RÅDETS DIREKTIV 2010/23/EU
af 16. marts 2010
om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår en fakultativ og midlertidig anvendelse af ordningen for omvendt betalingspligt ved levering af bestemte tjenesteydelser, som kan være udsat for svig
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 2006/112/EF (3) fastsætter, at momsen påhviler den afgiftspligtige person, som foretager transaktioner, der involverer en afgiftspligtig levering af varer eller tjenesteydelser. I forbindelse med grænseoverskridende transaktioner og for bestemte indenlandske sektorer, der er forbundet med høj risiko, såsom bygge- og anlægssektoren eller affaldssektoren, påtænkes det imidlertid at overføre momspligten til den person, der modtager leveringen.
(2)
Da momssvig er meget alvorligt, bør medlemsstaterne have mulighed for at anvende en ordning midlertidigt, hvorved momspligten overføres til den person, hvortil kvoter til udledning af drivhusgasser, som defineret i artikel 3 i direktiv 2003/87/EF (4), og andre enheder, som kan benyttes med henblik på overholdelse af nævnte direktiv, overdrages.
(3)
Indførelsen af en sådan ordning, der er målrettet mod disse tjenesteydelser, som ud fra de seneste erfaringer er særligt udsatte for svig, men ikke anvendes generelt, bør ikke have en negativ indvirkning på de grundlæggende principper i momsordningen, såsom betaling i flere led.
(4)
Medlemsstaterne bør forelægge en evalueringsrapport om anvendelsen af ordningen for at gøre det muligt at foretage en vurdering af ordningens effektivitet.
(5)
For at der kan foretages en gennemskuelig vurdering af ordningens virkning på svigagtig adfærd, bør medlemsstaternes evalueringsrapporter baseres på forud fastsatte kriterier, som medlemsstaterne fastlægger. Sådanne evalueringer bør indeholde en klar vurdering af omfanget af svig før og efter anvendelsen af ordningen og af efterfølgende ændringer i tendenserne for svigagtig adfærd, herunder ved levering af andre tjenesteydelser. Rapporten bør også evaluere overholdelsesomkostningerne for de afgiftspligtige personer.
(6)
Enhver medlemsstat, der har konstateret en ændring i tendenserne for svigagtig adfærd på dens område i forbindelse med de tjenesteydelser, der er omhandlet i dette direktiv, bør indgive en rapport herom.
(7)
For at give alle medlemsstaterne mulighed for at anvende en sådan ordning er det nødvendigt at foretage en specifik ændring af direktiv 2006/112/EF.
(8)
Målet for dette direktiv, nemlig at sætte ind over for momssvig ved hjælp af en midlertidig foranstaltning, som afviger fra de eksisterende EU-regler, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke videre end, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(9)
Direktiv 2006/112/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2006/112/EF indsættes følgende artikel:
»Artikel 199a
1. Medlemsstaterne kan indtil den 30. juni 2015 og for en periode på mindst to år fastsætte, at den afgiftspligtige person er modtageren i følgende transaktioner:
a)
overdragelse af kvoter til udledning af drivhusgasser som defineret i artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (5), som kan overdrages i henhold til artikel 12 i nævnte direktiv
b)
overdragelse af andre enheder, som driftsledere kan benytte med henblik på overholdelse af nævnte direktiv.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om anvendelsen af den i stk. 1 omhandlede ordning i forbindelse med indførelsen af ordningen og forsyner Kommissionen med følgende oplysninger:
a)
en angivelse af anvendelsesområdet for den foranstaltning, der gennemfører ordningen, og en udførlig beskrivelse af de ledsagende foranstaltninger, herunder enhver indberetningsforpligtelse for afgiftspligtige personer og enhver kontrolforanstaltning
b)
evalueringskriterier, der gør det muligt at sammenligne svigagtig adfærd i forbindelse med de tjenesteydelser, der er anført i stk. 1, før og efter anvendelsen af ordningen, svigagtig adfærd i forbindelse med andre tjenesteydelser før og efter anvendelsen af ordningen samt enhver stigning i andre typer af svigagtig adfærd før og efter anvendelsen af ordningen
c)
begyndelsestidspunktet og den periode, som den foranstaltning, der gennemfører ordningen, skal gælde for.
