ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 23. září 2013
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
(2013/488/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (1), a zejména na článek 24 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možno rozvíjet aktivity Rady ve všech oblastech, které vyžadují nakládání s utajovanými informacemi, je vhodné zavést komplexní bezpečnostní systém ochrany utajovaných informací vztahující se na Radu, její generální sekretariát a členské státy.
(2)
Toto rozhodnutí by se mělo uplatňovat v případech, kdy Rada, její přípravné orgány a generální sekretariát Rady nakládají s utajovanými informacemi EU.
(3)
V souladu s vnitrostátními právními předpisy a v míře nezbytné pro fungování Rady by členské státy měly dodržovat toto rozhodnutí v případech, kdy jejich příslušné orgány, pracovníci nebo dodavatelé nakládají s utajovanými informacemi EU, aby měl každý jistotu, že utajovaným informacím EU je poskytována rovnocenná úroveň ochrany.
(4)
Rada, Komise a Evropská služba pro vnější činnosti (ESVČ) se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(5)
Rada zdůrazňuje, že je důležité, aby se Evropský parlament a další orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie případně připojily k uplatňování zásad, standardů a pravidel pro ochranu utajovaných informací, které jsou nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států.
(6)
Rada by měla stanovit vhodný rámec pro případné sdílení utajovaných informací EU v držení Rady s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie, a to v souladu s tímto rozhodnutím a platnými interinstitucionálními ujednáními.
(7)
Základní zásady a minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím pro ochranu utajovaných informací EU by měly v rámci své vnitřní organizace uplatňovat instituce a agentury Unie zřízené podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Europol a Eurojust, je-li tak stanoveno v aktu, jímž jsou zřízeny.
(8)
Bezpečnostní pravidla na ochranu utajovaných informací EU přijatá Radou by měla být uplatňována v rámci operací pro řešení krizí zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii a jejich pracovníky, je-li tak stanoveno v aktu Rady, jímž jsou tyto operace zřízeny.
(9)
Bezpečnostní pravidla na ochranu utajovaných informací EU přijatá Radou by měli uplatňovat zvláštní zástupci EU a členové jejich týmů, je-li tak stanoveno v příslušném aktu Rady.
(10)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny články 15 a 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a jejich prováděcí akty.
(11)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny platné postupy členských států v oblasti informování jejich národních parlamentů o činnostech Unie.
(12)
Aby bylo uplatňování bezpečnostních pravidel na ochranu utajovaných informací EU zajištěno včas se zřetelem k přistoupení Chorvatska k Evropské unii, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Účel, oblast působnosti a definice
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Tyto základní zásady a minimální standardy jsou použitelné pro Radu a generální sekretariát Rady a dodržují je členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy tak, aby měl každý jistotu, že utajovaným informacím EU je poskytována rovnocenná úroveň ochrany.
3. Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí definice uvedené v dodatku A.
Článek 2
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi EU“ se rozumějí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a)
TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození podstatných zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b)
SECRET UE / EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c)
CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d)
RESTREINT UE / EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení uvádějící oblast činnosti, k níž se vztahují, identifikující původce, omezující distribuci či použití nebo uvádějící informace o způsobilosti k předání.
Článek 3
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Příslušné orgány zajistí odpovídající utajení utajovaných informací EU, jejich jasné označení jako utajované informace a zachování stupně utajení pouze po nezbytnou dobu.
2. Bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit ani zrušit stupeň utajení utajovaných informací EU a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení uvedených v čl. 2 odst. 3.
3. Rada schválí bezpečnostní politiku pro vytváření utajovaných informací EU, která zahrnuje praktickou příručku pro stanovování stupňů utajení.
Článek 4
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Pokud členské státy poskytnou v rámci struktur či sítí Unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Rada a generální sekretariát Rady tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v dodatku B.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 5
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces je zaměřen na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany podle dodatku A. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
2. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uloženy, a na místě vyhodnocené hrozbě škodlivých nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
3. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
4. Plány zajištění kontinuity provozu zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na ukládání těchto informací.
Článek 6
Provádění tohoto rozhodnutí
1. V případě potřeby Rada na doporučení Bezpečnostního výboru schválí bezpečnostní politiky, kterými se stanoví prováděcí opatření k tomuto rozhodnutí.
