RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 451/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 14, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 1042/2010 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold (»de midlertidige foranstaltninger«) på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Proceduren blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. januar 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(4)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(5)
En gruppe af samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (»den eksporterende producent«) hævdede, at de skulle have været hørt inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, da en forordning om midlertidig told ifølge denne gruppe er en individuel foranstaltning i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (3).
(6)
Med hensyn til ovenstående påstand skal følgende punkter påpeges: Grundforordningen præciserer parternes rettigheder inden for rammerne af antidumpingprocedurerne, og i dette særlige tilfælde fastsætter artikel 7 de proceduremæssige skridt for indførelsen af midlertidige foranstaltninger. Grundforordningens artikel 7 fastsætter bl.a., at de midlertidige foranstaltninger i givet fald kan indføres senest 9 måneder efter indledningen af en sag. Kommissionen udførte i denne procedure sin undersøgelse i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 6 og indførte midlertidige foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 7, og alle de berørte parter, der havde anmodet derom, blev hørt og havde tilstrækkelig adgang til at meddele oplysninger og fremsætte bemærkninger. Domstolen har i flere tilfælde anført, at - selv om … en overholdelse af kontradiktionsprincippet forudsætter, at eksportørerne bliver underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at indføre midlertidig told, kan en manglende iagttagelse af de pågældende rettigheder ikke i sig selv medføre, at forordningen om indførelse af endelig told er behæftet med mangler, når manglen ved den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den midlertidige told, er blevet afhjulpet under den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den endelige told (4). I denne sag opfyldte Kommissionen sine forpligtelser om fremlæggelse i henhold til grundforordningen, og retten til en retfærdig høring af den eksporterende producent blev overholdt under den procedure, der førte til vedtagelsen af denne forordning.
(7)
Den midlertidige natur af de foranstaltninger, der blev vedtaget i henhold til grundforordningens artikel 7, afspejles bl.a. i den maksimale periode på seks måneder, i løbet af hvilken de kan indføres, såvel som det forhold, at enhver midlertidig told kun er sikret ved en garanti. Desuden forhindrede Kommissionen ikke på noget tidspunkt nogen af parterne i at fremsætte anmodninger om flere høringer inden udløbet af den frist på 9 måneder, som er fastsat ved lov for indførelsen af midlertidige foranstaltninger, hvis de anså det for nødvendigt at blive hørt yderligere på det tidspunkt.
(8)
Den eksporterende producent anmodede om adgang til de anvendte oplysninger, der stammede fra den eneste virksomhed i Amerikas Forenede Stater (USA), som leverede oplysninger i henhold til bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra a), i forbindelse med fastsættelsen af normal værdi. Det blev hævdet, at ellers ville denne part være forhindret i at få adgang til den dokumentation, på grundlag af hvilken de midlertidige foranstaltninger var blevet indført, og at dette både var en overtrædelse af denne parts ret til forsvar og i modstrid med princippet om god forvaltningsskik. Den samme part hævdede, at fremlæggelsen af fortrolige oplysninger om bestemte parter kunne gøres tilgængelig for de juridiske repræsentanter for den eksporterende producent. De juridiske repræsentanter ville påtage sig at garantere fortroligheden i forbindelse med virksomhedernes forretningshemmeligheder. Påstanden blev underbygget med henvisning til det amerikanske og canadiske system og til Domstolen i G.J. Dokter m.fl mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Disse anmodninger måtte afvises. Den eksporterende producents anmodning handlede om adgang til fortrolige oplysninger om priser, som ovennævnte amerikanske virksomhed havde afgivet. Kommissionen kunne ikke give adgang til disse detaljerede fortrolige forretningsoplysninger. At give adgang til sådanne oplysninger vil være i modstrid med EU-retten, særlig grundforordningens artikel 19, da det ville have ført til uautoriseret fremlæggelse af den amerikanske virksomheds fortrolige og følsomme forretningsoplysninger. Med hensyn til den foreslåede metode til fremlæggelse af en virksomheds forretningshemmeligheder over for juridiske repræsentanter for andre interesserede parter er der ikke fastlagt en sådan procedure i grundforordningen - i modsætning til de amerikanske og canadiske systemer. Den ligger således klart uden for den etablerede EU-lovgivning om antidumpingprocedurer. Under alle omstændigheder er ovennævnte sag i Domstolen ikke nogen støtte for et krav om adgang til fortrolige oplysninger. I dommen henvises der også til nogle iboende begrænsninger i forbindelse med princippet om ret til forsvar.
(10)
Den eksporterende producent anmodede også om adgang til dokumentation vedrørende: Ruller, der anvendes i rotationspresser, og som er fremstillet af EU-producenterne, nærmere oplysninger om en repræsentativ EU-producents retlige status, aktiviteter og økonomiske oplysninger i forbindelse med udvalgte papirfabrikker, nærmere oplysninger i forbindelse med EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og produktkontrolnumre på de repræsentative EU-producenters varer. Nogle af de ønskede oplysninger lå uden for undersøgelsen, da de vedrørte varer, der ikke var omfattet af EU-producenternes undersøgelse, eller aktivitet, som ikke involverer EU-producenternes fremstilling af coated finpapir. Vedrørende de andre oplysninger, der blev anmodet om, kunne Kommissionen ikke give adgang til dem, da det ville have medført en uautoriseret fremlæggelse af fortrolige forretningshemmeligheder, jf. grundforordningens artikel 19.
(11)
Den eksporterende producent har også anmodet om fremlæggelse af navnene på de virksomheder, som gjorde indsigelse mod undersøgelsen, og som ikke anmodede om fortrolig behandling. En sådan fremlæggelse ville have afsløret navnene og stillingen på de producenter, som har anmodet om fortrolighed; det var derfor ikke muligt at give denne oplysning.
(12)
Fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner var så detaljeret som mulig, uden at der blev fremlagt fortrolige oplysninger, og den var således ikke et brud på den eksporterende producents grundlæggende rettigheder, dennes ret til forsvar eller princippet om god forvaltningsskik.
(13)
Skadesanalysen i denne antidumpingundersøgelse er identisk med den parallelle antisubsidieundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i begge undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
2.1. Undersøgelsesperiode
(14)
Der mindes om, at dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til den 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«) som omhandlet i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
3. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
3.1. Den pågældende vare
(15)
Som følge af de midlertidige foranstaltninger indsendte den eksporterende producent og klageren yderligere bemærkninger om varedefinitionen. Nogle af bemærkningerne var en gentagelse af bemærkninger, der allerede er blevet behandlet i forordningen om midlertidig told.
(16)
Den eksporterende producent gentog, at der ikke er nogen væsentlig forskel med hensyn til de grundlæggende egenskaber mellem coated finpapir i ark og i ruller, der anvendes i fladtrykspresser (»den pågældende vare«), og ruller, der anvendes i rotationspresser, og at coated finpapir til rotationspresser derfor ikke burde være blevet udelukket fra varedækningen. Denne part anførte også, at Kommissionens konklusion om, at disse varer ikke er indbyrdes udskiftelige, ikke var underbygget.
(17)
Der mindes om, at det blev fastslået i undersøgelsen, at coated finpapir, som anvendes i rotationspresser og i fladtrykspresser, er forskellige varegrupper og ikke er indbyrdes udskiftelige, jf. betragtning 18 og 20 i forordningen om midlertidige told. Den eksporterende producent erkendte også selv, at disse varer ikke helt er indbyrdes udskiftelige.
(18)
Det bør også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke blev importeret ruller fra Kina, der anvendes i rotationspresser. Det kan også anses for usandsynligt, at disse varer fremover vil blive importeret, da det økonomisk set ikke er holdbart at indkøbe disse varer så langt væk af de årsager, der er nævnt i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told.
(19)
Den eksporterende producent hævdede endvidere, at de kriterier, der er fastlagt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, nemlig de tekniske egenskaber i forbindelse med rivefasthed, ikke var egnede til at skelne mellem coated finpapir, der anvendes til rotationspresser, og coated finpapir, der anvendes til fladtrykspresser. Desuden blev det hævdet, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk skete på et vilkårligt grundlag, idet det blev anført, at ruller, der anvendes til rotationspresser, fremstillet af EU-producenterne, ikke opfylder kriterierne i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told med hensyn til egenskaber i forbindelse med rivefasthed.
(20)
Den eksporterende producent gjorde også gældende, at Kommissionen ikke opfyldte sin forpligtelse til objektivt at undersøge den dokumentation, som den pågældende eksporterende producent havde forelagt for Kommissionens tjenestegrene inden vedtagelsen af forordningen om midlertidig told, nemlig resultaterne af de undersøgelser, der var blevet udført på producentens eget laboratorium, hvor rivefastheden for ruller til rotationstryk, fremstillet af EU-producenterne, var blevet målt.
(21)
Testresultaterne, som den eksporterende producent havde forelagt, bestod af et resumé af de testresultater, producenten havde opnået i sit eget laboratorium. Det afgørende er, at disse resultater ikke var tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, herunder EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne opfordringer.
(22)
Der skal erindres, at på det foreløbige stade konkluderede Kommissionen, at testens objektivitet og troværdighed ikke var tilstrækkelig til at basere konklusioner derpå. Den eksporterende producent fremlagde ikke yderligere detaljerede oplysninger, som kunne bidrage til en yderligere vurdering af testens troværdighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på testens konklusioner. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var troværdige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, kunne konklusionerne på det foreløbige stade om testens objektivitet og troværdighed ikke tages op til fornyet overvejelse, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(23)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremlagde den eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev udført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden var blevet målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede til og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenterne. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told.
(24)
Evalueringen af testrapporten viste, at rapporten, der var udarbejdet af det eksterne laboratorium, hovedsagelig vedrørte varer, for hvilke resultaterne var irrelevante, da de fleste undersøgte stikprøver viste sig ikke at være ruller til rotationstryk. For det andet omhandlede testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke fremgik med sikkerhed af testrapporten, om det papir, der blev testet, var til rotationspresser eller til fladtrykspresser, idet det beskrevne papirmærke i rapporten fandtes i begge formater. Desuden gav testrapporten ingen sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(25)
Som svar på testrapporten udarbejdet af det eksterne laboratorium indsendte klageren resultaterne af den test, der var blevet udført af en af EU-producenterne på de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Den test viste andre resultater. Klageren tilskrev forskellene eventuelt andre afprøvningsbetingelser og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006 standarden, dvs. den standard, i henhold til hvilken rivefastheden, der er nævnt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, skal måles.
(26)
Efter fremlæggelse af de endelige konklusioner rejste den eksporterende producent tvivl om Kommissionens objektivitet, idet denne havde afvist testresultatet fra det eksterne laboratorium. Det blev hævdet, at det var en blindtest udført af den uafhængige ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring fra laboratoriets ledelse, der forklarer, hvordan stikprøverne til testen blev indsamlet med henblik på at bevise, at testen var udført uafhængigt, korrekt og på repræsentativ vis.
(27)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten for så vidt angår det eksterne laboratoriums testrapport, og i den forbindelse er det irrelevant, at der er tale om en blindtest. På den anden side blev der sået tvivl om de forklaringer, der var afgivet i forbindelse med udvælgelsen af stikprøverne og deres oprindelse, og ikke tvivl om selve testen. Den eksporterende producents argumenter kunne ikke fjerne denne tvivl, da de ikke var velfunderede, og de var uklare på flere områder, f.eks. blev det hævdet, at inddragelsen af andre varer end ruller til rotationstryk skyldtes en administrativ fejl eller skyldtes fejl begået af leverandørerne, da de har afgivet eventuelt forkerte stikprøver.
(28)
Eftersom både kilden og stikprøverne på de angiveligt testede varer ikke fremgik klart, og resultaterne af testen udført af de forskellige parter var modsigende, var det opfattelsen, at den forelagte testrapport fra det eksterne laboratorium, som handler på vegne af den eksporterende producent, ikke entydigt påviste, at rivefasthed ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Det fremgik ikke af testrapporten, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen.
(29)
For så vidt angår relevansen af rivefasthed som et kriterium til at skelne ruller til rotationspresser fra andre, skal det erindres, at der i varedefinitionen skelnes mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen anvendes til rotationspresser eller til fladtrykspresser, hvilket afhænger bl.a. af kravene i forbindelse med de maskiner, som de anvendes på, som bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er én af de egenskaber, der anvendes til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Betragtning 16 og 18 i forordningen om midlertidig told indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den eksporterende producent. Den eksporterende producent hævdede, at fugtighed, jf. betragtning 18 i forordningen om midlertidig told, ikke var en særskilt grundlæggende egenskab, der kan anvendes til at skelne mellem varerne. Der blev i den henseende imidlertid fremsat forskellige påstande af andre parter i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(30)
I sit svar erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed i forordningen om midlertidig told, og som kan anvendes til rotationspresser. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationspresser, dvs. hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(31)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som var blevet fremført af én af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelser i USA, og i henhold til hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan skelnes fra andre ud fra en rivefasthedstest eller andre målinger.
(32)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod i modsætning til det allerede fremførte, at undersøgelserne i USA viste, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(33)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført i undersøgelser under en anden jurisdiktion og af andre parter end i den nuværende undersøgelse og er dermed ikke relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar forskel mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til rotationspresser. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til rotationspresser ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke udtrykkeligt ruller til rotationstryk i deres varedækning. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(34)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til rotationspresser.
(35)
De fremsatte bemærkninger viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationspresser, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier med hensyn til rivefasthed. Det blev derfor anset for nødvendigt at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere.
(36)
For at anvende endnu et kriterium med henblik på at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(37)
Kinas regering og den eksporterende producent hævdede, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element til varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk, og dermed også af den pågældende vare. Det blev også hævdet, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk, som er mere end 80 mm i kernediameter, og arkruller, hvis kernediameter er under 80 mm.
(38)
Kommissionen påtog sig at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere og give nærmere oplysninger for klart at kunne skelne endnu mere tydeligt mellem den pågældende vare og andre varer også med henblik på at minimere muligheden for omgåelse af foranstaltningerne. Den dokumentation, der blev indsendt om kernediameterens egnethed som et alternativt kriterium i forbindelse med definitionen, viste imidlertid, at dette kriterium ville føre til den mulige udelukkelse fra foranstaltningerne af den pågældende vare, dvs. arkruller med en kernediameter på under 80 mm. Derfor blev dette kriterium med hensyn til at definere ruller til rotationspresser opgivet.
(39)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller til rotationspresser, blev udelukket fra undersøgelsen som påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(40)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger om udelukkelsen af multiplekskarton fra varedækningen i undersøgelsen.
(41)
Ud fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 14 til 26 i forordningen om midlertidig told hermed.
3.2. Samme vare
(42)
Da der ikke indkom bemærkninger til konklusionerne i betragtning 27 i forordningen om midlertidig told, bekræftes de foreløbige konklusioner med hensyn til samme vare hermed.
4. STIKPRØVEUDTAGNING
(43)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til stikprøveudtagning, bekræftes konklusionerne i betragtning 28 til 30 i forordningen om midlertidig told hermed.
(44)
De fire producenter, der er omtalt i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, og som blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, omtales herefter som »repræsentative EU-producenter«.
5. DUMPING
(45)
Kun en samarbejdsvillig kinesisk producent (APP-gruppen, den eksporterende producent) indsendte bemærkninger til dumping som en opfølgning på indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
5.1. Markedsøkonomisk behandling
(46)
APP hævdede med hensyn til kriterium nr. 1, at Kommissionens argumenter udelukkende hvilede på påstanden om, at det var umuligt at kontrollere betalingen. Det blev følgelig hævdet, at de metoder, som den part havde anvendt, var i tråd med internationale regnskabsstandarder (»IAS«).
(47)
Denne påstand måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at undersøgelsen afslørede, at det ikke var muligt at fastslå, om der var udført betalinger i forbindelse med overførslen af virksomhedernes aktier og omkostninger på større input af råvarer. Med hensyn til de anvendte regnskabsmetoder skal det bemærkes, at disse metoder ikke var i overensstemmelse med IAS (udligning og oplysning om nærtstående parter).
(48)
Med hensyn til kriterier nr. 1 og 2 indvendte APP, at Kommissionen rent automatisk havde forkastet en udtalelse fra eksperter fra et velkendt firma inden for regnskabsvæsen med den begrundelse, at den var irrelevant. En sådan forkastelse svarer til en utilstedelig afvisning af en uafhængig vidneforklaring, og APP's ret til en retfærdig behandling var dermed blevet tilsidesat. APP gjorde gældende, at dets regnskabseksperter var af den opfattelse, at Kommissionens analyse af regnskabsprocedurerne og -principperne var mangelfuld, og at nogle af de af Kommissionen påpegede punkter ifølge disse eksperter ikke var væsentlige.
(49)
APP's påstande blev ikke dokumenteret og måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at ovennævnte regnskabseksperter ikke synes at bestride de faktiske kendsgerninger i denne undersøgelse, men forsøgte snarere at forelægge en analyse af nogle af de grundlæggende regnskabsprincipper, især forsigtighedsprincippet, periodiseringsprincippet, princippet om korrekt gengivelse og princippet om væsentlighed. Det skal bemærkes, at disse regnskabseksperter ikke var til stede, da der blev udført en kontrol på stedet af Kommissionen i Kina, i løbet af hvilken Kommissionen fik et førstehåndsindtryk af APP's anvendte praksis, der er relevant i forbindelse med vurderingen af den markedsøkonomiske behandling. Kommissionen har over for parten givet en indgående skriftlig redegørelse for de konstaterede mangler og for, hvordan disse hænger sammen med regnskabsprincipperne IAS. Regnskabsfirmaets fortolkning af disse principper var ikke tilstrækkelig underbygget eller dokumenteret og kunne heller ikke afstemmes med de faktiske foreliggende kendsgerninger. Faktisk bekræftede den eksisterende dokumentation, at ovennævnte regnskabsprincipper ikke var blevet overholdt.
