opstilles et prøveudtagningsprogram og/eller et alternativt program på tidspunktet for anbringelse i bur for at forbedre optællingen af de i bur anbragte fisk og skønnene over deres vægt.
10. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for den anbringelse i bur, der er omhandlet i denne artikels stk. 6, 7, 8 og 9. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.
12)
I artikel 25, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Fiskerfartøjer, der er opført i ICCAT’s register over fangstfartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, skal begynde at sende FOS-data fra til ICCAT mindst 15 dage før fangstperiodens begyndelse og fortsætte med at sende disse data til mindst 15 dage efter fangstperiodens afslutning, medmindre der i forvejen sendes en anmodning til Kommissionen for det fartøj, som skal fjernes fra ICCAT-fartøjsregisteret.
Af kontrolhensyn må transmissionen af FOS-data fra fangstfartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, ikke afbrydes, når fartøjerne er i havn, medmindre der findes et aktivt meldingssystem for indsejling i og udsejling af havn.
Fiskerfartøjer, der er opført i ICCAT's register over andre fartøjer (ekskl. fangstfartøjer) med tilladelse til at fiske efter almindelig tun, jf. artikel 14, stk. 3, skal sende FOS-data til ICCAT i hele tilladelsesperioden.«.
13)
Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet
1. Senest 48 timer efter afslutningen af hvert fiskeri med anvendelse af faststående tunfiskenet registreres fangsterne, og oplysningerne sendes elektronisk eller på anden måde til den kompetente myndighed i den medlemsstat, der er ansvarlig for det pågældende faststående tunfiskenet. Denne registrering omfatter et detaljeret skøn over den tilbageværende mængde i det faststående tunfiskenet.
2. Straks efter modtagelsen af den registrering, der omhandles i stk. 1, sender hver medlemsstat den elektronisk Kommissionen. Kommissionen sender herefter straks oplysningerne til ICCAT's sekretariat.
3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger detaljerede regler for den registrering og rapportering af aktiviteter i forbindelse med faststående tunfiskenet, der er omhandlet i denne artikels stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 38a.«.
14)
I artikel 29, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»Hvis en medlemsstat på noget tidspunkt har over 15 fiskerfartøjer, der fisker efter almindelig tun i konventionsområdet, skal den pågældende medlemsstat udsende et inspektionsfartøj med henblik på inspektion og kontrol til søs i konventionsområdet, så længe de fartøjer befinder sig der. Denne forpligtelse betragtes som opfyldt, hvis medlemsstaterne samarbejder og udsender et inspektionsfartøj, eller hvis et EU-inspektionsfartøj udsendes til konventionsområdet.«.
15)
Artikel 30, stk. 1, affattes således:
»1. For så vidt angår fartøjer, som fisker efter almindelig tun, sørger hver medlemsstat som minimum for at sikre følgende niveauer af national observatørdækning:
a)
100 % af medlemsstatens aktive notfartøjer på 24 m eller derunder i 2011
b)
100 % af medlemsstatens aktive notfartøjer på 20 m eller derunder i 2012
c)
20 % af medlemsstatens aktive pelagiske trawlere (over 15 m)
d)
20 % af medlemsstatens aktive langlinefartøjer (over 15 m)
e)
20 % af medlemsstatens aktive stangfartøjer (over 15 m)
f)
100 % ved høst af fangst fra medlemsstatens faststående tunfiskenet
g)
100 % af medlemsstatens bugserbåde.«.
16)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Hver medlemsstat sørger for, at der er en regional ICCAT-observatør til stede:
a)
på alle notfartøjer på over 24 m i hele fangstperioden i 2011
b)
på alle notfartøjer på over 20 m i hele fangstperioden i 2012
c)
på alle notfartøjer uanset længde i hele fangstperioden fra 2013 og frem.
Notfartøjer som omhandlet i litra a), b) og c), der ikke har en regional ICCAT-observatør om bord, må ikke fiske efter almindelig tun eller deltage i sådant fiskeri.«
b)
I stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»Hvis der fra bure høstes almindelig tun, der sælges fersk, kan den regionale ICCAT-observatør, der overvåger høsten, være en statsborger fra den medlemsstat, der er ansvarlig for akvakulturbruget.«.
17)
Artikel 32 affattes således:
»Artikel 32
Adgang til videooptagelser
1. Hver medlemsstat sørger for, at videooptagelserne omhandlet i artikel 22, stk. 7, og artikel 24, stk. 7, stilles til rådighed for ICCAT-kontrollører og -observatører.
2. Hver medlemsstat, der er ansvarlig for et akvakulturbrug, sørger for, at videooptagelserne omhandlet i artikel 22, stk. 7, og artikel 24, stk. 7, stilles til rådighed for EU-kontrollører og -observatører.
3. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at undgå, at de originale videooptagelser byttes ud, redigeres eller manipuleres.«.
18)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 33a
Fremsendelse af inspektionsplaner
Medlemsstaterne sender hvert år senest den 30. september Kommissionen deres inspektionsplan for det følgende år. Kommissionen indsamler de nationale inspektionsplaner og indføjer dem i EU-fiskeriplanen, som skal fremsendes til ICCAT’s sekretariat med henblik på ICCAT's godkendelse.«.
19)
Artikel 34, stk. 1, affattes således:
»1. Handel, landing, import, eksport, anbringelse i bur med henblik på opfedning eller opdræt, genudførsel og omladning i Unionen er forbudt, for så vidt angår almindelig tun fra det østlige Atlanterhav og Middelhavet, der ikke er ledsaget af nøjagtig, fuldstændig og valideret dokumentation som krævet i denne forordning og forordning (EU) nr. 640/2010.«.