2. Bezpečnostní výbor může na své úrovni schválit bezpečnostní pokyny, které doplní nebo podpoří toto rozhodnutí a veškeré bezpečnostní politiky schválené Radou.
Článek 7
Personální bezpečnost
1. Personální bezpečností se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU je umožněn pouze osobám, které:
-
potřebují znát utajované informace,
-
jsou případně bezpečnostně prověřeny pro odpovídající stupeň utajení a
-
byly poučeny o svých povinnostech.
2. Bezpečnostní prověrka slouží k tomu, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím ke své loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
3. Všechny osoby v generálním sekretariátu Rady, jejichž povinnosti vyžadují, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším nebo s nimi nakládaly, musí být před umožněním přístupu k takovým utajovaným informacím EU bezpečnostně prověřeny pro odpovídající stupeň utajení. Tyto osoby musí obdržet od orgánu generálního sekretariátu Rady oprávněného ke jmenování oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení a do konkrétního data.
4. Pracovníci členských států uvedení v čl. 15 odst. 3, jejichž povinnosti mohou vyžadovat přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí být před umožněním přístupu k takovým utajovaným informacím EU bezpečnostně prověřeni pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak řádně oprávněni z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Všechny osoby musí být před tím, než jim bude umožněn přístupu k utajovaným informacím EU, a poté v pravidelných intervalech poučeny o svých povinnostech souvisejících s ochranou utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím; uvedené osoby tuto skutečnost potvrdí.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze I.
Článek 8
Fyzická bezpečnost
1. Fyzickou bezpečností se rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit neoprávněný nebo násilný vstup útočníka, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny areály, budovy, kanceláře, místnosti a další prostory, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace ukládány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy podle čl. 10 odst. 2.
4. Prostory, v nichž jsou ukládány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s přílohou II a musí je schválit příslušný bezpečnostní orgán.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze schválené prostředky nebo zařízení.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze II.
Článek 9
Správa utajovaných informací
1. Správou utajovaných informací se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu a doplňují opatření stanovená v článcích 7, 8 a 10, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací a odhalovat takové ohrožení nebo ztrátu informací. Tato opatření se týkají zejména vytváření, evidence, kopírování, překladů, snížení nebo zrušení stupně utajení, přenášení a ničení utajovaných informací EU.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí za tímto účelem systém registrů. Informace se stupněm utajení TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. Útvary a prostory, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace ukládány, podléhají pravidelné inspekci prováděné příslušným bezpečnostním orgánem.
4. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s čl. 10 odst. 6;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s čl. 10 odst. 6, nebo
ii)
ve všech ostatních případech podle pokynů stanovených příslušným bezpečnostním orgánem v souladu s příslušnými ochrannými opatřeními stanovenými v příloze III.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v přílohách III a IV.
Článek 10
Ochrana utajovaných informací EU, s nimiž se nakládá v komunikačních a informačních systémech
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů představuje jistotu, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů. Účinné zabezpečení informací zajišťuje příslušnou míru důvěrnosti, integrity, dostupnosti, nepopiratelnosti a autenticity informací. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
2. Komunikačním a informačním systémem se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů. Toto rozhodnutí se použije na komunikační a informační systémy, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU.
3. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
4. Veškeré komunikační a informační systémy podléhají akreditačnímu řízení. Cílem akreditace je získat jistotu, že byla provedena veškerá vhodná bezpečnostní opatření a že byla dosažena dostatečná úroveň ochrany utajovaných informací EU a komunikačních a informačních systémů v souladu s tímto rozhodnutím. Rozhodnutí o akreditaci stanoví nejvyšší stupeň utajení informací, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky.
5. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
6. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
Důvěrnost informací se stupněm utajení SECRET UE / EU SECRET a vyšším je chráněna kryptografickými prostředky schválenými Radou jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu na základě doporučení Bezpečnostního výboru.
b)
Důvěrnost informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo RESTREINT UE / EU RESTRICTED je chráněna kryptografickými prostředky schválenými generálním tajemníkem Rady (dále jen „generální tajemník“) jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu na základě doporučení Bezpečnostního výboru.
Aniž je dotčeno písmeno b) může být důvěrnost utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo RESTREINT UE / EU RESTRICTED v rámci vnitrostátních systémů členských států chráněna kryptografickými prostředky schválenými schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu daného členského státu.
