RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 44/2012
af 17. januar 2012
om fastsættelse for 2012 af fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer, i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Traktatens artikel 43, stk. 3, fastsætter, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes EU-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og under hensyntagen til rådgivning modtaget fra regionale rådgivende råd.
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder opdelt på fiskerier eller fiskerigrupper, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet efter hver bestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(4)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning i relation til revision af Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV i henhold til fiskeripartnerskabsaftalen med Grønland bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(5)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af fangstbegrænsninger for visse bestande af arter med kort livscyklus bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser i relation til revision af TAC i lyset af videnskabelig information indsamlet i første halvdel af 2012. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (2).
(6)
I særligt hastende tilfælde bør Kommissionen øjeblikkeligt vedtage gennemførelsesretsakter omhandlende revision af TAC af disse bestande med kort livscyklus, hvor behørigt begrundede tilfælde med forbindelse til Unionens behov for at overholde dens internationale forpligtelser nødvendiggør dette.
(7)
For visse TAC'ers vedkommende kan medlemsstaterne give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne foretager sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer. Dette bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på menneskelige observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV i øjeblikket en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri, forudsat at kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) overholdes.
(8)
TAC'er bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og under hensyntagen til de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig på møder med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur og de berørte regionale rådgivende råd.
(9)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'en fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. TAC for bestande af tunge i Nordsøen og rødspætte i Nordsøen og for torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal og efter tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen (4), Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (5) ("torskeplanen")og Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (6).
(10)
For bestande, for hvilke der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data til at udarbejde størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EF) nr. 2371/2002, samtidig med at der tages hensyn til bestandspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(11)
I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (7) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.
(12)
Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2012 i overensstemmelse med artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007 samt artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (8).
(13)
Ifølge rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er det hensigtsmæssigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV.
(14)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.
(15)
Jomfruhummer fanges i et blandet demersalt fiskeri sammen med forskellige andre arter. I et område vest for Irland, der er kendt under navnet Porcupine Bank, anbefaler den videnskabelige rådgivning, at fangsterne af jomfruhummer ikke øges i 2012. For at bidrage til fortsat genopretning af bestanden er det hensigtsmæssigt, at fiskerimulighederne i en bestemt del af det område og i bestemte perioder fortsat afgrænses til fangster af pelagiske arter, hvor jomfruhummer ikke fanges som bifangst.
(16)
I overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne med Norge (9), Færøerne (10), Grønland (11) og Island (12), har Unionen drøftet fiskerirettigheder med disse partnere. Konsultationerne med Færøerne er ikke afsluttet, og arrangementerne for 2012 med denne partner forventes at blive indgået i begyndelsen af 2012. Konsultationerne med Island fortsættes ligeledes i 2012. For at undgå afbrydelser i Unionens fiskerivirksomhed og samtidig give mulighed for den nødvendige fleksibilitet i forbindelse med indgåelsen af disse arrangementer i 2012, er det hensigtsmæssigt, at Unionen midlertidigt fastsætter fiskerimulighederne for bestande, der er omfattet af aftalerne med Island og/eller Færøerne.
(17)
I overenstemmelse med konsultationerne mellem kyststaterne om forvaltningen af makrel, blåhvilling, atlanto-skandisk sild og kuller i Nordsøen kan Unionen tillade, at EU-fartøjer fisker op til 10 % ud over den kvote, som er til rådighed for Unionen, såfremt de mængder, der fiskes ud over den kvote, som er til rådighed for Unionen, trækkes fra dens kvote i 2013. Unionen må i 2013 tilsvarende anvende eventuelle uudnyttede mængder, der udgør op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for Unionen i 2012. Det er hensigtsmæssigt at give de berørte medlemsstater en sådan fleksibilitet i forvaltningen af disse fiskerimuligheder, navnlig ved at give de berørte medlemsstater mulighed for at anvende en fleksibel kvote.
(18)
Unionens torskefiskeri i EU- og internationale farvande i ICES-område I og IIB har traditionelt omfattet bifangster af kuller. Det er derfor nødt at fastsætte grænser for bifangster af kuller for det fiskeri, som svarer til tidligere niveauer.
(19)
Unionen er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af tiltrædelsesakten af 2003 forvaltes fiskeriaftaler, der tidligere er indgået af Republikken Polen, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Unionen fra datoen for Polens tiltrædelse. Disse fiskeriorganisationer har for 2012 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EU-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EU-retten.
(20)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 33. møde i 2011 en række fiskerimuligheder for 2012 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. Disse fiskerimuligheder, som omfatter visse TAC'er og en indsatstildelingsordning for rejer i område 3M, bør gennemføres i Unionens lovgivning.
(21)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit 82. årsmøde i 2011 bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC vedtog også en resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(22)
På det årlige møde i 2011 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller for overholdelse, der fastsætter de justerede kvoter og viser ICCAT's kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse anerkendte ICCAT, at Unionen i 2010 underudnyttede sine kvoter for nordlig og sydlig sværdfisk, storøjet tun og nordlig hvid tun. For at overholde de justeringer af Unionens kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes denne underudnyttelse, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden på nogen måde at ændre den i denne forordning fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er. Samme årlige møde resulterede desuden i en ændring af genopretningsplanen for blå og hvid marlin, EU-kvoten for blå marlin blev reduceret, EU-kvoten for hvid marlin blev forhøjet en smule, og der blev vedtaget en ICCAT-henstilling om bevarelse af silkehaj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(23)
På sit årsmøde i 2011 ændrede Indian Ocean Tuna Commission (IOTC) ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder, som pt. er gennemført i Unionens lovgivning. De af IOTC vedtagne foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(24)
På det tredje internationale møde med henblik på at oprette en Regional Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO), som fandt sted i maj 2007, vedtog deltagerne foreløbige foranstaltninger, herunder fiskerimuligheder, til regulering af pelagisk fiskeri og bundfiskeri i nævnte område, indtil en sådan regional fiskeriforvaltningsorganisation er oprettet. De midlertidige foranstaltninger blev revideret på den 2. forberedende konference for SPRFMO-kommissionen, der blev afholdt i januar 2011, og de vil blive revideret igen på den 3. forberedende konference for SPRFMO-kommissionen, som vil finde sted fra den 30. januar til den 3. februar 2012. De foreløbige foranstaltninger er frivillige og ikke retligt bindende efter folkeretten. Det er imidlertid hensigtsmæssigt inden for rammerne af forpligtelserne til samarbejde og bevarelse i den internationale havret at gennemføre disse foranstaltninger i EU-retten ved at fastsætte en samlet kvote for Unionen og fastlægge en tildeling til de berørte medlemsstater.
(25)
På sit årsmøde i 2011 ændrede Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) ikke de samlede tilladte fangstmængder for sort patagonisk isfisk, orange savbug, beryxarter og femtandet dybvandskrabbe, som er aftalt for 2011 og 2012 på organisationens årsmøde i 2010. De af SEAFO vedtagne foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(26)
I lyset af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(27)
Det 8. årsmøde i Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) i 2011 er blevet udskudt til 2012. Det er dog passende, at de bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der nuværende finder anvendelse, opretholdes, indtil dette årsmøde er afholdt.
(28)
På sit årsmøde i 2011 ændrede parterne til konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ikke foranstaltningerne for fiskerimuligheder. De foranstaltninger, der nuværende finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(29)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og bliver gældende, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at lade bestemmelserne, som gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, gælde med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet (CCAMLR: Kommissionen for bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis) løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2011, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(30)
Den 16. december 2011 fremsatte Unionen en erklæring over for Den Bolivariske Republik Venezuela (»Venezuela«) om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone (EEZ) ud for Fransk Guyanas kyst. Det er nødvendigt at fastsætte mulighederne for fiskeri efter snapperarter, som Venezuela har adgang til i EU-farvande.
(31)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (13), særlig artikel 33 og 34 om registrering af fangster og indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne benytter til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.