20)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 38a
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, nedsat ved artikel 30, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.«.
21)
Bilag III erstattes af teksten i bilag I til denne forordning.
22)
I bilag VI foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 tilføjes følgende litra:
»q)
at foretage omladning på havet.«
b)
Punkt 2 affattes således:
»2.
Observerer de autoriserede kontrollører ved bording og inspektion af et fiskerfartøj en aktivitet eller tilstand, der må betragtes som en alvorlig overtrædelse, jf. punkt 1, underretter myndighederne i inspektionsfartøjernes flagstat straks myndighederne i fiskerfartøjets flagstat direkte og gennem ICCAT's sekretariat. Under sådanne omstændigheder underretter kontrollørerne om muligt også de ansvarlige myndigheder i fiskerfartøjets flagstat som meddelt ICCAT's sekretariat og ethvert inspektionsfartøj fra fiskerfartøjets flagstat, som vides at være i nærheden.
ICCAT-kontrollørerne registrerer de foretagne inspektioner og eventuelle overtrædelser i fiskerfartøjets logbog.«.
c)
I punkt 3, første afsnit, ændres »straks« til »inden 72 timer«.
d)
Punkt 7 affattes således:
»7.
Uden at det i øvrigt berører foranstaltningerne som omhandlet i punkt 12 i dette bilag, skal et fartøj, der fisker efter tun eller tunlignende arter i konventionsområdet uden for farvande under dets nationale jurisdiktion, standse, når et fartøj med en kontrollør om bord sender det relevante signal i den internationale signalkode til det, medmindre det er i gang med at fiske, idet det i så fald skal standse, straks når det er færdigt med det pågældende fiskeri. Fartøjsføreren skal give kontrolløren, der kan ledsages af et vidne, tilladelse til at borde fartøjet, idet fartøjet stiller en lejder til rådighed. Føreren skal gøre det muligt for kontrolløren at undersøge fangster, redskaber og alle relevante dokumenter i det omfang, kontrolløren skønner det nødvendigt for at kontrollere, om ICCAT-Kommissionens henstillinger gældende for det pågældende fartøjs flagstat er overholdt, og kontrolløren kan udbede sig enhver forklaring, der måtte være behov for.
Et inspektionshold består af højst to ICCAT-kontrollører, medmindre omstændighederne gør det nødvendigt, at der er flere kontrollører til stede. En kontrollør kan ledsages af en assistent, hvis assistenten udelukkende er med i uddannelsesøjemed.«
23)
Bilag VII, punkt 1, udgår.
24)
Bilag II til denne forordning indsættes som bilag VIIIa.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. juni 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 500/2012/EU RENDELETE
(2012. június 13.)
a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó többéves helyreállítási tervről szóló 302/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Unió szerződő fele az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezménynek (a továbbiakban: az egyezmény).
(2)
Az egyezmény által az atlanti tonhal védelmére létrehozott nemzetközi bizottság (a továbbiakban: ICCAT) 2008-ban tartott 16. rendkívüli ülésén elfogadta a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó, a 2006-ban elfogadott korábbi helyreállítási tervet felváltó új helyreállítási tervet létrehozó 08-05. sz. ajánlást. A 08-05. sz. ajánlást a 302/2009/EK tanácsi rendelet (3) hajtotta végre a közösségi jogban.
(3)
Az ICCAT 2010-ben tartott 17. rendkívüli ülésén elfogadta a kékúszójú tonhalra vonatkozó többéves helyreállítási tervet módosító 10-04. sz. ajánlást. Az állomány helyreállítása érdekében a 10-04. ajánlás rendelkezik a teljes kifogható mennyiség további csökkentéséről, a halászati kapacitás csökkentésére irányuló intézkedések és az ellenőrzési intézkedések - különösen az áthelyezési és ketrecbe helyezési műveletek tekintetében történő - megerősítéséről, valamint rendelkezik arról, hogy a kutatási és statisztikai állandó bizottság 2012-ben további tanácsokat dolgozzon ki az ívási helyek azonosításáról és védett területek létesítéséről.
(4)
A 10-04. sz. ajánlás az Unióra nézve kötelező, és azt az uniós jogban végre kell hajtani.
(5)
Emellett a 302/2009/EK rendelet egyes rendelkezései elavulttá váltak, ezért törölni kell őket. Más rendelkezéseket célszerű naprakésszé tenni, hogy tükrözzék a jogszabályokban bekövetkezett változásokat, különösen a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (4) elfogadásából következő változásokat.
(6)
Annak érdekében, hogy egységes feltételek legyenek érvényesek az áthelyezési műveletekre, a ketrecbe helyezési műveletekre, valamint a tonhalcsapdával végzett tevékenységek nyilvántartására és jelentésére, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kell gyakorolni.
(7)
A 302/2009/EK rendelet rendelkező részében használt „Közösség”szót módosítani kell a Lisszaboni Szerződés 2009. december 1-jei hatálybalépésére tekintettel.
(8)
A 10-04. sz. ajánlás 2011. augusztus 13-án lépett hatályba. Ugyanakkor az egyezmény valamennyi szerződő fele - így az Unió is - vállalta, hogy az egyezmény rendelkezései közül azokat, amelyek a megfigyelők jelenlétére vonatkoznak és amelyeket az Unió esetében a tagállamoknak biztosítaniuk kell, 2011. január 1-jétől alkalmazza. Következésképpen helyénvaló e rendelet vonatkozó rendelkezéseit visszaható hatállyal, 2011. január 1-jétől alkalmazni.