(50)
APP gjorde gældende, at dets grundlæggende rettigheder var blevet overtrådt. Det blev hævdet, at Kommissionen havde pålagt denne part en urimelig bevisbyrde, da den markedsøkonomiske behandling var blevet undersøgt.
(51)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har underrettet APP fuldt ud om, hvilke oplysninger der ønskes i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, og påtog sig på ethvert tidspunkt i proceduren at kontrollere de oplysninger, som parten har afgivet. Det forhold, at de oplysninger, som denne part har afgivet, ikke bekræfter, at regnskabsmetoderne er i overensstemmelse med IAS, betyder ikke, at der er tale om en urimelig bevisbyrde. Markedsøkonomisk behandling er en undtagelse i forhold til den normale ordning for virksomheder, der befinder sig i lande uden markedsøkonomi, og parterne i sådanne tilfælde anmodes blot om at vise, at de har opfyldt bestemmelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og hvor markedsøkonomisk behandling kan afslås, hvis bare ét kriterium ikke er opfyldt. I denne særlige procedure blev det fastslået, at APP ikke kunne godtgøre, at den opfyldte kravene under kriterium nr. 2.
(52)
APP gjorde også gældende, at der var en mangel på objektivitet i vurderingen af markedsøkonomisk behandling. Den indvendte, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling eventuelt var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen af afslaget om markedsøkonomisk behandling på koncernens dumpingmargen.
(53)
Disse påstande var udokumenterede og måtte derfor afvises. Der er ingen tegn på, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen på koncernens dumpingmargen af afslaget på markedsøkonomisk behandling. Analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling er en teknisk analyse af, hvorvidt de fem klare kriterier fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er opfyldt, og analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling, som blev forelagt af Kommissionen, blev udført ud fra kriterierne for markedsøkonomisk behandling uden at tage hensyn til virkningen af resultatet af den analyse på den eksporterende producents eventuelle dumpingmargen. I den forbindelse skal det erindres, at planlægningen af de forskellige segmenter af kontrol på stedet og forskellene i de tidsplaner, der blev fulgt (ansøgninger om markedsøkonomisk behandling, antidumpingspørgeskemaer, oplysninger om referenceland, eksportsalg gennem forretningsmæssigt forbundne EU-parter), sammen med de perioder, inden for hvilke parterne indsendte svar, samt efterfølgende ændringer i deres bemærkninger viser, at Kommissionen ikke var i stand til at fastslå en virkning af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling på denne parts eventuelle dumping på tidspunktet for fremlæggelsen af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling. Endelig blev APP ved med lige til det sidste at indsende nye oplysninger og erstatte allerede afgivne oplysninger, og således kan det ikke hævdes, at Kommissionen kunne beregne dumpingmargener ud fra de oplysninger, som den ikke besad.
(54)
APP gjorde også gældende, at Kommissionen ikke var nødt til at kontrollere partens svar fuldt ud for at danne sig et detaljeret billede af de oplysninger, der indgik i denne parts besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, og at der er mistanke om, at Kommissionen havde alle de oplysninger, der var nødvendige for at beregne dumpingmargenen.
(55)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen kontrollerede alle de oplysninger, som de interesserede parter havde indsendt i henhold til grundforordningens artikel 16 med henblik på at træffe en repræsentativ konklusion. Resultaterne af undersøgelsen hvilede på forhold, der var kontrolleret i en periode på fire måneder, og ikke bare på mistanker eller på anden form for ikke-kontrollerede udtalelser eller påstande.
(56)
APP gjorde gældende, at kriterier med hensyn til markedsøkonomisk behandling skulle ses i lyset af deres formål med hensyn til at sikre, at priserne er resultatet af normale markedskræfter. I den forbindelse bemærkes det, at formålet med kriterierne med hensyn til markedsøkonomisk behandling er klart fastlagt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, og Kommissionen har over for APP anvendt disse klare regler, da den analyserede ansøgningen om markedsøkonomisk behandling.
(57)
APP indvendte også, at vurderingen af markedsøkonomisk behandling havde mangler, idet kontrollen af besvarelsen på antidumpingspørgeskemaet havde resulteret i »troværdige« produktionsomkostninger, mens vurderingen af markedsøkonomisk behandling viste en manglende evne til at fastsætte betalinger for input.
(58)
Denne fortolkning af resultaterne må afvises som værende fejlagtig. Der mindes om, at grundforordningen udtrykkeligt gør tildelingen af markedsøkonomisk behandling og dermed troværdigheden og anvendelsen af en eksporterende producents egne oplysninger om priser og omkostninger med henblik på at fastsætte normal værdi betinget af, at virksomheden kan godtgøre, at den opfylder kravene i artikel 2, stk. 7, litra c). Hvis ovennævnte påstand fremsat af APP accepteres, ville det svare til en omgåelse af resultaterne i forbindelse med vurderingen af markedsøkonomisk behandling og af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), idet der anvendes andre oplysninger indsamlet til andre formål. Det er ikke i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen.
(59)
Der skal mindes om, at for APP's vedkommende fremstillede to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter kun multiplekskarton. Under hensyntagen til det forhold, at multiplekskarton er udelukket fra varedækningen, jf. betragtning 40 og 41, konkluderes det, at resultaterne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling for de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun fremstiller multiplekskarton inden for APP-gruppen, ikke er relevante i forbindelse med denne procedure.
(60)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 31 til 51 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Individuel behandling
(61)
Da der ikke er fremsat bemærkninger til individuel behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 52 til 55 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3. Normal værdi
5.3.1. Referenceland
(62)
Ingen af parterne anfægtede valget af USA som referenceland for den endelige fastsættelse.
(63)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende valget af referenceland, bekræftes konklusionerne i betragtning 56 til 63 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Fastsættelse af den normale værdi
(64)
Der mindes om, at den normale værdi blev beregnet på grundlag af data fra den eneste samarbejdsvillige producent i referencelandet (dvs. USA). Den normale værdi blev således fastsat på grundlag af en amerikansk producents hjemmemarkedssalg af den samme vare fremstillet i USA. I UP fremstillede og solgte denne producent størstedelen af samme vare på det amerikanske marked.
(65)
APP indvendte, at Kommissionen ikke fremlagde de nødvendige oplysninger om den normale værdi i referencelandet, f.eks. varernes sammenlignelighed, repræsentativitet, omkostningsstruktur, rimelige sammenligningsmekanismer og justeringer.
(66)
Disse påstande måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, jf. betragtning 9, at Kommissionen afgav alle de nødvendige oplysninger til denne part om data, der anvendes til at beregne normal værdi, som kunne frigives uden at overtræde bestemmelserne i grundforordningens artikel 19, dvs. ved at sikre, at fortrolige oplysninger leveret af den eneste amerikanske producent behandles som sådan og ikke fremlægges over for andre parter. Oplysningerne, som blev givet til den eksporterende producent, var relevante og gav den mulighed for at forstå den anvendte metode i tråd med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
(67)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 64-67 i forordningen om midlertidig told.
5.4. Eksportpris
(68)
APP indvendte, at eksportsalget i en af de virksomheder, der samarbejder i forbindelse med undersøgelsen, ikke skulle have været udelukket fra beregningen af dumpingmargenen, heller ikke selv om der ikke findes tilsvarende varer. Det blev også hævdet, at denne virksomheds eksportmængder ikke var små, men omfattende.
(69)
Med hensyn til disse påstande bemærkes det, at salgsværdien i forbindelse med de pågældende transaktioner blev taget i betragtning i forbindelse med fastsættelsen af eksportprisen, men der kunne ikke fastsættes en normal værdi for disse transaktioner, da der ikke fandtes en sammenlignelig varetype i referencelandet, og dermed kunne der ikke foretages sammenligninger. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgjorde en mindre del af APP's samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med APP's generelle priser ved salg til eksport. Endelig skal det påpeges, at størstedelen af eksporttransaktionerne blev anvendt til at fastsætte, hvorvidt eksporten havde fundet sted til dumpingpriser, dvs. de transaktioner, der svarede fuldt ud til den normale værdi i referencelandet. Således måtte påstande fra APP med hensyn til eksportpris afvises, da de ikke er af en sådan beskaffenhed, at de kan rejse tvivl om konklusionen vedrørende skadevoldende dumping, eftersom beregningsgrundlaget er klart repræsentativt. Det forhold, at en tilsvarende normal værdi i referencelandet ikke nødvendigvis findes for hver enkelt eksporttransaktion, er indbygget i en sådan konklusion.
(70)
APP gjorde også gældende, at ovennævnte eksportsalg burde være blevet anvendt i beregningen af dumpingmargenen, da den undersøgende myndighed har mulighed for at udpege tilsvarende varetyper, der anvendes til beregningen af normal værdi, tilpasse eksportprisen til den normale værdi eller beregne en normal værdi med henblik på at sammenligne med ovennævnte eksportsalg.
(71)
Disse påstande måtte afvises, da der ikke fandtes varetyper i referencelandet, som var tilstrækkelig identiske med de eksporterede varetyper, til at forskellene kunne dækkes ved en tilpasning af forskelle i de fysiske egenskaber. Det var heller ikke muligt at beregne den normale værdi for sådanne varetyper. Det var hverken muligt at indkredse lignende varetyper i andre transaktioner, der var udført til normal værdi, ligesom der heller ikke fandtes noget grundlag for at foretage justeringer eller på anden måde beregne normal værdi ved at anvende antagelser vedrørende salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
(72)
APP anmodede om præciseringer med hensyn til den rimelige fortjenstmargen, som anvendes til at beregne eksportprisen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(73)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen tog det punkt op på ny som følge af nye udviklinger. Det skal erindres, jf. betragtning 71 i forordningen om midlertidig told, at der blev anvendt en rimelig fortjenstmargen, der var meget lavere end målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen tog de tilgængelige oplysninger op på ny og reducerede den fortjenstmargen, der anvendes til beregning af eksportprisen, til en margen, der svarer til den gennemsnitlige vægtede margen indberettet af forretningsmæssigt ikke forbundne EU-importører af den pågældende vare, dvs. 4,5 %.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 68 til 71 i forordningen om midlertidig told med ovenfor anførte ændringer.
5.5. Sammenligning
(75)
APP hævdede, at de ikke kunne forstå beregningsgrundlaget for visse godtgørelser med hensyn til normal værdi (dvs. de forskellige justeringstyper og deres indvirkning på den normale værdi) og eksportpris (dvs. den anvendte metode og de beregninger, der er udført for at komme frem til forskellige kvotienter).
(76)
Med hensyn til justeringer i forbindelse med den normale værdi, jf. betragtning 9 og 66, afgav Kommissionen alle de relevante oplysninger, som den havde, til APP under hensyntagen til bestemmelserne om fortrolighed i grundforordningen. Desuden kontrollerede Kommissionen hos den samarbejdsvillige part i referencelandet, om der kunne fremlægges yderligere oplysninger om justeringer for at gøre det mere transparent. Efter at have indhentet producentens samtykke i referencelandet blev der givet flere detaljerede oplysninger til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med normal værdi.
(77)
Hvad angår justeringerne i eksportprisen, skal det bemærkes, at APP opnåede fuld fremlæggelse af oplysninger. Dernæst efter APP's anmodning blev der givet præciseringer til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med eksportprisen.
(78)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 72 og 73 i forordningen om midlertidig told.
5.6. Dumpingmargen
(79)
Der blev ikke indsendt relevante kommentarer til dumpingmargenen. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 74 i forordningen om midlertidig told hermed.
(80)
Under hensyn til den reviderede fortjenstmargen, som er anvendt til beregning af eksportprisen for APP, og ud fra den metode, der er fastsat i betragtning 31 til 73 i forordningen om midlertidig told, udgør de endelige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Dumpingmargen
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
(81)
Ud fra de forhold, der er anført i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, blev den landsdækkende endelige dumpingmargen for Kina fastsat ved hjælp af den endelige dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 %. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. EU-PRODUCENTER
(82)
Kinas regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, som blev fremstillet af den omtalte kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Derfor har forholdet ingen virkning hverken på skadesanalysen eller på indlemmelsen af denne EU-producent i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(83)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger til EU-produktionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 77 til 79 i forordningen om midlertidig told.
7. SKADE
7.1. EU-forbruget
(84)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 80 til 82 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. Importen til Unionen fra Kina
(85)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til importniveauet til Unionen fra Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 83 til 84 i forordningen om midlertidig told.
7.2.1. Prisunderbud
(86)
For at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne følger en sammenhængende strategi, og som følge af de årsager, der er fastsat i betragtning 68 til 71, er underbudsberegningen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed, der indgår i gruppen af en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(87)
På grundlag af de reviderede oplysninger, der er anvendt i forbindelse med beregningen, og også som følge af en mindre rettelse i beregningen blev der foretaget en mindre ændring i kvotienten for prisunderbuddet i betragtning 87. Importen til dumpingpriser underbød EU-producenternes salgspriser med et gennemsnit på 7,6 % i UP.
7.3. EU-erhvervsgrenens og de repræsentative EU-producenters økonomiske situation
7.3.1. Indledende bemærkninger
(88)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (APP) hævdede, at skadesanalysen skulle udføres på baggrund af en ordentligt defineret EU-erhvervsgren, der skulle begrænses til de EU-producenter, som støtter klagen og samarbejder i undersøgelsen. Den nævnte producent anfører, at konklusionerne vedrørende væsentlig skade ville være anderledes, hvis visse indikatorer, f.eks. markedsandel, var blevet fastslået på baggrund af en sådan ordentligt defineret EU-erhvervsgren. Kinas regering bemærkede, at skadesanalysen ikke på sammenhængende og omfattende vis analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed.
(89)
For det første skal det bemærkes, at den nævnte producents erklæringer tilsyneladende har rod i indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og dermed irrelevante.
(90)
For det andet er det Kommissionens praksis at foretage en evaluering af de makroøkonomiske faktorer som udtryk for den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, jf. betragtning 89 i forordningen om midlertidig told. I denne undersøgelse blev EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen. I betragtning af denne brede definition må den eksporterende producents påstand om, at EU-erhvervsgrenen ikke er blevet ordentligt defineret, afvises.
(91)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstand om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være urealistiske eller udokumenterede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som alene er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter.
(92)
En af de repræsentative EU-producenter indsendte yderligere bemærkninger til samarbejdsniveauet.
(93)
Det blev påstået, at en af de repræsentative EU-producenter kun delvist samarbejdede, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning (5), hvori det på overtagelsestidspunktet blev undersøgt, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (6).
(94)
Denne påstand er allerede blevet behandlet i betragtning 91 i forordningen om midlertidig told. Der skal mindes om, at det af de omtalte overgangsaftaler ikke fremgik, at der var en forbindelse mellem virksomhederne ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og ifølge disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende papirfabrikker. Denne EU-producent har ikke erkendt at eje fabrikkerne og har dermed heller ikke erkendt at have omkostninger i den forbindelse.
(95)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse som sådan. I beslutningen anføres det ikke, at virksomhederne skal anses for at være en enhed efter overtagelsen. Der er navnlig ikke tale om et joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forbindelsen mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (7).
(96)
I den henseende er der derfor ingen grund til at tage de foreløbige konklusioner op til fornyet overvejelse, dvs. at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og at den pågældende EU-producent samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(97)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder. Den eksporterende producent hævdede, at der var tale om forskelsbehandling, da den blev anmodet om at tilvejebringe en særskilt anmodning om markedsøkonomisk behandling for hver enkelt enhed i gruppen.
(98)
Det skal bemærkes, at ved anmodninger om markedsøkonomisk behandling ligger bevisbyrden hos en gruppe af virksomheder med hensyn til at godtgøre, at alle virksomheder i gruppen opfylder kriterierne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, da afgørelsen af, hvorvidt der bør gives tilsagn om markedsøkonomisk behandling, er specifik for denne gruppe. For så vidt angår spørgeskemaerne for EU-producenter, er det formålet at afgøre, om der er tale om væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen (som helhed) i UP. Påstanden om forskelsbehandling tager ikke hensyn til den klare forskel mellem målsætningerne i forbindelse med en skadesundersøgelse og en afgørelse om markedsøkonomisk behandling.
(99)
Under alle omstændigheder blev det for den pågældende EU-producent konkluderet, at det var tilstrækkeligt med en spørgeskemabesvarelse til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse ville navnlig give en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte papirfabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøgene.
(100)
I et efterfølgende indlæg hævdede den eksporterende producent også, at den samme virksomhed ikke samarbejdede fuldt ud, da den indsendte sin spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke-eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejler oplysningerne i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i den foregående betragtning er relevante også i den henseende.
(101)
Derfor forbliver konklusionerne i betragtning 88 til 91 uændret.
7.3.2. Data vedrørende EU-erhvervsgrenen (makroøkonomiske indikatorer)
(102)
Kinas regering gjorde gældende, at de makroøkonomiske oplysninger, der er anvendt i forbindelse med analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og derfor ikke kan anvendes som positiv dokumentation for væsentlig skade.