(32)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og for at sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2012 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2012, og specifikke bestemmelser i særlige regioner, som bør have en specifik anvendelsesdato som angivet i betragtning 29. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(33)
Fiskerimuligheder bør udnyttes i fuld overensstemmelse med den gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og - for EU-fartøjer - i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.
2. De i stk. 1 omhandlede fiskerimuligheder omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2012
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2012 til den 31. januar 2013
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2011 til den 30. november 2012 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet, og
d)
fiskerimuligheder for de perioder, der er fastlagt i artikel 27, efter visse bestande i IATTC-konventionsområdet.
3. Ved denne forordning fastsættes der også midlertidige fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, som er omfattet af fiskerikonsultationer med tredjelande. De endelige fiskerimuligheder skal fastsættes i overensstemmelse med traktaten, når disse konsultationer afsluttes.
4. Visse fiskerimuligheder, der er identificeret i bilag I, er endnu ikke fordelt og må ikke fiskes af medlemsstaterne, før der i henhold til stk. 3 er fastsat endelige fiskerimuligheder.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på:
a)
EU-fartøjer og
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) »tredjelandsfartøj«: et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c) »EU-farvande«: de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
d) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand
e) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
f) »internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion g)
g) »maskestørrelse«: maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (14).
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a) »ICES-områder« (ICES Det Internationale Havundersøgelsesråd): geografiske områder som nævnt i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (15)
b) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) »CECAF-områder« (CECAF Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): geografiske områder som nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2009 (16)
e) »NAFO-områder« (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): geografiske områder som nævnt i bilag III til forordning (EF) nr. 217/2009 (17)
f) »SEAFO-konventionsområdet« (SEAFO Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (18)
g) »ICCAT-konventionsområdet« (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (19)
h) »CCAMLR-konventionsområdet« (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område defineret i artikel 2, litra a) i forordning (EF) nr. 601/2004 (20)
i) »IATTC-konventionsområdet« (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (21)
j) »IOTC-konventionsområdet« (IOTC:Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): det geografiske område defineret i aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (22)
k) »SPRFMO-konventionsområdet« (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10° N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (23) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
l) »WCPFC-konventionsområdet« (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (24)
m) »Beringshavets højsøområde«: det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt i givet fald de dertil knyttede betingelser.
2. EU-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på den betingelse, der er fastsat i denne forordnings artikel 14 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (25) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
3. Kommissionen reviderer Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV ud fra den TAC og tildeling til Unionen, som Grønland fastsatte i henhold til fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og den danske regering og det grønlandske landsstyre på den anden side og den dertilhørende protokol.
4. I lyset af de videnskabelige oplysninger, der er indsamles i første halvdel af 2012, vil Kommissionen kunne revidere de i bilag I fastsatte TAC'er for følgende bestande med gennemførelsesretsakter, som vedtages i overensstemmelse med proceduren i artikel 38, stk. 2:
a)
bestanden af tobis og dermed forbundne bifangster i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV i overensstemmelse med bilag IIB til denne forordning
b)
bestanden af sperling og dermed forbundne bifangster i ICES-afsnit IIIa og EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde IV og
c)
brislingebestanden og dermed forbundne bifangster i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde IV.
5. I behørigt begrundede og særligt hastende tilfælde, som berører Unionens pligt til at overholde sine internationale forpligtelser, skal Kommissionen revidere TAC'er i bilag I for de bestande, der er omhandlet i denne artikels stk. 4, ved hjælp af umiddelbart gældende gennemførelsesretsakter efter den procedure, der er omhandlet i artikel 38, stk. 3. Disse retsakter forbliver i kraft i denne forordnings anvendelsesperiode og under ingen omstændigheder senere end den 31. december 2012.
Artikel 6
Yderligere tildeling til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
1. For visse bestande kan en medlemsstat give defartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, en yderligere tildeling. Disse bestande er angivet i bilag I. Den yderligere tildeling må ikke overstige en samlet grænse, der er angivet i bilag I, som en procentdel af den kvote, denne medlemsstat har fået tildelt.
2. De yderligere tildelinger, der er omhandlet i stk. 1, må kun gives på følgende betingelser:
a)
fartøjet skal anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer, der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjerne
b)
den yderligere tildeling til et enkelt fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, må ikke overstige 75 % af det anslåede udsmid for den fartøjstype, det tilhører, og må ikke i noget tilfælde udgøre mere end en stigning på 30 % af fartøjets basistildeling, og
c)
alle fangster af den relevante bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling til det pågældende fartøj, modregnes i dets samlede tildeling.
Uanset litra b) kan en medlemsstat undtagelsesvis tildele et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, der svarer til mere end 75 % af det anslåede udsmid for den fartøjstype, det berørte fartøj tilhører, såfremt:
i)
det anslåede udsmid for fartøjstypen er mindre end 10 %
ii)
det kan påvises, at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af CCTV-systemets potentiale i forbindelse med kontrol, og
iii)
en samlet grænse på 75 % af det anslåede udsmid ikke overskrides for samtlige de fartøjer, der deltager i afprøvningerne.
3. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 2, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2012.
4. Medlemsstaten skal, før den giver den yderligere tildeling nævnt i stk. 1, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
kapaciteten og typen af samt specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer
d)
det anslåede udsmid for hver fartøjstype, der deltager i afprøvninger, og
e)
fangstmængden, de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, har taget i 2011 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.
5. Kommissionen kan anmode om, at vurderingen af det anslåede udsmid for fartøjstyper nævnt i stk. 2, litra b), forelægges et videnskabeligt rådgivende organ til fornyet undersøgelse. Hvis vurderingen ikke bekræftes, underretter den pågældende medlemsstat skriftligt Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at de relevante fartøjer overholder den i stk. 2, litra b), fastsatte betingelse for det anslåede udsmid.
Artikel 7
Fleksibilitet i forvaltningen af visse bestande
1. For så vidt angår visse bestande, der er opført i bilag I, kan en medlemsstat vælge at øge sin oprindelige kvote, jf. bilag I, med 10 %. Den pågældende medlemsstat meddeler Kommissionen sin afgørelse. Ved en sådan meddelelse anses den øgede kvote for at være den kvote, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt.
2. De mængder, der fiskes i 2012 i henhold til en sådan øget kvote, og som overstiger den oprindelige kvote, fratrækkes med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2013.
3. De mængder, der ikke fiskes i henhold til den oprindelige kvote, og som udgør op til 10 % af denne kvote, lægges til med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2013.
Artikel 8
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 9
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2012 til den 31. januar 2013 finder de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i bilag IIA, anvendelse i forbindelse med forvaltningen af visse torske-, rødspætte- og tungebestandene i:
a)
Skagerrak
b)
den del af ICES-afsnit IIIa, der ikke hører ind under Skagerrak og Kattegat
c)
ICES-underområde IV
d)
EU-farvande i ICES-afsnit IIa, og
e)
ICES-afsnit VIId.
Artikel 10
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (26), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, skal gælde for hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk foregår på de betingelser, der er nævnt i denne artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2012, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse, jf. artikel 3, stk. 1, til forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 11
Særlige bestemmelser om fordelingen af fiskerimulighederne
1. Fordelingen af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i denne forordning, berører ikke følgende:
a)
udvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
mængder, der tilbageholdes, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 12
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter eller at opbevare følgende arter om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. juli 2012: brosme, byrkelange og lange.