(9)
A 302/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 302/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikkben, a 4. cikk (13) bekezdésében, a 9. cikk (3), (4), (5), (8), (9) és (10) bekezdésében, a 11. cikk (1) bekezdésében, a 14. cikk (4) bekezdésében, a 15. cikk (3) bekezdésében, a 18. cikk (2) bekezdésében, a 21. cikk (1) és (4) bekezdésében, a 23. cikk (6) bekezdésében, a 29. cikk (1), (3), (4) és (5) bekezdésében, a 31. cikk (4) bekezdésében, valamint a 34. cikk (2) és (3) bekezdésében a „Közösség” főnév, illetve az ennek megfelelő melléknév helyébe az „Unió” főnév, illetve az ennek megfelelő melléknév lép, és a cserével járó minden nyelvtani kiigazítást el kell végezni.
2.
A 1. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A 2007-től 2022 végéig hatályban lévő helyreállítási terv célja a maximális fenntartható hozamnak megfelelő biomassza legalább 60 %-os valószínűséggel történő elérése.”.
3.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
a d) pont helyébe a következő szöveg lép:
„d)
„kisegítő hajó”: az elpusztult (nem feldolgozott) kékúszójú tonhalaknak a halketrectől vagy tonhalcsapdából a kijelölt kikötőbe vagy feldolgozóhajóra való szállítására használt bármely hajó;”;
b)
A h) pont helyébe a következő szöveg lép:
„h)
„áthelyezési műveletek”:
i.
az élő kékúszójú tonhalaknak a halászhajó hálójából a szállítóketrecbe történő bármilyen áthelyezése;
ii.
az élő kékúszójú tonhalaknak egyik szállítóketrecből a másikba történő bármilyen áthelyezése;
iii.
a kékúszójú tonhalakat tartalmazó ketrecnek egyik vontatóhajóból a másikba történő bármilyen áthelyezése;
iv.
az elpusztult kékúszójú tonhalaknak a szállítóketrecből valamely kisegítő hajóra történő bármilyen áthelyezése;
v.
a kékúszójú tonhal-gazdaságból vagy tonhalcsapdából a feldolgozóhajóra vagy szállítóhajóra történő bármilyen áthelyezés, vagy a kékúszójú tonhalakat tartalmazó ketrecnek egyik halgazdaságból a másikba történő bármilyen áthelyezése;
vi.
az élő kékúszójú tonhalaknak a tonhalcsapdából a szállítóketrecbe történő áthelyezése.”;
c)
az l) pont helyébe a következő szöveg lép:
„l)
„tenyésztés”: az a folyamat, amelynek során a kékúszójú tonhalat hat hónapnál hosszabb ideig ketrecben tartják a biomassza növelése céljából;”;
d)
a cikk a következő ponttal egészül ki:
„q)
„felelős tagállam”: a lobogó szerinti tagállam vagy az a tagállam, amelynek a joghatósága alá tartozó területen a tonhalcsapda vagy a tonhalgazdaság található, vagy - amennyiben a tonhalcsapda vagy tonhalgazdaság a nyílt tengeren található - a tonhalcsapda vagy a tonhalgazdaság üzemeltetőjének székhelye szerinti tagállam;”.
4.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A tagállamok minden évben legkésőbb szeptember 30-ig eljuttatják a Bizottságnak a következő évre szóló ideiglenes éves halászati tervüket. A Bizottság egybegyűjti az ideiglenes éves nemzeti halászati terveket és integrálja őket az uniós halászati tervbe, amelyet jóváhagyásra megküld az ICCAT titkárságának.
A tagállamok legkésőbb minden év január 31-én megküldik a Bizottságnak a végleges éves halászati tervet. A Bizottság egybegyűjti a végleges éves nemzeti halászati terveket és integrálja őket az uniós halászati tervbe, amelyet jóváhagyásra megküld az ICCAT titkárságának.”;
b)
a (12) és a (14) bekezdést el kell hagyni.
5.
A 5. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A (6) bekezdés sérelme nélkül, a (2) és (4) bekezdésben és a 9. cikkben említett halászati kapacitást csökkenteni kell a következők szerint:
a)
2010 elejére valamennyi tagállam esetében a halászati kapacitása és a kvótájával arányban álló halászati kapacitása közötti eltérés legalább 25 %-kal csökkenjen;
b)
2011 elejére valamennyi tagállam esetében a halászati kapacitása és a kvótájával arányban álló halászati kapacitása közötti eltérés legalább 75 %-kal csökkenjen;
c)
2012 elejére valamennyi tagállam esetében a halászati kapacitása és a kvótájával arányban álló halászati kapacitása közötti eltérés legalább 95 %-kal csökkenjen;
d)
2013 elejére valamennyi tagállam esetében a halászati kapacitása és a kvótájával arányban álló halászati kapacitása közötti eltérés 100 %-kal csökkenjen.
A halászati kapacitás csökkentésének kiszámításakor a hajókategóriánkénti fogások mértékét kell alapul venni az ICCAT 2009-es éves ülésén jóváhagyott módszernek megfelelően.
