DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 883/2011
af 25. august 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 25/2009 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2008/32)
(ECB/2011/12)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
Under henvisning til artikel 5 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), navnlig artikel 5, stk.1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Europa-Kommissionens udtalelse (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF af 16. september 2009 om adgang til at optage og udøve virksomhed som udsteder af elektroniske penge og tilsyn med en sådan virksomhed, ændring af direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og ophævelse af direktiv 2000/46/EF (3) er det tilladt for juridiske personer at udstede elektroniske penge, uden at de behøver at have status som kreditinstitut.
(2)
Som følge heraf og for fortsat at kunne indsamle statistik i MFI-sektoren om de institutioner, som udsteder elektroniske penge, og som hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge, er det nødvendigt at tilpasse definitionen af monetære finansielle institutioner (MFI'er) og således også at opdatere definitionen af »udsteder af elektroniske penge« og »elektroniske penge« i denne forordning. Udstedere af elektroniske penge i MFI-sektoren skal klassificeres under kategorien »andre MFI'er«.
(3)
Ændringerne i definitionen af og de krav, som stilles til udstedere af elektroniske penge i henhold til direktiv 2009/110/EF, har bevirket, at bestemmelserne i Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (4) om undtagelse fra indberetningskravene for udstedere af elektroniske penge er forældede, og de pågældende bestemmelser i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) bør derfor udgå.
(4)
Retningslinjerne om en fælles definition af europæiske pengemarkedsforeninger (MMF'er) udstedt den 19. maj 2010 af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (CESR), forgængeren til den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), har til formål at forbedre investorbeskyttelsen ved at fastsætte en række kriterier, som alle foreninger, der ønsker at markedsføre sig selv som en MMF, skal opfylde, og tjener som en henstilling for de europæiske nationale lovgivere i tilsynsøjemed. I lyset heraf er det af hensyn til Det Europæiske System af Centralbankers indsamling af statistiske oplysninger hensigtsmæssigt at indføre tilsvarende nye kriterier for identifikation af MMF'er i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), således at populationen af MMF'er stemmer overens med de identifikationskriterier, som forventes at gælde for tilsynsmæssige formål i henhold til ovennævnte CESR-retningslinjer. Samtidig har denne ændring til formål at øge markedets gennemsigtighed og fremme indberetningen om foreningernes administration -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) ændres således:
1)
Artikel 1 ændres således:
a)
Første led affattes således:
»-
»monetær finansiel institution« (MFI): en resident virksomhed, der tilhører en af følgende sektorer:
i)
centralbanker
ii)
kreditinstitutter som defineret i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2006/48/EF
iii)
andre MFI'er, dvs. 1) andre finansielle institutioner, hvis virksomhed består i i) at modtage indlån og/eller indlånslignende indskud fra enheder undtagen MFI'er; og ii) som for egen regning, i det mindste i økonomisk henseende, yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer; eller 2) e-pengeinstitutter, som hovedsagelig er beskæftiget med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge
iv)
pengemarkedsforeninger (MMF'er) som defineret i artikel 1a.
Hvad angår kriteriet i nr. iii), 1), i), ovenfor, bestemmer graden af substituerbarhed mellem de instrumenter, der er udstedt af andre MFI'er og de indlån, som er placeret i kreditinstitutter, deres klassifikation som MFI'er, forudsat at de opfylder kriterierne i nr.. iii), 1), ii).«
b)
Ottende led affattes således:
»-
»e-pengeinstitut« og »elektroniske penge«: et e-pengeinstitut og elektroniske penge som defineret i artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (5).