2. I forbindelse med denne artikel omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Bredde
Længde
1
52° 27′ N
12° 19′ V
2
52° 40′ N
12° 30′ V
3
52° 47′ N
12° 39,600′ V
4
52° 47′ N
12° 56′ V
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ V
6
51° 22′ N
14° 24′ V
7
51° 22′ N
14° 03′ V
8
52° 10′ N
13° 25′ V
9
52° 32′ N
13° 07,500′ V
10
52° 43′ N
12° 55′ V
11
52° 43′ N
12° 43′ V
12
52° 38,800′ N
12° 37′ V
13
52° 27′ N
12° 23′ V
14
52° 27′ N
12° 19′ V
3. Som undtagelse fra stk. 1 skal gennemsejling af Porcupine Bank med de arter om bord, der er omhandlet i samme stykke, om bord være tilladt i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 13
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i og uden for EU-farvande og
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, medmindre andet er fastsat i bilag I, del B, i forordning (EU) nr. 43/2012 (27)
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit II a og ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
Artikel 14
Overførsel af data
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 forelægger Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Fiskeritilladelser i tredjelandes farvande
Artikel 15
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat på basis af artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (»swap«) i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overdragelse af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL III
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Afdeling 1
ICCAT-konventionsområdet
Artikel 16
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikke-industrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer, der fisker aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 17
Supplerende betingelser i tilknytning til den tildelte kvote for almindelig tun i bilag ID
Som en tilføjelse til den forbudsperiode, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 302/2009, forbydes notfiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet fra den 15. april til den 15. maj 2012.
Artikel 18
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra deres tildelte kvoter i bilag ID.
Artikel 19
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-konventionsområdet
Artikel 20
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 21
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder under national jurisdiktion i fangstperioden 2012. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i overensstemmelse med artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2012.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 22
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2012/13
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR-Kommissionen, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2012/13. Hvis sådanne medlemsstater agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, underretter de CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og Kommissionen og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2012:
a)
om deres hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C
b)
om deres netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.
2. Den i stk. 1 i denne artikel omhandlede hensigtserklæring skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, må kun anmelde dens hensigt herom i forbindelse med fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor de fremsender hensigtserklæringen, eller fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan tillade, at andre fartøjer end de, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-konventionsområdet
Artikel 23
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 1.
2. Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den dertil svarende bruttotonnage-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.
3. Medlemsstaterne kan foretage en omfordeling af de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 24
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-konventionsområdet
Artikel 25
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, begrænser i 2012 den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til i alt 78 610 bruttotonnage i dette område, så der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.
Artikel 26
Pelagiske fiskerier - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 25, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om navne og kendetegn, herunder bruttotonnage, for fartøjer, der fører deres flag og deltager i fiskeriet som omhandlet i denne artikel.
3. Med henblik på overvågning af fiskeriet som omhandlet i denne artikel sender medlemsstaterne senest den femtende dag i den følgende måned oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til det midlertidige sekretariat for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav.
Artikel 27
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:
a)
et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode, og
b)
de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i et foregående fangstår.
Afdeling 5
IATTC-konventionsområdet
Artikel 28
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2012 eller fra den 18. november 2012 til den 18. januar 2013 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150° V
-
breddegrad 40° N
-
breddegrad 40° S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2012 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
længdegrad 96° V
-
længdegrad 110° V
-
breddegrad 4° N
-
breddegrad 3° S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2012 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1, omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det i stk. 1 i denne artikel definerede område i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum, eller
b)
det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.
5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) fra IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det område.
6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal omgående udsættes af fartøjsoperatørerne, som tillige dermed:
a)
registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)
b)
rapportere oplysningerne i stk. a) til den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2013.
Afdeling 6
SEAFO-konventionsområdet
Artikel 29
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps)
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus),
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
og dybvandshajer af superordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-konventionsområdet
Artikel 30
Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares), bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) og sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet begrænses til den fiskeriindsats, der er fastsat i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Unionen og den pågældende regions kyststater.
Artikel 31
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20° N og 20° S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2012 og kl. 24.00 den 30. september 2012. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 32
Lukkede områder for notfiskeri
Notfiskeri efter storøjet tun og gulfinnet tun er forbudt i følgende højsøområder:
a)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Indonesiens, Palaus, Mikronesiens og Papua Ny Guineas EEZ
b)
de internationale farvande, der afgrænses af grænserne for Mikronesiens, Marshalløernes, Naurus, Kiribatis, Tuvalus, Fijis, Salomonøernes og Papua Ny Guineas EEZ.
Artikel 33
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal af EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20° S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 34
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma) er forbudt i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 35
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i dette afsnit og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 36
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 37
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i alle EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Rostroraja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i alle EU-farvande, og
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. De skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 38
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.
Artikel 39
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Dog anvendes artikel 9 fra den 1. februar 2012.
De fiskerimuligheder eller -forbud for CCAMLR-konventionsområdet, der er fastsat i artikel 20, 21 og 22 og bilag IE og V, finder anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for udnyttelse af fiskerimulighederne.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. januar 2012.
A TANÁCS 44/2012/EU RENDELETE
(2012. január 17.)
az uniós vizek vonatkozásában, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2012. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikke (3) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(2)
A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (1) úgy rendelkezik, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó uniós intézkedések meghatározását a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével, valamint a regionális tanácsadó bizottságok javaslataira tekintettel kell végezni.
(3)
A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként elfogadja a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozó intézkedéseket, adott esetben ideértve a szóban forgó tevékenységekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételek meghatározását is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében. A halászati lehetőségek elosztása során a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit is kellőképpen figyelembe kell venni.
(4)
E rendeletnek a Grönlanddal kötött halászati partnerségi megállapodás alapján az ICES V és XIV alterület grönlandi vizein az Unió rendelkezésére álló kapelánra vonatkozó kvóták felülvizsgálata tekintetében való alkalmazására vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében a Bizottságot kell hatáskörrel felruházni.
(5)
Annak érdekében, hogy a fogási korlátozások végrehajtása a rövid élettartamú fajok bizonyos állományai esetében egységes feltételekkel történjen, a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni a teljes kifogható mennyiségnek a 2012 első felében gyűjtött tudományos adatok felhasználásával történő felülvizsgálatára. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) összhangban kell gyakorolni.
(6)
A Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási aktusokat kell elfogadnia a rövid élettartamú fajok tekintetében a teljes kifogható mennyiség felülvizsgálatáról, amennyiben az Uniónak a nemzetközi kötelezettségeinek való megfelelés szükségességére tekintettel, kellően indokolt esetekben a rendkívüli sürgősség kívánja.
(7)
Egyes teljes kifogható mennyiségek esetében lehetőség van arra, hogy a tagállamok a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. E próbák a fogási kvótarendszer vizsgálatára irányulnak annak érdekében, hogy a visszadobás gyakorlata és a visszadobott - egyébként felhasználható - halak elpocsékolása elkerülhető legyen. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a hal mint közjó hosszú távú fenntarthatósága és ezáltal a közös halászati politikai célkitűzései tekintetében is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzőt teremtenek a halászok számára, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A visszadobás ésszerű kezelése érdekében a teljes körűen dokumentált halászat keretében minden tengeri műveletről be kell számolni, nem csupán a kikötőben kirakodott rakományról. Ezért a tagállamok általi ilyen további kvótakiosztás feltételei között szerepelnie kell az arra vonatkozó kötelezettségnek, hogy a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működjenek. Ez lehetővé teszi a fogás megtartott és visszadobott részeinek pontos nyilvántartását. A valós időben a fedélzeten tevékenykedő megfigyelő személyeken alapuló rendszer kevésbé eredményes, költségesebb és kevésbé megbízható. Ezért a CCTV használata jelenleg előfeltétel a visszadobások csökkentését célzó rendszerek - például a teljes körűen dokumentált halászat - megvalósításához, feltéve, hogy a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) követelményeit betartják.
(8)
A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket is, különös tekintettel a halászati és akvakultúraágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó bizottságok ülésein elhangzottakra.
(9)
A többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Ennek megfelelően a közönséges nyelvhal és a sima lepényhal északi-tengeri állományai, a közönséges tőkehal az Északi-tengeren (4), a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő állományai, valamint a kékúszójú tonhalnak az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren előforduló állományai esetében a teljes kifogható mennyiségeket az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletben, a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1342/2008/EK tanácsi rendeletben (5) (a továbbiakban: a tőkehal-gazdálkodási terv) és a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó többéves helyreállítási tervről szóló, 2009. április 6-i 302/2009/EK tanácsi rendeletben (6) megállapított szabályokkal összhangban kell meghatározni.
