KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 20. juli 2010
om statsstøtte C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) iværksat af Portugal i form af en statsgaranti til fordel for BPP
(meddelt under nummer K(2010) 4932)
(Kun den portugisiske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/346/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1) og under hensyntagen til deres bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Nærværende afgørelse vedrører statsstøtte tildelt af Portugal i form af en statsgaranti til fordel for Banco Privado Português (i det følgende benævnt »BPP«).
1. SAGSFORLØB
(2)
Den 13. marts 2009 godkendte Kommissionen ved beslutning (i det følgende benævnt »beslutningen om redningsstøtten«) (2) en statsgaranti for et lån på 450 mio. EUR, som seks portugisiske banker den 5. december 2008 havde ydet til BPP. Foranstaltningen blev godkendt på basis af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b) (nu artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), i seks måneder under forudsætning af, at de portugisiske myndigheder efterlevede deres tilsagn om at forelægge en omstruktureringsplan inden seks måneder (dvs. indtil den 5. juni 2009).
(3)
Den 15. juli 2009 anmodede Kommissionen de portugisiske myndigheder om snarest muligt at fremsende omstruktureringsplanen for BPP. Da den ikke modtog den krævede plan, sendte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88) (3), en formel rykkerskrivelse til Portugal ved brev af 6. oktober 2009.
(4)
Den 10. november 2009 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure over for den påståede statsstøtte. Med samme beslutning udstedte Kommissionen et påbud om oplysninger med krav om, at de portugisiske myndigheder fremlagde en omstruktureringsplan inden den 22. december 2009.
(5)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af 6. marts 2010 (4). Kommissionen har anmodet interesserede parter om at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningen. En interesseret part, der ønskede at forblive anonym, fremsatte sine bemærkninger ved brev af 6. april 2010.
(6)
Ved brev af 12. marts 2010 udbad Kommissionen sig oplysninger, som de portugisiske myndigheder sendte med brev af 13. april 2010, som blev registreret hos Kommissionen den 14. april 2010.
(7)
Bemærkningerne fra interesserede parter blev videresendt til Portugal i brev af 15. april 2010. De portugisiske myndigheder fremsendte deres kommentarer til disse bemærkninger i brev af 13. maj 2010, som blev registreret hos Kommissionen den 14. maj 2010.
(8)
Kommissionen anmodede den 29. april 2010 om yderligere oplysninger, som de portugisiske myndigheder fremlagde i brev af 13. maj 2010. De portugisiske myndigheder fremlagde nye oplysninger den 15. og 21. juni 2010.
2. STØTTEMODTAGEREN OG STØTTEFORANSTALTNINGEN
2.1. Støttemodtageren
(9)
BPP er et pengeinstitut med base i Portugal, der udbyder tjenester inden for private banking, corporate advisor og private equity. Blandt BPP's kunder er private og institutionelle investorer, herunder fem selvejende landmandssparekasser, en postsparbank, en række pensionsfonde, forsikringsselskaber og andre. BPP har afdelinger i Portugal, Spanien og i mindre omfang i Brasilien og i Sydafrika.
(10)
BPP's aktier er ikke børsnoterede, hvorfor det ikke er muligt at følge markedsværdien. De samlede aktiver på BPP's balance beløb sig den 30. juni 2008 til 2,9 mia. EUR og tegner sig dermed for mindre end 1 % af de samlede aktiver i den portugisiske banksektor. BPP ejes 100 % af koncernen Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. (porteføljeadministrationsselskab). Tolv aktionærer besad den 30. juni 2008 aktiemajoriteten i dette porteføljeadministrationsselskab (51,5 %). Koncernen Privado Holding havde i 2009 187 ansatte, hvoraf 148 var beskæftiget i BPP.
2.2. Bankens finansielle vanskeligheder
(11)
Ifølge de portugisiske myndigheder kom BPP i likviditetsproblemer på grund af forværringen af den globale økonomiske situation, som i vidt omfang reducerede bankens muligheder for at styre sin likviditet.
(12)
BPP meddelte den 24. november 2008 den portugisiske centralbank (Banco de Portugal), at den risikerede ikke at være i stand til at betale sine udeståender. BPP fik derefter tilladelse til at gå i betalingsstandsning fra og med den 1. december 2008.
(13)
BPP modtog den 5. december 2008 et lån på 450 mio. EUR ledsaget af en statsgaranti på de vilkår, der er beskrevet i det følgende. Lånet og garantien dækker knapt nok BPP's passiver på balancen pr. 24. november 2008, og lånet skulle kun anvendes til godtgørelse af indlånere og andre kreditorer, da det ikke ville kunne dække de øvrige koncernheders gæld.
2.3. Redningsstøtten
(14)
BPP undertegnede den 5. december 2008 en låneaftale (i det følgende benævnt »låneaftalen«) ledsaget af en statsgaranti på et beløb af 450 mio. EUR med seks større portugisiske banker (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, i det følgende benævnt »bankkonsortiet«). Lånet havde en løbetid på seks måneder, som kunne forlænges med indtil to år, til en rente svarende til EURIBOR + 100 basispoints. Forrentningen af lånet blev beregnet på grundlag af finansieringsomkostningerne for kreditorbankerne på transaktionstidspunktet.
(15)
I henhold til de portugisiske myndigheder ville ingen långiver i lyset af BPP's finansielle forhold være indstillet på at finansiere BPP til en rimelig rente uden statsgarantien. Den statsgaranti, der ledsagede lånet, blev udstedt i overensstemmelse med lov nr. 112/97, dvs. uden tilknytning til den portugisiske garantiordning (lov nr. 60-A/2008), godkendt af Kommissionen den 29. oktober 2008 (5). Især bekræftede de portugisiske myndigheder, at den generelle garantiordning var beregnet på solvente banker og ikke udgjorde det rette grundlag for statslig indgriben til fordel for BPP på baggrund af bankens konstante forværring og de særlige risici, der var forbundet med transaktionen.
(16)
Statsgarantiens forrentning blev fastsat til 20 basispoints under hensyntagen til de modgarantier, som BPP havde tilvejebragt.
(17)
Modgarantierne består af følgende: i) krav med forrang i forhold til forskellige aktiver, der er opstillet i den aftale, der er indgået mellem Portugal, BPP og Banco de Portugal, og ii) første pant i forhold til BPP's anlægsaktiver. Disse modgarantier beløb sig efter de portugisiske myndigheders skøn til ca. 672 mio. EUR på tidspunktet for låneaftalens og garantiens undertegnelse (6). De nærmere vilkår for modgarantierne er indeholdt i en aftale indgået mellem det portugisiske Finansministeriums generaldirektorat, BPP og Banco de Portugal, hvori sidstnævnte er udpeget til depositar og administrator af modgarantierne på Finansministeriets generaldirektorats vegne. Ifølge de portugisiske myndigheder har den portugisiske stat i overensstemmelse med national lovgivning krav med forrang og første pant i forhold til de pågældende modgarantier.
(18)
BPP forpligtede sig til i det garanterede låns løbetid ikke at sælge eller stille sikkerhed i sine nuværende eller fremtidige aktiver eller på anden måde disponere over dem.
(19)
På baggrund af Kommissionens analyse af redningsstøtten forpligtede de portugisiske myndigheder sig til at fremlægge en omstruktureringsplan for BPP inden en frist på seks måneder efter tidspunktet for statens indgriben (dvs. inden den 5. juni 2009).
(20)
Kommissionen godkendte i sin beslutning af 13. marts 2009 foranstaltningen for et tidsrum på seks måneder at regne fra udstedelsen af statsgarantien, dvs. indtil den 5. juni 2009. Kommissionen var endvidere af den mening, at fremlæggelsen af en omstruktureringsplan inden den 5. juni 2009 var nødvendig på grund af den usædvanligt lave rente.
(21)
For at forlænge garantien ud over den oprindelige frist på seks måneder forpligtede de portugisiske myndigheder sig til at foretage en specifik anmeldelse til Kommissionen.
(22)
De portugisiske myndigheder efterkom ikke deres ovennævnte forpligtelser.
2.4. Forlængelse af redningsstøtten
(23)
Ved e-mail modtaget den 23. juni 2009 meddelte de portugisiske myndigheder Kommissionen, at de havde besluttet at forlænge statsgarantien i yderligere seks måneder (note nr. 13364-A/2009 fra Finansministeriet af 5. juni 2009). De portugisiske myndigheder anmeldte imidlertid ikke forlængelsen og anmodede ikke om Kommissionens godkendelse.
(24)
Kommissionen godkendte således ved en beslutning støtten indtil den 5. juni 2009, men allerede den 6. juni 2009 var redningsstøtten ulovlig.
(25)
BPP's ledelse fremlagde den 24. april 2009 en omstruktureringsplan for Banco de Portugal.
(26)
De portugisiske myndigheder forklarede i brev af 5. juni 2009 Kommissionen, at den forsinkede fremlæggelse af omstruktureringsplanen for BPP skyldtes, at den af BPP foreslåede saneringsplan ikke var blevet accepteret af Banco de Portugal.
(27)
Den 9. juni 2009 offentliggjorde det portugisiske Finans- og Administrationsministerium et dokument med betegnelsen »Redegørelse fra Finans- og Administrationsministeriet - Afgørelse vedrørende Banco Privado Português« (i det følgende benævnt »dokumentet af 9. juni 2009«), hvori det bekræftes, at den saneringsplan, som BPP havde fremlagt for Banco de Portugal den 24. april 2009, især indeholdt et forslag om en rekapitalisering med et statsligt bidrag på mellem 150 og 200 mio. EUR i form af A-aktier, præferenceaktier og andre ydelser uden forrentning. Denne plan blev ikke accepteret ud fra den betragtning, at den hverken overholdt »reglerne for rekapitaliseringer indeholdt i lov nr. 63-A/2008 eller EU's retningslinjer på området, som har til formål at sikre overholdelse af Fællesskabets konkurrenceregler, da der er tale om statsstøtte«.
(28)
Dokumentet af 9. juni 2009 omtalte også, at et stort antal kunder i BPP havde placeret deres opsparing til forvaltning af banken, som havde investeret dem i finansielle instrumenter, der var fordelt på mange investeringsselskaber med offshore-aktiviteter. På trods af de iboende risici ved sådanne investeringer (investeringer med såkaldt »Absolut Afkast«) sikrede BPP et vist afkast og en garanti for hele den investerede kapital ved udløbsdatoen for disse kunder. Denne garanti blev aldrig meddelt til tilsynsmyndighederne, selv om den blev opført på bankens balance. Ved at vælge dette ansvar kunne banken undgå, at aktionærerne skulle tilføre ny kapital for at opfylde de gældende lovkrav. Bortset herfra afslørede den undersøgelse, som den portugisiske værdipapirkommission og Banco de Portugal foretog, diverse uregelmæssigheder, sågar strafbare handlinger fra BPP's side.
2.5. Omstændighederne omkring investeringsprodukterne med Absolut Afkast
(29)
I dokumentet af 9. juni 2009 bekræfter de portugisiske myndigheder, at de var i færd med sammen med tilsynsmyndighederne at kortlægge en løsning, som ville minimere eventuelle tab for BPP's kunder, der havde investeret i papirer med »Absolut Afkast«, og som måtte anse deres investering for at være risikabel. Regeringen valgte en løsning, der navnlig bestod i følgende: 1) indførelse af et nyt finansielt instrument svarende til porteføljen med indirekte absolut afkast for at erstatte investorernes porteføljer 2) udstedelse af et finansielt instrument forvaltet af en enhed uafhængig af BPP, ejet og forvaltet af nationale pengeinstitutter.