2)
Følgende indsættes som artikel 1a):
»Artikel 1a
Identifikation af MFI'er
I denne retsakt behandles kun kollektive investeringsinstitutter, som opfylder samtlige følgende kriterier, som en MMF, såfremt det:
a)
har som investeringsformål at bevare en forenings kapital og give et afkast, der svarer til renten på pengemarkedsinstrumenter
b)
investerer i pengemarkedsinstrumenter, der opfylder kriteriet for pengemarkedsinstrumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (6), eller indlån i kreditinstitutter eller, alternativt, sikrer, at likviditeten og værdiansættelsen af den portefølje, hvori den investerer, vurderes på et tilsvarende grundlag
c)
sikrer, at de pengemarkedsinstrumenter, hvori den investerer, er af høj kvalitet, som fastsat af administrationsselskabet. Kvaliteten af pengemarkedsinstrumenter fastsættes bl.a. på grundlag af følgende faktorer:
-
pengemarkedsinstrumentets kreditkvalitet
-
arten af den aktivklasse, som pengemarkedsinstrumentet repræsenterer
-
for strukturerede finansielle instrumenter, den operationelle risiko og modpartsrisikoen, som er forbundet med den strukturerede finansielle transaktion
-
likviditetsprofilen
d)
sikrer, at dens portefølje har en vægtet gennemsnitlig løbetid (WAM) på ikke mere end seks måneder og en vægtet gennemsnitlig levetid (WAL) på ikke mere end 12 måneder
e)
dagligt offentliggør nettoaktivværdien (NAV) og beregner prisen på sine andele samt den daglige udstedelse og indfrielse af andele
f)
begrænser sine investeringer i værdipapirer til at omfatte værdipapirer med en resterende løbetid i forhold til den på værdipapiret fastsatte dato for indfrielse på to år eller mindre, forudsat at det resterende tidsforløb indtil den næste rentetilpasningsdato er 397 dage eller mindre, hvor variabelt forrentede værdipapirer skal tilpasses til en pengemarkedsrente eller et pengemarkedsindeks
g)
begrænser sine investeringer i andre kollektive investeringsinstitutter til dem, som er omfattet af definitionen af MMF'er
h)
hverken direkte eller indirekte er eksponeret over for aktier eller råvarer, herunder via derivater, og som kun anvender derivater i overensstemmelse med foreningens pengemarkedsinvesteringsstrategi. Derivater, som medfører en eksponering over for udenlandsk valuta, må kun anvendes til afdækningsformål. Investering i værdipapirer i andre end basisvaluta (non-base currency securities) er tilladt, såfremt valutaeksponeringen er afdækket fuldt ud
i)
har en konstant eller variabel nettoaktivværdi (NAV).
3)
I artikel 8 slettes stk. 4.
4)
Uden at berøre artikel 2 i denne forordning affattes afsnit 2 i første del af bilag I således:
»Afsnit 2:
Specifikation af kriterierne, som skal opfyldes for at være omfattet af definitionen af en MMF:
For så vidt angår artikel 1a i denne forordning
a)
vurderes pengemarkedsinstrumentet at have en høj kreditkvalitet, hvis det har fået tildelt en af de to højest mulige grader af kortfristet kreditværdighed fra hvert enkelt anerkendt kreditvurderingsbureau, der har kreditvurderet instrumentet, eller, såfremt instrumentet ikke er vurderet, at det er af en tilsvarende kvalitet i henhold til administrationsselskabets interne kreditvurderingsproces. Hvis et anerkendt kreditvurderingsbureau opdeler sin højeste kortfristede kreditvurdering i to kategorier, betragtes disse to kategorier som en enkelt kategori og således den højest mulige kreditvurdering
b)
pengemarkedsforeningen kan, som en undtagelse til kravet i litra a), besidde statsobligationer, som mindst er af en kvalitet, som indgår i kreditvurderingsbureauernes ratings, hvorved »statsobligationer« betyder pengemarkedsinstrumenter, der er udstedt eller garanteret af en central, regional eller lokal myndighed eller centralbank i en medlemsstat, af ECB, Den Europæiske Union eller Den Europæiske Investeringsbank
c)