(10)
Azon állományok vonatkozásában, amelyekről nincs elegendő vagy megbízható adat az állomány méretére vonatkozó becslésekhez, a gazdálkodási intézkedéseknek és a teljes kifogható mennyiségek szintjeinek a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 3. cikkének i) pontjában meghatározott, a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítést kell követniük, az állományspecifikus tényezők számításba vételével, ideértve különösen az állomány tendenciáiról és a vegyes halászattal kapcsolatos megfontolásokról rendelkezésre álló információkat.
(11)
A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet (7) 2. cikkével összhangban meg kell határozni a fenti cikkben említett intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.
(12)
Az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével, a 676/2007/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdésével és a 302/2009/EK rendelet 5. és 9. cikkével összhangban meg kell határozni a 2012. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határait, figyelembe véve az egyes hajócsoportoknak az 1342/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt erőkifejtési rendszerből történő kizárásáról szóló, 2009. július 27-i 754/2009/EK tanácsi rendeletet is (8).
(13)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) szakvéleménye alapján helyénvaló fenntartani és felülvizsgálni a homoki angolnára vonatkozó gazdálkodási rendszert az ICES IIa és IIIa körzet, valamint az ICES IV alterület uniós vizein.
(14)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok esetében még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet védelmük szempontjából. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben korlátozni kell.
(15)
A norvég homár fogása más fajokkal együtt, vegyes tengerfenéki halászat keretében történik. Az Írországtól nyugatra fekvő Porcupine-pad övezet vonatkozásában a tudományos szakvélemények azt ajánlják, hogy ott 2012-ben ne növekedjen e faj kifogott mennyisége. Az állomány helyreállásának folytatódását elősegítendő, ezen övezet bizonyos részén, bizonyos időszakokban indokolt a halászati lehetőségeket kizárólag azoknak a mélytengeri fajoknak a fogására korlátozni, amelyekkel együtt nem fognak norvég homárt.
(16)
A Norvégiával (9), a Feröer szigetekkel (10), a Grönlanddal (11) és Izlanddal (12) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban, illetve jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban az Unió konzultációkat tartott a halászati jogokról az említett partnerekkel. A Feröer szigetekkel folytatott konzultációk még nem zárultak le: várhatóan 2012 elején kötik meg a 2012-re vonatkozó megállapodásokat. 2012-ben folytatódni fognak az Izlanddal való konzultációk is is. Az uniós halászati tevékenységek megszakadásának elkerülése érdekében, és egyúttal biztosítva a szükséges rugalmasságot a szóban forgó megállapodások 2012-ben történő megkötéséhez, az Uniónak célszerű átmeneti jelleggel meghatároznia az Izlanddal és/vagy a Feröer szigetekkel kötendő megállapodások hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket.
(17)
A part menti államokkal a makrélával, a kék puhatőkehallal, az atlanti-skandináv heringgel és az északi-tengeri foltos tőkehallal való gazdálkodásról folytatott konzultációval összhangban az Unió engedélyt adhat arra, hogy az uniós hajókkal folytatott halászat keretében legfeljebb 10 %-kal túllépjék az Unió rendelkezésére álló kvótát, amennyiben az Unió rendelkezésére álló kvótán felül lehalászott mennyiségeket levonják az Unió 2013. évi kvótájából. Az Unió hasonlóképpen felhasználhatja 2013-ban a részére 2012-ben rendelkezésre álló kvótából fennmaradt mennyiségeket a kvóta legfeljebb 10 %-áig terjedő mértékben. Célszerű efféle rugalmasságot biztosítani az érintett tagállamok számára az e halászati lehetőségekkel való gazdálkodást illetően, különösen annak lehetővé tétele révén, hogy az érintett tagállamok rugalmassági kvóta alkalmazását válasszák.
(18)
Az ICES I és IIB övezet uniós és nemzetközi vizein folytatott uniós tőkehalhalászat hagyományosan járulékos foltostőkehal-fogásokkal jár. Ezért e halászatok tekintetében a történelmi szinteknek megfelelően korlátozni kell a foltos tőkehal járulékos fogásait.
(19)
Az Unió számos halászati szervezet szerződő fele, más szervezetekben pedig együttműködő nem szerződő félként vesz részt. Ezen túlmenően a 2003. évi csatlakozási okmány értelmében a Lengyel Köztársaság által korábban megkötött halászati megállapodások - így a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény - igazgatását Lengyelország csatlakozását követően az Unió látja el. E halászati szervezetek 2012-re néhány intézkedés bevezetését, többek között az uniós hajók halászati lehetőségeinek meghatározását javasolták. Ezeket a halászati lehetőségeket az uniós jogban végre kell hajtani.
(20)
A Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 33. éves ülésén több halászati lehetőséget fogadott el 2012-re a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület 1-4. alterületén előforduló egyes halállományokra vonatkozóan. Ezeket a halászati lehetőségeket, amelyek bizonyos teljes kifogható mennyiségekből és a 3M körzetben folytatott garnélahalászat tekintetében a halászati erőkifejtést szabályozó rendszerből állnak, az uniós jogban végre kell hajtani.
(21)
Az Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság (IATTC) 2011-ban tartott 82. éves ülésén állományvédelmi intézkedéseket fogadott el a sárgaúszójú tonhalra, a nagy szemű tonhalra és a bonitóra vonatkozóan. Az IATTC továbbá ajánlást fogadott el a fehérorrú cápák védelméről. Az említett intézkedéseket az uniós jogban végre kell hajtani.
(22)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2011. évi éves ülésén elfogadták a kiigazított kvótákat megállapító és az ICCAT szerződő feleinél a halászati lehetőségek részleges vagy túlzott kihasználását mutató megfelelési táblázatokat. Ezzel összefüggésben az ICCAT megállapította, hogy az Unió 2010 folyamán csak részlegesen használta ki a részére az északi és a déli kardhal, a nagyszemű tonhal és az északi germon tekintetében rendelkezésre álló kvótát. Az ICCAT által megállapított uniós kvóták kiigazításának tiszteletben tartása érdekében a kvóták részleges kihasználása eredményeként keletkező halászati lehetőségeket minden egyes tagállamnak a részleges kihasználáshoz való saját hozzájárulását alapul véve kell elosztani, az e rendeletben a teljes kifogható mennyiségek éves elosztására meghatározott elosztási kulcs módosítása nélkül. Emellett ugyanezen éves ülés eredményeként módosult a fehér marlinra és a kormos marlinra vonatkozó helyreállítási terv, a kormos marlinra vonatkozó uniós kvóta csökkent, a fehér marlinra vonatkozó uniós kvóta kis mértékben nőtt, a selyemcápa védelmére vonatkozóan pedig ICCAT-ajánlást fogadtak el. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(23)
Az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) 2011-es éves ülésén nem módosította a halászati lehetőségekre vonatkozó, az uniós jogba már átültetett intézkedéseit. Az IOTC által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(24)
A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPRFMO) létrehozására irányuló, 2007 májusában megtartott harmadik nemzetközi találkozó során a résztvevők ideiglenes intézkedéseket, köztük halászati lehetőségeket fogadtak el a Csendes-óceán déli részén a nyílt tengeren és a tengerfenéken folytatott halászati tevékenységek ezen regionális halászati gazdálkodási szervezet létrehozásáig történő szabályozására. Az említett ideiglenes intézkedéseket felülvizsgálták az SPRFMO Bizottság második, 2011 januárjában tartott előkészítő konferenciáján, és ismét felül fogják vizsgálni őket az SPRFMO Bizottság harmadik, 2012. január 30-tól és február 3-ig tartandó előkészítő konferenciáján. Az ideiglenes intézkedések önkéntes jellegűek, és a nemzetközi jog értelmében jogilag nem kötelező erejűek. Mindazonáltal - a Tengerjogi Egyezményben az együttműködésre és az állományvédelem tekintetében rögzített kötelezettségekkel összhangban - ezeket az intézkedéseket helyénvaló az uniós jogban végrehajtani egy átfogó uniós kvóta megállapítása és a kvóta érintett tagállamok közötti kiosztása révén.