Ez a csökkentés nem vonatkozik azokra a tagállamokra, amelyek bizonyítják, hogy halászati kapacitásuk arányban áll a halászati kvótájukkal.”;
b)
a (9) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(9). Valamennyi tagállam gazdálkodási tervet készít a 2010 és 2013 közötti időszakra vonatkozó halászati kapacitás tekintetében. A tervet 2009. augusztus 15-ig be kell nyújtani a Bizottságnak, és annak tartalmaznia kell a (2), (4), (6) és (7) bekezdésben említett információkat. A tervnek ezen kívül tartalmaznia kell az arra vonatkozó részletes információkat, hogy az adott tagállam a hajók leselejtezésén kívül milyen módszereket alkalmaz a kapacitástöbblet megszüntetésére. A tervet szükség esetén felül kell vizsgálni és évente augusztus 15-ig be kell nyújtani a Bizottságnak.
A Bizottság egybegyűjti a nemzeti gazdálkodási terveket és integrálja őket a halászati kapacitásra vonatkozó uniós gazdálkodási tervbe, amelyet jóváhagyásra megküld az ICCAT titkárságának.”.
6.
A 7. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A június 15-től május 15-ig tartó időszakban tilos a kékúszójú tonhal erszényes kerítőhálóval történő halászata az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren.”;
b)
A (6) bekezdést el kell hagyni.
7.
A 14. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A listák benyújtása visszamenőleg nem fogadható el. Az (1) bekezdésben említett listák bármilyen későbbi, a naptári év során eszközölt módosítása csak akkor fogadható el, ha a bejelentett hajó indokolt működési okok vagy vis maior miatt nem tud részt venni. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a tényről a Bizottságot, és megadja az alábbiakat:
a)
az (1) bekezdésben említett hajó helyettesítésére szánt halászhajó(k) teljes körű adatait; valamint
b)
a helyettesítést indokoló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat vagy igazolásokat.”.
8.
A 18. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK rendelet (6) 14., 15., 23. és 24. cikkének betartásán túlmenően az uniós halászhajó kapitánya adott esetben bejegyzi a hajónaplóba az e rendelet II. mellékletben felsorolt információkat.
9.
A 19. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Más szerződő felekkel nem végezhetők közös halászati műveletek.”.
10.
A 22. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„22. cikk
Áthelyezési műveletek
(1) Az áthelyezési műveletek előtt a halász- vagy vontatóhajók kapitányai vagy az áthelyezési művelet kiindulási pontját jelentő halgazdaság vagy tonhalcsapda üzemeltetői előzetes áthelyezési nyilatkozatot küldenek az érintett felelős tagállam illetékes hatóságainak, amelyben feltüntetik:
a)
a halászhajó, halgazdaság vagy tonhalcsapda nevét és ICCAT-nyilvántartás szerinti számát;
b)
az áthelyezés várható időpontját;
c)
a kékúszójú tonhal áthelyezni tervezett becsült mennyiségét;
d)
az áthelyezés helyszínére vonatkozó információt (földrajzi szélesség/hosszúság) és a halketrecek azonosítható számát;
e)
a fogadó vontatóhajó nevét, a vontatott halketrecek számát, és adott esetben az ICCAT-nyilvántartás szerinti számot;
f)
a kékúszójú tonhal rendeltetési helye szerinti kikötőt, halgazdaságot vagy ketrecet.
(2) A felelős tagállam hatóságai eldöntik, hogy engedélyt adnak-e az adott áthelyezési műveletre. Ennek érdekében minden egyes áthelyezési művelet egyedi azonosító számot kap, amelyet közölnek a halászati tevékenységben részt vevő hajó kapitányával, a tonhalcsapda üzemeltetőjével vagy a halgazdaság üzemeltetőjével. Amennyiben az engedélyt megadják, az azonosító szám a szerződő felet azonosító kód három betűjelét, az évszámot jelölő négy számjegyet és az engedélyezést jelölő három betűjelet (AUT) tartalmazza, amelyeket szekvenciális számok követnek. Amennyiben az engedélyt nem adják meg, az azonosító szám a szerződő felet azonosító kód három betűjelét, az évszámot jelölő négy számjegyet és az engedélyezés elutasítását jelölő három betűjelet (NEG) tartalmazza, amelyeket szekvenciális számok követnek. Az áthelyezési művelet előzetes engedély nélkül nem kezdhető meg.
A halász- vagy vontatóhajóért, a halgazdaságért vagy tonhalcsapdáért felelős tagállam az előzetes áthelyezési nyilatkozat megküldésétől számított 48 órán belül megadja vagy megtagadja az engedélyt. A tagállam nem engedélyezi az áthelyezést, ha az előzetes áthelyezési nyilatkozat beérkezésekor úgy ítéli meg, hogy:
a)
a halfogást bejelentő halászhajó vagy tonhalcsapda nem rendelkezik elegendő kvótával;
b)
a halászhajó vagy tonhalcsapda üzemeltetője nem megfelelő módon jelentette be a halak mennyiségét vagy nem rendelkezett engedéllyel a szóban forgó mennyiség ketrecbe helyezésére, és azt nem vette figyelembe a rendelkezésre álló kvóta felhasználásánál;
c)
a halfogást bejelentő halászhajó nem rendelkezik engedéllyel kékúszójú tonhal halászatára, vagy
d)
a halak átvételére bejelentett vontatóhajó nem szerepel a kékúszójú tonhal halászatára jogosult, halászati tevékenységben részt vevő egyéb (halászhajókon kívüli) hajókra vonatkozó - a 14. cikk (3) bekezdésében említett - ICCAT-nyilvántartásban, illetve nincs felszerelve hajómegfigyelési rendszerrel.