7. Během elektronického přenosu utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou použít zvláštní postupy, jak je uvedeno v příloze IV.
8. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí v souvislosti se zabezpečením informací tyto orgány:
a)
orgán pro zabezpečení informací;
b)
orgán TEMPEST;
c)
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu;
d)
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
9. Příslušné orgány generálního sekretariátu Rady a členských států zřídí pro každý systém:
a)
orgán pro bezpečnostní akreditaci;
b)
provozní orgán pro zabezpečení informací.
10. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze IV.
Článek 11
Průmyslová bezpečnost
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU ze strany dodavatelů nebo subdodavatelů během jednání před uzavřením utajovaných smluv a během celého životního cyklu utajovaných smluv. Tyto smlouvy nesmí umožnit přístup k informacím se stupněm utajení TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET.
2. Generální sekretariát Rady může na základě smlouvy pověřit plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich ukládání, průmyslové nebo jiné subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, který uzavřel dohodu nebo správní ujednání podle čl. 13 odst. 2 písm. a) nebo b).
3. Generální sekretariát Rady jakožto zadavatel zajistí, aby při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv průmyslovým nebo jiným subjektům byly dodržovány minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny tímto rozhodnutím a na něž dotyčná smlouva odkazuje.
4. Vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán každého členského státu zajistí v rozsahu daném vnitrostátními právními předpisy, aby dodavatelé a subdodavatelé registrovaní na jejich území přijali všechna vhodná opatření na ochranu utajovaných informací EU během jednání před uzavřením smluv a při plnění utajované smlouvy.
5. Vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán každého členského státu zajistí v souladu s vnitrostátními právními předpisy, aby dodavatelé a subdodavatelé registrovaní v příslušném členském státě a účastnící se zakázek na základě utajovaných smluv nebo utajovaných subdodavatelských smluv, které vyžadují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE / EU SECRET v jejich prostorách, buď při plnění takových smluv, nebo před jejich uzavřením, byli držiteli osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení pro požadovaný stupeň utajení.
6. Pracovníkům dodavatele či subdodavatele, kteří pro plnění utajované smlouvy potřebují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE / EU SECRET, vydá příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s minimálními standardy stanovenými v příloze I.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze V.
Článek 12
Sdílení utajovaných informací EU
1. Rada stanoví podmínky, za nichž může sdílet utajované informace EU, které má ve svém držení, s dalšími institucemi, orgány nebo jinými subjekty Unie. Za tímto účelem je možné zavést vhodný rámec, mimo jiné i uzavřením interinstitucionálních dohod či jiných ujednání, pokud je to k uvedenému účelu nezbytné.
2. Jakýkoli takový rámec zajistí, aby utajovaným informacím EU byla poskytnuta ochrana odpovídající jejich stupni utajení a v souladu se základními zásadami a minimálními standardy, které musí být rovnocenné zásadám a standardům stanoveným v tomto rozhodnutí.
Článek 13
Výměna utajovaných informací se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Rada určí, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s některým třetím státem nebo mezinárodní organizací, vytvoří se za tím účelem příslušný rámec.
2. S cílem vytvořit tento rámec a stanovit vzájemně uplatňovaná pravidla pro ochranu vyměňovaných utajovaných informací:
a)
Unie uzavře se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi dohody o bezpečnostních postupech pro výměnu a ochranu utajovaných informací (dále jen „dohody o bezpečnosti informací“) nebo
b)
generální tajemník Rady může jménem generálního sekretariátu Rady uzavřít správní ujednání v souladu s bodem 17 přílohy VI, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
3. Dohody o bezpečnosti informací nebo správní ujednání podle odstavce 2 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které nejsou méně přísné než minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím.
4. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Rada, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá Rada případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Rada původcem utajovaných informací, které mají být poskytnuty, generální sekretariát Rady nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme jeho odpovědnost Rada.
5. Za účelem ověření účinnosti zavedených bezpečnostních opatření ve třetím státě nebo mezinárodní organizaci zajišťujících ochranu poskytovaných nebo vyměňovaných utajovaných informací EU se vykonají hodnotící návštěvy.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku jsou stanovena v příloze VI.