(25)
2011-es éves ülésén a Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) nem módosította a 2010-es éves ülésén a chilei tengeri sügérre, az atlanti tükörhalra, a tízujjú nyálkásfejűhalakra és a mélytengeri vörös tarisznyarákokra 2011-re és 2012-re vonatkozóan megállapított teljes kifogható mennyiségeket. Ezeket az intézkedéseket az uniós jogban végre kell hajtani. A SEAFO által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(26)
Figyelembe véve az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményt és összhangban az északkelet-atlanti halászatról szóló egyezmény (NEAFC) keretében létrejött nemzetközi kötelezettségvállalásokkal, egyes mélytengeri fajok esetében korlátozni kell a halászati erőkifejtést.
(27)
A Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság (WCPFC) 2011-ben esedékes 8. éves ülését 2012-re halasztották. Ugyanakkor indokolt, hogy a jelenleg alkalmazandó védelmi és gazdálkodási intézkedések az éves ülés megtartásáig hatályban maradjanak.
(28)
A Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény 2011. évi éves ülésén a részes felek nem módosították a halászati lehetőségekre vonatkozó intézkedéseket. A jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(29)
Az Unió számára halászati lehetőségeket létrehozó vagy korlátozó bizonyos nemzetközi intézkedéseket az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezet fogadja el az év végén, és azok e rendelet hatálybalépése előtt alkalmazandóvá válnak. Ennélfogva szükséges, hogy az említett intézkedéseket az uniós jogban végrehajtó rendelkezések visszaható hatállyal kerüljenek alkalmazásra. Mivel a CCAMLR-egyezmény (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság) területén a halászati idény december 1-jétől a következő év november 30-ig tart, a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó egyes halászati lehetőségeket a 2011. december 1-jével kezdődő időszakra határozták meg, így e rendelet megfelelő rendelkezéseit helyénvaló ettől az időponttól alkalmazni. A visszaható hatályú alkalmazás nem sértené a jogos elvárások elvét, mivel a CCAMLR-tagoknak tilos engedély nélkül halászniuk a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen.
(30)
Az Unió 2011. december 16-án nyilatkozatot tett a Venezuelai Bolivári Köztársaságot (Venezuela) illetően arról, hogy halászati lehetőségeket biztosít az uniós vizeken a Venezuela lobogója alatt közlekedő halászhajók számára Francia Guyana part menti kizárólagos gazdasági övezetében. Következésképpen meg kell határozni az uniós vizeken a csattogóhalak tekintetében Venezuela számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeket.
(31)
Az e rendeletben meghatározott, az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek igénybevétele a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (13) és különösen annak 33. és 34. - a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló - cikkének hatálya alá tartozik. Ezért szükséges meghatározni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottságnak teljesítendő adatszolgáltatás során kell használniuk.
(32)
A halászati tevékenységek megszakadásának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni, kivéve a halászati erőkifejtés korlátozásaira vonatkozó rendelkezéseket, amelyeket 2012. február 1-jétől kell alkalmazni, valamint az egyes régiókra vonatkozó konkrét rendelkezéseket, amelyek tekintetében a (29) preambulumbekezdés szerint egyedi alkalmazási időpontot kell megállapítani. A sürgősségre tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie.
(33)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal teljesen összhangban kell felhasználni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet az uniós vizek vonatkozásában, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeket határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászati lehetőségek körébe a következők tartoznak:
a)
a 2012. évre szóló fogási korlátozások;
b)
a 2012. február 1-jétől2013. január 31-ig tartó időszakra vonatkozó erőkifejtési korlátozások;
c)
a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra a 2011. december 1. és 2012. november 30. közötti időszakban alkalmazandó halászati lehetőségek; valamint
d)
a 27. cikkben meghatározott időszakokra vonatkozóan az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra vonatkozó halászati lehetőségek.
(3) E rendelet egyes olyan halállományok és halállomány-csoportok tekintetében is meghatároz ideiglenes halászati lehetőségeket, amelyek harmadik országokkal folytatott halászati konzultációk tárgyát képezik. A végleges halászati lehetőségek meghatározására a Szerződéssel összhangban e konzultációk lezárását követően kerül sor.
(4) Egyes, az I. mellékletben megállapított halászati lehetőségek nem kerülnek kiosztásra, és ezeket a tagállamok a végleges halászati lehetőségeknek a (3) bekezdéssel összhangban való megállapításáig nem használhatják fel.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbiakra alkalmazandó:
a)
uniós hajók; valamint
b)
az uniós vizeken tartózkodó harmadik országbeli hajók.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Európai Unióban lajstromozott halászhajó;
b) „harmadik országbeli hajó”: harmadik országok lobogója alatt közlekedő és harmadik országokban lajstromozott halászhajó;
c) „uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek a Szerződés II. mellékletében felsorolt tengerentúli országokkal és területekkel szomszédos vizek kivételével;
d) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes halállományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
e) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada;
f) „nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
g) „szembőség”: a halászhálók 517/2008/EK rendelettel (14) összhangban megállapított szembősége.
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában a következő övezeti meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „ICES-övezetek” (ICES - Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK rendelet (15) III. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshagétől Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
d) „CECAF-övezetek” (CECAF - Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK rendelet (16) II. mellékletében meghatározott földrajzi területek.
e) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): a 217/2009/EK rendelet (17) III. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
f) „a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SEAFO, Délkelet-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (18) meghatározott földrajzi terület;
g) „az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményben (19) meghatározott földrajzi terület;
h) „a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság): a 601/2004/EK tanácsi rendelet (20) 2. cikkének a) pontjában meghatározott földrajzi terület;
i) „az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IATTC, az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottság): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerika-közi Trópusi Tonhalbizottság megerősítéséről szóló egyezményben (21) meghatározott földrajzi terület;
j) "az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület" (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): a Közösségnek az Indiai-óceáni Tonhal Bizottság létrehozásáról szóló megállapodásban (22) meghatározott földrajzi terület;
k) „az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SPRFMO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az é. sz. 10o-tól délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásban (23) (SIOFA) meghatározott, a SIOFA hatálya alá tartozó területektől keletre, és a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri földrajzi terület;
l) „a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (WCPFC, a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében folytatott halászatokról szóló egyezmény): a Közösségnek a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (24) meghatározott földrajzi terület;
m) „a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri földrajzi területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon.
II. CÍM
AZ UNIÓS HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
5. cikk
Teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
(1) Az uniós vizeken vagy az egyes nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) Az uniós hajók számára engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított teljes kifogható mennyiségek keretein belül, az e rendelet 14. cikkében és III. mellékletében, valamint az 1006/2008/EK rendeletben (25) és annak végrehajtási rendelkezéseiben meghatározott feltételre is figyelemmel.
(3) A kapelán tekintetében az ICES V és XIV alterület grönlandi vizein az Unió rendelkezésére álló teljes kifogható mennyiségeket a Bizottság felülvizsgálja a teljes kifogható mennyiség, valamint az Unió számára Grönland által elosztott kifogható mennyiség alapján, az egyrészről az Európai Közösség és másrészről Dánia kormánya és Grönland helyi kormánya között létrejött megállapodással és annak jegyzőkönyvével összhangban.
(4) A 2012 első felében összegyűjtött tudományos adatok alapján a Bizottság - a 2371/2002/EK rendelet 38. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás szerint elfogadott végrehajtási aktusok révén - felülvizsgálhatja a következő állományok vonatkozásában az I. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségeket:
a)
az ICES IIa és IIIa körzet és az ICES IV alterület uniós vizeiben élő homokiangolna-állomány és a kapcsolódó járulékos fogások tekintetében az e rendelet IIB. mellékletének megfelelően;
b)
az ICES IIIa alterületen, az ICES IIa körzet uniós vizeiben és az ICES IV alterületen élő norvégtőkehal-állomány és a hozzá kapcsolódó járulékos fogások; valamint
c)
az ICES IIa körzet és az ICES IV alterület uniós vizeiben élő sprattállomány és a kapcsolódó járulékos fogások.