(3) Amennyiben az áthelyezést nem engedélyezik:
a)
a halászhajóért felelős tagállam visszaengedési utasítást bocsát ki, és értesíti a halászhajó kapitányát arról, hogy nem engedélyezi az áthelyezést, valamint hogy a halakat vissza kell engedni a tengerbe;
b)
a halászhajó kapitánya, a halgazdaság vagy a tonhalcsapda üzemeltetője visszaengedi a halakat a tengerbe;
c)
a kékúszójú tonhal tengerbe való visszaengedését videokamerával rögzíteni kell és azt az ICCAT regionális megfigyelőjének meg kell figyelnie, aki a műveletről jelentést készít, amelyet a videofelvétellel együtt benyújt az ICCAT titkárságának.
(4) A halász- vagy vontatóhajó kapitánya, a tonhalcsapda vagy a halgazdaság üzemeltetője az áthelyezési művelet végén a VIIIa. mellékletben meghatározott formátumnak megfelelően kitölti az ICCAT áthelyezési nyilatkozatot, és továbbítja azt a felelős tagállam illetékes hatóságainak.
Az áthelyezési művelet kiindulási pontja szerinti, a hajóért, a halgazdaságért vagy a tonhalcsapdáért felelős tagállam illetékes hatóságai megszámozzák az áthelyezési nyilatkozatokat. A számozási rendszernek tartalmaznia kell a szerződő fél három betűjelű kódját, amelyet az évet jelölő négy számjegy, 3 szekvenciális szám és a 3 betűből álló betűjel „ITD” követ (CPC-20**/xxx/ITD).
Az eredeti áthelyezési nyilatkozatnak az áthelyezési művelet során kísérnie kell a halszállítmányt. A nyilatkozat egy példányát a halászhajó kapitánya, a tonhalcsapda üzemeltetője, a vontatóhajó kapitánya vagy a halgazdaság üzemeltetője őrzi.
(5) Az áthelyezési műveletet végző hajók (többek között vontatóhajók) kapitányai naplójukban napi bejegyzések útján rögzítik az áthelyezett halak tömegét és egyedszámát, a halászhajó nevét, lobogóját és ICCAT-nyilvántartás szerinti számát, a műveletben részt vevő többi hajó nevét és ICCAT-nyilvántartás szerinti számát, az áthelyezés időpontját és helyszínét, valamint a rendeltetési hely szerinti halgazdaságot. A naplónak tartalmaznia kell a halászidény során elvégzett áthelyezések részleteit. A naplót a fedélzeten kell tartani és azt ellenőrzés céljára mindenkor rendelkezésre kell bocsátani.
(6) Az áthelyezés tekintetében a felelős szerinti állam által adott engedély nem jelenti a ketrecbe helyezési műveletre vonatkozó engedélyt.
(7) A kékúszójú tonhal áthelyezését végző halászhajó kapitánya, a tonhalcsapda vagy a halgazdaság üzemeltetője gondoskodik arról, hogy áthelyezési műveletek a vízben videokamera révén állandó felügyelet alatt álljanak.
Az áthelyezési műveletekről készült minden egyes videofelvételt két példányban kell elkészíteni. Az egyik példányt a regionális megfigyelőnek kell átadni, a másikat pedig a szerződő fél megfigyelőjének vagy a nemzeti megfigyelőnek, a vontatóhajó fedélzetén. A szerződő fél megfigyelőjének vagy a nemzeti megfigyelőnek átadott felvétel az áthelyezési nyilatkozatot és a kapcsolódó fogásokat kíséri. Az áthelyezési nyilatkozat ICCAT-számát fel kell tüntetni minden videofelvétel elején vagy végén, és a felvételeken végig fel kell tüntetni az időt és a dátumot. A tagállamok a Bizottság kérésére az ICCAT tudományos bizottságának rendelkezésére bocsátják a videofelvételek egy példányát.
(8) A halászhajók fedélzetén szolgálatot teljesítő regionális ICCAT-megfigyelő - a VII. mellékletben szereplő ICCAT regionális megfigyelő program szerint - feljegyzi az elvégzett áthelyezési műveleteket, jelentést tesz róluk, ellenőrzi a halászhajónak az áthelyezési művelet során elfoglalt helyzetét, megfigyeli és megbecsüli az átszállított fogásokat, valamint ellenőrzi a (2) bekezdésben említett előzetes áthelyezési engedélyben és a (3) bekezdésben említett ICCAT áthelyezési nyilatkozatban szereplő bejegyzéseket.
Amennyiben a regionális megfigyelő fogási becslése egyedszám és/vagy az átlagos tömeg tekintetében legalább 10 %-kal meghaladja a halászhajó kapitánya által bejelentett értékeket, a halászhajóért felelős tagállam vizsgálatot indít, amelyet a halgazdaságban való ketrecbe helyezés időpontja előtt be kell fejezni. A vizsgálat eredményeinek megszületéséig nem engedélyezhető a ketrecbe helyezés, és a kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentumban nem hitelesíthető a fogásokra vonatkozó szakasz.
(9) A regionális ICCAT-megfigyelők aláírják az ICCAT áthelyezési nyilatkozatot, valamint olvashatóan feltüntetik nevüket és ICCAT-számukat. Ellenőrzik, hogy az ICCAT áthelyezési nyilatkozatot megfelelően töltötték-e ki és elküldték-e a vontatóhajó kapitányának
A halászati tevékenységben részt vevő hajóra történő áthelyezés végén a tonhalcsapda üzemeltetője a IV. mellékletben meghatározott formátumnak megfelelően kitölti az ICCAT áthelyezési nyilatkozatot, és azt továbbítja tagállama illetékes hatóságainak.