2.6. Den formelle undersøgelsesprocedure og den anden forlængelse af redningsstøtten
(30)
Kommissionen opfordrede den 15. juli 2009 de portugisiske myndigheder til øjeblikkeligt at fremlægge omstruktureringsplanen for BPP, selv en foreløbig plan, idet Kommissionen erindrede om, at redningsstøtten var blevet ulovlig fra og med den 6. juni 2009.
(31)
Da planen ikke blev fremlagt, fremsendte Kommissionen en formel rykkerskrivelse den 6. oktober 2009 i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999.
(32)
Kommissionen indledte den 10. november 2009 den formelle undersøgelsesprocedure over for den påståede statsstøtteforanstaltning. I denne beslutning udstedte Kommissionen et påbud om oplysninger med krav til de portugisiske myndigheder om at fremlægge en omstruktureringsplan inden den 22. december 2009.
(33)
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (7). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremlægge deres bemærkninger til støtteforanstaltningen.
(34)
De portugisiske myndigheder meddelte den 3. december 2009 Kommissionen, at statsgarantien ville blive forlænget med endnu seks måneder. I henhold til de portugisiske myndigheder var staten tvunget til at forny garantien, idet en umiddelbar forstyrrelse af BPP's aktiviteter klart ville underminere den løsning, der var under overvejelse. Da det først stod klart, at BPP ikke var i stand til at tilbagebetale lånet, gav de banker, der havde stillet sikkerhed for lånet til BPP, en forlænget løbetid på seks måneder uden at ændre de gældende vilkår og uden yderligere finansiering på betingelse af, at den tilsvarende statsgaranti også blev forlænget.
(35)
Den 5. december 2009 blev statsgarantien således forlænget i endnu seks måneder. Forlængelsen blev ikke anmeldt til Kommissionen, idet de portugisiske myndigheder blot meddelte Kommissionen, at lånegarantien blev forlænget.
(36)
De portugisiske myndigheder fremsendte den 25. februar 2010 et brev, hvori de forklarede de faktorer, som staten mente skulle danne grundlag for en løsning på de problemer, BPP havde skabt for en stor del af sine kunder, navnlig dem der havde investeret i produkter med »Absolut Afkast«.
(37)
I samme brev meddelte de portugisiske myndigheder Kommissionen, at regeringen den 11. december 2009 havde besluttet følgende:
i)
oprettelse af en særlig investeringsfond, lukket og ikke-harmoniseret (Fundo Especial de Investimento - FEI), bestående af de midler (bruttoaktiver og -passiver), der indgår i investeringsprodukter med absolut afkast, og med følgende egenskaber: a) passiv forvaltning af den særlige investeringsfond, b) andele tegnet i naturalier, c) forfaldsfrist på fire år, som kan forlænges til højst ti år ved beslutning truffet af andelshaverforsamlingen (1 andel = 1 stemme), d) frivilligt medlemskab for kunderne
ii)
fornyelse af statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR indtil oprettelsen af den særlige investeringsfond
iii)
mobilisering af indlånsgarantifonden, som sikrer fuld tilbagebetaling til indlånerne af deres kontante tilgodehavender indtil 100 000 EUR, og af investorernes erstatningssystem, som sikrer erstatning indtil højst 25 000 EUR pr. investor på de i loven fastsatte vilkår uden anvendelse af statsmidler
iv)
garanteret dækning fra statens side indtil 250 000 EUR til kunder, der tiltræder den særlige investeringsfond og er omfattet af kriterierne for indlånsgarantifonden og erstatningssystemet. I tilfælde af negativ difference mellem kundens afkast fra den særlige investeringsfond - i form af udbetalinger fra indlånsgarantifonden og erstatsningssystemet - og investeringens nominelle værdi indtil loftet på 250 000 EUR sikres således af staten fra og med den 24. november 2008.
(38)
Den portugisiske stats forpligtelser over for investorerne i den særlige investeringsfond, som det fremgår af retsgrundlaget, vil kun finde anvendelse fra og med fondens udløb, dvs. fire år efter oprettelsen - den 30. marts 2014 (8).
(39)
Den portugisiske værdipapirkommission gav den 1. februar 2010 tilladelse til at oprette den særlige investeringsfond som beskrevet ovenfor med Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. som ansvarlig for fondens forvaltning og med Banif - Banco de Investimento, S.A. som fondens depositar.
(40)
Den særlige investeringsfond blev oprettet den 30. marts 2010.
(41)
Banco de Portugal bekendtgjorde den 16. april 2010, at BPP's licens til at drive bankvirksomhed er blevet trukket tilbage ved beslutning truffet den 15. april 2010, da det ikke var muligt at omstrukturere eller rekapitalisere banken. Banco de Portugal indbragte den 22. april 2010 en begæring til den kompetente retsinstans (Handelsretten i Lissabon) om BPP's afvikling med forslag om udpegelse af en kurator for afviklingen. BPP's afvikling sker efter de særlige portugisiske regler om afvikling af pengeinstitutter. De portugisiske myndigheder mener, at de forskellige lovhjemlede forholdsregler gør, at afviklingen vil tage ca. et år.
(42)
De portugisiske myndigheder meddelte den 13. maj 2010 Kommissionen, at garantien i medfør af låneaftalen (9) var blevet mobiliseret af bankkonsortiet, at garantien var udløst den 7. maj 2010, da den portugisiske stat havde tilbagebetalt de seks banker 450 mio. EUR. De portugisiske myndigheder erklærede, at staten allerede har truffet forholdsregler for at udøve sine rettigheder som følge af sit krav med forrang og førstepantet i forhold til de modgarantier, der er knyttet til garantien, som er ydet af staten, og at staten har indbragt sine fordringer over for den kompetente retsinstans (10).
3. KOMMISSIONENS BESLUTNING INDEN FOR RAMMERNE AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(43)
Kommissionen fremsatte i sin beslutning af 10. november 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure sin foreløbige vurdering og gav udtryk for sin tvivl vedrørende de undersøgte foranstaltningers forenelighed med det indre marked. Tvivlsspørgsmålene var som følger:
-
Garantiens forrentning var lavere end det niveau, der normalt kræves i henhold til bankmeddelelsen (11). Kommissionen nærede tvivl om, hvorvidt forrentningen var hensigtsmæssig i forhold til risikoen. Kommissionen godkendte kun denne forrentning på grundlag af lovningen fra de portugisiske myndigheder om at fremlægge en omstruktureringsplan, der på længere sigt i passende grad kompenserede for denne fordel.
-
Det forhold, at der ikke er fremlagt en omstruktureringsplan, selv om de portugisiske myndigheder formelt er blevet pålagt at fremlægge den ved brev af 6. oktober 2009.
-
Garantiens forlængelse (den 5. juni 2009) ud over de seks måneder, der oprindeligt var godkendt af Kommissionen.
4. PORTUGALS BEMÆRKNINGER
(44)
De portugisiske myndigheder bekræfter i deres bemærkninger til den formelle undersøgelsesprocedures indledning, at de er bekendte med, at de over for Kommissionen har forpligtet sig til at fremlægge en omstruktureringsplan for BPP. I henhold til dokumentet af 13. april 2010 var det dog i sidste ende BPP's ansvar at fremlægge omstruktureringsplanen (godkendt af Banco de Portugal), og de portugisiske myndigheder skulle blot videresende planen til Kommissionen. De portugisiske myndigheder forelagde ikke omstruktureringsplanen for Kommissionen på grund af det forhold, at den plan, som BPP havde udarbejdet, ikke var blevet godkendt af Banco de Portugal. Det påbud, der var indeholdt i Kommissionens beslutning af 10. november 2009, kunne derfor ikke efterleves på trods af den portugisiske stats politiske bestræbelser på at få BPP til at opfylde sine forpligtelser over for Banco de Portugal, over for staten og i sidste ende over for Kommissionen.
(45)
For så vidt angår statsstøtte til BPP, gør de portugisiske myndigheder gældende, at en sådan støtte var forenelig med det indre marked i medfør af artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i den udstrækning, at støtten blev tildelt for at sikre stabiliteten for det portugisiske finanssystem i lighed med, hvad der skete andre steder i Europa.
(46)
For så vidt angår forlængelserne af statsgarantien på 450 mio. EUR, gør de portugisiske myndigheder gældende, at det ikke udgør ny støtte i den udstrækning, at omstændighederne der førte til støtteforanstaltningens godkendelse af Kommissionen var uændrede. Statsgarantien, der blev forlænget to gange, forblev uændret med hensyn til betingelserne: i) lånebeløbet blev ikke forhøjet, ii) der var ikke tale om ændringer af vilkårene for lånet (12), iii) i overensstemmelse med garantiaftalen udløb denne kun 30 dage efter sidste tilbagebetaling af hovedstol og renter, og Kommissionen havde kendskab til, at låneaftalen havde en løbetid på to år (13).
(47)
For så vidt angår anmeldelse af forlængelserne af statsgarantien, gør de portugisiske myndigheder gældende, at fornyelsen af låneaftalen ikke afhang af den portugisiske stat, men af bankkonsortiets og BPP's beslutning, og at en manglende forlængelse af garantien ville have haft de samme negative virkninger for det portugisiske finanssystem, som lå til grund for Kommissionens godkendelse af statsstøtteforanstaltningen. Herud over mener de portugisiske myndigheder, at fornyelserne af garantien var automatiske i medfør af den aftale, der regulerede låneaftalen, men at de alligevel blev formaliseret af hensyn til retssikkerheden over for bankkonsortiet.
(48)
I øvrigt mener de portugisiske myndigheder, at forlængelser (selv hvis de skulle udgøre ny støtte) ikke giver nogen økonomisk fordel, idet BPP i praksis ikke var aktiv, i det mindste ikke fra og med den 1. december 2008. Foranstaltningen, med eller uden forlængelser, gav således ikke »BPP nogen økonomisk fordel, ligesom BPP's markedsstilling over for konkurrenterne heller ikke blev styrket af den enkle årsag, at BPP allerede ikke var operationel på markedet og dermed ikke befandt sig i konkurrence med andre banker« (14). De portugisiske myndigheder mener derfor, at foranstaltningen ikke påvirkede hverken konkurrencevilkårene eller samhandelen mellem medlemsstaterne.
(49)
I deres kommentarer til bemærkningerne fra interesserede parter (se nedenfor) bekræfter de portugisiske myndigheder, at lånet på 450 mio. EUR blev anvendt på gennemsigtig vis for at undgå systemisk afsmitning og for at imødekomme BPP's gæld, som opført på balancen den 24. november 2008.
(50)
De portugisiske myndigheder bemærker ligeledes, at den portugisiske stat vil gøre sine rettigheder i tilknytning til modgarantierne gældende inden for rammerne af BPP's afvikling. I betragtning af statens status som BPP's førstekreditor er de portugisiske myndigheder overbeviste om, at staten vil være i stand til at få godtgjort hele beløbet på 450 mio. EUR, som staten udbetalte til kreditorbankerne. I denne henseende bemærker de portugisiske myndigheder, at værdien af modgarantierne den 7. maj 2010 oversteg det garanterede lånebeløb med mere end 20 %.