(5) Rendkívüli sürgős és kellően indokolt, az Unió nemzetközi kötelezettségeinek teljesítéséhez kapcsolódó esetekben a Bizottság a 38. cikk (3) bekezdése szerinti eljárással összhangban, azonnali hatályú végrehajtási aktusok révén felülvizsgálja az e cikk (4) bekezdésben említett állományok tekintetében az I. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségeket. Ezek a jogi aktusok e rendelet alkalmazási ideje alatt, de legkésőbb 2012. december 31-ig maradnak hatályban.
6. cikk
Kiegészítő kvóták a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára
(1) Egyes állományok tekintetében a tagállamok a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő, a saját lobogójuk szerinti hajók számára kiegészítő kvótákat oszthatnak ki. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg. A kiegészítő kvóta mennyisége nem lépheti túl az I. mellékletben az adott tagállamnak kiosztott kvóta százalékában meghatározott általános küszöbértéket.
(2) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóták kiosztása csak a következő feltételek mellett történhet:
a)
a hajókon érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működnek, amelyek minden halászati műveletet és a hajó fedélzetén végzett minden feldolgozási tevékenységet rögzítenek;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott további kvóta mennyisége nem haladhatja meg az adott hajótípus esetében valószínűsíthető visszadobások 75 %-át, és a hajónak kiosztott kvóta semmi esetre sem növelhető több mint 30 %-kal; valamint
c)
az adott hajónak kiosztott kiegészítő kvóta terhére történő minden fogást le kell vonni a hajónak kiosztott teljes kvótából.
A b) ponttól eltérve egy tagállam kivételes esetben az adott hajótípus esetében valószínűsíthető visszadobások 75 %-át meghaladó kvótamennyiséget is kioszthat egy, a saját lobogója szerinti hajónak, feltéve, hogy:
i.
az adott hajótípus esetében valószínűsíthető visszadobások nem érik el a 10 %-ot;
ii.
az adott hajótípus felvétele igazolhatóan fontos a CCTV-rendszer ellenőrzési célú felhasználásában rejlő potenciál értékelése szempontjából; valamint
iii.
a próbákban részt vevő hajók esetében a valószínűsíthető visszadobások együttesen nem haladják meg a 75 %-os összhatárértéket.
(3) Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő valamely hajó nem teljesíti az e cikk (2) bekezdésében előírt feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára odaítélt kiegészítő kvótát, és a 2012-es év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
(4) A tagállamok az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóták kiosztása előtt benyújtják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő, saját lobogójuk szerinti hajók listája;
b)
az e hajók fedélzetén felszerelt elektronikus távellenőrzési berendezés jellemzői;
c)
az e hajók által használt halászeszközök kapacitása, típusa és jellemzői;
d)
a visszadobások valószínűsíthető mértéke a próbákban részt vevő hajótípusok esetében; valamint
e)
a vonatkozó teljes kifogható mennyiség alapján a próbákban részt vevő hajók által az állományból 2011-ben kifogott mennyiség.
(5) A Bizottság kérheti, hogy a (2) bekezdés b) pontjában említett hajók visszadobásaira vonatkozó becslést értékelésre benyújtsák a tudományos tanácsadó bizottságnak. Megerősítő értékelés hiányában az érintett tagállam írásban tájékoztatja a Bizottságot azon intézkedésekről, amelyeket annak érdekében hozott, hogy az érintett hajók megfeleljenek a visszadobások valószínűsíthető mértékével kapcsolatos, a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételnek.
7. cikk
Rugalmas gazdálkodás egyes halállományok tekintetében
(1) Egyes, az I. mellékletben meghatározott halállományok tekintetében a tagállamok dönthetnek úgy, hogy 10 %-kal növelik a mellékletben meghatározott eredeti kvótát. Az érintett tagállamok e döntésükről értesítik a Bizottságot. Az értesítést követően a megnövelt kvótát kell az adott tagállam részére kiosztott kvótának tekinteni.
(2) Az eredeti kvótát meghaladó megnövelt kvóta keretében 2012-ben kihalászott halmennyiségeket az adott tagállamnak az érintett halállományra vonatkozóan 2013-ra kiosztandó kvóta kiszámítása során le kell vonni.
(3) Az eredeti kvótából fennmaradó halmennyiségeket az eredeti kvóta legfeljebb 10 %-áig terjedő mértékben az adott tagállamnak az érintett halállományra vonatkozóan 2013-ra kiosztandó kvóta kiszámítása során be kell számítani.
8. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat kvótával rendelkező tagállam saját lobogója szerinti hajók ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
9. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A IIA. mellékletben meghatározott, 2012. február 1-jétől2013. január 31-ig érvényes halászati erőkifejtési korlátozások a közönséges tőkehal, a sima lepényhal és a közönséges nyelvhal bizonyos állományaival az alábbi területeken folytatott gazdálkodásra alkalmazandók:
a)
a Skagerrak;
b)
az ICES IIIa körzetnek a Skagerrakon és a Kattegaton kívüli része;
c)
az ICES IV alterület;
d)
az ICES IIa körzet uniós vizei; és
e)
az ICES VIId körzet.
10. cikk
A mélytengeri halászatra vonatkozó fogási és erőkifejtési korlátozások
(1) A 2347/2002/EK rendelet (26) 3. cikkének (1) bekezdése, amelynek értelmében a mélytengeri fajokra halászó hajóknak mélytengeri halászati engedéllyel kell rendelkezniük, alkalmazandó a grönlandi laposhalra. A grönlandi laposhal fogására, fedélzeten való tárolására, átrakására és kirakodására az adott cikkben említett feltételek vonatkoznak.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy 2012-ben a kikötőn kívül töltött, kilowattnapban mért halászati erőkifejtés szintjei a 2347/2002/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében ne haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során végzett átlagos éves halászati erőkifejtés 65%-át, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, vagy a hivatkozott rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki. Ezt a bekezdést kizárólag azokra a halászati utakra kell alkalmazni, amelyek során 100 kg-ot meghaladó tömegű, aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.
11. cikk
A halászati lehetőségek kiosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján vagy az 1006/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 37., 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
2. Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
12. cikk
Halászati tilalmi időszak
(1) A Porcupine-pad térségében a 2012. május 1-jétőljúlius 31-ig tartó időszakban tilos az alábbi fajok halászata vagy fedélzeten való tárolása: norvég menyhal, kék menyhal és északi menyhal.
(2) E cikk alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
(3) E cikk (1) bekezdésétől eltérve, a Porcupine-padon keresztül történő, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó áthaladást az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
13. cikk
Tilalmak
(1) Az uniós hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása vagy kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós és a nem uniós vizeken;
b)
heringcápa (Lamna nasus) valamennyi vízen, azon vizek kivételével, amelyek tekintetében a 43/2012/EU rendelet (27) I. mellékletének B. része ettől eltérő módon rendelkezik;
c)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
d)
sima rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Rostroraja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein; valamint
f)
hegedűrája-félék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeinek épségét véletlen kifogásuk esetén meg kell őrizni. Ezeket a halakat azonnal vissza kell engedni.
14. cikk
Adattovábbítás
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottsághoz benyújtják a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
II. FEJEZET
Harmadik országok vizeire vonatkozó halászati engedélyek
15. cikk
Halászati engedélyek
(1) A harmadik országok vizein halászó uniós hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a III. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján valamelyik tagállam a III. mellékletben meghatározott halászterületek vonatkozásában átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere), átadáskor a halászati engedélyeket is megfelelő módon át kell adni, és erről értesíteni kell a Bizottságot. Az egyes halászterületek vonatkozásában rendelkezésre álló halászati engedélyeknek a III. mellékletben meghatározott teljes számát azonban nem lehet meghaladni.