(10) A Bizottság végrehajtási aktusokat fogadhat el, amelyek rögzítik az e cikk (2) és (6) bekezdése szerinti áthelyezési műveletekre vonatkozó részletes szabályokat. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 38a. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”.
11.
A 24. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„24. cikk
Ketrecbehelyezési műveletek
(1) A halgazdaságért felelős tagállam a ketrecbe helyezésről a művelet befejezésétől számított egy héten belül megfigyelő által hitelesített ketrecbehelyezési jelentést küld a tonhalat fogó hajók lobogója szerinti tagállamnak vagy szerződő félnek, valamint a Bizottságnak. A Bizottság az információkat haladéktalanul továbbítja az ICCAT titkárságának. A jelentés a kékúszójú tonhal tenyésztéséről szóló, 06-07. számú ICCAT-ajánlással összhangban tartalmazza a ketrecbe helyezésről készített nyilatkozatban foglalt információkat.
(2) A ketrecbe helyezés megkezdése előtt a halgazdaságért felelős tagállam illetékes hatósága tájékoztatja a halászhajóért felelős tagállamot vagy a halászhajó lobogója szerinti szerződő felet az adott halászhajó által kifogott halmennyiségek ketrecbe helyezéséről.
(3) A halászhajóért felelős tagállam felkéri a halgazdaságért felelős tagállamot vagy szerződő felet, hogy foglalja le a fogásokat, és a halakat a 22. cikk (2a) bekezdése szerinti eljárásnak megfelelően engedje vissza a tengerbe, ha a (2) bekezdésben említett információk alapján úgy ítéli meg, hogy:
a)
a halfogást bejelentő halászhajó nem rendelkezett elegendő kvótával a ketrecbe helyezett kékúszójú tonhal halászatára;
b)
a halászhajó nem megfelelő módon jelentette be a halak mennyiségét, így azt az alkalmazandó kvóta kiszámításakor nem vették figyelembe;
c)
a halfogást bejelentő halászhajó nem rendelkezik engedéllyel kékúszójú tonhal halászatára.
(4) A ketrecbehelyezési művelet csak akkor kezdődhet, ha a halászhajóért felelős szerződő fél vagy tagállam arra előzetesen engedélyt adott.
A kékúszójú tonhalat július 31. előtt kell ketrecbe helyezni, kivéve, ha a halakat fogadó halgazdaságért felelős tagállam vagy szerződő fél alapos indokokat ad meg, a vis maiort is ide értve. Az indoklást a ketrecbehelyezési jelentéssel együtt kell benyújtani.
(5) A halgazdaságért felelős tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket az olyan kékúszójú tonhalak tenyésztési vagy hizlalási céllal történő ketrecbe helyezésének megtiltására, amelyeket nem kísér az ICCAT által, valamint az e rendeletben és a kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus (7)) vonatkozó fogási dokumentációs program létrehozásáról szóló, 2010. július 7-i 640/2010/EU európai parlamenti és a tanácsi rendeletben előírt dokumentáció. A dokumentációnak pontosnak, teljes körűnek és hitelesítettnek kell lennie.
(6) A ketrecbe helyezésre vonatkozó engedélyt esettől függően a felelős tagállam vagy a felelős szerződő fél a (2) bekezdésben említett információk benyújtásától számított 48 órán belül adja meg vagy tagadja meg. Amennyiben a ketrecbe helyezésre nem adnak engedélyt, a halászhajóért felelős tagállam vagy szerződő fél a 22. cikk (2) bekezdésében foglaltakkal összhangban visszaengedési utasítást bocsát ki a vontatóhajóért felelős tagállamnak vagy szerződő félnek és/vagy adott esetben a halgazdaságért felelős tagállamnak vagy szerződő félnek.
(7) A halgazdaságért felelős tagállam gondoskodik arról, hogy a ketrecbe helyezési műveletek a vízben videokamera révén állandó felügyelet alatt álljanak.
Minden ketrecbe helyezési műveletről egy videofelvételt kell készíteni. Az áthelyezési nyilatkozat ICCAT-számát fel kell tüntetni minden videofelvétel elején vagy végén, és a felvételeken végig fel kell tüntetni az időt és a dátumot.
(8) Amennyiben a regionális megfigyelő és a halgazdaság üzemeltetőjének becslése az átlagos tömeg vagy egyedszám tekintetében több mint 10 %-kal eltér egymástól, a halgazdaságért felelős tagállam a halászhajó lobogója szerinti állammal együttműködve vizsgálatot indít. A vizsgálat eredményeinek megszületéséig nem engedélyezhető lehalászás, és a kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentumban nem hitelesíthető a tenyésztésre vonatkozó szakasz.
Amennyiben a vizsgálatot 10 munkanapon belül nem zárják le, vagy ha vizsgálat eredménye arra utal, hogy a kékúszójú tonhalak egyedszáma vagy átlagos tömege 10 %-kal meghaladja a halgazdaság üzemeltetője által bejelentett értékeket, a lobogó szerinti szerződő fél vagy a halászhajóért felelős tagállam visszaengedési utasítást bocsát ki az engedélyezetten felüli egyedszámra vagy tömegre vonatkozóan.
A halgazdaságért felelős tagállam gondoskodik arról, hogy a halgazdaság üzemeltetője a regionális megfigyelő megérkezésétől számított 48 órán belül végrehajtsa a visszaengedési utasítást. A visszaengedést a 22. cikk (2a) bekezdésével összhangban kell elvégezni.