(51)
For så vidt angår statens forpligtelse til at kompensere tab på indtil 250 000 EUR for indehavere af konti med absolut afkast, der tiltræder den særlige investeringsfond, mener de portugisiske myndigheder, at denne forpligtelse ikke udgør statsstøtte i den udstrækning, at den: i) ikke indebærer overførsel af nogen statsmidler til det selskab, der forestår forvaltningen af den særlige investeringsfond, eller til nogen anden enhed, der er aktiv på markedet, ii) er en lovmæssig mekanisme, som er en naturlig forlængelse af erstatningssystemet for investorer, iii) ikke indebærer nogen form for økonomisk fordel for investorerne, som tiltaget er rettet imod på almindelige og eksklusive vilkår i overensstemmelse med nationale og europæiske forskrifter, og heller ikke nogen fordrejning af konkurrencevilkårene eller af samhandelen mellem medlemsstaterne.
(52)
Desuden mener de portugisiske myndigheder, at de faktiske udbetalinger til kunder i den særlige investeringsfond som følge af denne forpligtelse bliver beskedne, om nogen overhovedet. De portugisiske myndigheder mener, at sikkerheden på 250 000 EUR udgør en foranstaltning, der har til formål at skabe tillid blandt den særlige investeringsfonds kunder, og at den i de fleste tilfælde ikke vil føre til nogen faktiske udbetalinger. I et konservativt scenarie med udgangspunkt i en hypotese om, at investeringsfondens aktiver vil tabe værdi i forhold til oktober 2009 i løbet af de kommende fire år, regner de portugisiske myndigheder med, at det maksimale udbetalingsniveau per kunde vil være ca. 68 000 EUR. I mere gunstige scenarier vil der ikke blive tale om udbetalinger overhovedet.
5. BEMÆRKNINGER FOR ANDRE INTERESSEREDE PARTER
(53)
I overensstemmelse med betragtning 6 i beslutningen af 10. november 2009 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure modtog Kommissionen den 6. april 2010 bemærkninger fra interesserede parter, som behørigt har identificeret sig, men ønsker at forblive anonyme. Disse interesserede parter understreger i deres bemærkninger til indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at ingen af de betingelser, som statsgarantien for lånet blev udstedt på (maksimal løbetid på seks måneder og fremlæggelse af en omstruktureringsplan) har været overholdt. I henhold til de indkomne bemærkninger er støtten derfor ulovlig, og Kommissionen bør pålægge de portugisiske myndigheder at indstille garantien. Desuden er beløbet på 450 mio. EUR anvendt til at tilbagebetale visse af BPP's kunder og ikke alle de andre, i stedet for at blive anvendt til en omstrukturering af banken.
6. VURDERING
6.1. Klassificering af foranstaltningerne som statsstøtte
(54)
Artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastlægger følgende:
»Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.«
(55)
For at artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Funktionsmåde kan bringes i anvendelse, skal en statsstøtteforanstaltning kunne tilskrives staten, være ydet ved hjælp af statsmidler, påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencevilkårene i det indre marked ved at give visse virksomheder en selektiv fordel.
6.1.1. Statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR
(56)
Kommissionen erindrer om, at det allerede i beslutningen af 13. marts 2009 om redningsstøtte var fastlagt, at en statsgaranti udgør statsstøtte (15). Foranstaltningen finansieres ved hjælp af statsmidler i den udstrækning, at den består i en garanti, der er ydet af den portugisiske stat. Statens tilbagebetaling til bankkonsortien den 13. maj 2010 (se betragtning 42) viser således klart, at der blev anvendt statsmidler.
(57)
Som det også blev fastlagt i beslutningen af 13. maj 2009 om redningsstøtte (16), satte statsgarantien BPP i stand til at opnå mere favorable finansielle vilkår for lånet, end normalt ville være tilfældet på markedet for virksomheder i en tilsvarende situation, i det usandsynlige tilfælde, at sådanne lån skulle være tilgængelige, hvilket de portugisiske myndigheder da også medgiver. I denne henseende blev det allerede i beslutningen om redningsstøtte fastlagt, at en forrentning på 20 basispoints er meget lavere end den forrentning, der følger af Den Europæiske Centralbanks anbefaling af 20. oktober 2008. På trods af den store sikkerhed konkluderede Kommissionen, at forrentningen af statsgarantien var betydeligt lavere end det, der i almindelighed ville blive anset for hensigtsmæssigt for kriseramte banker. Nævnte forrentning blev kun anset for at være hensigtsmæssig i redningsfasen og på betingelse af, at der blev fremlagt en omstruktureringsplan inden den 5. juni 2009.
(58)
I modsætning til andre pengeinstitutter, der ikke var begunstiget af en statsgaranti, opnåede BPP en økonomisk fordel i den udstrækning, at forrentningen for statsgarantien var klart lavere en markedsprisen.
(59)
De portugisiske myndigheders argument om, at BPP udtrådte af markedet fra og med den 1. december 2008, kan ikke godtages. I betragtning af at BPP's licens til at drive bankvirksomhed først blev trukket tilbage af Banco de Portugal den 15. april 2010, kunne BPP have indtrådt på markedet på ny med kort varsel. Faktisk fremlagde BPP omstruktureringsplaner mellem december 2008 og april 2009, hvilket viser, at banken potentielt ville have kunnet fortsætte en økonomisk aktivitet takket være redningsstøtten. I betragtning af BPP's aktiviteter og bankens stilling på de nationale og internationale finansmarkeder er det sandsynligt, at denne fordel kunne påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Først fra og med den 15. april 2010 med tilbagetrækningen af banklicensen tabte BPP sin mulighed for at indtræde på markedet på ny og potentielt påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne.
(60)
I lyset af ovenstående betragtninger konkluderer Kommissionen, at statsgarantien gav BPP en økonomisk fordel gennem anvendelsen af statsmidler, der kunne tilskrives Portugal. Det er sandsynligt, at fordelen påvirker konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor udgør foranstaltningen statsstøtte.
6.1.2. Garantien på 250 000 EUR til den særlige investeringsfonds kunder
(61)
Som beskrevet ovenfor er modtagerne af denne foranstaltning BPP's kunder, som investerede i produkterne med Absolut Afkast, og som valgte at gå med i den særlige investeringsfond. Uden den løsning, som den portugisiske stat satte i værk, risikerede kunderne i den særlige investeringsfond ikke at blive tilbagebetalt eller - mere sandsynligt - at blive tilbagebetalt et lavere beløb end under garantien. De af de portugisiske myndigheder udarbejdede skøn viser, at det er sandsynligt, at afkastet for den særlige investeringsfonds kunder vil være højere som følge af garantien. Den særlige investeringsfonds kunder fik således en fordel med denne foranstaltning.
(62)
Det forhold alene at foretage et indlån udgør dog ikke nødvendigvis en erhvervsaktivitet som omhandlet i statsstøttereglerne, og som det fremgår af det dokument, som de portugisiske myndigheder har fremlagt, er størstedelen af den særlige investeringsfonds kunder da også privatpersoner og ikke erhvervsvirksomheder. I den udstrækning fondens beløb omfattet af en statsgaranti er til fordel for virksomheder, kan det dog udgøre statsstøtte.
(63)
Oplysningerne fra de portugisiske myndigheder viser imidlertid klart, at statens udbetaling i et forsigtigt scenarie bliver langt mindre end de minimis-loftet på 200 000 EUR over tre år (17), hvis dækningen fra erstatningssystemet og indlånsgarantifonden tages med i betragtning, og der tages hensyn til de sandsynlige beløb, som investorerne vil kunne få godtgjort via de underliggende aktiver.
6.2. Forenelighed med artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
6.2.1. Statsgarantien for lånet på 450 mio. EUR
(64)
De portugisiske myndigheder gør opmærksom på, at støtteelementet bør vurderes i lyset af artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Denne artikel fastlægger, at Kommissionen kan erklære støtte for at være forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at afhjælpe »en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi«. Kommissionen erindrer om, at Retten har understreget, at artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør anvendes restriktivt og bør afhjælpe en forstyrrelse af økonomien som helhed i en medlemsstat (18).
(65)
Kommissionen har allerede anerkendt, at den nuværende krise på finansmarkederne kan skabe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi, og at støtteforanstaltninger til bankerne kan anses for egnede for at afhjælpe sådanne forstyrrelser. Denne analyse bekræftedes i bankmeddelelsen (19), i meddelelsen om rekapitalisering af pengeinstitutter (20), i meddelelsen om værdiforringede aktiver (21) og i meddelelsen om omstrukturering af banker (22). Artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan således under disse omstændigheder tjene som retsgrundlag for statsstøtteforanstaltninger, der vedtages for at bekæmpe denne systemiske krise. For så vidt angår Portugals økonomi mere specifikt, er dette også det passende retsgrundlag for flere af Kommissionens beslutninger om godkendelse af foranstaltninger iværksat af de portugisiske myndigheder for at bekæmpe finanskrisen, f.eks. beslutningerne om godkendelse og efterfølgende forlængelse af ordningen for rekapitalisering af pengeinstitutter i Portugal, senest i marts måned 2010 (23).
(66)
Vedrørende nærværende sag bemærker Kommissionen ligeledes, at den i sin beslutning om godkendelse af redningsstøtten vurderede, hvorvidt artikel 107, stk. 3, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kunne anvendes, og konkluderede, at bestemmelsen kunne finde anvendelse, idet BPP's eventuelle misligholdelse af finansielle forpligtelser kunne have negative virkninger for den portugisiske finanssektor (se betragtning 33-45 i beslutningen om redningsstøtte).
(67)
Uanset det forhold, at der ikke var fremlagt nogen omstruktureringsplan, og på trods af diverse anmodninger og sågar også et påbud med krav om at fremlægge oplysninger, som beskrevet under betragtning 30-32, forlængede de portugisiske myndigheder garantien to gange uden forudgående anmeldelse til og godkendelse af Kommissionen.
(68)
De portugisiske myndigheders argumenter om, at Kommissionen havde kendskab til, at garantien i henhold til aftalen kunne forlænges til to år, og at der ikke var tale om signifikante ændringer af statsgarantien, kan ikke godtages. Beslutningen om redningsstøtten lader godkendelsen af statsgarantien være betinget af, at de portugisiske myndigheder som lovet fremlægger en omstruktureringsplan inden for en frist på seks måneder. De portugisiske myndigheder har ikke efterlevet denne forpligtelse.
(69)
Desuden kan en aftalemæssig bestemmelse om fornyelse af statsgarantien på grundlag en af beslutning truffet af bankkonsortiet og BPP ikke frigøre de portugisiske myndigheder fra deres specifikke forpligtelser, som dels følger af tilsagn, de har afgivet over for Kommissionen, og som tjener som grundlag for beslutningen om redningsstøtte, dels følger af artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(70)
De portugisiske myndigheders synspunkt, hvorefter forpligtelsen til at fremlægge en omstruktureringsplan blot bestod i en videresendelse af planen til Kommissionen, kan heller ikke godtages i lyset af de tilsagn, som beslutningen om redningsstøtten baseredes på. Under alle omstændigheder står det klart, at omstruktureringsplanen aldrig blev fremlagt inden for den frist, der var fastlagt i beslutningen om redningsstøtte, hvorfor den formodning, der lå til grund for godkendelsen af støtteforanstaltningen ikke er opfyldt.