ved beregningen af den vægtede gennemsnitlige levetid for værdipapirer, herunder strukturerede finansielle instrumenter, baseres beregningen af løbetiden på det tidsforløb, som resterer, indtil den på instrumentet fastsatte dato for indfrielse. Omfatter et finansielt instrument en salgsoption, kan salgsoptionens udnyttelsesdato dog anvendes i stedet for det resterende tidsforløb indtil den på instrumentet fastsatte dato for indfrielse, såfremt følgende betingelser til enhver tid er opfyldt:
-
salgsoptionen kan frit udnyttes af administrationsselskabet på sin udnyttelsesdato
-
salgsoptionens aftalekurs vedbliver med at ligge tæt på den forventede værdi af instrumentet på den næste udnyttelsesdato
-
MMF'ens investeringsstrategi indebærer, at der er stor sandsynlighed for, at optionen vil blive udnyttet på den næste udnyttelsesdato
d)
ved beregningen af både den vægtede gennemsnitlige levetid og den vægtede gennemsnitlige løbetid skal der tages højde for effekten af afledte finansielle instrumenter, indlån og effektive porteføljeforvaltningsteknikker
e)
»den vægtede gennemsnitlige løbetid« (WAM): en metode til fastsættelse af det gennemsnitlige tidsforløb til udløb af alle de underliggende værdipapirer i foreningen, som er vægtet for at afspejle den relative beholdning af hvert enkelt instrument under den antagelse, at løbetiden på et variabelt forrentet instrument er det tidsforløb, som resterer indtil den næste rentetilpasning til pengemarkedsrenten, og ikke det tidsforløb, som resterer, før hovedstolen på værdipapiret skal være tilbagebetalt. I praksis anvendes den vægtede gennemsnitlige løbetid til at måle en MMF's følsomhed over for skiftende pengemarkedsrenter
f)
»den vægtede gennemsnitlige levetid« (WAL): det vægtede gennemsnit af den resterende løbetid på hvert enkelt værdipapir i en forening, hvilket vil sige tidsforløbet indtil hovedstolen er fuldt tilbagebetalt, uden hensyn til rente og uden diskontering. I modsætning til beregningen af den vægtede gennemsnitlige løbetid er det ved beregningen af den vægtede gennemsnitlige levetid for variabelt forrentede værdipapirer og strukturerede finansielle instrumenter ikke tilladt at bruge rentetilpasningstidspunkter, men kun den på værdipapiret fastsatte endelige dato for indfrielse. Den vægtede gennemsnitlige levetid anvendes til at måle kreditrisikoen. Jo længere tilbagebetalingen af en hovedstol udskydes, jo højere er kreditrisikoen. Den vægtede gennemsnitlige levetid anvendes også til at begrænse likviditetsrisikoen.
g)
»pengemarkedsinstrumenter«: instrumenter, som normalt handles på pengemarkedet, som er likvide, og som har en værdi, der til enhver tid kan fastsættes præcist
h)
»administrationsselskab«: et selskab, hvis almindelige virksomhed er administration af en MMF's portefølje.«
Artikel 2
Overgangsbestemmelse
De nationale centralbanker kan fortsat indsamle statistiske oplysninger i henhold til forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) fra de MMF'er, som er residente i deres medlemsstat, og som opfylder kriterierne fastsat i afsnit 2, del 1, i bilag I til forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), indtil den 31. januar 2012. De nationale centralbanker skal meddele alle de pågældende MMF'er deres beslutning om at anvende denne overgangsbestemmelse. De nationale centralbanker skal påbegynde indsamlingen af statistiske oplysninger fra de MMF'er, som opfylder kriterierne i henhold til artikel 1a i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), senest den 1. februar 2012.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. august 2011.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 883/2011/EU RENDELETE
(2011. augusztus 25.)
a monetáris pénzügyi intézményi szektor összevont mérlegéről szóló 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet módosításáról
(EKB/2011/12)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmánya 5. cikkére,
tekintettel az Európai Központi Bank általi statisztikai információgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság véleményére (2),
mivel:
(1)
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról, valamint a 2000/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) lehetővé tette jogi személyeknek elektronikus pénz hitelintézeti jogállás megszerzése nélküli kibocsátását.
