RÅDETS AFGØRELSE 2010/638/FUSP
af 25. oktober 2010
om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 27. oktober 2009 vedtog Rådet fælles holdning 2009/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (1) som reaktion på sikkerhedsstyrkernes voldelige indgreb over for politiske demonstranter i Conakry den 28. september 2009.
(2)
Den 22. december 2009 vedtog Rådet afgørelse 2009/1003/FUSP om ændring af fælles holdning 2009/788/FUSP (2) om vedtagelse af supplerende restriktive foranstaltninger.
(3)
Den 29. marts 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/186/FUSP om ændring af fælles holdning 2009/788/FUSP (3).
(4)
På grundlag af en gennemgang af fælles holdning 2009/788/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 27. oktober 2011.
(5)
Unionens gennemførelsesforanstaltninger er gengivet i Rådets forordning (EU) nr. 1284/2009 af 22. december 2009 om visse særlige restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (4) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til ovennævnte, såvel som udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Republikken Guinea forbydes, uanset om de hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er forbudt
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, udøve mæglervirksomhed eller levere andre tjenester i forbindelse med produkter som omhandlet i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne produkter til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Republikken Guinea eller til anvendelse i dette land
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med produkter som omhandlet i artikel 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, med henblik på salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne produkter, eller ydelse af teknisk bistand, udøvelse af mæglervirksomhed eller levering af andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Republikken Guinea eller til anvendelse i dette land
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, eller af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for De Forenede Nationers (FN) og Den Europæiske Unions institutionsopbygningsprogrammer eller Unionens og FN's krisestyringsoperationer
b)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Unionens og dets medlemsstaters personale i Republikken Guinea
c)
ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med sådant udstyr eller sådanne programmer og operationer
d)
levering af finansieringsmidler og finansiel bistand i forbindelse med sådant udstyr eller sådanne programmer og operationer,
såfremt sådan eksport og bistand på forhånd er godkendt af den relevante kompetente myndighed
2. Artikel 1 finder ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Republikken Guinea udelukkende til personlig brug for personel fra FN, Unionen eller dets medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at nægte de enkelte medlemmer af Det Nationale Råd for Demokrati og Udvikling (CNDD) og personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af deres område.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference indkaldt af FN eller i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 6, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre ét eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget underretning om den foreslåede undtagelse. Hvis ét eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
8. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse på eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 4
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de enkelte medlemmer af CNDD og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er
a)
nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, eller
d)
nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed har meddelt, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, til den kompetente myndighed i de øvrige medlemsstater og Kommissionen mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, den meddeler i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i artikel 4, stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person, enhed eller organ blev medtaget i bilaget, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, enhed eller organ, der er opført i bilaget, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået inden den dato, hvor disse konti blev omfattet af fælles holdning 2009/788/FUSP,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 5
1. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listen i bilaget, hvis den politiske udvikling i Republikken Guinea tilsiger det.
2. Rådet underretter den pågældende person om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen herom.
Artikel 6
For at give ovennævnte foranstaltninger størst mulig virkning tilskynder EU tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til de i denne afgørelse indeholdte.
Artikel 7
Fælles holdning 2009/788/FUSP ophæves.
Artikel 8
1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
2. Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 27. oktober 2011.Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.
Udfærdiget i Luxembourg, den 25. oktober 2010.
A TANÁCS 2010/638/KKBP HATÁROZATA
(2010. október 25.)
a Guineai Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
mivel:
(1)
A 2009. szeptember 28-án Conakryban rendezett politikai tüntetésnek a biztonsági erők általi erőszakos elfojtására válaszul a Tanács 2009. október 27-én elfogadta a Guineai Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2009/788/KKBP közös álláspontot (1).
(2)
A Tanács 2009. december 22-én elfogadta a 2009/788/KKBP közös álláspont módosításáról szóló, további korlátozó intézkedéseket tartalmazó 2009/1003/KKBP határozatot (2).
(3)
A Tanács 2010. március 29-én elfogadta a 2009/788/KKBP közös álláspont módosításáról szóló 2010/186/KKBP határozatot (3).
(4)
A 2009/788/KKBP közös álláspont felülvizsgálata alapján a korlátozó intézkedéseket 2011. október 27-ig meg kell újítani.
(5)
Az uniós végrehajtási intézkedéseket a Guineai Köztársasággal szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló, 2009. december 22-i 1284/2009/EU tanácsi rendelet (4) tartalmazza,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területéről, illetve az azok lobogója alatt közlekedő vízi vagy légi járművek felhasználásával tilos a Guineai Köztársaság területére származási helyüktől függetlenül fegyvereket és minden egyéb ezekhez kapcsolódó felszerelést értékesíteni, szállítani, átruházni vagy kivinni, ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket és a felsoroltak pótalkatrészeit, valamint belső elnyomásra használható felszereléseket.