(71)
Præmien for garantien var lavere end det sædvanlige krav i bankmeddelelsen for at kunne anses for at være forenelig støtte, og Kommissionen godkendte udelukkende dette renteniveau i beslutningen om redningsstøtte ud fra den formodning, at Portugal ville fremlægge en omstruktureringsplan eller en plan for en afvikling, der i behørigt omfang ville minimere konkurrencefordrejningerne. Eftersom der ikke er fremlagt nogen sådan plan inden den 5. juni 2009, må Kommissionen følgelig konstatere, at den af Portugal udstedte garanti af 5. december 2008 samt forlængelsen af samme ud over den 5. juni 2009 er uforenelig med det indre marked.
(72)
Selv om de portugisiske myndigheder ikke har fremlagt nogen omstruktureringsplan for BPP, har de fremlagt oplysninger, der beviser, at afviklingen af BPP, indledt den 15. april 2010 med tilbagetrækningen af banklicensen, vil føre til en endelig afvikling. Der vil endvidere ikke kunne tildeles BPP's aktionærer nogen form for kompensation, bortset fra eventuelle beløb, der fremkommer som følge af selve afviklingsforløbet. På baggrund af disse oplysninger mener Kommissionen, at der ikke er nogen risiko for fremtidig fordrejning af konkurrencevilkårene i tilknytning til BPP. Dette ændrer imidlertid ikke det forhold, at Portugals foranstaltning som ydet mellem den 5. december 2008 og den 15. april 2010 er uforenelig.
(73)
I sin fastsættelse af markedsrenten for lånet har Kommissionen taget udgangspunkt i sin egen analyse i »Meddelelsen om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten« (24). Kommissionen fastlægger de referencesatser, der bør afspejle gennemsnitsniveauet for markedsrenterne for mellem- og langfristede lån, hvortil der er knyttet normal sikkerhedsstillelse. Denne referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici (f.eks. en virksomhed i vanskeligheder, tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet osv.). Under særlige omstændigheder kan støtteelementet svare til det beløb, som garantien faktisk dækker.
(74)
Garantien satte BPP i stand til at opnå finansieringsbetingelser for lånet, som var bedre, end hvad der normalt kunne opnås på finansmarkederne. Kommissionen mener, at garantiens støtteelement kan beregnes som differencen mellem den rentesats, som BPP skulle have betalt for et lån på markedsvilkår, dvs. uden en garanti, og den rentesats, som det garanterede lån blev givet med. Denne difference kan anses for at tilsvare den præmie, som en garant ville have krævet for sådanne garantier på markedsøkonomiske vilkår.
(75)
I nærværende sag er det Kommissionens synspunkt, at BPP uden garantien ville skulle have betalt en rente, der mindst er lig med referencesatsen forhøjet med 400 basispoints, da det drejer sig om en kriseramt virksomhed, der yder et højt niveau af sikkerhed i form af modgarantier. Kommissionen finder en margen på 400 basispoints passende i betragtning af den store sikkerhed for lånet (se betragtning 17), hvilket øger sandsynligheden for, at långiver i hvert fald ville kunne få tilbagebetalt en del af lånet på trods af BPP's meget vanskelige situation. Garantiens støtteelement består derfor i differencen mellem referencesatsen forhøjet med 400 basispoints og den rentesats, som det garanterede lån blev ydet til (dvs. EURIBOR + 100 basispoints), efter fradrag af den pris, som der rent faktisk skulle betales for garantien, dvs. 20 basispoints.
(76)
I denne henseende bemærker Kommissionen ligeledes, at de portugisiske myndigheder har gjort gældende, at de allerede har truffet de nødvendige forholdsregler for at udøve deres forrangsrettigheder i forhold til de modgarantier, de har over for BPP, og at de fortsætter med det, indtil de har inddrevet hele lånebeløbet (25). Kommissionen mener, at dette er en forpligtelse, der påhviler de portugisiske myndigheder for at gennemføre garantiaftalens bestemmelser. Hvis de portugisiske myndigheder ikke udøver deres rettigheder over modgarantierne med henblik på at inddrive lånebeløbet, vil det udgøre statsstøtte til fordel for BPP.
6.3. BPP's anvendelse af lånet på 450 mio. EUR
(77)
Den interesserede part, der indgav bemærkninger til Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, har fremført, at lånet på 450 mio. EUR blev anvendt til at tilbagebetale visse af BPP's kunder og ikke alle de andre, i stedet for at blive anvendt til en omstrukturering af banken. Kommissionen har fra de portugisiske myndigheder modtaget oplysninger, der viser, at lånet blev anvendt til at godtgøre de af BPP's kreditorer, hvis fordringer var forfaldet, eller hvis kreditlinjer stod for at ville udløbe, og som havde besluttet, at de ikke ville forlænge fordringerne eller forny kreditlinjerne. Kommissionen er ikke stødt på noget bestyrket belæg for, at den interesserede part skulle have ret i sin påstand.
7. KONKLUSION:
(78)
I lyset af ovenstående betragtninger konkluderer Kommissionen, at statsgarantien til fordel for BPP udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og ikke kan erklæres forenelig med det indre marked.
8. TILBAGESØGNING
(79)
I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, jf. artikel 1, stk. 14, i forordning (EF) nr. 659/1999. Kun den støtte, der er uforenelig med det indre marked, skal tilbagesøges.
(80)
Formålet med tilbagebetaling er at genskabe den situation, der bestod, før støtten blev ydet. Det formål vil være opfyldt, når den uforenelige støtte er tilbagebetalt af BPP, som på denne vis mister den fordel, banken har haft i forhold til konkurrenterne på markedet. Det beløb, der skal tilbagebetales, bør kunne fjerne den økonomiske fordel, som BPP har nydt.
(81)
I henhold til punkt 3.1 i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (i det følgende benævnt »garantimeddelelsen«) (26) skal støtteelementet i tilfælde af en individuel statsgaranti vurderes i forhold til de betingelser, der er knyttet til garantien og til lånet. I lyset af de alvorlige finansielle vanskeligheder, som BPP befandt sig i på tidspunktet for garantiens udstedelse, var det meget lidt sandsynligt, at denne virksomhed ville have været i stand til at opnå et banklån på markedet uden indgriben fra statens side.
(82)
Da det ikke er muligt at fastlægge en markedspris for en rimelig forrentning af statsgarantien, må der med henblik på en kvantificering af det præcise støttebeløb fastsættes en rimelig referenceværdi. Som fastlagt i første afsnit i punkt 3.2 i Kommissionens garantimeddelelse kan »subventionsækvivalenten« for en lånegaranti i et givet år beregnes på samme måde, som subventionsækvivalenten for et lån på lempelige vilkår. I så fald kan støtteelementet beregnes som forskellen mellem den teoretiske markedsrente og den rente, der er opnået som følge af statsgarantien, efter fradrag af eventuelle betalte præmier.
(83)
I nærværende sag skulle BPP på grund af sine finansielle vanskeligheder og i betragtning af de modgarantier, som banken stillede, for et lån på markedsvilkår, dvs. uden garanti, have betalt en rente svarende til referencesatsen forhøjet med en risikopræmie på 400 basispoint. Støttebeløbet bør derfor beregnes som differencen mellem denne teoretiske markedsrente og den rentesats, det garanterede lån blev ydet til (dvs. EURIBOR + 100 basispoint), efter fradrag af den pris, der faktisk blev betalt for garantien, dvs. 20 basispoints.
(84)
For så vidt angår det samlede lånebeløb, har den portugisiske stat i henhold til de portugisiske myndigheder truffet alle de nødvendige forholdsregler og foranstaltninger til at udøve sine krav med forrang på BPP's modgarantier (som blev ansat til en værdi, der var betydeligt højere end lånebeløbet) (27). Kommissionen formoder, at den portugisiske stat fortsætter med at udøve sine rettigheder for på denne måde at få det samlede lånebeløb tilbagebetalt i forbindelse med afviklingsproceduren, som det forklares i svaret af 15. juni 2010 (28).
(85)
Det beløb, der skal tilbagesøges, er det beløb, der er nævnt i betragtning 83, plus de faktisk påløbne renter på beløbet at regne fra det tidspunkt, hvor støtten blev stillet til rådighed for modtageren (den 5. december 2008), indtil beløbet faktisk er tilbagebetalt. Renterne kan ikke være mindre end den værdi, der fremkommer ved beregning i overensstemmelse med artikel 9 i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (29) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den statsstøtte i form af en garanti for et lån på 450 mio. EUR, som Portugal ulovligt har ydet til Banco Privado Português i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Portugal skal tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte fra støttemodtageren.
2. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004.
Artikel 3
1. Tilbagebetaling af den støtte, der henvises til i artikel 1, skal være øjeblikkelig og effektiv.
2. Portugal efterkommer denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 4
1. Portugal forelægger senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen følgende oplysninger:
a)
det samlede beløb (hovedstol og påløbne renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen
c)
dokumenter, der viser, at den portugisiske stat har udøvet sine forrangsrettigheder i forhold til de modgarantier, som Banco Privado Português har stillet i tilknytning til statsgarantiens udstedelse.
2. Portugal skal holde Kommissionen underrettet om fremskridt med hensyn til de trufne nationale foranstaltninger med henblik på gennemførelse af denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den støtte, der henvises til i artikel 1, er tilendebragt. Portugal indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet eller planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Portugal giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt som følge af tilbagesøgningen.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Den Portugisiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 20.)
a Portugália által a BPP számára állami garancia formájában nyújtott C 33/09 (korábbi NN 57/09, CP 191/09) állami támogatásról
(az értesítés a C(2010) 4932. számú dokumentummal történt)
(Csak a portugál nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/346/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felhívta a közvetlen érdekelteket, hogy a fenti rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
(1)
E határozat a Portugália által a Banco Privado Português (a továbbiakban: BPP) számára állami garancia formájában nyújtott állami támogatásra vonatkozik.
1. ELJÁRÁSI SZEMPONTOK
(2)
2009. március 13-án a Bizottság határozatában (a továbbiakban: a megmentési célú támogatásról hozott határozat) (2) jóváhagyta az állami garanciát, amely a BPP számára 2008. december 5-én hat portugál bank által nyújtott 450 millió EUR értékű kölcsön fedezetéül szolgált. A Bizottság az intézkedést az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja (jelenleg az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja) alapján hat hónapos időszakra engedélyezte, feltételezve, hogy a portugál hatóságok eleget tesznek kötelezettségvállalásuknak, amely szerint hat hónapon belül (azaz 2009. június 5-ig) szerkezetátalakítási tervet nyújtanak be.
(3)
2009. július 15-én a Bizottság felkérte a portugál hatóságokat, hogy sürgősen nyújtsák be a BPP szerkezetátalakítási tervét. Mivel a kért terv benyújtására nem került sor, a 2009. október 6-án kelt levelében a Bizottság az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött.
(4)
2009. november 10-én a Bizottság az állítólagos állami támogatási intézkedés tekintetében megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. Ugyanezen határozatában a Bizottság tájékoztatásnyújtásra szólította fel Portugáliát, és arra kérte, hogy 2009. december 22-ig nyújtsa be a szerkezetátalakítási tervet.