3. De medlemsstater, der anvender den i stk. 1 omhandlede ordning, indgiver på grundlag af evalueringskriterierne i stk. 2, litra b), en rapport til Kommissionen senest den 30. juni 2014. Rapporten skal klart angive, hvilke oplysninger der skal behandles fortroligt, og hvilke oplysninger der kan offentliggøres.
Rapporten skal indeholde en udførlig vurdering af den samlede virkning og effektivitet af foranstaltningen, navnlig for så vidt angår:
a)
indvirkningen på svigagtig adfærd i forbindelse med levering af de tjenesteydelser, der er omfattet af foranstaltningen
b)
en eventuel ændring af den svigagtige adfærd til at omfatte varer eller andre tjenesteydelser
c)
overholdelsesomkostningerne for de afgiftspligtige personer som følge af foranstaltningen.
4. Enhver medlemsstat, der efter denne artikels ikrafttræden har konstateret en ændring i tendenserne for svigagtig adfærd på deres område i forbindelse med de i stk. 1 anførte tjenesteydelser, skal indgive en rapport herom til Kommissionen senest den 30. juni 2014.
Artikel 2
De medlemsstater, der vælger at anvende den i artikel 199a, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF omhandlede ordning, underretter Kommissionen om bestemmelserne i den foranstaltning, der gennemfører ordningen, når ordningen begynder.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Direktivet anvendes indtil den 30. juni 2015.
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Artikel 6
Dette direktiv offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. marts 2010.
A TANÁCS 2010/23/EU IRÁNYELVE
(2010. március 16.)
a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelvnek a fordított adózási mechanizmus bizonyos csalásra alkalmas szolgáltatásokra vonatkozó választható és ideiglenes alkalmazása tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A 2006/112/EK tanácsi irányelv (3) úgy rendelkezik, hogy a héát az adóztatandó termékértékesítést vagy szolgáltatást végző adóalany köteles megfizetni. Határokon átnyúló ügyletek és egyes nagy kockázatot jelentő belföldi ágazatok - mint például az építési szektor és a hulladékgazdálkodás - esetében azonban előírható, hogy a héafizetési kötelezettség arra a személyre tevődjön át, akinek a részére az adóköteles termékértékesítést vagy szolgáltatást teljesítették.
(2)
A héacsalások súlyosságára tekintettel lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok ideiglenes jelleggel olyan mechanizmust alkalmazzanak, amelynek keretében az adófizetési kötelezettség áttevődik arra a személyre, akire a 2003/87/EK irányelv (4) 3. cikkében meghatározott üvegházhatású gázok kibocsátási egységeit, valamint az említett irányelvnek való megfelelés céljára felhasználható más egységeket átruházták.
(3)
Az említett mechanizmusnak az általános alkalmazástól eltérő bevezetése ezen szolgáltatások esetében, amelyek a közelmúltbeli tapasztalatok alapján különösen alkalmasak csalásra, nem érintheti hátrányosan a héarendszer alapelveit, mint például a többfázisú fizetést.
(4)
A tagállamoknak értékelő jelentést kell készíteniük a mechanizmus alkalmazásáról, ezzel segítve a mechanizmus hatékonyságának vizsgálatát.
(5)
Annak érdekében, hogy a mechanizmus alkalmazásának a csalárd tevékenységekre gyakorolt hatása átlátható módon értékelhető legyen, a tagállamok értékelő jelentéseinek a tagállamok által előre meghatározott kritériumokon kell alapulniuk. Az említett értékelésnek egyértelműen fel kell mérnie a csalásoknak a mechanizmus alkalmazását megelőző és azt követő mértékét, valamint a csalárd tevékenységekre jellemző tendenciák ebből eredő változását, beleértve más szolgáltatások értékesítését is. A jelentésben értékelni kell az előírt kötelezettségeknek való megfelelés érdekében az adóalanyoknál jelentkező költségeket is.