(2)
Ennek következtében és annak érdekében, hogy folytatódjon a monetáris pénzügyi intézményi (MPI) szektorban azon elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre vonatkozó adatgyűjtés, amelyek főtevékenysége elektronikuspénz-kibocsátás formájában történő pénzügyi közvetítés, ki kell igazítani az MPI-k fogalommeghatározását, és ezért egyidejűleg ebben a rendeletben frissíteni kell az „elektronikuspénz-kibocsátó intézmény” és az „elektronikus pénz” fogalmát. Az MPI-szektorba tartozó elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket az „egyéb MPI-k” kategóriájába kell besorolni.
(3)
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények fogalmának módosítása, és az ilyen intézményekre a 2009/110/EK irányelv rendelkezéseivel előírt követelmények a 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendeletnek (4) az adatszolgáltatási követelmények alóli eltérés elektronikuspénz-kibocsátó intézmények részére történő engedélyezésére vonatkozó rendelkezéseit meghaladottá tette, és ezért a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet vonatkozó rendelkezéseit el kell hagyni.
(4)
Az Európai Értékpapírpiaci Felügyeleti Hatóság jogelődjének, az Európai Értékpapírpiaci Szabályozók Bizottságának (CESR) az európai pénzpiaci alapok (PPA-k) közös fogalommeghatározásáról szóló, 2010. május 19-i iránymutatásának az a célja, hogy javuljon a befektetővédelem a magát piaci célból PPA-ként megnevező minden alapra alkalmazandó kritériumok meghatározásával, illetve felügyeleti célú ajánlásként is szolgál az európai nemzeti jogalkotók számára. Erre figyelemmel helyénvaló a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendeletbe beiktatni a PPA-k új, a Központi Bankok Európai Rendszerének statisztikai céljaira szolgáló azonosítási kritériumait annak érdekében, hogy az MPI-kör összhangba kerüljön - a fent említett CESR-iránymutatás követésével - azokkal az azonosítási kritériumokkal, amelyeknek alkalmazása felügyeleti célokra elvárás. Egyben ennek a módosításnak célja a piaci átláthatóság fokozása és az ezen alapokra vonatkozó alapkezelői adatszolgáltatás megkönnyítése,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az első francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
»monetáris pénzügyi intézmény« (MPI): a következő szektorok bármelyikébe tartozó rezidens vállalkozás:
i.
központi bankok;
ii.
a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hitelintézetek;
iii.
egyéb MPI-k, azaz 1. egyéb pénzügyi intézmények, amelyek tevékenysége i. betétek és/vagy azok közeli helyettesítőinek nem MPI-körbe tartozó vállalkozásoktól való elfogadása; és ii. saját számlára (legalábbis közgazdasági értelemben) történő hitelnyújtás és/vagy értékpapírokba való befektetés; vagy 2. olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, amelyek főtevékenysége elektronikuspénz-kibocsátás formájában történő pénzügyi közvetítés;
iv.
az 1a. cikkben meghatározott pénzpiaci alapok (PPA-k).
A fenti iii. pont 1. i. alpontja szerinti kritériumot illetően az egyéb MPI-k által kibocsátott pénzügyi eszközök, illetve a hitelintézeteknél elhelyezett betétek közötti helyettesíthetőség mértéke határozza meg az „egyéb MPI”-ként történő besorolást, feltéve, hogy megfelelnek a iii. pont 1. ii. alpontjában szereplő kritériumnak,”.
b)
A nyolcadik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
»elektronikuspénz-kibocsátó intézmény« és »elektronikus pénz«: a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, illetve a 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott elektronikus pénz,
2.