(5)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4)2010. március 6-án tették közzé. A Bizottság felkérte a közvetlen érdekelteket, hogy az állami támogatással kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket. Az észrevételek a 2010. április 6-án kelt levélben érkeztek meg egy harmadik érdekelt féltől, aki személyazonossága bizalmas kezelését kérte.
(6)
A Bizottság 2010. március 12-i levelében információkat kért Portugáliától, amelyre Portugália a 2010. április 13-án kelt és 2010. április 14-i érkezéssel iktatott levelében válaszolt.
(7)
A közvetlen érdekeltek észrevételeit a 2010. április 15-én kelt levélben juttatták el Portugáliához. Portugália ezen észrevételekre a 2010. május 13-án kelt és 2010. május 14-én iktatott levelében válaszolt.
(8)
A Bizottság 2010. április 29-én további információkat kért, amelyeket Portugália a 2010. május 13-án kelt levelében küldött meg. Portugália a 2010. június 15-én és 21-én kelt levelében további információkat bocsátott rendelkezésre.
2. A KEDVEZMÉNYEZETT ÉS AZ INTÉZKEDÉS
2.1. A kedvezményezett
(9)
A BPP portugáliai székhelyű pénzintézmény, amely magánbanki, vállalati tanácsadói és magántőke-szolgáltatásokat nyújt. A BPP ügyfelei magán és intézményes betétesek, köztük öt kölcsönös mezőgazdasági hitelbank (caixas de crédito agrícola mútuo), egy takarékpénztár (caixa económica), több nyugdíjalap, biztosítótársaságok és egyéb ügyfelek. A BPP Portugáliában, Spanyolországban, valamint kisebb mértékben Brazíliában és Dél-Afrikában van jelen.
(10)
A BPP részvényeit nem jegyzik a tőzsdén, és így a részvények piaci értéke nem figyelhető meg. 2008. június 30-án a BPP összes eszközének mérlege 2,9 milliárd EUR-t tett ki, amely a portugál bankágazat összes eszközének kevesebb mint 1 %-át képviseli. A BPP a Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. csoport teljes tulajdonában van. 2008. június 30-án e holdingtársaság részvényei többsége (51,5 %) 12 részvényes tulajdonában volt. 2009-ben a Privado Holding csoportnak 187 alkalmazottja volt, akik közül 148 a BPP számára dolgozott.
2.2. A bank pénzügyi nehézségei
(11)
A portugál hatóságok szerint a globális gazdasági helyzet romlása miatt a BPP likviditási nehézségekkel szembesült, ami jelentősen csökkentette a bank likviditás-kezelési képességét.
(12)
2008. november 24-én a BPP tájékoztatta a Portugál Központi Bankot (a továbbiakban: Portugál Bank), hogy fennáll annak a kockázata, hogy nem tud eleget tenni fizetési kötelezettségeinek. A BPP számára ezt követően lehetővé tették, hogy 2008. december 1-jétől valamennyi kifizetését felfüggessze.
(13)
2008. december 5-én a BPP az alábbiakban ismertetett feltételek mellett 450 millió EUR összegű kölcsönt kapott, amelyért az állam vállalt garanciát. A kölcsön és a garancia csupán a BPP-nek a 2008. november 24-én a mérlegbe bevezetett kötelezettségeit fedezte, valamint a kölcsön csak a betétesek és más hitelezők kifizetésére volt felhasználható, nem pedig a csoport más tagjai kötelezettségeinek fedezésére.
2.3. A sürgősségi támogatási intézkedés
(14)
2008. december 5-én a BPP 450 millió EUR-s összegre vonatkozó, állami garanciával támogatott hitelmegállapodást írt alá, amelyet hat jelentős portugál bankkal (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL; a továbbiakban: bankszindikátus) kötött. A kölcsön futamideje hat hónap volt, amelyet két évre lehetett meghosszabbítani, és a kamatláb EURIBOR + 100 bázispont volt. A kölcsön ellentételezését annak alapján határozták meg, hogy a tranzakció idején mekkora volt a hitelező bankok általi finanszírozás költsége.
(15)
A portugál hatóságok szerint állami garancia nélkül a BPP-t egyetlen hitelező sem lett volna hajlandó ésszerű mértékben finanszírozni a bank nehéz pénzügyi helyzete miatt. A kölcsönt kísérő állami garanciát a 112/97 sz. törvény alapján nyújtották, azaz a Bizottság által 2008. október 29-én jóváhagyott portugál garanciarendszer (5) (60-A/2008 sz. törvény) keretén kívül. A portugál hatóságok különösen azt állapították meg, hogy a BPP fokozódó pénzügyi romlása és a tranzakcióhoz kapcsolódó különleges kockázatok miatt az általános garanciarendszer, amely a fizetőképes bankokra korlátozódik, nem lenne megfelelő keretrendszer a bank számára nyújtott állami beavatkozáshoz.
(16)
Az állami garanciáért fizetett ellentételezést 20 bázisponton rögzítették, figyelembe véve a BPP által nyújtott biztosítékot.
(17)
A biztosíték az alábbiakból áll: i. számos eszközre vonatkozó elsődleges zálogjog, a Portugália, a BPP és a Portugál Bank között kötött szerződésben meghatározottak szerint; valamint ii. első szintű jelzálog, amelynek tárgyát a BPP ingatlan javai képzik. A biztosíték értékét a portugál hatóságok 672 millió EUR-ra becsülték a hitelmegállapodás és a garanciamegállapodás aláírásakor (6). A biztosítéknyújtást az Államkincstár, a BPP és a Portugál Bank által aláírt megállapodás szabályozza, amelyben az Államkincstár nevében a Portugál Bankot nevezik ki letétkezelőként és biztosítékkezelőként. A portugál hatóságok szerint a portugál állam - a nemzeti jog szerint - kivételezett és elsőbbségi jogokat élvez a biztosíték felett.
(18)
Az állami garanciával fedezett kölcsön érvényessége idejére a BPP kötelezettséget vállalt arra, hogy a tulajdonában álló akkori és jövőbeli eszközöket nem értékesíti, nem nyújtja őket fedezetként, illetve más módon nem értékesíti őket.
(19)
A sürgősségi támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálata kapcsán Portugália kötelezettséget vállalt arra, hogy az állami beavatkozást követő hat hónapon belül (azaz 2009. június 5-ig) benyújtja a BPP szerkezetátalakítási tervét.
(20)
A 2009. március 13-i határozatában a Bizottság az intézkedést az állami garancia nyújtásától számított hat hónapos időszakra, azaz 2009. június 5-ig jóváhagyta. A Bizottság szükségesnek ítélte meg a szerkezetátalakítási terv 2009. június 5-ig történő benyújtását, az ellentételezés kivételesen alacsony szintje miatt.
(21)
A garancia érvényességének az eredeti hat hónapos időszakon túli meghosszabbítása érdekében a portugál hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy egy specifikus értesítést nyújtanak be a Bizottságnak.
(22)
A fent említett kötelezettségeinek Portugália nem tett eleget.
2.4. A sürgősségi támogatási intézkedés meghosszabbítása
(23)
A 2009. június 23-i elektronikus levelében Portugália tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy az állami garancia további hat hónapos időszakra való meghosszabbításáról határozott (a Pénzügyminisztérium 2009. június 5-i 13364-A/2009 sz. határozata). Portugália azonban nem jelentette be a meghosszabbítást a Bizottságnak, és a jóváhagyását sem kérte.
(24)
Mivel a Bizottság a támogatást 2009. június 5-ig hagyta jóvá, a megmentési támogatás 2009. június 6-ával jogellenessé vált.
(25)
A BPP hivatalnokai 2009. április 24-én helyreállítási tervet nyújtottak be a Portugál Banknak.
(26)
A 2009. június 5-én kelt levélben a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy a BPP szerkezetátalakítási tervének benyújtása azért késett, mert a Portugál Bank nem fogadta el a BPP által javasolt helyreállítási és szerkezetátalakítási tervet.
(27)
2009. június 9-én a Pénzügyi és Közigazgatási Minisztérium közzétette az „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português” (a Pénzügyi és Közigazgatási Minisztérium pontosítása - a Banco Privado Português vonatkozásában hozott határozat; a továbbiakban: a 2009. június 9-i dokumentum) című dokumentumot, amely megállapítja, hogy a BPP által 2009. április 24-én a Portugál Banknak benyújtott helyreállítási és szerkezetátalakítási terv - többek között - egy feltőkésítési műveletet javasolt, amelyhez az állam 150 és 200 millió EUR közötti összeggel járult volna hozzá törzsrészvények, elsőbbségi részvények és hozam nélküli kiegészítő kötelezettségek formájában. E tervet nem fogadták el, és úgy tekintették, hogy „nem felel meg sem a 63-A/2008 sz. törvényben meghatározott feltőkésítési szabályoknak, sem pedig - tekintettel arra, hogy az ügyben állami támogatásról van szó - a közösségi versenyszabályoknak való megfelelés biztosítását célzó európai uniós iránymutatásoknak sem”.
(28)
A 2009. június 9-i dokumentum arról is beszámolt, hogy a BPP számos ügyfele bízta megtakarításait a bankra, amely ezeket offshore joghatósági területen székhellyel rendelkező közbeiktatott vállalkozások tucatjainak pénzügyi eszközeibe fektette be (abszolút hozamú eszközök). Az e termékekben rejlő kockázatok ellenére a BPP rögzítette a díjazás mértékét és a lejáratkor garantálta az ügyfelek által befektetett tőkét. A felügyeleti hatóságokat nem értesítették e megtérülésre vonatkozó garanciáról, amelyet a bank mérlegébe sem foglaltak bele és tüntették fel. E kötelezettség eltitkolása révén a bank részvényeseinek nem kellett több tőkeinjekciót végrehajtaniuk annak érdekében, hogy a hatályos jogi és szabályozási követelményeknek megfeleljenek. Ezenfelül, a 2009. június 9-i dokumentum szerint, a Portugál Értékpapír-piaci Bizottság (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários; a továbbiakban: PÉB) és a Portugál Bank súlyos szabálytalanságokat talált, amelyek a BPP részéről büntetendő cselekménynek minősülnek.
2.5. Az abszolút hozamú befektetési termékek helyzete
(29)
A 2009. június 9-i dokumentumban a portugál hatóságok megállapították, hogy a felügyeleti hatóságokkal egy olyan megoldást vizsgáltak, amely minimalizálta volna a BPP azon ügyfeleinek veszteségeit, akik birtokában abszolút hozamú eszközök voltak és befektetésük veszélybe került. A kormány által elképzelt megoldás többek között az alábbiakat tartalmazta: 1. egy új pénzügyi eszköz létrehozása, amely az aktuális közvetett abszolút hozamú portfóliót képviseli, a befektetők aktuális helyzetének helyettesítésére; 2. a pénzügyi eszközt egy olyan, BPP-től független jogalany bocsátaná ki és kezelné, amely a nemzeti bankintézetek tulajdonában és irányítása alatt áll.
2.6. A hivatalos vizsgálati eljárás és a sürgősségi támogatási intézkedés második meghosszabbítása
(30)
2009. július 15-én a Bizottság felkérte a portugál hatóságokat, hogy sürgősen nyújtsák be a BPP szerkezetátalakítási tervét, ha átmeneti formában is, felhívva figyelmüket arra, hogy a megmentési támogatás 2009. június 6-tól jogellenessé vált.