(6)
Minden egyes tagállam, amely területén az ezen irányelv hatálya alá tartozó szolgáltatások tekintetében a csalárd tevékenységekre jellemző tendenciákban változást észlel, erről jelentést készít.
(7)
Annak érdekében, hogy az említett mechanizmus alkalmazására minden tagállamnak lehetősége legyen, szükséges erre vonatkozóan módosítani a 2006/112/EK irányelvet.
(8)
Mivel ezen irányelv célját, azaz a héacsalásoknak a meglévő uniós szabályoktól eltérő ideiglenes intézkedéssel történő visszaszorítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(9)
A 2006/112/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2006/112/EK irányelvben a következő cikk kerül beillesztésre:
„199a. cikk
(1) A tagállamok 2015. június 30-ig, legalább kétéves időszakra előírhatják, hogy a héa megfizetéséért felelős személy az az adóalany, akinek a részére az alábbi ügyletek bármelyikét teljesítették:
a)
az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (5) 3. cikkében meghatározott, üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó, az említett irányelv 12. cikke szerint átruházható egységek átruházása;
b)
más, a gazdasági szereplők által az említett irányelvnek való megfelelés céljából felhasználható egységek átruházása.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdésben előírt mechanizmus alkalmazásáról annak bevezetésekor, és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a következő információkat:
a)
nyilatkozatot a mechanizmust alkalmazó intézkedés hatályáról, valamint a kísérő intézkedések részletes leírását, beleértve az adóalanyokat terhelő bármely bevallási kötelezettséget és bármely ellenőrző intézkedést;
b)
azokat az értékelési kritériumokat, amelyek lehetővé teszik a mechanizmus alkalmazását megelőzően, illetve azt követően az (1) bekezdésben felsorolt szolgáltatásokkal kapcsolatban elkövetett, illetve más szolgáltatásokkal kapcsolatban elkövetett csalások összehasonlítását, valamint a más típusú csalárd tevékenységek tekintetében esetlegesen bekövetkezett növekedés felmérését;
c)
a mechanizmust alkalmazó intézkedés alkalmazásának kezdetét és érvényességének időtartamát.
(3) Az (1) bekezdésben előírt mechanizmust alkalmazó tagállamok a (2) bekezdés b) pontjában előírt értékelési kritériumok alapján legkésőbb 2014. június 30-ig jelentést nyújtanak be a Bizottság számára. A jelentésben egyértelműen jelezni kell, hogy melyek a bizalmasan kezelendő, illetve a nyilvánosságra hozható információk.
A jelentésben részletesen értékelni kell az intézkedés általános eredményességét és hatékonyságát, különös tekintettel a következőkre:
a)
az intézkedés hatálya alá tartozó szolgáltatásokkal kapcsolatban elkövetett csalásokra gyakorolt hatás;
b)
a csalások esetleges áthelyeződése termékekre vagy más szolgáltatásokra;
c)
az intézkedésnek való megfelelésnek az adóalanyoknál jelentkező költségei.
(4) Minden tagállam, amely e cikk hatálybalépésétől kezdődően az (1) bekezdésben felsorolt szolgáltatásokkal kapcsolatban elkövetett csalások tendenciáiban változást észlel, erről legkésőbb 2014. június 30-ig jelentést nyújt be a Bizottságnak.
2. cikk
A 2006/112/EK irányelv 199a. cikkének (1) bekezdésében előírt mechanizmus alkalmazását választó tagállamok a mechanizmus alkalmazásának megkezdésekor tájékoztatják a Bizottságot a mechanizmust tartalmazó intézkedéseik rendelkezéseiről.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
4. cikk
Ezt az irányelvet 2015. június 30-ig kell alkalmazni.
5. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
6. cikk
Ezt az irányelvet az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
Kelt Brüsszelben, 2010. március 16-án.