(2) Tilos:
a)
közvetlenül vagy közvetve bármely guineai köztársasági természetes vagy jogi személy, jogalany vagy szervezet részére vagy a Guineai Köztársaságban való felhasználás céljából technikai segítséget, közvetítői szolgáltatást és az (1) bekezdésben említett cikkekhez kapcsolódó vagy az említett cikkek rendelkezésre bocsátásához, gyártásához, karbantartásához és használatához kapcsolódó egyéb szolgáltatást nyújtani;
b)
közvetlenül vagy közvetve bármely guineai köztársasági természetes vagy jogi személy, jogalany vagy szervezet részére vagy a Guineai Köztársaságban való felhasználás céljából az (1) bekezdésben említett cikkekkel kapcsolatos finanszírozást vagy pénzügyi támogatást nyújtani, beleértve különösen az említett cikkek értékesítésére, szállítására, átruházására vagy kivitelére vonatkozó, vagy az ehhez kapcsolódó technikai segítség, közvetítői szolgáltatás és egyéb szolgáltatás nyújtásával kapcsolatos támogatásokat, kölcsönöket és exporthitel-biztosítást;
c)
tudatosan és szándékosan részt venni olyan tevékenységekben, amelyeknek célja vagy hatása az a) és a b) pontban említett tilalmak megkerülése.
2. cikk
(1) A 1. cikk nem alkalmazandó a következőkre:
a)
a kizárólag humanitárius vagy védelmi célokat szolgáló, vagy az Egyesült Nemzetek Szervezete (ENSZ) és az Európai Unió intézményépítő programjaihoz vagy az Unió és az ENSZ válságkezelési műveleteihez szánt, halált nem okozó katonai felszerelések, illetve belső elnyomásra használható felszerelések értékesítésére, szállítására, átruházására vagy kivitelére;
b)
azon nem harci járművek értékesítésére, szállítására, átruházására vagy kivitelére, amelyeknek ballisztikai védelemre irányuló gyártása vagy az erre irányuló anyagokkal történő felszerelése kizárólag az Unió és tagállamai személyzete védelmi céljait szolgálja a Guineai Köztársaságban;
c)
az említett felszereléssel vagy az említett programokkal és műveletekkel kapcsolatos technikai segítségnyújtásra, közvetítői szolgáltatásra és egyéb szolgáltatásra;
d)
az említett felszereléssel vagy az említett programokkal és műveletekkel kapcsolatos finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtására,
feltéve, hogy az ilyen kivitelt és segítségnyújtást az érintett illetékes hatóság előzetesen jóváhagyta.
(2) Az 1. cikk nem alkalmazandó az olyan védőruházatra, ideértve a golyóálló mellényeket és a katonai sisakokat is, amelyeket az ENSZ, az Unió vagy tagállamainak alkalmazottai, a média képviselői, valamint a humanitárius és a fejlesztési szervezetek munkatársai és kísérő személyzete kizárólag személyes használatra, átmeneti jelleggel vittek be a Guineai Köztársaság területére.
3. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák a Nemzeti Tanács a Demokráciáért és a Fejlődésért (CNDD) egyes tagjainak és a velük kapcsolatban álló, a mellékletben felsorolt személyeknek a területükre történő beutazását vagy az azon történő átutazását.
(2) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést.
(3) Az (1) bekezdés nem érinti azokat az eseteket, amikor egy tagállamnak nemzetközi jogi kötelezettsége áll fenn, nevezetesen:
a)
valamely nemzetközi kormányközi szervezet fogadó országa;
b)
az ENSZ által vagy annak védnöksége alatt összehívott nemzetközi konferencia fogadó országa;
c)
valamely kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás alapján; vagy
d)
az Apostoli Szentszék (Vatikáni Városállam) és Olaszország között 1929-ben létrejött lateráni egyezmény alapján.
(4) A (3) bekezdés azokra az esetekre is alkalmazandó, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezetnek (EBESZ) ad helyet.
(5) A Tanácsot értesíteni kell minden olyan esetről, amikor egy tagállam a (3) vagy a (4) bekezdés értelmében mentességet ad.
(6) A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések alól, ha az utazást sürgős humanitárius ok vagy kormányközi értekezleteken való részvétel indokolja, beleértve az Unió által támogatott, vagy az EBESZ elnöki tisztét betöltő tagállamban tartott értekezleteket, amennyiben ott a demokráciát, az emberi jogokat és a jogállamiságot a Guineai Köztársaságban közvetlenül elősegítő politikai párbeszéd zajlik.
(7) Az a tagállam, amely a (6) bekezdésben meghatározott mentességet kíván biztosítani, írásban értesíti erről a Tanácsot. A mentességet megadottnak kell tekinteni, kivéve, ha az ellen a Tanács egy vagy több tagja - a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított két munkanapon belül - írásban kifogást emel. Amennyiben a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a Tanács minősített többséggel határozhat a javasolt mentesség megadásáról.
(8) Azokban az esetekben, amikor a (3), a (4), a (6) és a (7) bekezdésnek megfelelően egy tagállam engedélyezi a mellékletben felsorolt személyeknek a területére való belépést, vagy az azon történő átutazást, az engedély az abban megjelölt célra és az azzal érintett személyre korlátozódik.