Ha a halgazdaságban való ketrecbe helyezéskor elvégzett végső becslés eredménye nagyobb, mint a halászhajóról történő áthelyezéskor végrehajtott végső becslés eredménye, a halászhajóért felelős tagállam vagy szerződő fél dönt a kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentum(ok)ban hitelesítendő végső kvótafelhasználásról.
(9) A tagállamok kísérleti tanulmányokat kezdeményeznek arra vonatkozóan, hogy - többek között sztereoszkópikus rendszerekkel - miként becsülhető meg pontosabban a fogás és a ketrecbe helyezés helyszínén a kékúszójú tonhalak egyedszáma és tömege, majd ennek eredményeiről beszámolnak az ICCAT tudományos bizottságának. Mintavételi programot és/vagy alternatív programot kell létrehozni annak érdekében, hogy a ketrecbe helyezéskor a ketrecbe helyezett halak egyedszámának meghatározása és tömegének becslése pontosabbá váljon.
(10) A Bizottság végrehajtási aktusokat fogadhat el, amelyek rögzítik az e cikk (6), (7), (8) és (9) bekezdése szerinti ketrecbehelyezési műveletekre vonatkozó részletes szabályokat. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 38a. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
12.
A 25. cikk (1) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„A kékúszójú tonhal aktív halászatára jogosult halászhajókra vonatkozó - a 14. cikk (3) bekezdésében említett - ICCAT-nyilvántartásban szereplő, halászati tevékenységben részt vevő hajók hajómegfigyelési rendszer adatait a halászidény kezdete előtt legalább 15 nappal kezdik küldeni az ICCAT-nak és az adatküldést a halászidény vége után legalább 15 napig folytatják, kivéve abban az esetben, ha a Bizottsághoz ezt megelőzően kérelem érkezik arra vonatkozóan, hogy a hajót töröljék az ICCAT hajónyilvántartásából.
A hajómegfigyelési rendszer adatainak a kékúszójú tonhal aktív halászatára jogosult halászhajókra vonatkozó ICCAT-nyilvántartásban szereplő halászhajók általi küldése nem szakítható meg a hajók kikötői tartózkodásának idejére, kivéve, ha létezik egy kikötői be- és kijelentkezési rendszer.
A kékúszójú tonhal halászatára jogosult, halászati tevékenységben részt vevő egyéb (halászhajókon kívüli) hajókra vonatkozó - a 14. cikk (3) bekezdésében említett - ICCAT-nyilvántartásban szereplő, halászati tevékenységben részt vevő hajók az engedély érvényességének egész ideje alatt küldik az ICCAT-nak a hajómegfigyelési rendszer adatait.”.
13.
A 26. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„26. cikk
A tonhalcsapdával végzett tevékenységek nyilvántartása és jelentése
(1) A tonhalcsapdát alkalmazó halászati tevékenység befejezését követő 48 órán belül nyilvántartásba kell venni a kifogott mennyiségeket, és az adatokat elektronikus úton vagy más módon el kell juttatni az érintett tonhalcsapdáért felelős tagállam illetékes hatóságainak. A jelentésnek tartalmaznia kell a tonhalcsapdában maradt becsült mennyiségekre vonatkozó adatokat is.
(2) Au (1) bekezdésben említett jelentés kézhezvételét követően minden tagállam elektronikus úton továbbítja azt a Bizottságnak. A Bizottság azonnal továbbítja ezeket az információkat az ICCAT titkárságának.
(3) A Bizottság végrehajtási aktusokat fogadhat el, amelyek rögzítik az e cikk (1) bekezdése szerinti, tonhalcsapdával végzett műveletek nyilvántartására és jelentésére vonatkozó részletes szabályokat. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 38a. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.”.
14.
A 29. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
„Ha valamely tagállam az egyezmény hatálya alá tartozó területen bármikor több mint 15 hajóval halászik a kékúszójú tonhalra, az adott tagállam egészen addig, amíg a hajók ott tartózkodnak, tengeri ellenőrzés és vizsgálat céljából ellenőrhajót működtet az egyezmény területén. Ezt a kötelezettséget teljesítettnek kell tekinteni, ha a tagállamok az ellenőrhajó üzemeltetése céljából együttműködnek, vagy ha az egyezmény hatálya alá tartozó területen uniós ellenőrhajó működik.”.
15.
A 30. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kékúszójú tonhalra aktívan halászó hajók tekintetében minden tagállam gondoskodik arról, hogy a nemzeti megfigyelők jelenléte elérje legalább a következő mértékeket:
a)
2011-ben a legfeljebb 24 méteres, erszényes kerítőhálós aktív halászhajóinak 100 %-a;
b)
2012-ben a legfeljebb 20 méteres, erszényes kerítőhálós aktív halászhajóinak 100 %-a;
c)
nyílt tengeri vonóhálós aktív halászhajóinak 20 %-a (15 méter hosszúság felett);
d)
horogsoros aktív halászhajóinak 20 %-a (15 méter hosszúság felett);
e)
csalival halászó aktív hajóinak 20 %-a (15 méter hosszúság felett);
f)
a lehalászási művelet során tonhalcsapdáinak 100 %-a;
g)
vontatóhajóinak 100 %-a.”.
16.