(31)
Mivel a kért terv benyújtására nem került sor, a 2009. október 6-án kelt levelében a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött.
(32)
2009. november 10-én a Bizottság az állítólagos állami támogatási intézkedés tekintetében megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. Ugyanezen határozatában a Bizottság tájékoztatásnyújtásra szólította fel Portugáliát, és arra kérte, hogy 2009. december 22-ig nyújtsa be a szerkezetátalakítási tervet.
(33)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (7) tették közzé. A Bizottság felkérte a közvetlen érdekelteket, hogy az állami támogatással kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket.
(34)
2009. december 3-án a portugál hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az állami garancia érvényességét további hat hónappal hosszabbították meg. A portugál hatóságok szerint az állam kényszerítve volt a garancia időtartamának meghosszabbítására, mivel a BPP azonnali megszűnése egyértelműen veszélyeztette volna az éppen megfontolás alatt álló megoldást. Mivel a BPP nyilvánvalóan nem volt abban a helyzetben, hogy a kölcsönt visszafizesse, a BPP számára kölcsönt nyújtó bankok a futamidőt további hat hónappal hosszabbították meg az akkori feltételek megváltoztatása és további finanszírozás nélkül, azzal a feltétellel, hogy a vonatkozó állami garancia érvényessége is meghosszabbodik.
(35)
Következésképpen 2009. december 5-én az állami garancia érvényességét további hat hónappal meghoszszabbították. A meghosszabbítást nem jelentették be a Bizottságnak: a portugál hatóságok csupán tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy a kölcsönhöz nyújtott garanciát megújítják.
(36)
2010. február 25-én a portugál hatóságok levelet küldtek, amelyben elmagyarázták, hogy a kormány által megfontolt elemek szolgáltathatják azon probléma megoldását, amelyet a BPP okozott ügyfelei jelentős részének, nevezetesen az abszolút hozamú befektetési termékek befektetőinek.
(37)
Ugyanezen levelükben a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy 2009. december 11-én a kormány a következőkről határozott:
i.
egy zárt és nem harmonizált különleges befektetési alap létrehozása (Fundo Especial de Investimento; a továbbiakban: KBA), amely az abszolút hozamú befektetési termékek forrásaiból (bruttó eszközök és kötelezettségek) áll, és amelyet az alábbiak jellemeznek: a) a különleges befektetési alap passzív kezelése; b) természetbeni részvényjegyzés; c) négyéves megbízatás, amelyet a részvénytulajdonosok közgyűlésének határozata legfeljebb tíz éves időtartamra hosszabbíthat meg (1. részvény = 1 szavazat); d) az ügyfelek önkéntes tagsága;
ii.
a 450 millió EUR-s kölcsön állami garanciájának megújítása a különleges befektetési alap létrehozásának időpontjáig;
iii.
a betétgarancia alap (Fundo de Garantia de Depósitos, a továbbiakban: BA) aktiválása, amely garantálja az egyes befektetők készpénzhitel-egyenlege teljes értékének visszafizetését, amennyiben ez az érték nem lépi túl a 100 000 EUR-t, valamint a befektetők kompenzációs rendszerének (Sistema de Indemnização aos Investidores; a továbbiakban: BKR) aktiválása, amely garantálja a befektetőnkénti legfeljebb 25 000 EUR összegű kompenzációt a törvény által megszabott feltételek mellett, és nem foglal magában semmilyen állami forrást sem;
iv.
a KBA-hoz csatlakozott ügyfelek számára 250 000 EUR-ig terjedő összegben nyújtott biztosítás, feltéve, hogy megfelelnek a BA és a BKR kritériumainak; így az ügyfél bevételei - a BA-ból és a BKR-ből, valamint a KBA-ból származó kifizetések formájában - és a befektetések névleges értéke (250 000 EUR összegű felső határig) közötti esetleges negatív különbséget az állam biztosítja.
(38)
A portugál állam által a KBA befektetőivel kapcsolatban vállalt kötelezettségek, a jogrendszerből adódóan, csak az alap megszűnése napján alkalmazandók, azaz annak létrehozásától számított négy év múlva, 2014. március 30-án (8).
(39)
2010. február 1-jén a Portugál Értékpapír-piaci Bizottság (a továbbiakban: PÉB) jóváhagyta a fentiekben leírt KBA létrehozását, az alap kezelőjeként a Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A.-t, az alap letéteményeseként a Banif - Banco de Investimento, S.A-t jelölve meg,
(40)
A KBA 2010. március 30-án jött létre.
(41)
2010. április 16-án a Portugál Bank közleményt adott ki, amely megállapítja, hogy a BPP banki engedélyét az április 15-i határozattal visszavonták, mivel a bank szerkezetátalakítása vagy újbóli tőkésítése lehetetlen. Április 22-én a Portugál Bank az illetékes bíróságnál (Tribunal de Comércio de Lisboa) kérte a BPP felszámolását, ezzel egyidőben előterjesztve a felszámoló bizottság kinevezésére irányuló javaslatot. A BPP felszámolása követi a kifejezetten bankintézményekre vonatkozó portugál felszámolási szabályokat. A portugál hatóságok becslése szerint a vonatkozó jogszabályokban meghatározott különféle jogi lépések miatt a felszámolás körülbelül egy évig tarthat.
(42)
2010. május 13-án a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot, hogy a hitelmegállapodás (9) alapján a bankszindikátus lehívta a garanciát, és Portugália május 7-én kifizette a 450 millió EUR-t a hat bank számára. A portugál állam megállapította, hogy már megtette a szükséges lépéseket ahhoz, hogy hitelezőként érvényt szerezzen kivételezett és elsőbbségi jogainak a garanciával kapcsolatos biztosíték tekintetében, mivel követeléseit az illetékes bíróság elé terjesztette (10).
3. A BIZOTTSÁG HATÁROZATA A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁSRÓL
(43)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló, 2009. november 10-i határozatában a Bizottság előterjesztette előzetes értékelését és a szóban forgó intézkedések közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban felmerült kételyeket. A vitatott intézkedések a következők:
-
A garancia árképzése, amely a bankokról szóló közlemény (11) szerint általában megkövetelt szint alatt volt. A Bizottságnak kétségei vannak afelől, hogy a kockázatokat figyelembe véve megfelelő volt-e az ellentételezés. A Bizottság az ilyen árképzést csak Portugália azon kötelezettségvállalása alapján hagyta jóvá, amely szerint olyan szerkezetátalakítási tervet nyújt be, amely hosszú távon megfelelően kezeli ezt az előnyt.
-
A tény, hogy Portugália nem nyújtotta be a szerkezetátalakítási tervet annak ellenére, hogy a 2009. október 6-án kelt levélben hivatalos emlékezetőt kapott.
-
A garancia meghosszabbítása (2009. június 5-én) a Bizottság által eredetileg jóváhagyott hat hónapos időszakon túl.
4. PORTUGÁLIA ÉSZREVÉTELEI
(44)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeikben a portugál hatóságok azzal érveltek, hogy tudatában voltak a Bizottsággal szembeni azon kötelezettségüknek, amelyeket a BPP szerkezetátalakítási tervének benyújtásával kapcsolatban vállaltak. A 2010. április 13-i beadványuk szerint azonban a szerkezetátalakítási terv előterjesztésére vonatkozó végső kötelezettség a BPP-re hárult (a Portugál Bank jóváhagyásával), a portugál állam kötelezettsége csak a terv Bizottságnak való benyújtására vonatkozott. A portugál hatóságok egyszerűen azért nem nyújtották be a Bizottságnak a BPP által előterjesztett szerkezetátalakítási tervet, mivel azt a Portugál Bank nem hagyta jóvá. Függetlenül a portugál állam azon politikai erőfeszítéseitől, amelyek arra irányultak, hogy a BPP valóban teljesítse a Portugál Bankkal, az állammal, és végezetül a Bizottsággal szemben fennálló kötelezettségeit, nem tudtak megfelelni a tájékoztatásra való felszólításnak, amelyet a 2009. november 10-i bizottsági határozat foglalt magában.
(45)
A BPP számára nyújtott állami támogatás tekintetében Portugália azzal érvel, hogy az összhangban volt - és van - a belső piaccal az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint, amennyiben azt a nemzeti pénzügyi rendszer stabilitásának garantálása érdekében nyújtották, az európai történések összefüggésében.
(46)
A 450 millió EUR-s kölcsönre nyújtott állami garancia meghosszabbításai tekintetében Portugália azon a véleményen van, hogy ezek nem minősülnek új állami támogatásnak, hiszen nem változtak meg azok a körülmények, amelyek alapján a Bizottság az állami támogatást jóváhagyta. A - kétszer meghosszabbított - állami garancia feltételei változatlanok maradtak: i. a kölcsön értéke nem növekedett; ii. a kölcsönre vonatkozó kötelezettségeket nem módosították (12); iii. a garanciaszerződés alapján a garancia csak a tőke és a kamatok utolsó kifizetése időpontjától számított harminc napot követően jár le, és a Bizottság tisztában volt azzal, hogy a hitelmegállapodás két évre szólt (13).
(47)
Az állami támogatás kiterjesztése bejelentésének elmulasztásával kapcsolatban a portugál hatóságok úgy érvelnek, hogy a hitelmegállapodás megújítása nem a portugál államtól, hanem a bankszindikátustól és a BPP-től függött, és a garancia meghosszabbításának elmaradása ugyanolyan negatív következményekkel járt volna, mint amelyek az állami támogatási intézkedés esetében teljes mértékben indokolták a Bizottság jóváhagyását. Ezenfelül Portugália úgy véli, hogy a garancia meghoszszabbításának esetei a hitelmegállapodást szabályozó szerződésnek megfelelően automatikusak voltak, azokat a bankszindikátussal szemben a jogbiztonság érdekében mégis formalizálták.
(48)
Ezenfelül a portugál hatóságok szerint a meghosszabbítások (még akkor is, ha azokra új támogatásként tekintenek) nem vezettek gazdasági előnyhöz, mivel a BPP gyakorlatilag nem működött, legalábbis 2008. december 1-jét követően. Így a támogatás - a meghosszabbítással vagy anélkül - „nem nyújtott gazdasági előnyt a BPP számára, illetve versenytársaival szemben nem erősítette meg a BPP helyzetét azon egyszerű oknál fogva, hogy a BPP nem működött a piacon, és ennek következtében nem állt versenyben a többi bankkal” (14). Portugália tehát úgy véli, hogy az intézkedés nem befolyásolta sem a versenyt, sem pedig a tagállamok közötti kereskedelmet.
(49)
Az érdekelt felek észrevételeivel kapcsolatos megjegyzéseikben (lásd lent) a portugál hatóságok megállapították, hogy a 450 millió EUR összegű kölcsönt átlátható módon használták fel annak érdekében, hogy a továbbgyűrűzést elkerüljék, és eleget tegyenek a BPP mérlegében 2008. november 24-én bevezetett kötelezettségeknek.