(103)
Kontrol på stedet hos den klageren bekræftede, at de oplysninger, der er blevet anvendt til at fastsætte makroøkonomiske indikatorer, er direkte indsamlet hos EU-producenterne, som tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til, at man kan indkredse oplysninger om den pågældende vare. Antagelser og/eller skøn er blevet anvendt på et rimeligt og berettiget grundlag, f.eks. blev arkruller ikke medregnet på grund af deres klart ubetydelige mængder, hvilket fremgik af deres andel af de repræsentative EU-producenters samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
(104)
Den eksporterende producent påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte importen fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(105)
Det geografiske område i antidumpingundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(106)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(107)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
(108)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 92 til 98 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.3.3. Data vedrørende de repræsentative EU-producenter (mikroøkonomiske indikatorer)
(109)
Den eksporterende producent anførte, at skadesanalysen er fejlagtig, da oplysningerne om papirfabrikkerne, som blev erhvervet af den EU-producent, der er omtalt i betragtning 93, ikke var inkluderet i analysen af de mikroøkonomiske indikatorer for årene 2006-2008.
(110)
Som følge af de argumenter, som denne part fremlagde, blev de mikroøkonomiske indikatorer tilpasset for således at opnå en fuldt sammenlignelig tendens over en årrække ved at udelukke oplysningerne om de erhvervede papirfabrikker for alle de undersøgte år.
(111)
Som følge af det ændrede omfang af oplysninger, der var blevet anvendt til analysen af de repræsentative EU-producenters økonomiske situation, jf. foregående betragtning, fastsættes de mikroøkonomiske indikatorer definitivt som følger:
7.3.3.1. De repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedspriser
(112)
Til trods for en mindre ændring af tallene bekræftes de grundlæggende tendenser og konklusioner i betragtning 99 i forordningen om midlertidig told, i henhold til hvilke priserne på coated finpapir forblev stabile i en årrække.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.2. Lagerbeholdninger
(113)
Lagrene udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, særlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med den kraftige stigning i dumpingimporten til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet(enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(114)
På grund af lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode. Der er opnået effektivitetsgevinster ved at forøge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i den betragtede periode.
(115)
Konklusionerne i betragtning 102 i forordningen om midlertidig told understøttes således yderligere af de let ændrede tal.
7.3.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(116)
Rentabiliteten i den betragtede periode blev korrigeret for at afspejle rentabilitetsniveauet mere nøjagtigt. Imidlertid forbliver den grundlæggende tendens med hensyn til rentabiliteten upåvirket af ændringen. De repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, som er den vigtigste råvare, helt usædvanligt faldt betydeligt som følge af den økonomiske afmatning. Faldet i prisen på papirmasse (-19 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet før UP.
(117)
Hvis der foretages en mindre ændring af tallene, kan konklusionerne i forbindelse med likviditet, investering og investeringsafkast i betragtning 104 og 105 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
(118)
Den eksporterende producent påstod, at rentabilitetsstigningen ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvareomkostningerne, jf. betragtning 107 i forordningen om midlertidig told. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og ændringen i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men var snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(119)
Endvidere påstod den eksporterende producent, at rentabiliteten styres af priserne på coated finpapir og ikke af priserne på papirmasse. Det blev imidlertid konstateret, da priserne på papirmasse faldt drastisk i 2009, at priserne på coated finpapir forblev stabile, og fortjenesten steg som en følge heraf. Derfor er der ingen sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke tidsperiode, eftersom priserne forblev stabile.
(120)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for de repræsentative EU-producenter og ikke for klageren, som fremført af den pågældende part. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i papirmassepriserne, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet, hvorved stabile priser på de færdige varer havde betydning for den forbedrede rentabilitet. Selv om dette sandsynligvis også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
7.3.3.5. Evne til at rejse kapital
(121)
Konklusionerne med hensyn til de repræsentative producenters evne til at rejse kapital, jf. betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, bekræftes hermed.
7.4. Konklusion vedrørende skade
(122)
En eksporterende producent og Kinas regering hævdede, at der ikke forelå positiv dokumentation for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(123)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for de repræsentative EU-producenter og ikke for klagerne, som fremført af parterne.
(124)
For det andet, jf. betragtning 89 og 107, er disse parters konklusioner tilsyneladende truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke konsekvent i brugen af de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(125)
Det blev desuden hævdet, at forbedringen af rentabiliteten også skulle ses som en følge af erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering, herunder lavere produktion, færre beskæftigede og øget produktivitet. I dette tilfælde kan de sidstnævnte faktorer ikke anses for at være de eneste skadesindikatorer, men alle skadesindikatorer skal tages i betragtning.
(126)
Grundforordningens artikel 3, stk. 5, opregner de økonomiske faktorer og indekser, der skal evalueres i forbindelse med undersøgelsen af virkningen af dumpingimport på EU-erhvervsgrenen. I artikel 3, stk. 5, anføres det udtrykkeligt, at opregningen af faktorerne ikke er udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende. Således bør der drages konklusioner gennem analysen af alle faktorer, selv om indikatorerne skal vurderes enkeltvis.
(127)
Generelt påvirker den eksporterende producents og Kinas regerings påstande, som anført ovenfor, ikke den konklusion, der fremkom på det foreløbige stade, og den bekræftes hermed, dvs. at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(128)
Parterne fremkom også gentagne gange med bemærkninger til den eventuelle trussel om yderligere væsentlig skade på baggrund af de kinesiske producenters enorme kapacitetsopbygning, der fik støtte af statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede væsentlig skade og ikke truslen om yderligere væsentlig skade. Derfor kunne disse bemærkninger ikke påvirke konklusionerne og måtte afvises.
(129)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 107 til 111 i forordningen om midlertidig told hermed.
8. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(130)
Kommissionen modtog en række bemærkninger til de foreløbige konklusioner vedrørende årsagssammenhængen mellem dumping og skade.
8.1. Virkninger af dumpingimporten
(131)
De foreløbige konklusioner om virkningen af dumpingimporten blev anfægtet af flere parter. Hovedargumentet var, at den kinesiske import ikke havde en betydelig virkning på mængde og priser. Det blev gjort gældende, at der ikke var tale om en voldsom stigning i kinesisk import, men snarere om en gradvis stigning i løbet af årene, og derfor var virkningen ret begrænset og burde ikke overdrives af hensyn til afgørelsen af spørgsmålet om skade. Det blev desuden gjort gældende, at de kinesiske priser ikke havde nogen virkning på EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser, heller ikke selv om de lå under EU-priserne. En af de samarbejdsvillige eksporterende kinesiske producenter drog Kommissionens konklusioner i tvivl med hensyn til, at de kinesiske priser var med til at trykke priserne. Producenten påpegede, at EU-erhvervsgrenens priser ikke bare steg i 2009, men faktisk fik EU-erhvervsgrenen også en fortjeneste, da de kinesiske priser faldt yderligere.
(132)
Udviklingen i den kinesiske import blev nøje analyseret i betragtning 84 og 114 i forordningen om midlertidig told. Det blev konstateret, at importen næsten tredobledes i den betragtede periode, især i årene fra 2006 til 2007 (+118 %) og fra 2008 til UP (+81 %). Stigningen i mængde kan derfor ikke anses for ubetydelig.
(133)
Med hensyn til priserne underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket anses for at være betydeligt på et marked, hvor pristransparensen er så udtalt. Som anført i betragtning 112 var de repræsentative EU-producenters priser stabile i den betragtede periode med undtagelse af en usædvanlig stigning i 2007, som var det år, hvor den kinesiske eksport ikke steg. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser på et stabilt niveau, men tabte yderligere markedsandel, og deres rentabilitet var udtryk for en kombination af disse stabile priser og de faldende råvareomkostninger.
(134)
Den eksporterende producent hævdede, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har indflydelse på EU-erhvervsgrenens priser, da den ikke er sammenlignelig med coated finpapir, der fremstilles og sælges af de repræsentative EU-producenter, eftersom kun 10 % af de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med afgørelsen af spørgsmålet om underbud og ikke-skadevoldende prisniveau. Det skal bemærkes, at disse afgørelser er truffet på baggrund af fuldt sammenlignelige varer, hvis egenskaber alle stemmer overens, og dermed sikres der en retfærdig sammenligning. Coated finpapir fremstillet af kinesiske producenter og EU-producenter er imidlertid generelt sammenlignelige varer, jf. betragtning 42, og konkurrerer derfor direkte med hinanden på EU-markedet.
(135)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen, med hensyn til at markedet for coated finpapir er et råvaremarked, der er kendetegnet af en høj grad af transparens, er ukorrekt, da EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter størstedelen af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (dvs. varerne sendes direkte til kunden, men ordreafgivelse og fakturering går gennem forhandlerne). Forhandlerne spiller rent faktisk en afgørende rolle både med hensyn til oplagring af varerne, og for så vidt angår pristransparensen over for markedet.
(136)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 113 til 117 i forordningen om midlertidig told hermed.
8.2. Andre faktorers indvirkning
8.2.1. Udviklingen i forbruget på EU-markedet og den økonomiske krise
(137)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter og Kinas regering hævdede, at faldet i EU-produktionen var en følge af den internationale finanskrise og det drastiske fald i forbruget på EU-markedet, hvilket kunne ses af de negative tendenser i EU-producenternes hjemmemarkedssalg, kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og lagerbeholdninger og skulle ikke tilskrives kinesisk import.
(138)
For at underbygge deres påstand citerede Kinas regering et manifest om konkurrence og beskæftigelse, som papir- og papirmasseindustrien havde udarbejdet i juni 2009 (»manifestet«). Dette dokument omfatter hele papir- og papirmasseindustrien og tjener et overordnet politikformål. Ud fra oplysninger i dette dokument kan der ikke drages særskilte konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller konklusionerne i manifestet finder uindskrænket anvendelse på den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke viste, at der var en tæt forbindelse mellem finanskrisen og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, måtte dette argument afvises.
8.2.2. Råvarepriser
(139)
Der fremkom ingen nye argumenter, der medførte, at konklusionerne i betragtning 120 til 122 i forordningen om midlertidig told og betragtning 118 i denne forordning skulle tages op til fornyet overvejelse.
8.2.3. De repræsentative EU-producenters eksportresultater
(140)
Revisionen af den mikroøkonomiske indikator havde en virkning på analysen af de repræsentative EU-producenters eksportresultater, jf. betragtning 110, idet faldet i deres eksportsalg i den betragtede periode var på 16 %. Disse virksomheders eksportsalg til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde 26 % af deres samlede salg.
(141)
I modsætning til en eksporterende producents påstand blev udviklingen i de repræsentative EU-producenters eksport af den pågældende vare behandlet i betragtning 123 til 124 i forordningen om midlertidig told. Ovennævnte revision påvirker ikke de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
(142)
De fremsatte argumenter og dokumentationen i den forbindelse om virkningen af EU-erhvervsgrenens eksportresultater gav således ikke anledning til en ændring i de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
8.2.4. Import fra andre tredjelande
(143)
De argumenter, der blev fremsat om virkningen af importen fra andre tredjelande, blev allerede behandlet i betragtning 125 til 127 i forordningen om midlertidig told.
8.2.5. Strukturbestemt overkapacitet
(144)
Det blev påstået, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes strukturbestemt overkapacitet. Denne påstand blev allerede analyseret i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told.
(145)
Hovedargumentet i den forbindelse er, at EU-erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev afsluttet i 2009 gennem konsolideringen af to store producenter, hvilket medførte en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Som nævnt i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told fandt disse bestræbelser på omstrukturering sted fra 2000 og frem til UP. Den positive virkning af den nævnte konsolidering skulle have været synlig i form af en forbedring af kapacitetsudnyttelsen og som minimum i form af en stabil salgsmængde, men begge disse indikatorer forværredes i UP. På den anden side var det blevet konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP primært og direkte skyldtes det usædvanlige kraftige fald i priserne på papirmasse. Derfor opretholdes konklusionerne i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev undermineret af dumpingimporten.
8.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
På baggrund af ovenstående opretholdes de foreløbige konklusioner i betragtning 129 til 132 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at dumpingimporten fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6. De foreløbige konklusioner om virkningen af de andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev også bekræftet. Disse faktorer synes ikke at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
9. UNIONENS INTERESSER
9.1. EU-erhvervsgrenen
(147)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til EU-producenternes, importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 134-138 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.2. Importører og forhandlere
(148)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 139-143 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.3. Brugerne
(149)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere tre trykkerier og en sammenslutning af europæiske trykkerier og forlag sig til kende. De hævdede, at foranstaltningerne ville få negative virkninger på virksomhederne i de efterfølgende produktionsled, da prisstigninger kan resultere i en udflytning af trykkerisektoren og dermed øget import af tryksager fremstillet i de efterfølgende produktionsled. Påstanden blev støttet af den omstændighed, at i de seneste år er importen af tryksager fra Kina steget voldsomt og tegnede sig tilsyneladende for en betydelig markedsandel af EU-forbruget for alle tryksager.
(150)
Det blev også hævdet, at foranstaltningerne ville føre til forsyningsknaphed på markedet og længere leveringstider for brugerne.
(151)
De fleste af disse påstande var ikke virksomhedsspecifikke og lignede påstande, som allerede var blevet fremsat på det foreløbige stade i undersøgelsen og behandlet i betragtning 146 og 150 i forordningen om midlertidig told. Der mindes om, at samarbejdet mellem trykkerierne var begrænset og ud fra de begrænsede kvantitative oplysninger, der var indkommet, blev det konkluderet, at trykkerierne især er følsomme over for prisstigninger som følge af deres rentabilitetsniveau og den andel, som coated finpapir udgør af deres omkostninger. Imidlertid havde de fleste trykkerier ingen eller meget begrænsede direkte indkøb af kinesisk papir i UP, og mængden af kinesisk papir, der anvendes af trykkerierne, er generelt lav, og derfor vil den direkte indvirkning af tolden være ubetydelig. De fleste trykkerier anførte også, at andelen af leverancer direkte fra tredjelande ville forblive begrænset på grund af trykkeriernes behov for korte leveringstider.
(152)
Med hensyn til påstandene om tryksager fra Kina fremstillet i de efterfølgende produktionsled skal det bemærkes, at importstatistikkerne for tryksager omfatter en lang række varer, som også omfatter tryksager, der ikke er trykt på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke vurderes, hvilken del af de varer der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvad der trykkes på andre papirtyper. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme«, f.eks. ugeblade/blade, der udkommer en gang om måneden, og andre former for aviser, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerisektoren, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere den eventuelle stigning nøjagtigt, hvilken virkning den måtte få for konkurrenceevnen for producenterne i trykkerisektoren og derigennem, hvilken direkte indvirkning prisstigningerne måtte få for de efterfølgende led i EU-trykkerisektoren.
(153)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturbestemt overkapacitet, hvilket fører til en løbende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også konsolideringen af papirproducenterne i værdikæden. Trykkerisektorens eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger anses i overvejende grad at være forårsaget af sektorens egen strukturbestemte overkapacitet.
(154)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsknaphed, fremlagde intet overslag herfor. Disse påstande er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket betyder, at der er ca. 1 mio. ton i fri kapacitet. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme forsyningsknaphed.
9.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(155)
I lyset af ovenstående bekræftes de foreløbige konklusioner om Unionens interesser, dvs. at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre endelige foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
10. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
10.1. Skadestærskel
(156)
En gruppe kinesiske eksporterende producenter anmodede om yderligere oplysninger om metoden til beregning af målfortjenesten på 8 %, der blev anvendt til beregningen af den ikke-skadevoldende pris. Gruppen henviste til klagen, i hvilken den foreslåede målfortjeneste var lavere.
(157)
Klageren anmodede til gengæld om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som er blevet anvendt af uafhængige ratingagenturer i deres klassifikationsmetoder, og på den rentabilitet, som en producent, der er aktiv i et andet segment af papirfremstillingen, der ikke er påvirket af importen fra Kina, har opnået.
(158)
Det bør præciseres, at den målfortjeneste, der er anført i klagen, blev undersøgt ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Nærmere bestemt blev investeringsomkostningerne til maskiner taget i betragtning. Den målfortjeneste, der blev fastsat på dette grundlag, blev anset for at afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Derfor blev en målfortjeneste på 8 % anset for at være det niveau, som industrien kunne opnå uden dumpingimport. Som anført i betragtning 86 og for at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne fulgte en sammenhængende strategi, og som følge af årsagerne i betragtning 68 til 71 er beregningen af skadestærsklen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed inden for gruppen af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter.
(159)
Med hensyn til alle andre aspekter bekræftes konklusionerne i betragtning 153 til 161 i forordningen om midlertidig told hermed.
10.2. Endelige foranstaltninger
(160)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede skadestærskel.
(161)
Det skal bemærkes, at der samtidig med antidumpingundersøgelsen blev gennemført en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen af coated finpapir med oprindelse i Kina. Da ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (8) (»antisubsidiegrundforordningen«), blev det anset for nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne stammer fra en og samme situation.
(162)
Med hensyn til de subsidieordninger, der udgjorde eksportsubsidier, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), skyldes den endelige dumpingmargin, der blev fastslået for de to kinesiske eksporterende producenter (dvs. 0,05 %) til dels, at det fandtes udligningsberettigede eksportsubsidier. I forbindelse med andre subsidieordninger og i lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i denne sag, og det subsidiebeløb, der blev konstateret i den parallelle antisubsidieundersøgelse, blev det ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(163)
Hvad angår den endelige landsdækkende dumpingmargen og det landsdækkende subsidieniveau, mindes der om, at de blev fastsat ved hjælp af den endelige dumping- og subsidiemargen for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 % for den endelige dumpingmargen og 16 % for den endelige subsidiemargen.
(164)
Det skal erindres, at der gælder den samme skadestærskel for både antidumping- og antisubsidieundersøgelserne. I den forbindelse skal det bemærkes, at skadestærsklen er lavere end de endelige dumpingmargener, men højere end de endelige subsidiemargener. Det anses derfor for hensigtsmæssigt at indføre en endelig udligningstold, der svarer til omfanget af de konstaterede endelige subsidiemargener, og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.