III. FEJEZET
Halászati lehetőségek a regionális halászati gazdálkodási szervezetek vizein
1. szakasz
Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület
16. cikk
A kékúszójú tonhalra irányuló halászati és tenyésztési, illetve hizlalási kapacitás korlátozása
(1) Az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult, csalival és pergetett horogsorral halászó uniós hajók számát a IV. melléklet 1. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(2) A Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult, part menti kisüzemi halászatot folytató uniós hajók számát a IV. melléklet 2. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(3) Az Adriai-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára jogosult uniós hajók számát a IV. melléklet 3. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(4) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal halászatára, fedélzeten tárolására, átrakására, szállítására vagy kirakodására jogosult halászhajók számát és bruttó tonnatartalomban mért teljes kapacitását a IV. melléklet 4. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(5) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójútonhal-halászat céljából állított csapdák számát a IV. melléklet 5. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(6) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójútonhal-tenyésztési kapacitást, a hizlalási kapacitást és a kifogott vadon élő kékúszójú tonhalak telepíthető egyedeinek maximális számát a IV. melléklet 6. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
17. cikk
Az ID. mellékletben kiosztott, kékúszójú tonhalra vonatkozó kvóta kiegészítő feltételei
A 302/2009/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tilalmi időszakon kívül a 2012. április 15-tőlmájus 15-ig tartó időszakban is tilos a kékúszójú tonhal erszényes kerítőhálóval történő halászata az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren.
18. cikk
Szabadidős halászat és sporthorgászat
A tagállamoknak az ID. mellékletben kiosztott kvótáikból külön kvótát kell előirányozniuk a kékúszójú tonhal szabadidős halászatára és sporthorgászatára.
19. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos nagyszemű rókacápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Tilos a rókacápák (Alopias) fajainak célzott halászata.
(3) Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászatban (a Sphyrna tiburo kivételével) tilos az Sphyrnidae családba tartozó pörölycápákat - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(4) Minden halászatban kifogott fehérorrú cápát (Carcharhinus longimanus) tilos - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(5) Minden halászatban kifogott selyemcápát (Carcharhinus falciformis) tilos a fedélzeten tárolni.
2. szakasz
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület
20. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) Az V. melléklet A. részében meghatározott fajok célzott halászata tilos az ugyanott feltüntetett övezetekben és időszakokban.
(2) A felderítő halászat tekintetében az V. melléklet B. részében meghatározott teljes kifogható mennyiségek és járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az ugyanott feltüntetett alterületeken.
21. cikk
Felderítő halászat
(1) 2012-ben kizárólag azok a tagállamok vehetnek részt a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam a szóban forgó halászatban kíván részt venni, a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikkének megfelelően legkésőbb 2012. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát.
(2) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását az V. melléklet B. része határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén be kell szüntetni, ha a bejelentett fogás mértéke eléri a meghatározott fogási határértéket, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére lezárják a halászat elől.
(3) A halászatot földrajzilag és tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információk megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a. körzetben tilos a halászat 550 méternél kisebb mélységben.
22. cikk
Krillhalászat a 2012/2013-as halászati idényben
(1) A 2012/2013-as halászati idényben kizárólag azon tagállamok folytathatnak krillhalászatot (Euphausia superba) a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen krillre irányuló halászatban kíván részt venni, a 601/2004/EK rendelet 5a. cikkének megfelelően legkésőbb 2010. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot:
a)
a krillhalászatban való részvételi szándékáról az V. melléklet C. része szerinti formanyomtatványon;
b)
a halászhálók kialakításáról az V. melléklet D. része szerinti formanyomtatványon.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítés magában foglalja a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat valamennyi olyan halászhajó tekintetében, amely számára a tagállam engedélyezi a krillhalászatban való részvételt.
(3) A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területeken krillhalászatban részt venni szándékozó tagállamok kizárólag az engedéllyel rendelkező azon halászhajóikról küldenek értesítést, amelyek az értesítés időpontjában a lobogóik alatt közlekednek, vagy amelyek az értesítés időpontjában valamely más CCAMLR-tag lobogója alatt közlekednek, de a halászat idején várhatóan az adott tagállam lobogója alatt fognak közlekedni.
(4) A tagállamok jogosultak a krillhalászatban való részvételt olyan hajó számára is engedélyezni, amely nem szerepel a CCAMLR titkárságának az e cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint küldött értesítésben, amennyiben egy engedéllyel rendelkező hajó alapos működési okokból vagy vis maior következtében nem vehet részt a halászatban. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot, és megadja:
a)
a helyettesítésre szánt hajó(k) részletes adatait, beleértve a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat is;
b)
a helyettesítést indokoló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat és igazolásokat.
(5) A tagállamok a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan (IUU) halászatot folytató hajókról készített bármely CCAMLR-jegyzékben szereplő halászhajók számára nem engedélyezhetik a krillhalászatban való részvételt.
3. Szakasz
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
23. cikk
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászó hajók halászati kapacitásának korlátozása
(1) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen trópusi tonhalfélékre halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 1. pontja határozza meg.
(2) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen kardhalra (Xiphias gladius) és germonra (Thunnus alalunga) halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 2. pontja határozza meg.
(3) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett két halászati tevékenység egyikéhez kijelölt hajókat átcsoportosíthatják a másik halászati tevékenységhez, amennyiben bizonyítani tudják a Bizottság előtt, hogy ez a változtatás nem fokozza az érintett halállományokra irányuló halászati erőkifejtést.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben flottájuk kapacitásátcsoportosítására tesznek javaslatot, az átcsoportosítandó hajók szerepeljenek az IOTC hajólajstromában vagy egy másik regionális tonhalhalászati szervezet hajólajstromában. Továbbá nem csoportosíthatók át azok a hajók, amelyek szerepelnek a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók („IUU-hajók”) valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet által összeállított listáján.
(5) Az IOTC-nek benyújtott fejlesztési tervek végrehajtásának figyelembevétele érdekében - az (1) és (2) bekezdésben említett határokon túlmenően - a tagállamok csak szigoríthatják a halászati kapacitás e cikk szerinti korlátozásait.
24. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos az Alopiidae családba tartozó rókacápák bármelyik faját - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeinek épségét véletlen kifogásuk esetén meg kell őrizni. Ezeket a halakat azonnal vissza kell engedni.
4. szakasz
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
25. cikk
Nyílt tengeri halászat - kapacitáskorlátozás
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató tagállamoknak a lobogójuk alatt közlekedő, 2012-ben nyílt tengeri állományokra halászó hajók bruttó tonnatartalmának teljes szintjét az adott területen összesen 78 610 BT-re kell korlátozniuk olyan módon, hogy a Csendes-óceán déli részén biztosított legyen a nyílt tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázása.
26. cikk
Nyílt tengeri halászat - teljes kifogható mennyiségek
(1) Kizárólag az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató, a 25. cikkben meghatározott tagállamok halászhatnak nyílt tengeri állományokra az adott területen az IJ. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségekkel összhangban.
(2) A tagállamok havi rendszerességgel értesítik a Bizottságot az e cikkben említett halászatot folytató, a saját lobogójuk szerinti hajók nevéről és jellemzőiről, a bruttó tonnatartalmat is ideértve.
(3) Az e cikkben említett halászat felügyelete céljából a tagállamok legkésőbb a következő hónap tizenötödik napjáig, az SPRFMO ideiglenes titkárságának tájékoztatása céljából megküldik a Bizottságnak a hajómegfigyelési rendszerek (VMS) nyilvántartásait, a havi fogási jelentéseket és - amennyiben rendelkezésre állnak - a be- és kihajózási adatokat.