A szöveg a következő 1a. cikkel egészül ki:
„1a. cikk
A PPA-k azonosítása
E jogi aktus alkalmazásában azokat a következő kritériumoknak megfelelő kollektív befektetési vállalkozásokat kell PPA-knak tekinteni, amelyek:
a)
befektetési célkitűzése az alap tőkéjének megőrzése és arra a pénzpiaci eszközök kamatlábainak megfelelő hozam biztosítása;
b)
a következőkbe fektetnek be: olyan pénzpiaci eszközök, amelyek megfelelnek az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) a pénzpiaci eszközökre meghatározott kritériumoknak, vagy hitelintézetnél elhelyezett betétek, vagy ehelyett biztosítják, hogy a befektetett eszközök portfóliójának likviditása és értékelése egyenértékű módon kerüljön meghatározásra;
c)
biztosítják, hogy a pénzpiaci eszközök, amelyekbe befektetnek, az alapkezelő által meghatározott jó minőségű eszközök legyenek. A pénzpiaci eszközök minősége többek között a következő tényezők alapján határozható meg:
-
a pénzpiaci eszköz hitelminősítése,
-
a pénzpiaci eszköz által képviselt eszközosztály jellege,
-
strukturált pénzügyi eszközök esetében a strukturált pénzügyi tranzakcióval járó operatív és partnerkockázat,
-
a likviditási profil;
d)
biztosítják, hogy portfóliójuk súlyozott átlagos lejárata (WAM) legfeljebb 6 hónap és súlyozott átlagos élettartama (WAL) legfeljebb 12 hónap legyen;
e)
napi nettó eszközértéket (net asset value - NAV) és részvényeik/befektetési jegyeik tekintetében napi árfolyamot jegyeznek, és a részvények/befektetési jegyek jegyzése és visszaváltása napi alapon történik;
f)
az értékpapír-befektetéseket azon értékpapírokra korlátozzák, amelyeknek a jogszerű visszaváltás napjáig hátralévő futamideje legfeljebb két év, feltéve, hogy legfeljebb 397 nap a következő olyan kamatláb újramegállapítási időpontig hátralévő idő, amikor a változó kamatozású értékpapír kamatozását piaci vagy indexhez kötött kamatozásra kell visszaállítani;
g)
a befektetéseket a PPA-k fogalommeghatározásának megfelelő más kollektív befektetési vállalkozásokba történő befektetésre korlátozzák;
h)
nem vállalnak közvetlen vagy közvetett tulajdonosi vagy árupiaci kitettséget, beleértve a származtatott eszközök révén történő kitettséget, és származtatott eszközöket csak az alap pénzpiaci befektetési stratégiájának megfelelően használnak. Kizárólag fedezeti célból használhatóak az árfolyam-kockázati kitettséget eredményező származtatott eszközök. A nem bázisvalutában denominált értékpapírokba való befektetés az árfolyamkockázat teljes fedezettsége mellett megengedett;
i)
állandó vagy változó nettó eszközértékkel rendelkeznek.
3.
A 8. cikkben a (4) bekezdést el kell hagyni.
4.