Článek 14
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí příslušnému bezpečnostnímu orgánu.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody domnívat se, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, přijme vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný orgán v souladu s příslušnými právními předpisy veškerá vhodná opatření s cílem:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně odpovědni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie a členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
5. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu s příslušnými pravidly a předpisy. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
Článek 15
Odpovědnost za provádění
1. Rada přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila jednotné uplatňování tohoto rozhodnutí.
2. Generální tajemník Rady přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistil, že při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo s jinými utajovanými informacemi nebo při jejich ukládání bude v prostorách využívaných Radou a v generálním sekretariátu Rady uplatňováno toto rozhodnutí ze strany úředníků a ostatních zaměstnanců generálního sekretariátu Rady, pracovníků vyslaných ke generálnímu sekretariátu Rady a dodavatelů generálního sekretariátu Rady.
3. Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo při jejich ukládání bude toto rozhodnutí dodržováno:
a)
pracovníky stálých zastoupení členských států při Evropské unii a členů jejich delegací, kteří se účastní zasedání Rady či jejích přípravných orgánů nebo jiných činností Rady;
b)
jinými pracovníky správních orgánů členských států, včetně pracovníků vyslaných k těmto orgánům, bez ohledu na to, zda působí na území členských států nebo v zahraničí;
c)
jinými osobami v členských státech, které jsou k přístupu k utajovaným informacím EU řádně oprávněny z titulu své funkce, a
d)
dodavateli členských států, ať již působí na území členských států nebo v zahraničí.
Článek 16
Organizace bezpečnosti v rámci Rady
1. V rámci své úlohy při zajišťování jednotného uplatňování tohoto rozhodnutí Rada schválí:
a)
dohody uvedené v čl. 13 odst. 2 písm. a);
b)
rozhodnutí opravňující k poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem nebo držitelem je Rada, třetím státům a mezinárodním organizacím nebo rozhodnutí o poskytnutí takového souhlasu, a to v souladu se zásadou souhlasu původce;
c)
roční program hodnotících návštěv doporučený Bezpečnostním výborem, zahrnující hodnotící návštěvy služeb a prostor členských států, institucí, agentur a útvarů Unie, na něž se vztahuje toto rozhodnutí nebo jeho zásady, a hodnotící návštěvy třetích států a mezinárodních organizací za účelem ověření účinnosti opatření zavedených na ochranu utajovaných informací EU, a
d)
bezpečnostní politiky podle čl. 6 odst. 1.
2. Bezpečnostním orgánem generálního sekretariátu Rady je generální tajemník Rady. Generální tajemník Rady v této funkci:
a)
provádí bezpečnostní politiku Rady a její přezkum;
b)
koordinuje s vnitrostátními bezpečnostními orgány členských států veškeré bezpečnostní otázky týkající se ochrany utajovaných informací souvisejících s činností Rady;
c)
vydává úředníkům a ostatním zaměstnancům generálního sekretariátu Rady, jakož i vyslaným národním odborníkům oprávnění k přístupu k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším v souladu s čl. 7 odst. 3;
d)
podle potřeby nařizuje vyšetřování jakéhokoli faktického nebo možného ohrožení či ztráty utajovaných informací, jejichž držitelem nebo původcem je Rada, nebo v případě podezření z ohrožení či ztráty takových informací a žádá příslušné bezpečnostní orgány o spolupráci při tomto vyšetřování;
e)
provádí pravidelné kontroly bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací v prostorách generálního sekretariátu Rady;
f)
provádí pravidelné návštěvy za účelem hodnocení bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací EU v institucích, agenturách a útvarech Unie, na něž se vztahuje toto rozhodnutí nebo jeho zásady;
g)
ve spolupráci s příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem a po dohodě s ním provádí pravidelná hodnocení bezpečnostních opatření na ochranu utajovaných informací EU v orgánech a prostorách členských států;
h)
zajišťuje v případě potřeby koordinaci bezpečnostních opatření s příslušnými orgány členských států, které odpovídají za ochranu utajovaných informací, a případně se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, mimo jiné s ohledem na povahu ohrožení bezpečnosti utajovaných informací EU a způsoby ochrany před tímto ohrožením, a
i)
uzavírá správní ujednání podle čl. 13 odst. 2 písm. b).
Při plnění těchto povinností je generálnímu tajemníkovi Rady nápomocna bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady.