(165)
Ud fra ovenstående og under hensyntagen til konklusionerne i Rådets forordning (EU) nr. 452/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (9) og på baggrund af grundforordningens artikel 14, stk. 1, sidste punktum, indføres denne told ikke i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde bestemmelsen i dette punktum; den endelige antidumpingtold for Kina og den told, der vil blive indført, fastsættes som følger :
Virksomhed
Subsidiemargen i alt
Heraf eksportsubsidier
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelig udligningsberettiget told
Endelig antidumpingtold
Endelig antidumpingtold, der skal indføres
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Alle andre virksomheder
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(166)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, og under hensyntagen til at der ikke var blevet indført foranstaltninger i den parallelle antisubsidieundersøgelse, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told.
(167)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter hævdede, at den endelige opkrævning af den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, vil være i modstrid med grundforordningens artikel 10, stk. 3, andet punktum. Men som præciseret i denne forordning, særlig artikel 1, stk. 2, er den endelige told, der indføres ved denne forordning, faktisk højere end den midlertidige told, der blev indført. Under disse omstændigheder bør den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020).
Den endelige antidumpingtold vedrører ikke ruller, der anvendes i rotationspresser. Ruller, der anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige antidumpingtold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
39,1 %
Alle andre virksomheder
39,1 %
3. Med hensyn til den antidumpingtold, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, vil der ikke blive opkrævet 12 % for Gold East Paper (Jiangsu) Co. og Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % for Shangdong Chenming Paper Holdings Limited og Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd. og 12 % for alle andre virksomheder, da det tilsvarende beløb opkræves i henhold til forordning (EU) nr. 452/2011.
4. På baggrund af artikel 1, stk. 2 og 3, fastsættes den endelige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, fremstillet af nedenstående virksomheder, til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
35,1 %
B013
Alle andre virksomheder
27,1 %
B999
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told, der blev indført i henhold til artikel 1 i nævnte forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
A TANÁCS 451/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. május 6.)
a Kínai Népköztársaságból származó bevont finompapír behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére és 14. cikkének (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottságnak (a továbbiakban: Bizottság) a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
1. IDEIGLENES INTÉZKEDÉSEK
(1)
A Bizottság az 1042/2010/EU rendelettel (2) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) ideiglenes dömpingellenes vámot (a továbbiakban: ideiglenes intézkedések) vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó bevont finompapír behozatalára.
(2)
A szubvencióellenes eljárás megindítására azt követően került sor, hogy a Finompapírgyártók Európai Szövetsége (CEPIFINE) (a továbbiakban: panaszos) 2010. január 4-én panaszt nyújtott be olyan gyártók nevében, amelyek termelése a bevont finompapír teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 25 %-át teszi ki. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termék dömpingjére és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult az eljárás megindításához.
2. AZ ELJÁRÁS TOVÁBBI MENETE
(3)
Azon alapvető tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetéséről döntöttek (a továbbiakban: az ideiglenes nyilvánosságra hozatal), számos érdekelt fél nyújtotta be írásban az ideiglenes megállapításokra vonatkozó észrevételeit. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére.
(4)
A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését és ellenőrzését, amelyeket szükségesnek tartott a végleges megállapítások kialakításához.
(5)
Az együttműködő kínai exportáló gyártók egy csoportja (a továbbiakban: exportáló gyártó) azt állította, hogy az átmeneti intézkedések elrendelését megelőzően őket meg kellett volna hallgatni, mivel e csoport szerint az ideiglenes rendelet az Európai Unió Alapjogi Chartájának (3) 41. cikke értelmében egyedi intézkedés.
(6)
A fent említett állítással kapcsolatban a következőket kell kiemelni. Az alaprendelet ismerteti a feleket a dömpingellenes eljárások keretében megillető jogokat, és erre a konkrét kérdésre vonatkozóan a 7. cikk meghatározza az ideiglenes intézkedések elrendelésére vonatkozó eljárási lépéseket. Az alaprendelet 7. cikke kijelenti többek között azt, hogy ideiglenes intézkedéseket, ha sor kerül ilyenekre, az ügy megindításától számított 9 hónapon belül lehet elrendelni. A jelenlegi eljárásban a Bizottság az alaprendelet 6. cikkének rendelkezéseivel összhangban folytatta le a vizsgálatát és az alaprendelet 7. cikke rendelkezéseinek megfelelően rendelt el ideiglenes intézkedéseket, miközben minden érdekelt felet, aki ezt kérte, meghallgattak, és azoknak megvolt a megfelelő lehetőségük arra, hogy információkat terjesszenek elő és észrevételeket tegyenek. A Bíróság következetesen azt állapította meg, hogy „még ha a meghallgatáshoz való jog elve megköveteli is, hogy az exportőröket tájékoztassák azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján ideiglenes vámokat szándékoznak kivetni, e jog tiszteletben tartásának hiánya önmagában nem járhat azzal a következménnyel, hogy a végleges vámokat kivető rendelet hibás legyen, amennyiben az utóbbi rendelet elfogadására irányuló eljárás során orvosolták az ideiglenes vámokat kivető megfelelő rendelet elfogadására irányuló eljárás hibáját okozó hiányosságot” (4). Ebben az ügyben a Bizottság eleget tett az alaprendelet szerinti nyilvánosságra hozatali kötelezettségeinek, és az e rendelet elfogadásához vezető eljárás során tiszteletben tartották az exportáló gyártó tisztességes meghallgatáshoz való jogát.
(7)
Az alaprendelet 7. cikke alapján elfogadott intézkedések ideiglenes jellegét tükrözi többek között az, hogy maximum hat hónapos időszakra lehet azokat elrendelni, valamint az, hogy az ideiglenes vámokat csak garanciával biztosítják. Ezenkívül a Bizottság soha nem akadályozott meg egyetlen felet sem abban, hogy a jogszabályok által az ideiglenes intézkedések elrendelésére meghatározott 9 hónapos határidő lejárta előtt több meghallgatásra vonatkozó kéréssel álljon elő, amennyiben úgy véli, hogy az adott szakaszban további meghallgatására volt szükség.
(8)
Az exportáló gyártó hozzáférést kért azokhoz az adatokhoz, amelyek az egyetlen, a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontjával összhangban információt szolgáltató Amerikai Egyesült Államokbeli (USA) vállalattól származnak, és amelyeket a rendes érték megállapításához használtak fel. Arra hivatkoztak, hogy ennek hiányában az érintett fél nem férhet hozzá azokhoz a bizonyítékokhoz, amelyek alapján az ideiglenes intézkedéseket bevezették, és hogy ez megsérti a fél védelemhez való jogát és ellentétes a megfelelő ügyintézés elvével. Ugyanez az érintett fél azt állította, hogy az együttműködő kínai exportáló gyártók csoportjának jogi képviselői számára elérhetővé lehetne tenni az egyes felekre vonatkozó bizalmas adatokat. A jogi képviselők vállalnák azt a kötelezettséget, hogy garantálják a vállalatok üzleti titkainak bizalmas kezelését. Az igényt az USA-beli és a kanadai rendszerekre, valamint az Európai Unió Bíróságának a G.J. Dokter és társai kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit ügyben hozott ítéletére való hivatkozással támasztották alá.
(9)
Ezeket a kéréseket el kellett utasítani. Az exportáló gyártó kérése a korábban említett USA-beli vállalat által szolgáltatott, az árakra vonatkozó bizalmas adatokhoz való hozzáférésre vonatkozott. A Bizottság nem engedélyezhette az ilyen részletes, üzleti titkot képező információkhoz való hozzáférést. Az ilyen adatokhoz való hozzáférés megadása ellentétes lett volna az uniós joggal, nevezetesen az alaprendelet 19. cikkével, mivel az USA-beli vállalat korlátozott és érzékeny üzleti adatainak engedély nélküli nyilvánosságra hozatalához vezetett volna. Ami azt a javasolt módszert illeti, hogy egy vállalat üzleti titkait más érdekelt felek jogi képviselőivel közöljék, az alaprendelet - az USA-beli és a kanadai rendszerrel ellentétben - nem rendelkezik ilyen eljárásról. Így ez egyértelműen kívül esik a dömpingellenes eljárásokra vonatkozóan megállapított uniós jogi kereten. A fent hivatkozott bírósági ügy mindenesetre nem támaszt alá semmilyen, a bizalmas adatokhoz való hozzáférésre vonatkozó igényt. Az ítélet hivatkozik a védelemhez való jog egyes benne rejlő korlátaira is.
(10)
Az exportáló gyártó hozzáférést kért az alábbiakhoz kapcsolódó bizonyítékokhoz is: rotációs gyorssajtóban használt, az uniós gyártók által előállított tekercsek, részletes adatok az uniós gazdasági ágazatot képviselő egyik gyártó jogi helyzetéről, a kiválasztott gyárak tevékenységei és pénzügyi adatai, az uniós gazdasági ágazat termelési költségeire vonatkozó részletes adatok, valamint az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók termékeinek termékkódjai. A kért információk egy része kívül esett a vizsgálat hatályán, mivel a vizsgálat által nem érintett termékekre vagy az uniós gyártók olyan tevékenységére vonatkozott, amelynek nem része a bevont finompapír előállítása. A kért egyéb információkat illetően a Bizottság nem volt olyan helyzetben, hogy engedélyezze az azokhoz való hozzáférést, mivel az alaprendelet 19. cikke értelmében ez bizalmas üzleti titkok engedély nélküli nyilvánosságra hozatalát jelentette volna.
(11)
Ugyanezen exportáló gyártó kérte a vizsgálatot ellenző és bizalmas kezelést nem kérő vállalatok nevének nyilvánosságra hozatalát is. Az ilyen nyilvánosságra hozatal felfedte volna a titoktartást kérő gyártók kilétét és helyzetét; így ezen információk közlése nem volt lehetséges.
(12)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatal a lehető legrészletesebb volt, anélkül, hogy bizalmas információkat hozott volna nyilvánosságra, így nem sértette az exportáló gyártó alapvető jogait, a védelemhez való jogát vagy a megfelelő ügyintézés elvét.
(13)
Az ennek a dömpingellenes vizsgálatnak, illetve a párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatnak a keretében végzett kárelemzések megegyeznek, mivel az uniós gazdasági ágazat fogalommeghatározása és az azt képviselő uniós gyártók mindkét vizsgálatban azonosak, és a vizsgálati időszak is megegyezik. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
2.1. Vizsgálati időszak
(14)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az ideiglenes rendelet (13) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a dömping és a kár vizsgálata a 2009. január 1. és 2009. december 31. közötti időszakra irányult (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A kár felmérése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2006. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
3. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
3.1. Érintett termék
(15)
Ideiglenes intézkedéseket követően az exportáló gyártó és a panaszos további észrevételeket terjesztett elő a termék meghatározására vonatkozóan. Ezeknek az észrevételeknek egy része az ideiglenes rendeletben már tárgyalt észrevételek megismétlése volt.
(16)
Az exportáló gyártó megismételte, hogy nincs lényeges különbség az íves nyomdagépekben használható, ívekben és tekercsekben lévő bevont finompapír (a továbbiakban: az érintett termék) és a rotációs gyorssajtóhoz használható tekercsek alapvető jellemzői között, és hogy a rotációs gyorssajtóban való használatra szánt bevont finompapírt így nem kellett volna kizárni a termékkörből. A fél arra is hivatkozott, hogy a Bizottság azon megállapítását, hogy ezek a termékek egymással nem felcserélhetők, nem támasztották alá.
(17)
Emlékeztetni kell arra, hogy a vizsgálat azt állapította meg, hogy a rotációs gyorssajtóban illetve az íves nyomdagépekben használt bevont finompapír két elkülönülő termékcsoport, és azok az ideiglenes rendelet (18) és (20) preambulumbekezdésében leírtaknak megfelelően nem cserélhetőek fel egymással. Maga az exportáló gyártó is elismerte, hogy ezek a termékek nem cserélhetők fel egymással teljes mértékben.
(18)
Megjegyzendő az is, hogy rotációs gyorssajtóhoz használható tekercseket a figyelembe vett időszakban nem importáltak Kínából. Valószínűtlennek tekinthető az is, hogy ezeket a termékeket a jövőben importálni fogják, mivel e termékek távolról való beszerzése az ideiglenes rendelet (20) preambulumbekezdésében említett okokból nem gazdaságos.
(19)
Az exportáló gyártó azt állította továbbá, hogy az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdésében meghatározott kritériumok, azaz a tépőszilárdság műszaki jellemzői nem voltak megfelelőek a rotációs gyorssajtóban használható bevont finompapír és az íves nyomdagépekben használt bevont finompapír megkülönböztetéséhez. Állítása szerint a rotációs tekercsek kizárása önkényes alapon történt, valamint hogy az uniós gyártók által előállított, rotációs gyorssajtóhoz használt tekercsek a tépőszilárdság jellemzőit tekintve nem felelnek meg az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdésében meghatározott kritériumoknak.
(20)
Az exportáló gyártó arra is hivatkozott, hogy a Bizottság nem teljesítette azt a kötelezettségét, hogy objektív módon megvizsgálja az említett exportáló gyártó által az ideiglenes rendeletet megelőzően a Bizottság szolgálatainak benyújtott bizonyítékokat, nevezetesen az exportáló gyártó saját laboratóriumában elvégzett, az uniós gyártók által előállított rotációs tekercsek tépőszilárdságát mérő vizsgálatok eredményeit.
(21)
Az exportáló gyártó által benyújtott vizsgálati eredmények a saját laboratóriumában elvégzett vizsgálatok eredményeinek az összefoglalását tartalmazták. Különösen fontos megjegyezni, hogy az exportáló gyártó az eredményeket nem bocsátotta az egyéb érdekeltek, különösen az uniós gazdasági ágazat rendelkezésére, hogy azokat ellenőrizhessék, illetve hogy az észrevételeiket megtehessék, továbbá többszöri felhívás ellenére sem nyújtott be nem bizalmas jellegű egyértelmű összefoglalót ezzel kapcsolatban.
(22)
Mint ismeretes, az ideiglenes szakaszban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a vizsgálat nem volt kellően objektív és megbízható ahhoz, hogy annak alapján következtetéseket lehessen levonni. Az exportáló gyártó semmiféle további részletes információval nem szolgált, amely segíthette volna a vizsgálat megbízhatóságának további értékelését. Mivel az exportáló gyártó nem bocsátotta rendelkezésre az elvégzett vizsgálatokról készült összefoglaló nem bizalmas jellegű változatát, azok a vállalatok, amelyeknek a rotációs tekercseit állítólag vizsgálták, a levont következtetésekkel kapcsolatban nem tudták észrevételeiket megtenni. A Bizottság így nem tudta objektíven ellenőrizni, hogy a benyújtott vizsgálati eredmények megbízhatóak és pontosak-e, illetve hogy a jelenleg folyó bizottsági vizsgálat során lehet-e azokra támaszkodni. A Bizottság rendelkezésére álló tények alapján a vizsgálatok objektivitására és megbízhatóságára vonatkozóan az ideiglenes szakaszban levont következtetéseket nem lehetett újraértékelni, mivel az exportáló gyártó által közölt bizalmas információkat megbízható források révén nem lehetett ellenőrizni.
(23)
Az ideiglenes intézkedések elrendelése után az exportáló gyártó olyan újabb vizsgálati eredményeket bocsátott a Bizottság rendelkezésére, amelyeket a nevében külső vizsgáló laboratórium végzett el, és ismételten azt állította, hogy a rotációs gyorssajtóban való használatra szánt bevont finompapírt önkényesen zárták ki a vizsgálat hatálya alól. A vizsgálati jelentésben az szerepel, hogy a tépőszilárdság mérését 25 olyan, rotációs gyorssajtóhoz használt tekercsmintán végezték el, amelyeket az exportáló gyártó bocsátott a laboratórium rendelkezésére és azokat az uniós gyártók által előállított papírmintákként azonosította. E szerint a jelentés szerint az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdésében foglalt két követelménynek egyetlen papír sem felelt meg.
(24)
A vizsgálati jelentés értékelése feltárta először is azt, hogy a külső laboratórium által készített vizsgálati jelentés főként olyan termékekre vonatkozott, amelyekre nézve ezek az eredmények irrelevánsak voltak, mivel a vizsgált minták túlnyomó többsége voltaképpen nem rotációs tekercs volt; másodszor, a vizsgálati jelentés olyan termékekre vonatkozott, amelyeket nem azonosítottak megfelelően, ugyanis a vizsgálati jelentésből nem lehetett megállapítani, hogy a vizsgált papírt íves nyomdagépekben vagy rotációs gyorssajtóban való használatra szánták-e, mivel a jelentésben megjelölt papírmárka mindkét formátumban létezett. A vizsgálati jelentés ezenkívül semmiféle biztosítékot nem nyújt arra, hogy tényleg azokon a tekercseken végezték el a vizsgálatokat, amelyeket mintaként megjelöltek.
(25)
A külső laboratórium vizsgálati jelentésére válaszul a panaszos benyújtotta azon vizsgálatok eredményeit, amelyeket az egyik uniós gyártó végzett el a rotációs tekercsek ugyanazon mintáin, mint amelyeket állítólag a külső laboratórium is vizsgált. Ez a vizsgálat más eredményeket mutatott. A különbségeket a panaszos annak tulajdonította, hogy a vizsgálati körülmények eltérhettek, és így lehetséges, hogy megsértették az ISO 3783:2006 szabványt, azaz azt a szabványt, amely szerint az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdésében meghatározott tépőszilárdságot mérni kell.