(50)
A portugál hatóságok azt is megjegyezték, hogy Portugália a BPP felszámolási eljárása részeként gyakorolni fogja jogait a garanciához kapcsolódó biztosítékok felett. A BPP elsőbbségi hitelezőjeként Portugália biztos abban, hogy képes lesz a hitelező bankoknak kifizetett 450 millió EUR-s kölcsön teljes összegét visszanyerni. Ebben a tekintetben a portugál hatóságok megjegyzik, hogy a biztosíték értéke 2010. május 7-én 20 %-kal magasabb volt, mint a garantált kölcsön teljes összege.
(51)
Az állam azon kötelezettségvállalása tekintetében, amely a KBA-hoz csatlakozott azon ügyfelek 250 000 EUR-ig terjedő veszteségeinek kompenzációjára vonatkozott, akik birtokában abszolút hozamú eszközök voltak, Portugália azzal érvel, hogy ez a kötelezettségvállalás nem minősül állami támogatásnak, mivel: i. nem foglal magában sem a KBA alapkezelő társaságának, sem pedig a piacon tevékenykedő más szervnek juttatott állami forrásokat; ii. szabályos és elfogadott mechanizmusról van szó, amely a befektetőket kompenzáló rendszer logikus kiterjesztése; iii. a nemzeti és európai jogi követelményeknek megfelelően nem eredményez gazdasági előnyöket azon befektetők számára, akikre általánosan és kizárólagos feltételekkel irányul, valamint a piaci vagy tagállamok közötti verseny torzulásához sem vezet.
(52)
Ezenfelül - Portugália érvelése szerint - e kötelezettségvállalást követően a KBA ügyfeleinek történt tényleges kifizetések minimálisak, ha egyáltalán sor kerül rájuk. A portugál hatóságok úgy ítélik meg, hogy a 250 000 EUR-s biztosítási fedezet olyan intézkedés, amely a KBA ügyfeleiben hivatott bizalmat kelteni, és amely a legtöbb esetben azonban nem vezet tényleges kifizetéshez. Egy konzervatív forgatókönyv esetén, amely azon a feltételezésen alapul, hogy a KBA eszközeinek 2009. októberi értéke az elkövetkező négy évben tovább csökken, Portugália számításai szerint az ügyfelenkénti legmagasabb kifizetés körülbelül 68 000 EUR lenne. Kedvezőbb forgatókönyvek mellett egyáltalán nem kerülne sor kifizetésekre.
5. MÁS KÖZVETLEN ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI
(53)
A hivatalos eljárás megindításáról szóló, 2009. november 10-i bizottsági határozat 6. cikke alapján 2010. április 6-án a Bizottság kézhez kapta a kellően azonosított harmadik felek észrevételeit, akik személyazonosságuk bizalmas kezelését kérték. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeikben a harmadik felek kiemelték, hogy egyetlen olyan feltételt (a legfeljebb hat hónapos időtartamot és a szerkezetátalakítási terv benyújtását) sem tartottak tiszteletben, amelyek alapján a kölcsönre vonatkozó állami garanciát odaítélték. A benyújtott észrevételek szerint ezért a támogatás jogellenes volt, és a Bizottságnak fel kell szólítania Portugáliát a garancia megszüntetésére. Ezen felül a 450 millió EUR-t - a bank szerkezetátalakítása helyett - a BPP egyes ügyfeleinek kifizetésére használták fel, büntetve ezzel a többi ügyfelet.
6. ÉRTÉKELÉS
6.1. Az intézkedések állami támogatásnak való minősítése
(54)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése megállapítja:
„Ha a Szerződés másként nem rendelkezik, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.”
(55)
Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatósága érdekében olyan, az államnak betudható támogatási intézkedésnek kell fennállnia, amelyet állami forrásból nyújtottak, érinti a tagállamok közötti kereskedelmet és bizonyos vállalkozásoknak szelektív előnyben részesítése által a belső piacon torzítja a versenyt.
6.1.1. A 450 millió EUR összegű kölcsönre nyújtott állami garancia
(56)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy már a megmentési célú támogatásról hozott, 2009. március 13-i határozatában megállapította, hogy az állami garancia állami támogatásnak minősül (15). Az intézkedést állami forrásokból finanszírozzák, mivel Portugália által nyújtott állami garanciát foglal magában. Az, hogy a portugál állam 2010. május 13-án (lásd a (42) preambulumbekezdést) valóban kifizette a bankszindikátust, egyértelműen bizonyítja, hogy állami forrásokat használtak fel.
(57)
A megmentési célú támogatásról hozott, 2009. március 13-i határozat (16) szintén megállapította, hogy az állami garancia lehetővé tette a BPP számára, hogy hasonló körülmények között lévő vállalkozások számára a piacon általában rendelkezésre álló pénzügyi feltételeknél kedvezőbben jusson hozzá a kölcsönhöz abban a valószínűtlen esetben (ahogy azt a portugál hatóságok is elismerték), ha az ilyen kölcsön egyáltalán rendelkezésre állt volna. E tekintetben a megmentési célú támogatásról hozott határozat már megállapította, hogy a 20 bázispontnak megfelelő díj jóval az Európai Központi Bank 2008. október 20-i ajánlása alkalmazásából eredő szint alatt volt. A biztosítékok magas szintje ellenére a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az állami garancia ellentételezése jelentősen alacsonyabb volt annál, mint amekkorát a súlyos helyzetbe került bankok esetében általában megfelelőnek tartanak. Az ellentételezést csak a megmentési szakaszban tekintették megfelelőnek, azzal a feltétellel, hogy a szerkezetátalakítási tervet 2009. június 5-ig benyújtják.
(58)
A többi bankkal ellentétben, amelyek nem élveztek kölcsönökhöz nyújtott állami garanciát, a BPP gazdasági előnyhöz jutott azáltal, hogy az állami garanciára kiszabott díj a piaci szintnél alacsonyabb volt.
(59)
Nem elfogadható a portugál hatóságok által előterjesztett érv, amely szerint a BPP 2008. december 1-jét követően nem működött a piacon. Mivel a BPP banki engedélyét a Portugál Bank csak 2010. április 15-én vonta vissza, a BPP rövid időn belül beléphetett, illetve újra beléphetett volna a piacra. A BPP helyreállítási tervei, amelyet 2008 decembere és 2009 áprilisa között nyújtottak be, valóban azt mutatják, hogy a banknak lehetősége volt gazdasági tevékenységet folytatni a megmentési intézkedés következményeként. A BPP tevékenysége, valamint a nemzeti és nemzetközi pénzügyi piacokon betöltött szerepe miatt lehetséges, hogy ez az előny az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében hatással van a versenyre és a tagállamok közti kereskedelemre. A BPP csak 2010. április 15-től, azaz a banki engedélye visszavonásával veszítette el a képességét, hogy újra belépjen a piacra és esetleg torzítsa a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(60)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az állami garancia gazdasági előnyhöz juttatta a BPP-t azáltal, hogy Portugáliának tulajdonítható állami forrásokat használtak fel. Ez az előny az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében a verseny és a tagállamok közti kereskedelem torzításával fenyeget. Az intézkedés ezért állami támogatásnak minősül.
6.1.2. A KBA ügyfeleinek nyújtott 250 000 EUR garancia
(61)
A fentieknek megfelelően ezen intézkedés kedvezményezettjei azon ügyfelek, akik az abszolút hozamú termékekbe fektettek be, és akik a KBA-hoz való csatlakozást választották. A Portugália által végrehajtott megoldás hiányában a KBA ügyfelei esetében fennállt volna a kockázat, hogy nem kapják meg a kifizetéseket, illetve valószínűbb, hogy kisebb összeghez jutottak volna hozzá, mint a garancia alapján. Portugália saját becslése szerint valószínű, hogy a KBA ügyfeleinek megtérüléseit a garancia növelte. A KBA ügyfelei tehát az intézkedés folytán előnyhöz jutottak.
(62)
Az állami támogatásra vonatkozó szabályok értelmében a pénzeszközök elhelyezésének puszta ténye azonban nem feltétlenül minősül kereskedelmi tevékenységnek, és Portugália beadványa szerint a KBA-ban résztvevők valóban olyan egyének, akik nem vállalkozások. Amenynyiben azonban a KBA keretében kifizetett, állami garanciával fedezett összegek kedvezményezettjei vállalkozások, akkor ezen összegek állami támogatásnak minősülhetnek.
(63)
A Portugália által rendelkezésre bocsátott számadatok azonban egyértelműen mutatják, hogy az állam általi kifizetések jóval a 200 000 EUR-s de minimis küszöbérték alatt lesznek a három éves időszak alatt (17), mihelyt figyelembe veszik a befektetők kompenzációjának rendszere és a betétgarancia alap által nyújtott fedezetet, valamint azt a valószínű összeget, amelyet a befektetők - megbízható feltételezések szerint - az alapul szolgáló pénzeszközökből visszaszereznek.
6.2. Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti összeegyeztethetőség
6.2.1. A 450 millió EUR összegű kölcsönre nyújtott állami garancia
(64)
Portugália úgy érvel, hogy a támogatástartalmat az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint kell értékelni, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintse, ha az „egy tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatás”. A Bizottság emlékeztet arra, hogy a Törvényszék hangsúlyozta, hogy az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontját korlátozottan kell alkalmazni és egy tagállam teljes gazdaságában bekövetkezett zavar megoldására kell irányulnia (18).
(65)
A Bizottság már tudomásul vette, hogy a jelenlegi pénzügyi világválság komoly zavart okozhat egy tagállam gazdaságában, és a bankokat támogató intézkedések e zavar elhárítására alkalmasnak ítélhetők. Mindezt már megerősítette a - Bizottság által elfogadott - bankokról szóló közlemény (19), a feltőkésítési közlemény (20), az értékvesztett eszközökről szóló közlemény (21) és a szerkezetátalakításról szóló közlemény (22). Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja jogalapul szolgálhat tehát a rendszerben bekövetkezett válság megoldása érdekében hozott intézkedésekre. Konkrétan a portugál gazdaság esetében szintén ez volt a jogalapja azoknak a különféle bizottsági határozatoknak, különösen a portugál feltőkésítési program és annak meghosszabbítása jóváhagyásáról szóló, 2010. márciusi határozatnak (23), amelyek a pénzügyi válság elhárítása érdekében a portugál hatóságok által hozott intézkedéseket hagyták jóvá.
(66)
A jelenlegi üggyel kapcsolatban a Bizottság azt is megjegyzi, hogy a megmentési célú támogatásról hozott határozatában értékelte az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontját, és azt alkalmazandónak találta, mivel a teljes portugál pénzügyi rendszert negatívan befolyásolhatta, hogy a BPP nem volt képes eleget tenni pénzügyi kötelezettségeinek (lásd a megmentési célú támogatásról hozott határozat 33-45. preambulumbekezdését).
(67)
Miközben az ismételt felkérések és a tájékoztatásnyújtási felszólítás ellenére sem nyújtotta be a szerkezetátalakítási tervet (lásd a fenti (30)-(32) preambulumbekezdést), Portugália kétszer is meghosszabbította a garanciát előzetes bejelentés és a Bizottság jóváhagyása nélkül.
(68)
Nem elfogadhatóak a portugál hatóságok érvei, amelyek szerint a Bizottság tisztában volt azzal, hogy a szerződés szerint a garancia további két évig nyújtható, és hogy az állami garanciában lényeges változás nem történt. A megmentési célú támogatásról hozott határozat az állami támogatás jóváhagyását a portugál hatóságok azon kötelezettségéhez kötötte, amely szerint a szerkezetátalakítási tervet hat hónapon belül benyújtják. E kötelezettségüknek a portugál hatóságok nem tettek eleget.