3. Pro účely provádění čl. 15 odst. 3 by členské státy měly:
a)
určit vnitrostátní bezpečnostní orgán, jak je uvedeno v dodatku C, odpovědný za bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU, aby:
i)
utajované informace EU v držení kteréhokoli vnitrostátního orgánu, veřejnoprávního či soukromoprávního, subjektu nebo agentury, na domácí půdě či v zahraničí, byly chráněny v souladu s tímto rozhodnutím,
ii)
bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU byla pravidelně kontrolována či hodnocena,
iii)
všechny osoby, které jsou zaměstnány ve správních orgánech daného členského státu nebo dodavatelem a kterým může být umožněn přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, byly bezpečnostně prověřeny nebo jinak řádně oprávněny z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy,
iv)
byly podle potřeby zavedeny bezpečnostní programy, aby se minimalizovalo riziko, že utajované informace EU budou ohroženy či ztraceny,
v)
bezpečnostní otázky týkající se ochrany utajovaných informací EU byly koordinovány s ostatními příslušnými bezpečnostními orgány, včetně orgánů uvedených v tomto rozhodnutí, a
vi)
byly vyřízeny příslušné žádosti o provedení bezpečnostní prověrky podané zejména ze strany institucí, agentur a útvarů a operací Unie zřízených podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, jakož i ze strany zvláštních zástupců EU a členů jejich týmů, na něž se vztahuje toto rozhodnutí nebo jeho zásady;
b)
zajistit, aby příslušné orgány poskytovaly informace a poradenství svým vládám a jejich prostřednictvím Radě o povaze ohrožení bezpečnosti utajovaných informací EU a o způsobech ochrany před tímto ohrožením.
Článek 17
Bezpečnostní výbor
1. Zřizuje se Bezpečnostní výbor. Tento výbor přezkoumává a posuzuje veškeré bezpečnostní otázky v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a podle potřeby poskytuje doporučení Radě.
2. Bezpečnostní výbor se skládá ze zástupců vnitrostátních bezpečnostních orgánů členských států a jeho zasedání se účastní zástupce Komise a ESVČ. Předsedá mu generální tajemník Rady nebo osoba pověřená jej zastupovat. Bezpečností výbor se schází podle pokynů Rady nebo na žádost generálního tajemníka Rady či některého vnitrostátního bezpečnostního orgánu.
Zástupci institucí, agentur a útvarů Unie, na něž se vztahuje toto rozhodnutí nebo jeho zásady, mohou být přizváni k účasti na zasedání, jestliže se jich týkají projednávané otázky.
3. Bezpečnostní výbor organizuje svou činnost tak, aby mohl poskytovat doporučení týkající se určitých oblastí bezpečnosti. Zřídí odbornou podskupinu pro otázky zabezpečení informací a podle potřeby další odborné podskupiny. Pro tyto odborné podskupiny vypracuje statut a ty mu následně předkládají zprávy o své činnosti, případně doporučení určená Radě.
Článek 18
Nahrazení předchozích rozhodnutí
1. Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Rady 2011/292/EU (2).
2. Veškeré utajované informace EU podle rozhodnutí Rady 2001/264/ES (3) a rozhodnutí 2011/292/EU jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 23. září 2013.
BESCHLUSS DES RATES
vom 23. September 2013
über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-Verschlusssachen
(2013/488/EU)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 240 Absatz 3,
gestützt auf den Beschluss 2009/937/EU des Rates vom 1. Dezember 2009 zur Annahme seiner Geschäftsordnung (1), insbesondere auf Artikel 24,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Für die Ausweitung der Tätigkeiten des Rates in allen Bereichen, die die Bearbeitung von Verschlusssachen erfordern, sollte ein umfassendes Sicherheitssystem für den Schutz von Verschlusssachen geschaffen werden, das den Rat, sein Generalsekretariat und die Mitgliedstaaten einbezieht.
(2)
Dieser Beschluss sollte Anwendung finden, wenn der Rat, seine Vorbereitungsgremien und das Generalsekretariat des Rates EU-Verschlusssachen (EU-VS) bearbeiten.
(3)
Nach Maßgabe der innerstaatlichen Rechtsvorschriften und soweit es für die Tätigkeit des Rates erforderlich ist, sollten die Mitgliedstaaten diesen Beschluss beachten, wenn ihre zuständigen Behörden, ihre Bediensteten oder ihre Auftragnehmer EU-VS bearbeiten, damit alle Seiten darauf vertrauen können, dass ein gleichwertiges Schutzniveau für EU-VS gewährleistet ist.