(26)
A végleges megállapítások közzétételét követően az exportáló gyártó kétségbe vonta a Bizottság objektivitását, mivel az elutasította a külső laboratórium vizsgálati eredményeit. Azzal érvelt, hogy a független szakértő vakvizsgálatot végzett, a megfelelő ISO-szabvány betartása mellett. Az exportáló gyártó egy, az igazgatója által eskü alatt tett nyilatkozatot nyújtott be, amely magyarázatot tartalmaz a vizsgálatban felhasznált minták eredetére vonatkozóan, hogy bizonyítsa a vizsgálat függetlenségét, pontosságát és reprezentatív jellegét.
(27)
Először is a Bizottság sohasem vonta kétségbe a külső laboratórium vizsgálati jelentésének objektivitását; e tekintetben nincs jelentősége annak a ténynek, hogy vakvizsgálatot végeztek-e. Másrészt a kétségek a vizsgált minták kiválasztására és eredetére vonatkozó biztosítékokat illetően, nem pedig magával a vizsgálattal kapcsolatban merültek fel. Az exportáló gyártó érvei nem oszlatták el ezeket a kétségeket, mivel azok hiányosak és számos tekintetben pontatlanok voltak; így például az exportáló gyártó szerint a rotációs tekercsektől eltérő termékek felvétele adminisztratív hibákra vagy a beszállítók tévedésére vezethető vissza, akik adott esetben rossz mintákat szállítottak.
(28)
Mivel az állítólagosan vizsgált termékek forrása és mintái sem voltak egyértelműen azonosíthatók és a különböző felek által végzett vizsgálatok eredményei ellentmondóak voltak, úgy vélték, hogy az exportáló gyártó nevében eljáró külső laboratórium által benyújtott vizsgálati jelentés nem bizonyította egyértelműen, hogy a tépőszilárdság vizsgálata nem volt megfelelő a rotációs gyorssajtóban használható bevont finompapír és az íves nyomdagépekben használt bevont finompapír megkülönböztetéséhez. Ebből következően a vizsgálati jelentés nem igazolta, hogy a rotációs gyorssajtóban használt bevont finompapírt önkényesen zárták ki a vizsgálat hatálya alól.
(29)
Ami a tépőszilárdságnak mint a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercsek megkülönböztetésére szolgáló kritériumnak a jelentőségét illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a fogalommeghatározás szerint a két termékcsoportot többek között a termékek végső felhasználása alapján különböztetik meg, tehát aszerint, hogy a termék - a megfelelő nyomdagépek által támasztott, többek között a tépőszilárdságra vonatkozó jellemzőkben megnyilvánuló követelmények alapján - rotációs gyorssajtóban vagy íves nyomdagépekben való használatra alkalmas-e. Meg kell továbbá jegyezni, hogy a tépőszilárdság csak az egyik olyan tényező, ami megkülönbözteti a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas bevont finompapírt az íves nyomdagépekben való használatra alkalmas bevont finompapírtól; az ideiglenes rendelet (16) és (18) preambulumbekezdése további kritériumokat is tartalmaz, amelyeket az exportáló gyártó nem vitatott. Az exportáló gyártó arra hivatkozott, hogy az ideiglenes rendelet (18) preambulumbekezdésében említett nedvesség nem tartozik a termékek megkülönböztetését lehetővé tevő alapvető jellemzők közé. E tekintetben azonban más felek eltérő állításokat képviseltek a vizsgálat során. Mindazonáltal minden esetben a merevséget és a tépőszilárdságot tekintették a legmeghatározóbb tényezőnek.
(30)
A panaszos válaszbeadványában elismerte, hogy lehetnek olyan tekercsek, amelyek nem felelnek meg teljesen az ideiglenes rendeletben meghatározott, a tépőszilárdságra vonatkozó valamennyi kritériumnak, mégis alkalmasak a rotációs gyorssajtóban való használatra. Fenntartotta azonban azt a nézetét, hogy a tépőszilárdság mérése az egyetlen olyan vizsgálat, amely révén teljes bizonyossággal megállapítható, hogy egy tekercs valóban alkalmas-e a rotációs gyorssajtóban való használatra, azaz amennyiben egy tekercs megfelel az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdésében említett tépőszilárdságra vonatkozó kritériumoknak, úgy az biztosan rotációs tekercs.
(31)
Az exportáló gyártó - a tépőszilárdságra vonatkozó fenti állítások alátámasztására - utalt azokra az érvekre, amelyeket az egyik panaszos uniós gyártó az Egyesült Államokban lefolytatott dömpingellenes, illetve szubvencióellenes vizsgálatokban felhozott, miszerint az uniós gyártó állítólag elismerte, hogy a rotációs tekercseket sem a tépőszilárdság, sem más egyéb mérés alapján nem lehet megkülönböztetni.
(32)
A panaszos vitatta az exportáló gyártó kijelentéseit és azt állította, hogy az Egyesült Államokban lefolytatott eljárásokból éppen az derül ki, hogy a rotációs tekercseket egyértelműen el lehet különíteni a bevont finompapírtól.
(33)
Meg kell jegyezni először is, hogy az exportáló gyártó által említett nyilatkozatokat egy másik joghatóság vizsgálatának keretében olyan felek tették, akik a jelenlegi eljárásban nem érintettek, így azok nem relevánsak. Másodszor, az Egyesült Államok hatóságai az említett vizsgálatokban azt állapították meg, hogy az íves nyomdagépekben használt bevont finompapírt egyértelműen meg lehet különböztetni a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercsektől. A felvágott tekercseket félkész termékeknek tekintették, míg a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercseket nem tekintették érintett terméknek. Az Egyesült Államok hatóságai a termékkörre vonatkozó meghatározásukban nem határozták meg pontosan a rotációs tekercsek fogalmát. A tépőszilárdság kritériuma ezért az említett vizsgálatban a termékkör meghatározása szempontjából nem volt lényeges.
(34)
A fenti észrevételek alapján a „tépőszilárdság” műszaki jellemzőről megerősítették, hogy megbízható jellemző a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas bevont finompapír leírásához.
(35)
A benyújtott észrevételekből azonban az is kiderült, hogy léteznek olyan rotációs tekercsek, amelyek akkor is használhatók rotációs gyorssajtóhoz, ha nem felelnek meg teljes mértékben a tépőszilárdság minden kritériumának. Ebből a célból szükségesnek tekintették a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercsek fogalommeghatározásának további pontosítását.
(36)
Annak érdekében, hogy további kritériumot határozzanak meg azon rotációs tekercsek megkülönböztetésére, amelyek a tépőszilárdság valamennyi kritériumának nem felelnek meg teljes mértékben, a panaszos azt javasolta, hogy tekintsék rotációs tekercsnek azt a tekercset, amelyik a tépőszilárdság vizsgálatán nem felel meg teljes mértékben, viszont a belső magmérete 80 mm-nél kisebb. A vizsgálat során a gyártóktól és az importőröktől származó észrevételek alapján megerősítést nyert, hogy ez a kritérium a rotációs tekercsek megfelelő alternatív fogalommeghatározása.
(37)
A kínai kormány és az exportáló gyártó arra hivatkozott, hogy a magméretnek a termék meghatározásának új elemeként történő felvétele a rotációs tekercsek, ezáltal pedig az érintett termék meghatározásának felülvizsgálatát jelenti. Emellett a belső magméret nem megfelelő kritérium, mivel 80 mm-nél nagyobb magméretű rotációs tekercsek, illetve 80 mm-nél kisebb magméretű felvágott tekercsek is léteznek.
(38)
A Bizottság erőfeszítéseket tett arra vonatkozóan, hogy tovább pontosítsa a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercsek meghatározását, és további részleteket dolgozzon ki annak érdekében, hogy még egyértelműbben elkülönítse egymástól az érintett terméket és az egyéb termékeket, ezáltal többek között minimálisra csökkentve az intézkedések kijátszásának lehetőségét. A magméret megfelelő alternatív fogalommeghatározásként való alkalmazhatóságára irányuló bizonyíték azonban arra mutatott rá, hogy ez a kritérium az érintett termék, azaz a 80 mm-nél kisebb magméretű felvágott tekercsek lehetséges kizárásához vezetne. Ezért ezt a kritériumot mint a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercsek megkülönböztetésére szolgáló kritériumot elvetették.
(39)
A kínai exportáló gyártók csoportjának állításával ellentétben a fentiek nem érintik annak a módszernek a megbízhatóságát, amely alapján a rotációs gyorssajtóban való használatra alkalmas tekercseket kizárták ennek a vizsgálatnak a hatálya alól.
(40)
További észrevételek nem érkeztek a többrétegű papírnak a vizsgálati termékkörből való kizárására vonatkozóan.
(41)
A fentiek alapján megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (14)-(26) preambulumbekezdései.
3.2. Hasonló termék
(42)
Mivel az ideiglenes rendelet (27) preambulumbekezdésében foglalt következtetésekre vonatkozóan nem érkeztek észrevételek, a hasonló termékre vonatkozó ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
4. MINTAVÉTEL
(43)
A mintavételre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (28)-(30) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
(44)
Az ideiglenes rendelet (29) preambulumbekezdésében említett, az ideiglenes rendelet (77) preambulumbekezdésének meghatározása szerint az uniós ágazatra nézve reprezentatívnak tekintett négy gyártó megnevezése a továbbiakban: az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók.
5. DÖMPING
(45)
Az ideiglenes intézkedések elrendelése nyomán egyetlen kínai együttműködő csoport (APP, az exportáló gyártó) nyújtott be észrevételeket a dömpingre vonatkozóan.
5.1. Piacgazdasági elbánás
(46)
Az 1. kritériumra vonatkozóan az APP azt állította, hogy a Bizottság érvei kizárólag a kifizetés ellenőrzésének állítólagos lehetetlenségén alapultak. Ebből következően azzal érveltek, hogy a fél által alkalmazott módszerek megfelelnek a nemzetközi számviteli standardoknak.
(47)
Ezt az állítást el kellett vetni. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a vizsgálat feltárta, hogy nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy történtek-e kifizetések a vállalatok részvényeinek átruházásához és a nagyobb nyersanyagbeszerzések költségeihez kapcsolódóan. Az alkalmazott számviteli módszerekkel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a követett módszerek nem feleltek meg a nemzetközi számviteli standardoknak (ellentételezés és kapcsolatban álló felekre vonatkozó közzétételek).
(48)
Az 1. és 2. kritériumot illetően az APP azt állította, hogy a Bizottság rövid úton elutasította egy ismert könyvelési tanácsadó cég véleményét arra hivatkozva, hogy az irreleváns. Az ilyen elutasítás egy független tanú vallomásának nem megengedhető elutasítását jelentené, és ezáltal megsértené az APP tisztességes eljáráshoz való jogát. Az APP azzal érvelt, hogy könyvelési tanácsadói hibásnak találták a Bizottság számviteli eljárásokra és elvekre vonatkozó elemzését, míg a Bizottság által azonosított egyes problémás kérdések e tanácsadók szerint nem voltak lényegesek.
(49)
Az APP állításait nem támasztották alá bizonyítékok, ezért azokat el kellett utasítani. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a fenti preambulumbekezdésben említett könyvelési tanácsadók, úgy tűnik, nem vitatják az ebben a vizsgálatban megállapított konkrét tényeket, inkább egyes alapvető számviteli elvek - főként az óvatosság elve, a költség-haszon összevetésének elve, a tárgyilagos ismertetés elve és a lényegesség elve - elemzését kísérelték meg bemutatni. Megjegyzendő, hogy ezek a könyvelési tanácsadók nem voltak jelen a Bizottság által Kínában lefolytatott helyszíni ellenőrzésen, amelynek során a Bizottság első kézből szerzett ismereteket az APP-nek a piacgazdasági elbánás értékelésének szempontjából lényeges gyakorlatairól. A Bizottság írásban részletesen elmagyarázta a félnek a felismert hiányosságokat és azt, hogy azok hogyan kapcsolódnak a nemzetközi számviteli standardok számviteli elveihez. Ezen elveknek a könyvelési cég általi értelmezését nem alapozták meg megfelelően, azt nem támasztotta alá bizonyíték, és nem lehetett összeegyeztetni a megállapított konkrét tényekkel sem. Az aktákban szereplő bizonyítékok valóban megerősítették, hogy a fent említett számviteli elveket nem tartották be.
(50)
Az APP azt állította, hogy megsértették az alapvető jogait. Azzal érvelt, hogy a Bizottság túlzott bizonyítási terhet rótt a félre a piacgazdasági elbánás értékelése során.
(51)
Ezt az állítást el kellett vetni. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a Bizottság teljes mértékben tájékoztatta az APP-t arról, milyen típusú információkat kér a piacgazdasági elbánáshoz kapcsolódóan, és törekedett arra, hogy az eljárás valamennyi szakaszában ellenőrizze a fél által szolgáltatott valamennyi információt. Az a tény, hogy a fél által szolgáltatott információk nem erősítik meg, hogy a fél számviteli módszerei megfelelnek a nemzetközi számviteli standardoknak, nem jelenti azt, hogy túlzott lenne a bizonyítási teher. A piacgazdasági elbánás kivétel a rendes rendszer alól a nem piacgazdasággal rendelkező országokban lévő vállalatok számára, és ilyen esetekben a felektől csak azt kérik, hogy bizonyítsák, hogy megfelelnek az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott szabályoknak, és az is elég a piacgazdasági elbánás elutasításához, ha csak egy kritérium nem teljesül. Ebben a konkrét eljárásban a vizsgálat megállapította, hogy az APP nem tudta bizonyítani, hogy megfelel a 2. kritérium követelményeinek.
(52)
Az APP arra is hivatkozott, hogy a piacgazdasági elbánás értékelése nem volt objektív. Azt állította, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó döntést befolyásolhatta, hogy a Bizottság tudta, milyen hatással lenne a piacgazdasági elbánás elutasítása a csoport dömpingkülönbözetére.
(53)
Ezek az állítások megalapozatlanok, így azokat el kellett utasítani. Semmi nem utal arra, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó döntést befolyásolta, hogy a Bizottság tudta, milyen hatással lenne a piacgazdasági elbánás elutasítása a csoport dömpingkülönbözetére. A piacgazdasági elbánás elemzése az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott öt egyértelmű kritérium teljesítésének a technikai elemzése, a piacgazdasági elbánás Bizottság által bemutatott elemzését pedig a piacgazdasági elbánás kritériumainak alapján végezték el, anélkül, hogy figyelembe vették volna, hogy az elemzés eredménye milyen hatást gyakorol az exportáló gyártó lehetséges dömpingkülönbözetére. Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy a helyszíni ellenőrzések különböző szegmenseinek ütemezése és a követett ütemtervek különbségei (piacgazdasági elbánás iránti kérelemre vonatkozó űrlapok, dömpingellenes kérdőívek, analóg ország adatai, kapcsolódó uniós feleken keresztül megvalósuló exportértékesítések), valamint azok az időszakok, amelyeken belül a felek a válaszaikat és a beadványaik azokat követő módosításait benyújtották, azt mutatják, hogy a piacgazdasági elbánás nyilvánosságra hozatala idején a Bizottság nem volt képes megállapítani a piacgazdasági elbánásra vonatkozó döntés semmilyen hatását a fél potenciális dömpingjére. Végezetül az APP a vizsgálat késői szakaszáig folyamatosan küldött új információkat a már az aktában szereplő információk helyett, így nem lehet helyt adni annak, hogy a Bizottság képes lehet kiszámítani dömpingkülönbözeteket olyan információk alapján, amelyekkel nem is rendelkezik.
(54)
Az APP azzal is érvelt, hogy a Bizottságnak nem kellett teljes mértékben ellenőriznie a felek válaszait ahhoz, hogy részletes képet kapjon a fél által a dömpingellenes kérdőívre adott válaszban szereplő adatokról, és hogy felmerül a gyanú, hogy a Bizottság minden szükséges adattal rendelkezett a dömpingkülönbözet kiszámításához.
(55)
Ezt az állítást el kellett vetni. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy az alaprendelet 16. cikkének rendelkezéseivel összhangban a Bizottság a reprezentatív tények megállapítása céljából az érdekelt felek által benyújtott minden információt ellenőrzött. A vizsgálat megállapításai négy hónapot felölelő időszakra vonatkozó ellenőrzött tényeken alapultak, nem puszta sejtelmeken vagy bármilyen igazolatlan kijelentéseken vagy állításokon.
(56)
Az APP azt állította, hogy a piacgazdasági elbánás kritériumait annak fényében kell értelmezni, hogy a kritériumok célja annak biztosítása, hogy az árak rendes piaci erőviszonyok eredményét képezzék. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a piacgazdasági elbánás kritériumainak célját egyértelműen meghatározza az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése, és a Bizottság ezeket a világosan meghatározott szabályokat alkalmazta az APP kapcsán, amikor annak piacgazdasági elbánásra vonatkozó kérelmét elemezte.
(57)
Az APP azt is állította, hogy voltak hiányosságai a piacgazdasági elbánás értékelésének, mivel a dömpingellenes kérdőívre adott válasz ellenőrzése megállapította a gyártás „megbízható” költségét, miközben a piacgazdasági elbánás értékelése arra mutat rá, hogy nem lehet megállapítani a ráfordítások érdekében eszközölt kifizetéseket.
(58)
A megállapítások ilyen értelmezését el kell utasítani, mert hibás. Emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet a piacgazdasági elbánás megadását, és így egy exportáló gyártó árakra és költségekre vonatkozó adatainak megbízhatóságát és azoknak a normál érték meghatározásához való felhasználását kifejezetten ahhoz a feltételhez köti, hogy a vállalat sikeresen bizonyítsa, hogy teljesíti a 2. cikk (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott követelményeket. Ha az APP imént említett állítását elfogadnák, az - más típusú, más célokra gyűjtött információk felhasználásával - egyszerűen „megkerülné” a piacgazdasági elbánás értékelésének megállapításait és a 2. cikk (7) bekezdése c) pontjának rendelkezéseit. Ez nem felel meg az alaprendelet előírásainak.