E rendelet 2. cikkének sérelme nélkül, az I. melléklet 1. részében a 2. szakasz helyébe az alábbi szöveg lép:
„2. szakasz:
A PPA-k azonosítási kritériumainak részletes meghatározása
E rendelet 1a. cikkének alkalmazásában:
a)
a pénzpiaci eszköz hitelminősítése akkor minősül magasnak, ha azt az eszközt értékelő minden egyes elismert hitelminősítő intézet a két legjobb rövid távú hitelminősítés valamelyikére minősíti, illetve amennyiben az eszköz hitelminősítése nem történt meg, az alapkezelő belső minősítési folyamatában meghatározottak szerint e minősítéssel egyenértékű minőségű. Amennyiben valamely elismert hitelminősítő ügynökség legmagasabb rövid távú hitelminősítését két kategóriára osztja, e két minősítést egyetlen, és ennélfogva a legmagasabb minősítésnek kell tekinteni;
b)
a pénzpiaci alap az a) pont alatti követelmény alóli kivételként tarthat legalább befektetési besorolású minőségű állampapírt; az állampapír ebben az összefüggésben a valamely tagállam központi, regionális vagy helyi hatósága vagy központi bankja, az EKB, az Európai Unió vagy az Európai Beruházási Bank által kibocsátott vagy garantált értékpapír;
c)
az értékpapírok súlyozott átlagos élettartamának kiszámításakor - a strukturált pénzügyi eszközöket is beleértve - a lejárat számítása az eszköz jogszerű visszaváltásig hátralévő futamidő alapján történik. Amennyiben azonban a pénzügyi eszközbe eladási opció van beépítve, az eladási opció beváltásának napja akkor használható a jogszerű visszaváltásig hátralévő futamidő helyett, ha a következő feltételek minden időpontban teljesülnek:
-
az alapkezelő az eladási opciót annak beváltása napján szabadon gyakorolhatja,
-
az eladási opció kötési ára az eszköz következő beváltási napon várható értékéhez közeli,
-
a PPA befektetési stratégiája szerint nagy a valószínűsége annak, hogy a következő beváltási napon az opciót beváltják;
d)
a súlyozott átlagos élettartam és a súlyozott átlagos lejárat számításakor egyaránt figyelembe kell venni a pénzügyi származatatott eszközök, a betétek és a hatékony portfóliókezelési technikák hatását;
e)
»súlyozott átlagos lejárat (weighted average maturity - WAM)«: az alap összes értékpapírjának lejáratáig terjedő átlagos időtartam hossza az egyes instrumentumok portfólióban képviselt relatív részarányát tükröző aránnyal súlyozva, feltételezve, hogy a változó kamatozású eszköz lejárata a kamatláb pénzpiaci kamatozásra való következő visszaállításának időpontja, nem pedig az értékpapír tőkeösszegének visszafizetési napja. A gyakorlatban a WAM mutatót használják a PPA változó pénzpiaci kamatlábakra való érzékenységének mérésére;
f)
»súlyozott átlagos élettartam (weighted average life - WAL)«: az alapot képező minden egyes értékpapír lejáratáig hátralévő futamidő súlyozott átlaga, mely esetben a lejárat a tőkeösszeg kamatok és diszkont nélküli teljes visszafizetésének időpontja. A WAM számításával szemben a WAL változó kamatozású értékpapírok és strukturált pénzügyi eszközök tekintetében történő számításához nem használható a kamatláb újramegállapítás napja, hanem ehelyett az értékpapírnak a benne feltüntett végső lejárata. A WAL mutató a hitelkockázat mérésére használatos, mivel minél későbbre halasztott a tőke visszafizetése, annál nagyobb a hitelkockázat. A WAL-t használják továbbá a likviditási kockázat korlátozására is;
g)
»pénzpiaci eszköz«: olyan likvid eszköz, amellyel pénzpiacon szokásosan kereskednek, és amelynek értéke bármely időpontban pontosan meghatározható;
h)
»alapkezelő«: olyan vállalkozás, amelynek szokásos üzleti tevékenysége PPA-portfóliók kezelése.”
2. cikk
Átmeneti rendelkezés
A nemzeti központi bankok („NKB-k”) a tagállamukban rezidens és a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet I. melléklete 1. részének korábbi 2. szakasza szerinti azonosított MPI-ktől a statisztikai adatokat legkésőbb 2012. január 31-ig továbbra is gyűjthetik a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet szerint. Az átmeneti rendelkezés alkalmazására vonatkozó döntésükről valamennyi érintett MPI-t értesítik. Az NKB-k legkésőbb 2012. február 1-jén megkezdik a statisztikai adatok gyűjtését a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet 1a. cikke szerint azonosított MPI-ktől.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. augusztus 25-én.