(69)
Ezenfelül az, hogy az állami garanciának a bankszindikátus és a BPP határozata alapján történő megújításáról szerződés rendelkezik, nem mentesíti Portugáliát sem azon pontos és egyértelmű kötelezettségei alól, amelyeket a Bizottsággal szemben vállalt és amelyekre a Bizottság a megmentési célú támogatásról hozott határozatot alapozta, sem pedig az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerinti kötelezettségei alól.
(70)
A megmentési célú támogatásról hozott határozat alapjául szolgáló kötelezettségek fényében elfogadhatatlan Portugáliának a szerkezetátalakítási terv benyújtására vonatkozó kötelezettség tekintetében képviselt álláspontja, amely szerint egyetlen feladata csak a terv továbbítása volt a Bizottsághoz. Mindenesetre tény marad, hogy a szerkezetátalakítási tervet nem nyújtották be a megmentési célú támogatásról hozott határozatban megszabott időn belül, ezért a jóváhagyás alapja megszűnt.
(71)
A garancia árképzése a bankokról szóló közlemény szerint általában megkövetelt szint alatt volt ahhoz, hogy összeegyeztethető támogatásnak tekintsék, és a megmentési célú támogatásról hozott határozatban a Bizottság az árképzés ezen szintjét csak Portugália azon kötelezettségvállalása alapján fogadta el, hogy az ország szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet nyújt be, amely kellőképpen minimalizálta volna a verseny torzulását. 2009. június 5-ig egyetlen ilyen tervet sem nyújtottak be, ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy sem a Portugália által 2008. december 5-én nyújtott garancia, sem pedig annak 2009. június 5-ét követő meghosszabbítása nem egyeztethető össze a belső piaccal.
(72)
Bár Portugália nem nyújtotta be a BPP szerkezetátalakítási tervét, a portugál hatóságok olyan információkat szolgáltattak, amelyek bizonyítják, hogy a BPP banki engedélyének visszavonásával 2010. április 15-én megkezdett felszámolási eljárás a bank felszámolásához vezet. Ezenfelül a BPP részvényesei nem részesülnek semmilyen kompenzációban azon összegek felett, amelyek magából a felszámolási eljárásból erednek. Ezen információ alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jövőben a BPP tekintetében nem fenyeget a verseny torzulásának kockázata. Ez a következtetés azonban nem orvosolja azt, hogy a Portugália által 2008. december 5. és 2010. április 15. között nyújtott intézkedés nem összeegyeztethető.
(73)
A kölcsön kamatai piaci értékének meghatározásához a Bizottság értékelését a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapítási módjának módosításáról szóló bizottsági közleményre (24) alapozta. A Bizottság olyan referencia-kamatlábat állapít meg, amely a szokásos biztosítékkal fedezett közép és hosszú lejáratú kölcsönök után a piacon felszámított kamatlábak átlagos szintjét hivatott tükrözni. Ez a referencia-kamatláb olyan minimális kamatláb, amely megemelhető bizonyos, kockázattal járó esetekben, például nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetén, vagy ha a bankok által rendszerint megkövetelt biztosíték nem áll rendelkezésre. Kivételes körülmények között a garancia támogatástartalma elérheti a garancia által ténylegesen fedezett összeget.
(74)
A garancia lehetővé tette a BPP számára, hogy a piacon megszokottakhoz képest kedvezőbb pénzügyi feltételekkel jusson hozzá a kölcsönhöz. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a garancia támogatástartalma kiszámítható annak megállapításával, mekkora volt a különbség a garantált kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb és a között a kamatláb között, amelyet a BPP-nek kellett volna a kölcsön után fizetnie piaci körülmények között, azaz garancia nélkül. Ez a különbség felelne meg annak a prémiumnak, amit egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő kezes ezekért a kezességekért kért volna.
(75)
Jelen ügyben a Bizottság úgy véli, hogy a garancia nélkül a BPP olyan kamatot fizetett volna, amelynek értéke megfelel a referencia-kamatláb plusz 400 bázispontnak, mivel olyan vállalkozásról volt szó, amely nehézséggel tudott nagy értékű biztosítékot szolgáltatni. A Bizottság szerint a 400 bázisponttal való kiegészítés megfelelő, tekintettel a kölcsönre kiszabott magas értékű biztosítékra (lásd a (17) preambulumbekezdést), amely megnövelte annak esélyét, hogy a hitelező számára legalább a kölcsön egy része megtérüljön a BPP nehéz helyzete ellenére. A garancia támogatástartalma tehát magában foglalja a referencia-kamatláb plusz 400 bázispont és a garantált kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb (EURIBOR + 100 bázispont) közötti különbséget, a garanciáért ténylegesen fizetett ár, azaz 20 bázispont levonása után.
(76)
Ebben az összefüggésben a Bizottság azt is megjegyzi, hogy Portugália kijelentette, már érvényesítette a szükséges kéréseit annak érdekében, hogy érvényre juttassa a kivételezett és elsőbbségi jogait, amelyeket a BPP által nyújtott biztosíték felett élvez, és a továbbiakban is megteszi ezt mindaddig, amíg vissza nem nyeri a kölcsön teljes összegét (25). A Bizottság megítélése szerint Portugália köteles ezt megtenni annak érdekében, hogy érvényt szerezzen a garanciamegállapodásban foglalt rendelkezéseknek; amennyiben a kölcsön teljes összegének visszanyerése érdekében nem sikerül érvényt szereznie a biztosíték feletti jogainak, akkor azt a BPP számára nyújtott állami támogatásnak lehet tekinteni.
6.3. A 450 millió EUR-s kölcsön BPP általi felhasználása
(77)
A hivatalos eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatra vonatkozó észrevételeit megküldő érdekelt harmadik fél állítása szerint a 450 millió EUR-s kölcsönt a BPP szerkezetátalakítása helyett a bank bizonyos ügyfeleinek kifizetésére használták fel, szankcionálva ezzel a többit. A portugál hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a kölcsönt a BPP azon hitelezőinek kifizetésére használták, akiknek a hitele esedékes volt, illetve akik hitelkerete lejárt, és akik nem kívántak további hiteleket nyújtani vagy hitelkeretüket megújítani. A Bizottság nem talált az érdekelt harmadik fél állításait megalapozó semmilyen bizonyítékot.
7. KÖVETKEZTETÉS
(78)
A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a BPP-nek nyújtott állami garancia az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül, és nem egyeztethető össze a belső piaccal.
8. VISSZAFIZETTETÉS
(79)
A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére. Csak a belső piaccal össze nem egyeztethető támogatást kell visszafizettetni.
(80)
A visszafizettetés célja a támogatásnyújtást megelőző állapot visszaállítása. Az eredeti állapot visszaállítása akkor következik be, amikor a BPP visszafizeti az össze nem egyeztethető támogatást, miáltal elveszíti azokat az előnyöket, amelyeket a versenytársaival szemben élvezett. A visszafizetendő összegnek meg kell szüntetnie a BPP számára nyújtott gazdasági előnyt.
(81)
Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (26) (a továbbiakban: a kezességvállalásról szóló közlemény) 3.1. pontja szerint egyedi állami garancia esetén a támogatástartalom értékelését a garancia és a kölcsön feltételei viszonylatában kell elvégezni. Mivel a BPP a garancia nyújtásának idején súlyos pénzügyi nehézségekkel küzdött, nagyon valószínűtlen, hogy a vállalkozás a piacon az állam közbeavatkozása nélkül banki kölcsönhöz jutott volna.
(82)
Elfogadható referenciaértéket kell megállapítani a támogatás összegének pontos számszerűsítéséhez, mivel az állami garanciáért fizetett ellentételezés megfelelő piaci ára nem meghatározható. A kezességvállalásról szóló közlemény 3.2. pontjában meghatározottak szerint adott évben a „pénzben kifejezett támogatástartalom” ugyanolyan módon számítható ki, mint a kedvezményes kamatozású kölcsön támogatástartalma. Tehát a támogatás összege egy elméleti piaci kamatláb és az állami kezességvállalásnak köszönhetően - az esetlegesen kifizetett díjak levonása után - elért kamatláb különbségeként számítható ki.
(83)
Jelen ügyben - a BPP pénzügyi nehézségeit tekintve és a nyújtott biztosítékok figyelembevételével - a BPP-nek a kölcsönért piaci feltételek mellett, azaz kezességvállalás nélkül, a referencia-kamatlábat, valamint 400 bázispontot kitevő kockázati felárat kellett volna fizetnie. A támogatás összegét tehát ezen elméleti piaci kamatláb és a kezességvállalással biztosított kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb (azaz EURIBOR + 100 bázispont) közötti különbségként kell kiszámítani, a garanciáért ténylegesen fizetett ár, azaz 20 bázispont levonása után.
(84)
Maga a kölcsön teljes összege tekintetében, a portugál hatóságok szerint a portugál állam ezidáig minden szükséges intézkedést és lépést megtett annak érdekében, hogy érvényt szerezzen elsőbbségi jogainak, amelyeket a BPP által nyújtott biztosíték felett élvez (amelynek értékét jóval a kölcsön értéke felettinek becsülték) (27). A Bizottság feltételezi, hogy a portugál állam továbbra is érvényt szerez e jogainak, a felszámolási eljárás során visszaszerezve ezzel a kölcsön teljes összegét, ahogy azt a 2010. június 15-i válaszában maga is megállapította (28).
(85)
A (83) bekezdésben említett összeg nem más, mint a visszafizettetendő összeg, valamint az erre az összegre ténylegesen járó kamat a támogatás kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának eredeti időpontjától (2008. december 5.) a visszatérítés tényleges időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan. A kamat nem lehet alacsonyabb a 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (29) 9. cikke szerint kiszámított összegnél,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 450 millió EUR-s kölcsönnel kapcsolatban Portugália által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével a Banco Privado Português számára jogellenesen nyújtott garancia nem egyeztethető össze a belső piaccal.
2. cikk
(1) Portugáliának vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel az 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszafizettetendő összeget a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának eredeti időpontjától a tényleges visszafizettetés időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan kamat terheli.
(3) A kamatot a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban konszolidált alapon kell kiszámítani.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetésének haladéktalanul és hatékonyan kell megtörténnie.
(2) Portugália biztosítja, hogy e határozatot az arról való értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtják.
4. cikk
(1) E határozatról való értesítéstől számított két hónapon belül Portugália a Bizottság rendelkezésére bocsátja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezett által visszafizetendő teljes összeg (alapösszeg és kamatok);
b)
a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
dokumentumok, amelyek bizonyítják, hogy Portugália érvényt szerzett elsőbbségi jogainak a garanciával összefüggésben a BPP által felajánlott biztosíték felett.
(2) Portugáliának az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetéséig rendszeresen tájékoztatnia kell a Bizottságot az e határozatnak való megfelelés érdekében hozott nemzeti intézkedésekről. Portugáliának - a Bizottság egyszerű kérésére - azonnal be kell nyújtania a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekre vonatkozó információkat. Részletes információkkal kell szolgálnia a támogatás és a kamat összegeiről, amelyeket a kedvezményezett már visszafizetett.
5. cikk
Ennek a határozatnak a Portugál Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 20-án.