(59)
Emlékeztetni kell arra, hogy az APP-re vonatkozóan a négy egymással kapcsolatban álló exportáló gyártó közül kettőről megállapították, hogy csak többrétegű kartont gyártanak. Figyelembe véve, hogy a többrétegű kartont a fenti (40) és (41) preambulumbekezdésben megerősítettek szerint kizárták a termékkörből, megállapítást nyer, hogy az APP csoporton belüli, csak többrétegű kartont gyártó két kapcsolatban álló gyártóra vonatkozó piacgazdasági elbánási megállapítások nem relevánsak ebben az eljárásban.
(60)
A piacgazdasági elbánásra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (31)-(51) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.2. Egyéni elbánás
(61)
Az egyéni elbánásra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (52)-(55) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.3. Rendes érték
5.3.1. Analóg ország
(62)
Egyetlen félnek sem volt ellenvetése az ellen, hogy az Amerikai Egyesült Államokat válasszák analóg országnak a végleges meghatározáshoz.
(63)
Az analóg ország kiválasztására vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (56)-(63) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.3.2. A rendes érték meghatározása
(64)
Emlékeztetni kell arra, hogy a rendes értéket az analóg országban (azaz az USA-ban) lévő egyetlen együttműködő gyártó által szolgáltatott adatok alapján számították ki. Így a rendes értéket egy USA-beli gyártó által az USA-ban gyártott hasonló termék belföldi értékesítéseinek árai alapján állapították meg. A vizsgálati időszak során ez a gyártó gyártotta és értékesítette az USA-beli piacon a hasonló termék típusainak túlnyomó többségét.
(65)
Az APP azt állította, hogy az analóg országbeli rendes értékkel kapcsolatban a Bizottság nem bocsátott rendelkezésre olyan szükséges információkat, mint amilyen a termékek összehasonlíthatósága, a reprezentatív jelleg, a költségszerkezet, a tisztességes összehasonlítás mechanizmusai és az annak érdekében történt kiigazítások.
(66)
Ezeket az állításokat elutasították. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy - a fenti (9) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - a Bizottság közölt a féllel minden olyan, a rendes érték kiszámításához felhasznált releváns információt, amelyet ki lehetett adni anélkül, hogy megsértenék az alaprendelet 19. cikkének rendelkezéseit, vagyis biztosítva, hogy az egyetlen USA-beli termelő által szolgáltatott minden bizalmas adatot ilyenként is kezeljenek, és ne közöljék azokat más felekkel. Az exportáló gyártónak szolgáltatott információk érthetőek voltak, és lehetőséget kínáltak neki arra, hogy megértse az alaprendelet 2. cikkének előírásaival összhangban alkalmazott módszert.
(67)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (64)-(67) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.4. Exportár
(68)
Az APP arra hivatkozott, hogy a vizsgálatban együttműködő egyik vállalatának exportértékesítéseit nem kellett volna figyelmen kívül hagyni a dömpingkülönbözet kiszámításánál, még akkor sem, ha nincsenek megfelelő termékek. Azt is állították, hogy e vállalat exportvolumene nem alacsony, hanem jelentős volt.
(69)
Ezen állításokat illetően megjegyzendő, hogy a szóban forgó ügyletek eladási értékeit figyelembe vették az exportárak meghatározásához, de ezekre az ügyletekre vonatkozóan nem lehetett normál értéket megállapítani, mivel az analóg országban nem léteztek összehasonlítható terméktípusok, így nem lehetett összehasonlítást végezni. E konkrét vállalat exportvolumenével kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az APP teljes exportértékesítésének mindössze csekély részét teszi ki, és az árszintje is összhangban van az APP exportértékesítésének általános árszintjével. Végezetül ki kell emelni, hogy annak megállapításához, hogy az exportok dömpingeltek voltak-e, felhasználták az exportügyletek nagy többségét - azokat, amelyek pontosan megfeleltek az analóg országban megállapított rendes értéknek. Az APP exportárra vonatkozó állításait ezért el kellett utasítani, mivel azok - tekintettel arra, hogy a számítás alapja egyértelműen reprezentatív - nem kérdőjelezhetik meg a kárt okozó dömping megállapítását. Az, hogy nem feltétlenül létezik minden egyes exportügyletre vonatkozóan egy megfelelő rendes érték az analóg országban, benne rejlik egy ilyen megállapításban.
(70)
Az APP azt is állította, hogy a fent említett exportértékesítéseket fel kellett volna használni a dömpingkülönbözet kiszámításában, mivel a vizsgáló hatóságnak megvan a lehetősége arra, hogy azonosítsa a rendes érték kiszámításához használt hasonló terméktípusokat, és a rendes értékhez igazítsa az exportárat vagy egy rendes értéket képezzen a fent említett exportértékesítésekkel való összehasonlításhoz.
(71)
Ezeket az állításokat el kellett utasítani, mivel az analóg országban nem voltak olyan terméktípusok, amelyek elég közeliek lettek volna az exportált terméktípusokhoz ahhoz, hogy a fizikai tulajdonságbeli különbségek miatti kiigazítással kezelni lehessen a különbséget. Hasonlóképpen rendes értéket sem lehetett képezni az ilyen terméktípusokra vonatkozóan. Hasonló terméktípusok nem voltak azonosíthatóak más rendes értéken zajló ügyletekben, és nem állt rendelkezésre semmilyen alap sem a kiigazítások elvégzéséhez vagy ahhoz, hogy egyéb módon rendes értéket lehessen képezni az értékesítés, az általános adminisztratív kiadások és a nyereségre vonatkozó feltételezések felhasználásával.
(72)
Az APP egyértelműsítést kért az exportár képzésére az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően felhasznált ésszerű haszonkulcsot illetően.
(73)
Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a Bizottság az új fejleményeket követően visszatért erre a kérdésre. Emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (71) preambulumbekezdésében foglaltak szerint ésszerű, az uniós gazdasági ágazat célul kitűzött nyereségénél sokkal alacsonyabb haszonkulcsot alkalmaztak. A Bizottság felülvizsgálta a rendelkezésre álló adatokat, és az exportár képzésére használt haszonkulcs mértékét olyan mértékre - azaz 4,5 %-ra - csökkentette, amely megegyezik az érintett termék több független uniós importőre által jelentett súlyozott átlagos mértékkel.
(74)
További észrevételek hiányában a fenti módosítással megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (68)-(71) preambulumbekezdései.
5.5. Összehasonlítás
(75)
Az APP azt állította, hogy képtelen megérteni bizonyos kiigazítások számításainak alapját a rendes értékre vonatkozóan (nevezetesen a kiigazítások típusait és azok rendes értékre gyakorolt hatását) és az exportárhoz kapcsolódóan (nevezetesen az alkalmazott módszertant és a több arány kiszámításához alkalmazott számításokat).
(76)
A rendes érték kiigazításait illetően a fenti (9) és (66) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint a Bizottság közölt az APP-vel minden releváns adatot, amelyet közölhetett, figyelemmel az alaprendelet titoktartásra vonatkozó rendelkezéseire. A Bizottság továbbá megkérdezte az analóg országbeli együttműködő felet, hogy fel lehet-e fedni a kiigazításokra vonatkozó további információkat az átláthatóság fokozása érdekében. Az analóg országbeli gyártó beleegyezésének megszerzése után ténylegesen közöltek részletesebb információkat az APP-vel az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően, tovább részletezve a rendes érték kiigazításait.
(77)
Az exportár kiigazításait illetően megjegyzendő, hogy az APP teljes körű tájékoztatást kapott. Később az APP kérését követően magyarázatokkal látták el a felet az ideiglenes nyilvánosságra hozatal után, tovább részletezve az exportár kiigazításait.
(78)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (72) és (73) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
5.6. Dömpingkülönbözet
(79)
A dömpingkülönbözetre vonatkozó észrevételeket nem nyújtottak be. További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (74) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
(80)
Figyelembe véve az APP-re vonatkozó exportár képzéséhez használt felülvizsgált haszonkulcsot, valamint az ideiglenes rendelet (31)-(73) preambulumbekezdésében meghatározott módszertan alapján a végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés nélkül, uniós határparitáson kiszámított ár százalékában kifejezve a következők:
Exportáló gyártó
Dömpingkülönbözet
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang város, Jiangsu tartomány, Kína
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou város, Jiangsu tartomány, Kína
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína
63 %
(81)
Az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésében foglalt tények alapján a Kínára vonatkozó országos végleges dömpingkülönbözetet a legmagasabb egyéni vámtétellel rendelkező együttműködő vállalatok tekintetében megállapított végleges dömpingkülönbözet - azaz 63 % - alkalmazásával határozták meg. További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6. UNIÓS GYÁRTÓK
(82)
A kínai kormány megjegyezte, hogy az uniós gazdasági ágazatot képviselő egyik gyártó állítólag kapcsolatban áll egy kínai vállalattal, így ezt a vállalatot ki kellene zárni a vizsgálatban a gazdasági ágazatot képviselő csoportból. A vizsgálat azonban feltárta, hogy az említett kínai vállalat által gyártott termékek nem érintett termékek. Ezért a kapcsolatnak semmilyen hatása nincs a kárelemzésre, sem arra, hogy ezt az uniós gyártót beleértik-e az uniós gazdasági ágazat meghatározásába.
(83)
Az uniós gyártásra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (77)-(79) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
7. KÁR
7.1. Uniós fogyasztás
(84)
Az uniós fogyasztásra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (80)-(82) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
7.2. A Kínából származó uniós behozatal
(85)
A Kínából származó uniós behozatal szintjére vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (83)-(84) preambulumbekezdései megerősítést nyernek.
7.2.1. Áralákínálás
(86)
Annak biztosítása érdekében, hogy a dömpingre, az alákínálásra és az áron aluli értékesítésre vonatkozó számítások következetes megközelítést kövessenek, valamint a (68)-(71) preambulumbekezdésben meghatározott okokból felülvizsgálták az alákínálás kiszámítását, hogy kizárják az együttműködő exportáló gyártók csoportján belüli egyik vállalat exportértékesítéseit.
(87)
A számításra használt módosított adatkészlet alapján, valamint egy kisebb számítási helyesbítés miatt némileg módosították az áralákínálás (87) preambulumbekezdésben szereplő mértékét. A dömpingelt importok átlagosan 7,6 %-kal kínáltak alá az uniós gyártók értékesítési árainak a vizsgálati időszakban.
7.3. Az uniós gazdasági ágazat és az azt képviselő uniós gyártók gazdasági helyzete
7.3.1. Előzetes megjegyzések
(88)
Az együttműködő kínai exportáló gyártók egyike (APP) szerint a kárelemzést egy megfelelően meghatározott, a panaszt támogató és a vizsgálattal együttműködő uniós gyártókra korlátozott uniós gazdasági ágazat szintjén kellene elvégezni. A gyártó azt javasolja, hogy a jelentős kárra vonatkozóan tett megállapítások eltérőek lennének, ha néhány mutatót, mint például a piaci részesedést az ilyen „megfelelően meghatározott” uniós gazdasági ágazat szintjén határoznák meg. A kínai kormány megjegyezte, hogy a kárelemzés koherens és átfogó módon nem terjedt ki a panaszosok és az uniós gazdasági ágazat egészének valamennyi kármutatójára.
(89)
Először is meg kell jegyezni, hogy ez a gyártó a kijelentéseiket valószínűleg az ebben a vizsgálatban használt és bemutatott, valamint az ideiglenes rendeletben szereplő adatkészlettől eltérő forrásból származó információk felhasználásával kiszámított mutatók alapján tették meg. Ebből következően ezek a következtetések a tények tekintetében hibásak, és így irrelevánsak.
(90)
Másrészt a Bizottság a fent említettek szerint azt a gyakorlatot követi, hogy a makrogazdasági tényezők értékelését az uniós gazdasági ágazat egészének szintjén elszenvedett kár megállapítása céljából végzi, az ideiglenes rendelet (89) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint. Az uniós gazdasági ágazatot ebben a vizsgálatban a teljes uniós gyártást képviselő uniós gyártók szintjén határozták meg (az ideiglenes rendelet (77) preambulumbekezdése), függetlenül attól, hogy a gyártók támogatták-e a panaszt, illetve együttműködtek-e a vizsgálatban. Erre a tág meghatározásra tekintettel az exportáló gyártók azon állítását, hogy az uniós gazdasági ágazatot nem határozták meg „megfelelően”, elutasítják.
(91)
A mikrogazdasági tényezőket az uniós gazdasági ágazatot képviselő uniós gyártók szintjén elemezték, függetlenül attól, hogy ezek alátámasztják-e a panaszt vagy sem. Az ágazatot képviselő gyártók az uniós termelés 58 %-át képviselték. Egyik uniós gyártó sem állította, hogy a Bizottságnak a mikrogazdasági tényezőkkel kapcsolatban levont következtetései megbízhatatlanok vagy megalapozatlanok lennének. Ezért semmi sem indokolja, hogy a kizárólag az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók által adott tájékoztatás alapján tett megállapításokat meg kellene kérdőjelezni.
(92)
További észrevételek érkeztek az uniós gazdasági ágazatot képviselő egyik uniós gyártó együttműködésének szintjéről.
(93)
Azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazatot képviselő egyik gyártó csak részben működött együtt, mivel állítólagosan kapcsolatban állt egy másik gyártóval, amelyik nem működött együtt a vizsgálatban. A vállalatok állítólag azok miatt az átmeneti megállapodások miatt álltak kapcsolatban, amelyeket az együttműködő uniós gyártó a másik gyártó bevontfinompapír-üzletágának felvásárlásakor kötött. Az együttműködő uniós gyártó állítólag ezeknek az átmeneti megállapodásoknak a révén irányítja azokat a gyárakat, amelyek a részben felvásárolt másik gyártó tulajdonában maradtak. Az exportáló gyártó állításának alátámasztására utalt arra a bizottsági határozatra (5), amely a felvásárlás idején azt vizsgálta, hogy ez az ügylet a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet (6) alapján felvásárlásnak minősül-e.
(94)
Erre az állításra már kitért az ideiglenes rendelet (91) preambulumbekezdése. Emlékeztetni kell arra, hogy az említett átmeneti megállapodások nem utaltak arra, hogy a vállalatok közötti kapcsolat túlmutatna egy vevő és egy eladó közötti szokásos üzleti kapcsolaton. Az átmeneti megállapodások feltételei különösen a bevont papír értékesítésének szabályozására irányultak egy átmeneti időszak vonatkozásában, és ezen feltételek szerint az uniós gyártó az átmeneti időszakban mindössze egy értékesítési ügynökhöz hasonló feladatokat látott el. A vállalat ezenkívül az auditált összevont (konszolidált) beszámolóiban és a kitöltött kérdőívben az érintett gyárak vonatkozásában ellátott ügynöki tevékenysége miatt jutalékot tüntetett fel, és ezekkel a gyárakkal kapcsolatban semmiféle tulajdoni részesedés, így semmiféle költség sem jelenik meg az uniós gyártónál.
(95)
A fent említett bizottsági határozat szerint a vállalatok közötti ügyletet úgy kell tekinteni, amelynek a révén az uniós gyártó a másik vállalat egyik üzletágát vette meg, de nem vásárolta fel az egész vállalatot. A határozat nem utal arra, hogy az üzletág felvásárlása után a vállalatokat egy jogalanynak kellene tekinteni; és különösen nem mondható ki, hogy a vállalatoknak közös vállalkozásuk lenne. Megjegyzendő, hogy a fenti határozatban vizsgált földrajzi hatály az EGT-re és nem az EU-ra terjed ki. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a Bizottság ebben a határozatban a vállalatok közötti kapcsolatot a 2454/93/EGK rendelet (7) 143. cikke szerint nem elemezte.
(96)
Ebben a tekintetben következésképpen nincs indok arra, hogy felülvizsgálják az ideiglenes következtetéseket, vagyis hogy a két vállalat a 2454/93/EGK rendelet 143. cikke értelmében nem áll egymással kapcsolatban, és hogy a szóban forgó uniós gyártó teljes mértékben együttműködött a vizsgálatban.
(97)
Az exportáló gyártó azt is állította, hogy az uniós gyártó valamennyi leányvállalatának külön kérdőívet kellett volna kitöltenie, mivel különálló jogalanyok. Az exportáló gyártó diszkriminációra hivatkozott, mivel felkérték, hogy a csoporton belül minden egységre vonatkozóan külön piacgazdasági elbánást igénylő kérelmet nyújtson be.
(98)
Megjegyzendő, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó kérelmek esetén a vállalatcsoportot terheli a bizonyítási kötelezettség arra vonatkozóan, hogy a csoporton belül minden vállalat megfelel a piacgazdasági elbánás kritériumainak, mivel a piacgazdasági elbánás megadására vagy megtagadására vonatkozó döntés a csoportra vonatkozik. Az uniós gyártóknak szóló kérdőívek esetén a cél annak eldöntése, hogy a vizsgálati időszakban fennáll-e az uniós gazdasági ágazatra (mint egészre) vonatkozó jelentős kár. A diszkriminációra való hivatkozás figyelmen kívül hagyja a kár vizsgálatának célja és a piacgazdasági elbánásra vonatkozó döntés célja közötti egyértelmű különbséget.
(99)
Mindenesetre a szóban forgó uniós gyártó esetében úgy ítélték meg, hogy az egyértelmű válaszhoz és a kárral kapcsolatos szempontok elemzéséhez egyetlen kérdőív kitöltése is elegendő. A válasz részletes információkat tartalmazott az egyes papírgyárak szintjére lebontva, és az ellenőrző látogatás során a hasonló termék valamennyi kapcsolatban álló gyártójára/eladójára vonatkozó összes adatot ellenőrizni lehetett.