27. cikk
Fenékhalászat
Azon tagállamok, amelyek hajói a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti időszakban bizonyíthatóan fenékhalászati tevékenységet folytattak az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen, halászati erőkifejtésüket vagy fogásaikat az alábbiakra korlátozzák:
a)
a fogások vagy halászati erőkifejtés paraméterek említett időszakra vonatkozó átlaga; valamint
b)
az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület azon részei, amelyekben fenékhalászatot folytattak bármelyik korábbi halászati idényben.
5. szakasz
Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
28. cikk
Erszényes kerítőhálós halászat
(1) A sárgaúszójú tonhal (Thunnus albacares), a nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) és a bonitó (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos:
a)
2012. július 29-tőlszeptember 28-ig vagy 2012. november 18-tól2013. január 18-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
Észak- és Dél-Amerika csendes-óceáni partvonala,
-
ny. h. 150°,
-
é. sz. 40°,
-
d. sz. 40°.
b)
2012. szeptember 29-tőloktóber 29-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
ny. h. 96°,
-
ny. h. 110°,
-
é. sz. 4°,
-
d. sz. 3°.
(2) Az érintett tagállamok az (1) bekezdésben említett halászati tilalomra kiválasztott időszakról 2012. április 1-je előtt értesítik a Bizottságot. A kiválasztott időszakban az érintett tagállamok összes erszényes kerítőhálós hajója beszünteti az erszényes kerítőhálós halászatot az e cikk (1) bekezdésében meghatározott területen.
(3) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tonhalhalászatot folytató erszényes kerítőhálós hajóknak a fedélzetükön kell tárolniuk, majd ezt követően ki kell rakodniuk vagy át kell rakniuk az összes kifogott sárgaúszójú tonhalat, nagyszemű tonhalat és bonitót.
(4) A (3) bekezdés nem alkalmazandó, ha:
a)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
b)
a hajóút utolsó szakaszában már nincs elegendő élőhal-tartálytér az adott fogásból származó összes tonhal elhelyezésére.
(5) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos a fehérorrú cápa (Carcharhinus longimanus) halászata, továbbá e területen tilos fehérorrú cápát - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni, raktározni, eladásra felkínálni vagy kirakodni.
(6) Az (5) bekezdésben említett fajok egyedeinek épségét véletlen kifogásuk esetén meg kell őrizni. Az egyedeket a hajó üzemeltetőjének azonnal el kell engednie, aki ezenkívül:
a)
rögzíti a visszaengedések számát megjelölve az egyedek állapotát (élő vagy elpusztult);
b)
az a) pontban meghatározott információkat bejelenti az állampolgársága szerinti tagállamnak. Ezeket az információkat a tagállamok 2013. január 31-ig továbbítják a Bizottságnak.
6. szakasz
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
29. cikk
A mélytengeri cápák halászatára vonatkozó tilalom
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos az alábbi mélytengeri cápák célzott halászata:
-
valódirája-félék (Rajidae),
-
tüskéscápa (Squalus acanthias),
-
halvány sima lámpáscápa (Etmopterus bigelowi),
-
rövidfarkú lámpáscápa (Etmopterus brachyurus),
-
nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps),
-
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus),
-
kis macskacápa (Apristurus manis),
-
bársonyos lámpáscápa (Scymnodon squamulosus),
-
a cápaalakúak (Selachimorpha) főrendjébe tartozó mélytengeri cápafajok.
7. szakasz
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
30. cikk
A nagyszemű tonhalra, a sárgaúszójú tonhalra, a bonitóra és a Csendes-óceán déli részén élő germonra irányuló halászati erőkifejtés korlátozása
A tagállamok biztosítják, hogy a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen a nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus), a sárgaúszójú tonhalra (Thunnus albacares), a bonitóra (Katsuwonus pelamis) és Csendes-óceán déli részén élő germonra (Thunnus alalunga) irányuló teljes halászati erőkifejtés az Unió és a térség part menti államai között létrejött halászati partnerségi megállapodásokban előírt erőkifejtésre korlátozódjék.
31. cikk
A halak csoportosulását előidéző eszközök használatával történő halászat elől elzárt terület
(1) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az é. sz. 20o és a d. sz. 20o közötti részén 2012. július 1-jén 00.00-től 2012. szeptember 30-án 24.00-ig tilos a halak csoportosulását előidéző eszközöket használó erszényes kerítőhálós hajókkal folytatott halászati tevékenység végzése. Erszényes kerítőhálós hajók az említett időszakban kizárólag akkor folytathatnak halászati tevékenységet a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület említett részén, ha a fedélzetükön tartózkodó megfigyelő igazolja, hogy a hajó egyetlen alkalommal sem:
a)
telepített vagy alkalmazott a halak csoportosulását előidéző eszközöket vagy azokhoz kapcsolódó elektronikus eszközöket;
b)
halászott halrajokra a halak csoportosulását előidéző eszközök felhasználásával.
(2) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az (1) bekezdésben említett részén halászó erszényes kerítőhálós hajók fedélzetükön tárolnak és kirakodnak vagy átraknak minden kifogott nagyszemű tonhalat, sárgaúszójú tonhalat és bonitót.
(3) A (2) bekezdés nem alkalmazandó, ha:
a)
a hajóút utolsó szakaszában, ha nincs elegendő élőhal-tartálytér valamennyi hal elhelyezésére;
b)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
c)
ha a fagyasztóberendezés súlyosan meghibásodik.
32. cikk
Az erszényes kerítőhálóval történő halászat elől elzárt területek
A nagyszemű tonhal és a sárgaúszójú tonhal erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos a következő nyílt tengeri területeken:
a)
az Indonézia, Palau, Mikronézia és Pápua Új-Guinea kizárólagos gazdasági övezetének határvonalai által közrezárt nemzetközi vizek;
b)
a Mikronézia, Marshall-szigetek, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fidzsi-szigetek, Salamon-szigetek és Pápua Új-Guinea kizárólagos gazdasági övezetének határvonalai által közrezárt nemzetközi vizek.
33. cikk
A kardhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók számának korlátozása
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén a kardhal (Xiphias gladius) halászatára engedéllyel rendelkező uniós hajók maximális számát a VII. melléklet határozza meg.
8. szakasz
Bering-tenger
34. cikk
Halászati tilalom a Bering-tenger nyíltvízi részén
A Bering-tenger nyíltvízi részén tilos a sávos tőkehal (Theragra chalcogramma) halászata.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGBELI HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI UNIÓS VIZEKEN
35. cikk
Teljes kifogható mennyiségek
A Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az e rendelet I. mellékletében meghatározott teljes kifogható mennyiségek keretein belül engedélyezett az uniós vizeken folytatott halászat, az e címben, valamint az 1006/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt feltételekre is figyelemmel.
36. cikk
Halászati engedélyek
(1) Az uniós vizeken halászó harmadik országbeli hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a VIII. melléklet határozza meg.
(2) A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem lehet a hajón tárolni vagy kirakodni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója ejtette, és az említett kvóta még nem merült ki.
37. cikk
Tilalmak
(1) Harmadik országbeli hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása és kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizek mindegyikén;
b)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizek mindegyikén;
c)
sima rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
d)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Rostroraja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
heringcápa (Lamna nasus) az uniós vizek mindegyikén; valamint
f)
hegedűrája-félék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok egyedeinek épségét véletlen kifogásuk esetén meg kell őrizni. Ezeket a halakat azonnal vissza kell engedni.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
38. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2371/2002/EK rendelettel létrehozott Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendeletnek az 5. cikkével összefüggésében értelmezett 8. cikke alkalmazandó.
39. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
A 9. cikket azonban 2012. február 1-jétől kell alkalmazni.
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület tekintetében a 20., a 21. és a 22. cikkben, valamint az IE. és az V. mellékletben megállapított halászati lehetőségeket vagy tilalmakat a szóban forgó halászati lehetőségek vagy tilalmak vonatkozó alkalmazási időszakának kezdetétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. január 17-én.