4. cikk
(1) A mellékletben felsorolt, az CNDD egyes tagjaihoz és a velük kapcsolatban álló természetes vagy jogi személyekhez, jogalanyokhoz és szervezetekhez tartozó, tulajdonukban vagy birtokukban lévő, vagy ellenőrzött minden pénzeszközt és gazdasági forrást be kell fagyasztani.
(2) A mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyek, jogalanyok vagy szervezetek számára vagy javára semmilyen pénzeszközt vagy gazdasági forrást sem közvetve, sem közvetlenül nem lehet rendelkezésre bocsátani.
(3) Tagállami illetékes hatóság engedélyezheti - az általa megfelelőnek vélt feltételekkel - egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági források felszabadítását, illetve az azokhoz való hozzáférést, amennyiben megállapította, hogy az érintett pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások:
a)
a mellékletben felsorolt személyek és eltartott családtagjaik alapvető szükségleteinek kielégítéséhez szükségesek, beleértve az élelmiszerek, bérlet vagy jelzálog, gyógyszerek és orvosi kezelés, adók, biztosítási díjak és közműdíjak költségeit;
b)
kizárólag jogi szolgáltatások nyújtásával kapcsolatban felmerülő, ésszerű mértékű szakértői díjak kifizetését, illetve azzal kapcsolatos kiadások megtérítését szolgálják;
c)
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági források szokásos kezelési vagy számlavezetési díjainak vagy költségeinek kiegyenlítésére szolgálnak; vagy
d)
rendkívüli kiadások fedezéséhez szükségesek, feltéve, hogy az illetékes hatóság az engedély megadását megelőzően legalább két héttel közölte a többi tagállam illetékes hatóságával és a Bizottsággal a konkrét engedély megadása alapjául szolgáló indokokat.
A tagállam az e bekezdés alapján kiadott minden engedélyről tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági források felszabadítását, feltéve hogy teljesülnek a következő feltételek:
a)
a pénzeszközök vagy a gazdasági források a 4. cikk (1) bekezdésében említett természetes vagy jogi személynek, jogalanynak vagy szervezetnek a mellékletbe történő felvételének időpontja előtt keletkezett bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozaton alapuló zálogjog, vagy azon időpont előtt hozott bírósági, közigazgatási vagy választottbírósági határozat hatálya alá tartoznak;
b)
a pénzeszközöket vagy a gazdasági erőforrásokat kizárólag ilyen zálogjoggal biztosított vagy ilyen határozatban érvényesként elismert követelések kielégítésére fogják használni, az ilyen követelésekkel rendelkező személyek jogaira alkalmazandó irányadó törvényekben és rendelkezésekben meghatározott korlátokon belül;
c)
a zálogjog vagy a határozat nem a mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személy, jogalany vagy szervezet javát szolgálja; és
d)
a zálogjog vagy a határozat elismerése nem ellentétes az érintett tagállam közrendjével.
A tagállam az e bekezdés alapján kiadott minden engedélyről tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.
(5) A (2) bekezdés nem alkalmazandó a befagyasztott számlákhoz hozzáadódó:
a)
kamatra vagy egyéb hozamokra; vagy
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján esedékes kifizetésekre, amelyeket azt megelőzően kötöttek meg, illetve amelyek azt megelőzően merültek fel, hogy e számlák a 2009/788/KKBP közös álláspont hatálya alá kerültek,
feltéve, hogy ezen kamatok, egyéb hozamok és kifizetések továbbra is az (1) bekezdés hatálya alá tartoznak.
5. cikk
(1) A Tanács valamely tagállam vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője javaslatára a mellékletben található jegyzéket a guineai köztársaságbeli politikai fejlemények függvényében módosítja.
(2) A Tanács a döntését és a jegyzékbe vétel indokolását - közvetlenül, amennyiben a cím ismert, vagy értesítés közzététele útján - közli az érintett személlyel, lehetővé téve számára, hogy észrevételeket tegyen.
(3) Amennyiben észrevételt vagy új érdemi bizonyítékot nyújtanak be, a Tanács felülvizsgálja határozatát, és erről értesíti az érintett személyt.
6. cikk
A fent említett intézkedések hatásának maximalizálása érdekében az EU arra ösztönzi a harmadik országokat, hogy fogadjanak el az ebben a határozatban foglaltakhoz hasonló korlátozó intézkedéseket.
7. cikk
A 2009/788/KKBP közös álláspont hatályát veszti.
8. cikk
(1) Ez a határozat elfogadásának napján lép hatályba.
(2) Ezt a határozatot 2011. október 27-ig kell alkalmazni. A határozatot folyamatosan felül kell vizsgálni. Ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy e határozat céljai nem valósultak meg, a határozatot meg kell újítani, vagy adott esetben módosítani kell.
Kelt Luxembourgban, 2010. október 25-én.