(100)
Később az exportáló gyártó arra is hivatkozott, hogy az említett vállalat nem működött együtt teljes mértékben, ugyanis a kérdőívet egy nem létező szervezet nevében adta le, és hogy a vállalat auditált pénzügyi kimutatásai nem tükrözik a kérdőívre adott válaszában szolgáltatott adatokat. A fenti preambulumbekezdés következtetései e tekintetben is mérvadóak.
(101)
A (88)-(91) preambulumbekezdésekben szereplő következtetések tehát változatlanok maradnak.
7.3.2. Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó adatok (makrogazdasági mutatók)
(102)
A kínai kormány arra hivatkozott, hogy az elemzéshez használt makrogazdasági adatok hiányosak és pontatlanok, így nem használhatók a jelentős kár egyértelmű bizonyítékaként.
(103)
A panaszosnál végzett helyszíni ellenőrzés megerősítette, hogy a makrogazdasági mutatók megállapításához használt adatokat közvetlenül a teljes uniós termelés nagyjából 98 %-át kitevő uniós gyártóktól gyűjtik, és kellően részletesek ahhoz, hogy azonosítsák az érintett termékre vonatkozó információkat. A felhasznált feltételezések és/vagy becslések ésszerű és indokolt alapon nyugszanak, így például a felvágott tekercseket nem vették figyelembe azon nyilvánvalóan jelentéktelen mennyiségek miatt, amelyeket azok az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók teljes értékesítési volumenében arányosan képviselnek. A fenti állítást ezért elutasították.
(104)
A kínai exportáló gyártók egyik csoportja azt állította, hogy az uniós gyártók piaci részesedésébe bele kellene számítani a Svájcból származó behozatalt is, mivel ezek a termékek az uniós gazdasági ágazatot képviselő egyik gyártó tulajdonában lévő gyárból érkeznek.
(105)
A dömpingellenes vizsgálatok földrajzi hatálya az Európai Unióra terjed ki. A fenti állítást ezért elutasították.
(106)
Azt is állították, hogy a panaszosok piaci részesedése a figyelembe vett időszakban jelentősen emelkedett.
(107)
A piaci részesedés egy makromutató, amelyet nem a panaszosok, hanem az uniós gazdasági ágazat egészének a szintjén elemeznek. Másrészt a panaszos piaci részesedésére vonatkozó állítás ténybeli hibán alapul.
(108)
Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (92)-(98) preambulumbekezdéseiben foglalt ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
7.3.3. Az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártókra vonatkozó adatok (mikrogazdasági mutatók)
(109)
Az exportáló gyártó megjegyezte, hogy a kárelemzés hibás, mivel a (93) preambulumbekezdésben említett uniós gyártó által felvásárolt papírgyárakra vonatkozó információkra nem terjedt ki a 2006-2008. évekre vonatkozó mikrogazdasági mutatók elemzése.
(110)
Ez a fél által előadott érveket követően a mikrogazdasági mutatókat úgy igazították ki, hogy minden vizsgált évre vonatkozóan kizárták a felvásárolt gyárakra vonatkozó adatokat, annak érdekében, hogy a mutatók az évekre vonatkozóan teljes mértékben összehasonlítható tendenciát mutassanak be.
(111)
A gazdasági ágazatot képviselő uniós gyártók gazdasági helyzetének elemzésére használt adatok - az előző preambulumbekezdésben ismertetettek szerinti - módosított körét követve a mikrogazdasági mutatókat véglegesen az alábbiak szerint állapítják meg:
7.3.3.1. Az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók átlagos egységárai
(112)
A némileg módosított számok ellenére megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (99) preambulumbekezdésében szereplő alapvető tendenciák és megállapítások, amelyek következtetése az, hogy a bevont finompapír ára az elmúlt években stabil maradt.
5. táblázat
Az uniós gyártók árai
Az uniós gyártók árai
2006
2007
2008
2009/vizsgálati időszak
Átlagár (EUR/tonna)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Forrás: kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
7.3.3.2. Készletek
(113)
A vizsgálati időszakban a készletek körülbelül a gyártási volumen 10 %-át tették ki. A gazdasági ágazatot képviselő uniós gyártók a készleteik szintjét a figyelembe vett időszak alatt 10 %-kal emelték, különösen 2006 és 2007 között, valamint később, 2008 és a vizsgálati időszak között. Ez pontosan egybeesett az alacsony árú dömpingelt kínai behozatallal.
6. táblázat
Készletek
Készletek
2006
2007
2008
2009/vizsgálati időszak
Készletek (tonna)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Forrás: kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
7.3.3.3. Foglalkoztatás, bérek és termelékenység
7. táblázat
Foglalkoztatás
Foglalkoztatás
2006
2007
2008
2009/vizsgálati időszak
Foglalkoztatás - teljes munkaidős egyenérték (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Munkaerőköltség (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Termelékenység (egység/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Forrás: kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
(114)
A papírgyárak bezárása és az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók egyesülése következtében a figyelembe vett időszak alatt az alkalmazottak száma jelentősen, 20 %-kal csökkent (ez csaknem 1 600 munkahelyet jelent). A gyártók növelték a hatékonyságot azáltal, hogy egy alkalmazottra nézve magas kibocsátási szintet valósítottak meg és tartottak fenn még a jelentős elbocsátásokkal járó időszakokban is. A munkaerőköltségek folyamatosan növekedtek - a figyelembe vett időszak alatt összesen 8 %-kal.
(115)
Az ideiglenes rendelet (102) preambulumbekezdésében ismertetett következtetéseket így alátámasztják a némileg módosított számok is.
7.3.3.4. Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése
8. táblázat
Nyereségesség
2006
2007
2008
2009/vizsgálati időszak
Nyereségesség
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Változás (100 = 2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Pénzforgalom (ezer EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Beruházások (ezer EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Beruházások megtérülése
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Változás (100 = 2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Forrás: kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
(116)
A teljes figyelembe vett időszakra vonatkozóan korrigálták a nyereségességi rátát, hogy pontosabban tükrözze a nyereségesség szintjét. Ez a változás azonban nem változtatja meg a nyereségesség alapvető tendenciáját. Az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártókat 2006-2008-ban veszteségek érték, és a pénzügyi helyzet csak 2009-ben fordult jobbra, amikor a gazdasági visszaesés következtében a fő nyersanyagnak számító rostanyag világpiaci ára kivételesen jelentősen csökkent. A rostanyag árának (- 19 %-os) csökkenése szokatlanul nagy visszaesésnek számít, amely közvetlenül hozzájárult a pénzügyi helyzet vizsgálati időszak alatti javulásához. Megjegyzendő, hogy a vizsgálati időszak után a rostanyag ára visszaállt a vizsgálati időszakot megelőző szintre.
(117)
A számok kisebb változtatása mellett a pénzforgalomra, a beruházásokra és a beruházások megtérülésére vonatkozó, az ideiglenes rendelet (104) és (105) preambulumbekezdésében ismertetett megállapítások megerősítést nyernek.
(118)
Az exportáló gyártó szerint a nyereségesség javulását kivételes esetnek kellene tekinteni, ami - az ideiglenes rendelet (107) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - a nyersanyagköltségek szokatlanul nagy visszaesése miatt következett be. A költségek csökkenéséből mindkét oldalnak előnye származott: valamennyi helyi és kínai gyártónak egyaránt, nem csak a panaszosoknak, ezért a nyereségességben elért áttörés nem csak a költségek csökkenése, hanem inkább a panaszosok árképzési módszerének változása miatt következett be.
(119)
Az exportáló gyártó továbbá arra hivatkozott, hogy a nyereségességet nem a rostanyagárak, hanem a bevont finompapír árai befolyásolják. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy a rostanyagárak 2009-es drasztikus esésével egyidejűleg a bevont finompapír ára stabil maradt, és ennek következtében a nyereség is növekedett. Mivel az árak stabilak maradtak, e konkrét időszakra nézve nem hozható létre összefüggés az árak és a nyereségesség között.
(120)
A nyereségesség szintje egy olyan mutató, amelyet - a fél javaslatától eltérően - nem a panaszosok, hanem az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók szintjén elemeznek. Az összegyűjtött információk elemzése azt mutatta, hogy közvetlen kapcsolat áll fenn a fő nyersanyagnak számító rostanyag árának szokatlan visszaesése és a nyereségesség javulása között, ugyanakkor a késztermékek stabil árai szintén szerepet játszottak a nyereségesség javulásában. Noha a piacon lévő más gyártók is valószínűleg hasonló helyzetben voltak, ez nem befolyásolja azt a következtetést, hogy a nyereségesség átmeneti javulása a vizsgálati időszakban a nyersanyagárak szokatlan visszaesésének tulajdonítható.
7.3.3.5. Tőkebevonási képesség
(121)
Az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók tőkebevonási képességére vonatkozó, az ideiglenes rendelet (106) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
7.4. A kárra vonatkozó következtetés
(122)
Egy exportáló gyártó és a kínai kormány azt állította, hogy nincs egyértelmű bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a panaszos uniós gyártók jelentős kárt szenvedtek volna. A panaszosok - éppen ellenkezőleg - stabil gazdasági teljesítményt mutattak a vizsgálati időszakban és a nyereségességük is javult.
(123)
Először is az uniós gazdasági ágazat helyzete egy olyan mutató, amelyet - a felek javaslatától eltérően - nem a panaszosok, hanem az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók szintjén elemeznek.
(124)
Másrészt - a fenti (89) és (107) preambulumbekezdésben említettek szerint - ezek a felek a következtetéseiket valószínűleg az ebben a vizsgálatban használt és fentebb, valamint az ideiglenes rendeletben bemutatott adatkészlettől eltérő forrásból származó információk felhasználásával kiszámított mutatók alapján vonták le. Ennek eredményeként ezek a következtetések ténybeli hibán alapulnak. Ezenkívül a felek elemzései a két különböző adatkészletből származó makro- és mikromutatók felhasználása miatt nem következetesek.
(125)
Azt is állították, hogy a nyereségesség javulását az ágazat által tett szerkezetátalakítási törekvések, többek között a termelés, valamint a foglalkoztatottak létszámának csökkentése és a termelékenység növelése következményének is kellene tulajdonítani. Ebben az esetben az utóbbi tényezőket nem lehetne a kár egyedüli mutatóinak tekinteni, hanem valamennyi kármutatót együttesen kellene vizsgálni.
(126)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése felsorolja azokat a gazdasági tényezőket és mutatókat, amelyeket a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatások vizsgálatakor értékelni kell. A 3. cikk (5) bekezdése kifejezetten leszögezi, hogy a tényezők felsorolása nem teljes, illetve hogy ezek közül a tényezők közül egy vagy több megléte nem szükségszerűen ad döntő iránymutatást. Ezért míg a mutatókat egyesével kell értékelni, a következtetéseket az összes tényező elemzése alapján kell levonni.
(127)
Az exportáló gyártó fent bemutatott állításai összességében nem befolyásolják az ideiglenes szakaszban levont következtetést, amely ezért megerősítést nyer, azaz az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte.
(128)
A felek a további jelentős kár lehetséges veszélyével kapcsolatban is ismételten észrevételeket tettek, tekintettel a kínai gyártók által az állami intézkedések és támogatások hatására kiépített hatalmas kapacitásokra. A vizsgálat hatálya a jelentős kár megállapítására és nem a további jelentős kár lehetséges veszélyére terjedt ki. Ezért ezek az észrevételek nem befolyásolták a megállapításokat, és azokat nem vették figyelembe.
(129)
A fentiek alapján az ideiglenes rendelet (107)-(111) preambulumbekezdéseiben foglalt ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
8. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(130)
A Bizottsághoz számos észrevétel érkezett a dömping és a kár közötti okozati összefüggésre vonatkozó ideiglenes megállapításokkal kapcsolatban.
8.1. A dömpingelt behozatal hatása
(131)
A dömpingelt behozatal hatására vonatkozó ideiglenes megállapításokat számos fél vitatta. Az előadott legfőbb érv az volt, hogy a kínai behozatalnak a volumenek és az árak tekintetében nem volt jelentős hatása. Arra hivatkoztak, hogy kínai behozatali rohamra nem került sor, a behozatal fokozatosan nőtt az évek során, így a hatása meglehetősen korlátozott volt, és azt nem kellene eltúlozni a kár meghatározása céljából. Azzal is érveltek továbbá, hogy még ha a kínai árak alatta is maradtak az uniós áraknak, nem gyakoroltak semmilyen hatást az uniós gazdasági ágazat viszonylag stabil áraira. Az egyőttműködő kínai exportáló gyártók egyike megkérdőjelezte a Bizottság azon megállapítását, hogy a kínai árak lenyomták a többi árat. Kiemelte, hogy 2009-ben, amikor a kínai árak tovább csökkentek, az uniós gazdasági ágazat árai nemcsak emelkedtek, hanem még lehetővé is tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy nyereséget realizáljon.
(132)
A kínai behozatal alakulását részletesen elemezte az ideiglenes rendelet (84) és (114) preambulumbekezdése. Megállapították, hogy a behozatal majdnem megháromszorozódott a figyelembe vett időszak során, különösen 2006-tól 2007-ig (+ 118 %) és 2008-tól a vizsgálati időszakig (+ 81 %). A volumen növekedése ezért nem tekinthető jelentéktelennek.
(133)
A Kínából behozott termékeket az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók áraihoz képest 7,6 %-os áralákínálással értékesítették, ami jelentősnek tekinthető egy olyan piacon, ahol az árátláthatóság magas. A fenti (112) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók árai a figyelembe vett időszakban valóban változatlanok maradtak, kivéve a 2007-es évet, amikor a kínai export nem emelkedett. 2009-ben az uniós gyártók úgy tudták csak szinten tartani az áraikat, hogy közben tovább veszítettek a piaci részesedésükből és a változatlan árak, valamint az alacsonyabb nyersanyagköltségek együttes hatásából eredő nyereségességükből.
(134)
Az exportáló gyártó arra hivatkozott, hogy a bevont finompapír Kínából származó behozatalai nincsenek hatással az uniós ágazat áraira, mivel e termékek nem hasonlíthatók össze az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók által előállított és értékesített bevont finompapírral, ugyanis az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók értékesítéseinek mindössze 10 %-át vetették össze az alákínálás és a kárt nem okozó ár szintjének meghatározása során. Meg kell jegyezni, hogy e meghatározások során olyan teljes mértékben összehasonlítható termékeket vettek alapul, amelyek valamennyi jellemző tekintetében közvetlen egyezést mutatnak, ami lehetővé tette a tisztességes összehasonlítást. A kínai, illetve az uniós gyártók által előállított bevont finompapír azonban - amint azt a (42) preambulumbekezdés is megállapítja - összehasonlítható termékeknek tekintendők, amelyek így közvetlenül versenyben állnak egymással az uniós piacon.
(135)
Azt állította továbbá, hogy nem helyénvaló az a megállapítás, amely szerint a bevont finompapír piaca egy nagyfokú átláthatóság jellemezte árupiac, mivel az uniós gyártók termékeiknek mintegy a felét közvetlenül a végfelhasználók számára értékesítik. Ezzel szemben azonban az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók termékeik nagyobb részét - közvetlenül vagy közvetve - kereskedőkön keresztül értékesítették (úgynevezett indentértékesítések révén: ezek során a termékeket egyenesen a felhasználónak szállítják ki, a megrendelés és a számlázás azonban kereskedőn keresztül történik). A kereskedők valóban lényeges szerepet töltenek be a termékek raktározása és a piaci árak átláthatóságának biztosítása szempontjából.
(136)
A fentiek alapján az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdéseiben foglalt ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
8.2. További tényezők hatása
8.2.1. A fogyasztás alakulása az uniós piacon és a gazdasági válság
(137)
Az együttműködő kínai exportáló gyártók egyike és a kínai kormány azt állította, hogy az uniós gyártás csökkenése a globális pénzügyi válság és az uniós piacon hirtelen visszaeső fogyasztás következménye volt, amelyet tanúsít az uniós gyártók belföldi értékesítéseinek, kapacitáskihasználásának, foglalkoztatásának és a készleteik szintjének negatív tendenciája is, és ezt nem kellene a kínai behozatalnak tulajdonítani.
(138)
A kínai kormány - állításának alátámasztása céljából - a papíripar és rostanyaggyártás által 2009 júniusában közzétett Manifesto for Competitiveness and Employment (Kiáltvány a versenyképességért és a foglalkoztatásért, a továbbiakban: kiáltvány) című kiadványból idézett. Ez a dokumentum a papíripar és a rostanyaggyártás valamennyi ágazatára kiterjed és általános szakpolitikai célokat szolgál. Az ebben a dokumentumban foglalt információk alapján az érintett termék termelésére és értékesítésére vonatkozóan nem lehet különböző következtetéseket levonni. Ezért nem lehet megállapítani, hogy a kiáltványban szereplő kijelentések vagy megállapítások egyenként vonatkoznak-e az érintett termékre. Ezenkívül mivel a vizsgálat nem derített fényt a pénzügyi válság, valamint az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti szoros összefüggésre, ezt az állítást elutasították.
8.2.2. Nyersanyagárak
(139)
Nem merültek fel új, az ideiglenes rendelet (120)-(122) preambulumbekezdésében és e rendelet (118) preambulumbekezdésében levont következtetések újbóli mérlegelését célzó érvek.
8.2.3. Az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók exportteljesítménye
(140)
A (110) preambulumbekezdésben ismertetett mikrogazdasági mutató kiigazítása kihatott az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók exportteljesítményének elemzésére annyiban, hogy a figyelembe vett időszak alatt exportértékesítéseik 16 %-kal csökkentek. E vállalatok független felek számára történő értékesítései a teljes értékesítések 26 %-át tették ki.