A 31. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Minden tagállam gondoskodik arról, hogy a következő hajókon jelen legyen az ICCAT egy regionális megfigyelője:
a)
a 2011-es halászidény egészében valamennyi 24 méternél hosszabb erszényes kerítőhálós halászhajó;
b)
a 2012-es halászidény egészében valamennyi 20 méternél hosszabb erszényes kerítőhálós halászhajó;
c)
2013-tól kezdődően a halászidény egészében valamennyi erszényes kerítőhálós halászhajó, hosszúságtól függetlenül.
Az a), b) és c) pontban említett olyan erszényes kerítőhálós halászhajó, amelyen nem tartózkodik regionális ICCAT-megfigyelő, nem kaphat engedélyt a kékúszójú tonhal halászatára vagy az abban való közreműködésre.”;
b)
A (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Ha a kékúszójú tonhalakat lehalásszák a ketrecből és azokat friss termékként értékesítik, a lehalászást figyelemmel kísérő regionális ICCAT-megfigyelő lehet a halgazdaságért felelős tagállam állampolgára.”.
17.
A 32. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„32. cikk
A videofelvételekhez való hozzáférés
(1) Minden tagállam gondoskodik arról, hogy a 22. cikk (6) bekezdésében és a 24. cikk (7) bekezdésében említett videofelvételeket az ICCAT ellenőreinek és megfigyelőinek rendelkezésére bocsássák.
(2) Valamennyi, halgazdaságért felelős tagállam gondoskodik arról, hogy a 22. cikk (6) bekezdésében és a 24. cikk (7) bekezdésében említett videofelvételeket az uniós ellenőrök és megfigyelők rendelkezésére bocsássák.
(3) Minden tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy elkerülhető legyen az eredeti videofelvételek kicserélése, szerkesztése vagy manipulálása.”.
18.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„33a. cikk
Az ellenőrzési tervek továbbítása
A tagállamok minden évben legkésőbb szeptember 30-ig eljuttatják a Bizottságnak a következő évre szóló ellenőrzési tervüket. A Bizottság egybegyűjti a nemzeti ellenőrzési terveket, és integrálja őket az uniós ellenőrzési tervbe, amelyet jóváhagyásra megküld az ICCAT titkárságának.”.
19.
A 34. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Tilos az olyan atlanti-óceáni és földközi-tengeri kékúszójú tonhal uniós kereskedelme, kirakodása, behozatala, kivitele, tenyésztési vagy hizlalási céllal történő ketrecbe helyezése, újrakivitele és átrakodása, amelyet nem kísér az ICCAT által, valamint az e rendeletben és a 640/2010/EU rendeletben előírt pontos, teljes körű és hitelesített dokumentáció.”.
20.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„38a. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2371/2002/EK rendelet 30. cikkének (1) bekezdése által létrehozott Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.”.
21.
A III. melléklet helyébe e rendelet I. mellékletének szövege lép.
22.
A VI. melléklet a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„q)
tengeren történő átrakodás.”;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2)
Ha egy halászati tevékenységben részt vevő hajó fedélzetén annak ellenőrzése során az engedéllyel rendelkező ellenőr az 1. pontban szereplő meghatározás alapján súlyos jogsértésnek minősülő tevékenységet vagy körülményt tapasztal, az ellenőrhajó lobogója szerinti államának hatóságai közvetlenül, valamint az ICCAT titkárságán keresztül is haladéktalanul értesítik a halászati tevékenységben részt vevő hajó lobogója szerinti államot. Ilyen helyzetekben az ellenőrök lehetőleg - az ICCAT titkárságának tett bejelentésnek megfelelően - a halászatban részt vevő hajó lobogója szerinti állam illetékes hatóságait és a halászatban részt vevő hajó lobogója szerinti állam közelben tartózkodó ellenőrhajóját is értesítik.
Az ICCAT-ellenőrök a halászatban részt vevő hajó naplójában rögzítik az elvégzett ellenőrzések adatait és az ellenőrzések során feltárt esetleges jogsértéseket.”;
c)
a 3. pont első albekezdésében a „haladéktalanul” szó helyébe a „72 órán belül” kifejezés lép;
d)
az (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7)
Az e melléklet 12. pontja alapján elfogadott rendelkezésekre is figyelemmel, az egyezmény területén a nemzeti joghatóságán kívül eső vizeken tonhalra vagy tonhalfélékre halászó hajónak meg kell állnia, ha egy ellenőrt szállító hajóról a nemzetközi jelkódex szerint erre utasítást kap, kivéve, ha a hajó éppen halászati műveletet folytat, amely esetben a halászati művelet befejezését követően kell haladéktalanul megállnia. A hajó kapitánya engedélyt ad az ellenőrnek és - adott esetben - az ellenőrt kísérő tanúnak, hogy a fedélzetre lépjen, és e célra hajólétrát biztosít. A kapitány biztosítja, hogy az ellenőr megvizsgálhassa a fogásokat és a halászeszközt, valamint minden olyan okmányt, amelyet szükségesnek tart annak igazolására, hogy a hajó eleget tesz az ICCAT-bizottság hatályos ajánlásaiban az érintett hajó lobogó szerinti állama tekintetében meghatározott követelményeknek, és az ellenőr feltehet bármilyen, általa szükségesnek tartott kérdést.
Az ellenőrök csoportja legfeljebb két ICCAT-ellenőrből állhat, hacsak a körülmények nem indokolják további ellenőrök jelenlétét. Asszisztens csak gyakornokként kísérheti az ellenőrök csoportját.”.
23.
A VII. mellékletben az 1. pontot el kell hagyni.
24.
A szöveg az e rendelet II. mellékletének szövegével, mint VIIIa. Melléklettel egészül ki.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. június 13-án.