(141)
Az egyik exportáló gyártó állításával ellentétben az ideiglenes rendelet a (123)-(124) preambulumbekezdésben kitért az érintett termék uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártók általi exportjának alakulására. Az említett kiigazítás nem érinti ezeket az ideiglenes szakaszban levont következtetéseket.
(142)
Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítményére vonatkozóan előterjesztett érvek és bizonyítékok ezért nem adtak okot az ideiglenes szakaszban levont következtetések megváltoztatására.
8.2.4. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(143)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatal hatásaira vonatkozóan előterjesztett érvekre már kitért az ideiglenes rendelet (125)-(127) preambulumbekezdése.
8.2.5. Szerkezeti kapacitásfelesleg
(144)
Azt állították, hogy az uniós gyártókat ért károkat a szerkezeti kapacitásfelesleg okozza. Ezt a tényezőt már elemezte az ideiglenes rendelet (128) preambulumbekezdése.
(145)
Az erre vonatkozóan előterjesztett fő érv az, hogy az uniós gazdasági ágazat szerkezetátalakítási törekvései a két nagy gyártó 2009-ben végrehajtott egyesülésével lezárultak, ami az uniós gazdasági ágazat helyzetének azonnali javulását eredményezte. Ahogyan az ideiglenes rendelet (93) preambulumbekezdésében szerepel, szerkezetátalakítási törekvésekre sor került 2000-től egészen a vizsgálati időszakig. Az említett egyesülés kedvező hatásainak meg kellett volna jelenniük a kapacitáskihasználás javulásában és az értékesítési volumen legalább stabil szinten maradásában, ezek a mutatók azonban a vizsgálati időszakban romlottak. Másrészt megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat nyereségességének javulását a vizsgálati időszakban elsődlegesen és közvetlenül a rostanyagárak kivételes visszaesése okozta. Így fenntartják az ideiglenes rendelet (128) preambulumbekezdésében levont azon következtetéseket, hogy a gazdasági ágazat szerkezetátalakítási törekvéseit aláásta a dömpingelt behozatal.
8.3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(146)
A fentiek alapján fenntartják az ideiglenes rendelet (129)-(132) preambulumbekezdésében foglalt ideiglenes megállapításokat, amelyek szerint a Kínából származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak. Megerősítést nyertek azok az ideiglenes megállapítások is, amelyek olyan egyéb ismert tényezők hatására vonatkoznak, amelyek okozhatták volna az uniós gazdasági ágazatot ért kárt: ezek a tényezők nem szüntetik meg a Kínából származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
9. AZ UNIÓS ÉRDEK
9.1. Az uniós gazdasági ágazat
(147)
Nem érkeztek további észrevételek vagy információk az uniós gyártók, importőrök és kereskedők érdekeivel kapcsolatban. Így az ideiglenes rendelet (134)-(138) preambulumbekezdéseiben foglalt, e csoportok érdekére vonatkozó ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
9.2. Importőrök és kereskedők
(148)
Nem érkeztek további észrevételek vagy információk az importőrök és kereskedők érdekeivel kapcsolatban. Így az ideiglenes rendelet (139)-(143) preambulumbekezdéseiben foglalt, e csoportok érdekére vonatkozó ideiglenes megállapítások megerősítést nyernek.
9.3. Felhasználók
(149)
Az ideiglenes intézkedések közzététele után három további nyomda és egy európai nyomda- és kiadószövetség jelentkezett. Azt állították, hogy az intézkedéseknek kedvezőtlen hatásai lennének az értékteremtési lánc későbbi szakaszaiban található iparágakra nézve, mivel az áremelkedések a nyomdaiparon belül vállalatáthelyezésekhez vezethetnek, ami az értékteremtési lánc későbbi szakaszaiban a nyomtatott anyagok behozatalának növekedését eredményezheti. Ezt az támasztotta alá, hogy az elmúlt években a Kínából származó nyomtatott anyagok behozatala gyorsan növekedett, és úgy tűnik, az összes nyomtatott anyagra vonatkozóan jelentős piaci részesedésre tett szert az európai fogyasztáson belül.
(150)
Azt is állították, hogy az intézkedések elrendelése áruhiányhoz vezetne a piacon, és meghosszabbítaná a felhasználók részére való teljesítések határidőit.
(151)
Ezen állítások többsége nem volt vállalatspecifikus, és hasonló volt a vizsgálat ideiglenes szakaszában már megtett azon állításokhoz, amelyekkel az ideiglenes rendelet (146) és (150) preambulumbekezdése foglalkozik. Emlékeztetni kell arra, hogy a nyomdák együttműködése korlátozott volt; a kapott kevés mennyiségi információ alapján megállapítást nyert, hogy a nyereségességi szintjük és a bevont finompapírnak a költségeiken belüli aránya miatt a nyomdák valóban érzékenyek az árnövekedésre. A legtöbb nyomda azonban egyáltalán nem vagy csak nagyon korlátozott mértékben szerzett be közvetlenül kínai papírt a vizsgálati időszakban; a nyomdák által felhasznált kínai papír mennyisége általában véve kevés, így a vám közvetlen hatása elhanyagolható lenne. A legtöbb nyomda azt is kijelentette, hogy a rövid szállítási határidőre vonatkozó igénye miatt harmadik országokból továbbra is csak kis mennyiségben vásárolna közvetlenül árut.
(152)
Az értékteremtési lánc későbbi szakaszaiban Kínából érkező nyomtatott anyagokat érintő állításokat illetően meg kell jegyezni, hogy a nyomtatott anyagokra vonatkozó importstatisztikák a termékek széles körére vonatkoznak, amely magában foglal olyan kész nyomtatott anyagot is, amelynek nem bevont finompapír az alapja. A rendelkezésre álló információk alapján nem lehetett eldönteni, hogy a Kínából importált termékek melyik részét nyomtatták az érintett termékre, és melyik részét nyomtatták más típusú papírra. A benyújtott információkból azonban ismert, hogy a Kínából származó nyomtatott anyagokat nagyrészt könyvek, gyermekkönyvek, naptárak, csomagolóanyagok és üdvözlőkártyák egyes konkrét kategóriái alkotják. Az „időérzékenyebb” termékeket, mint amilyenek a heti/havi folyóiratok és egyéb újságok, a szállításhoz szükséges idő miatt jellemzően nem Kínából importálják. Míg egyes nyomtatott termékek nyomtatását könnyebben telepítik át új helyszínre, más termékek esetén életbevágóan fontos a közelség és a kézbesítés, így ezeket nem érintené a külföldi verseny. Emellett, noha a papír lényeges költségelem a nyomdaiparban, ez az ágazat igen munkaerő-igényes is, ezért a munkaerőköltség fontosabb tényező lehet a vállalatáthelyezési trendek alakításában. Összefoglalva nem zárható ki, hogy növekedni fog a bevont finompapírra nyomtatott termékek behozatala, de lehetetlen pontosan megbecsülni, milyen szintű lenne a növekedés, és hogy az mennyiben befolyásolná a nyomdaipari termékek gyártóinak versenyképességét, továbbá hogy ezáltal milyen közvetlen hatása lenne az árnövekedésnek az értékteremtési lánc későbbi szakaszában lévő uniós nyomtatási iparágra.
(153)
A benyújtott információkból az is ismert, hogy a nyomtatási ipar szerkezeti kapacitásfelesleggel küzd, ami az ágazat további szerkezetátalakításához vezet. A szerkezetátalakításra ösztönző egyik erő a papírgyártók értékláncon belüli konszolidációja volt. A nyomdaipar valamennyi áremelési kényszerét nagyrészt a nyomdaiparon belüli ezen szerkezeti kapacitásfeleslegnek tulajdonítják.
(154)
Ezek az érdekelt felek azonban nem számszerűsítették az esetleges áruhiány mértékét, illetve arra vonatkozóan nem adtak becslést. Az állításokat mindenesetre nem támasztja alá az uniós gyártók vizsgálati időszak alatti 83 %-os kapacitáskihasználtsági szintje, amely mintegy egymillió tonnányi szabad kapacitást jelent. Ezen az alapon nem valószínű, hogy áruhiány lépne fel.
9.4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(155)
A fentiek fényében megerősítést nyernek az uniós érdekre vonatkozó ideiglenes megállapítások, vagyis hogy nincsenek kényszerítő erejű okok a Kínából származó bevont finompapír behozatalára vonatkozó végleges intézkedések elrendelése ellen.
10. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
10.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(156)
A kínai exportáló gyártók egy csoportja további részleteket kért a kárt nem okozó ár kiszámításához használt 8 %-os elérendő nyereség kiszámításánál alkalmazott módszerről. A panaszra hivatkozott, amelyben az elérendő nyereség alacsonyabb volt.
(157)
A panaszos ugyanakkor azt kérte, hogy az elérendő nyereséget legalább 10 %-ban határozzák meg; érveit a független hitelminősítő intézetek által osztályozási módszereik keretében alkalmazott várható haszonkulcsra, valamint egy olyan gyártó nyereségességére alapozta, amely a kínai behozatalok által nem érintett papírgyártási szegmensben tevékeny.
(158)
Ebben az összefüggésben tisztázni kell, hogy a panaszban szereplő elérendő nyereséget a kitöltött kérdőívek és az uniós gazdasági ágazatot képviselő gyártóknál tett ellenőrző látogatások alapján vizsgálták. Konkrétan a gépberuházások költségeit vették figyelembe. Az utóbbi alapon meghatározott elérendő nyereségről megállapították, hogy - dömpingelt és/vagy támogatott behozatal nélkül - jobban tükrözi ennek a tőkeigényes iparágnak a magas előzetes beruházási igényeit és a magas kockázatát. Ezért 8 %-os nyereségcél minősül annak a nyereségnek, amelyet az ágazat dömpingelt behozatal hiányában elérhetne. Ahogyan a fenti (86) preambulumbekezdésben szerepel, annak biztosítása érdekében, hogy a dömpingre, az alákínálásra és az áron aluli értékesítésre vonatkozó számítások következetes megközelítést kövessenek, valamint a (68)-(71) preambulumbekezdésben meghatározott okokból felülvizsgálták a kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámítását, hogy kizárják az együttműködő kínai exportáló gyártók csoportján belüli egyik vállalat exportértékesítéseit.
(159)
Az ideiglenes rendelet (153)-(161) preambulumbekezdései minden más tekintetben megerősítést nyernek.
10.2. Végleges intézkedések
(160)
A dömpinggel, a kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban fent levont következtetéseket figyelembe véve és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban a bevont finompapír Kínából származó behozatalára végleges dömpingellenes vámot kell kivetni, a megállapított dömping- és kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve - a kisebb vámtétel szabályával összhangban. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított kár szintjén kell meghatározni.
(161)
Megjegyzendő, hogy a Kínából származó bevont finompapír behozatalára vonatkozóan a dömpingellenes vizsgálattal párhuzamosan szubvencióellenes vizsgálatot folytattak le. Mivel az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése és az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (8) (a továbbiakban: szubvencióellenes alaprendelet) 24. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint semmiféle termék esetében nem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömpingárak és exporttámogatások alkalmazásából származó azonos helyzet kezeléséhez, szükségesnek tartották annak megállapítását, hogy a támogatás összegei és a dömpingkülönbözetek ugyanabból a helyzetből adódnak-e, és ha igen, milyen mértékben.
(162)
A támogatási rendszereket illetően, amelyek a szubvencióellenes alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében vett exporttámogatásokat képeztek, a két kínai exportáló gyártó esetében megállapított végleges dömpingkülönbözetek részben (ez 0,05 %-ot jelent) a kiegyenlíthető exporttámogatások meglétével magyarázhatók. Ami az egyéb támogatási rendszereket illeti, tekintettel a kisebb vámtétel szabályának ebben az esetben történt alkalmazására, valamint a párhuzamosan lefolytatott szubvencióellenes vizsgálat során megállapított támogatás összegére, nem tartották szükségesnek annak további vizsgálatát, hogy ezeket a támogatásokat kétszeresen ellentételezik-e, és ha igen, akkor milyen mértékben, amikor ugyanazon importált termékre vonatkozóan egyszerre vetnek ki dömpingellenes és kiegyenlítő vámot.
(163)
Ami az országos végleges dömping- és támogatási szinteket illeti, emlékeztetni kell arra, hogy ezeket a legmagasabb egyéni vámtétellel rendelkező együttműködő kínai exportáló gyártók tekintetében megállapított végleges dömpingkülönbözet és végleges támogatási különbözet - azaz 63 % illetve 16 % - alkalmazásával határozták meg.
(164)
Emlékeztetni kell arra, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint ugyanaz a dömpingellenes és a szubvencióellenes vizsgálatokra vonatkozóan is. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint alacsonyabb, mint a végleges dömpingkülönbözetek, de magasabb, mint a végleges támogatási különbözetek. Ezért indokoltnak tűnik végleges kiegyenlítő vám kivetése a megállapított végleges támogatási különbözetek szintjén, majd végleges dömpingellenes vám kivetése a kár megszüntetéséhez szükséges vonatkozó szintig.
(165)
A fentiek alapján és figyelemmel a Kínai Népköztársaságból származó bevont finompapír behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2011. május 6-i 452/2011/EU rendeletben (9) meghatározott megállapításokra, valamint az alaprendelet 14. cikke (1) bekezdése utolsó mondatának fényében az említett vámot az említett mondat rendelkezéseinek megfelelően nem vetik ki a szükséges mértékben; a Kínára vonatkozó végleges dömpingellenes vámtételek és az ilyen kivetendő vámtételek a következők:
Vállalat
Teljes támogatási különbözet
Amelyből export-támogatás
Dömping-különbözet
Kár-különbözet
Végleges kiegyenlítő vámtétel
Dömping-ellenes vám végleges mértéke
Kivetendő végleges dömping-ellenes vámtétel
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang város, Jiangsu tartomány, Kína; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou város, Jiangsu tartomány, Kína
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Minden más vállalat
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. AZ IDEIGLENES VÁM VÉGLEGES BESZEDÉSE
(166)
Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözet nagyságára, és az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár mértékének fényében, valamint figyelembe véve, hogy a párhuzamos szubvencióellenes vizsgálatban nem rendeltek el ideiglenes intézkedéseket, szükségesnek tekinthető, hogy az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vámok formájában biztosított összegeket a kivetett ideiglenes vám összegének mértékéig véglegesen beszedjék.
(167)
Az együttműködő kínai exportáló gyártók egyike szerint az ideiglenes vámnak az 1042/2010/EU rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vámtételek alapján történő végleges beszedése ellentétben állna az alaprendelet 10. cikke (3) bekezdésének második mondatával. Azonban - amint azt ez a rendelet és különösen az 1. cikk (2) bekezdése pontosítja - az e rendelettel kivetett végleges vám magasabb a kivetett ideiglenes vámnál. E körülményekre tekintettel az ideiglenes vámot az 1042/2010/EU rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vámtételek szerint véglegesen be kell szedni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
1. A Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 és ex 4810 99 90 KN-kód (a 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 és 4810999020 TARIC-kód) alá tartozó bevont finompapírra, vagyis az egyik vagy mindkét oldalán bevont papírra vagy kartonra (kivéve a nátronpapírt vagy kartont), ívekben vagy tekercsekben, melynek tömege legalább 70 g/m2 és legfeljebb 400 g/m2, fehérítési foka pedig 84-nél nagyobb (az ISO 2470-1 szerint mérve) végleges dömpingellenes vámot kell kivetni.
A végleges dömpingellenes vám nem terjed ki a rotációs gyorssajtóhoz használható tekercsekre. A rotációs gyorssajtóhoz használható tekercsek olyan tekercsek, melyek esetében az ISO 3783:2006 vizsgálati szabvány szerint végzett, a tépőszilárdság meghatározásához szükséges (gyorsított sebességű módszer szerint, IGT-tesztkészülék (elektromos modell) alkalmazásával végzett) teszt eredménye 30 N/m-nél alacsonyabb értéket mutat a papír keresztirányban („cross-direction”, CD) való mérésekor és 50 N/m-nél alacsonyabb értéket a gyártási irányban („machine direction”, MD) való méréskor. A végleges dömpingellenes vám nem terjed ki a többrétegű papírra és a többrétegű kartonra sem.
2. A végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Dömpingellenes vámtétel
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang város, Jiangsu tartomány, Kína; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou város, Jiangsu tartomány, Kína
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína
39,1 %
Minden más vállalat
39,1 %
3. Tekintettel az 1. cikk (2) bekezdésében mehatározott dömpingellenes vámra, a Gold East Paper (Jiangsu) Co. és a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. esetében 12 %, a Shangdong Chenming Paper Holdings Limited és a Shouguang Chenming Art Paper Co. esetében 4 %, minden más vállalat esetében pedig 12 % nem kerül beszedésre, amenynyiben az adott összeget a végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 452/2011/EU rendeletnek megfelelően szedik be.
4. A fenti 1. cikk (2) és (3) bekezdésének fényében az (1) bekezdésben leírt termék vámkezelés előtti, uniós határparitáson számított nettó árára és az alábbi táblázatban felsorolt vállalatok által gyártott termékekre alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtétel a következő:
Vállalat
Dömpingellenes vámtétel
TARIC kiegészítő kód
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang város, Jiangsu tartomány, Kína; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou város, Jiangsu tartomány, Kína
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang város, Shandong tartomány, Kína
35,1 %
B013
Minden más vállalat
27,1 %
B999
5. Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1042/2010/EU rendeletnek megfelelően kivetett ideiglenes dömpingellenes vámmal biztosított összegeket annak a rendeletnek az 1. cikkében meghatározott mértéknek megfelelően véglegesen be kell szedni.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététele utáni napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. május 6-án.