(4)
Der Rat, die Kommission und der Europäische Auswärtige Dienst (EAD) sind entschlossen, gleichwertige Sicherheitsstandards für den Schutz von EU-VS anzuwenden.
(5)
Der Rat unterstreicht die Bedeutung einer Beteiligung, soweit angebracht, des Europäischen Parlaments und der anderen Organe, Einrichtungen oder sonstigen Stellen der Union an den Prinzipien, Standards und Vorschriften für den Schutz von Verschlusssachen, die erforderlich sind, um die Interessen der Union und ihrer Mitgliedstaaten zu schützen.
(6)
Der Rat sollte den geeigneten Rahmen für die Weitergabe von EU-VS des Rates an andere Organe, Einrichtungen oder sonstige Stellen der Union in Einklang mit diesem Beschluss sowie den geltenden interinstitutionellen Vereinbarungen festlegen.
(7)
Die im Rahmen des Titels V Kapitel 2 des Vertrags über die Europäische Union (EUV) geschaffenen Einrichtungen und Agenturen der Union, Europol und Eurojust sollten im Rahmen ihrer internen Organisation die Grundprinzipien und Mindeststandards dieses Beschlusses für den Schutz von EU-VS anwenden, wenn dies im Rechtsakt des Rates zu ihrer Errichtung vorgesehen ist.
(8)
Bei Krisenbewältigungsoperationen nach Titel V Kapitel 2 EUV und vom Personal solcher Operationen sollten die Sicherheitsvorschriften des Rates für den Schutz von EU-VS angewendet werden, wenn dies im Rechtsakt des Rates zu ihrer Einrichtung vorgesehen ist.
(9)
Die Sonderbeauftragten der Europäischen Union und die Mitglieder ihres Personals sollten die Sicherheitsvorschriften des Rates für den Schutz von EU-VS anwenden, wenn dies im einschlägigen Rechtsakt des Rates vorgesehen ist.
(10)
Dieser Beschluss wird unbeschadet der Artikel 15 und 16 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) und die zu ihrer Durchführung erlassenen Rechtsakte erlassen.
(11)
Dieser Beschluss wird unbeschadet der bestehenden Verfahren der Mitgliedstaaten zur Unterrichtung ihrer nationalen Parlamente über die Tätigkeiten der Union erlassen
(12)
Um die rechtzeitige Anwendung der Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-VS im Hinblick auf den Beitritt der Republik Kroatien zur Europäischen Union sicherzustellen, sollte dieser Beschluss am Tag seiner Veröffentlichung in Kraft treten -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand, Anwendungsbereich und Begriffsbestimmungen
(1) Dieser Beschluss legt Grundprinzipien und Mindeststandards für die Sicherheit in Bezug auf den Schutz von EU-VS fest.
(2) Diese Grundprinzipien und Mindeststandards gelten für den Rat und das Generalsekretariat des Rates und werden von den Mitgliedstaaten nach Maßgabe ihrer jeweiligen innerstaatlichen Rechtsvorschriften beachtet, damit alle Seiten darauf vertrauen können, dass ein gleichwertiges Schutzniveau für EU-VS gewährleistet ist.
(3) Für die Zwecke dieses Beschlusses gelten die Begriffsbestimmungen in Anlage A.
Artikel 2
Begriffsbestimmung für EU-VS, Geheimhaltungsgrade und Kennzeichnungen
(1) „EU-Verschlusssachen“ (EU-VS) sind alle mit einem EU-Geheimhaltungsgrad gekennzeichneten Informationen oder Materialien, deren unbefugte Weitergabe den Interessen der Europäischen Union oder eines oder mehrerer ihrer Mitgliedstaaten in unterschiedlichem Maße schaden könnte.
(2) EU-VS werden in einen der folgenden Geheimhaltungsgrade eingestuft:
a)
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: Informationen und Materialien, deren unbefugte Weitergabe den wesentlichen Interessen der Europäischen Union oder eines oder mehrerer Mitgliedstaaten äußerst schweren Schaden zufügen könnte;
b)
SECRET UE/EU SECRET: Informationen und Materialien, deren unbefugte Weitergabe den wesentlichen Interessen der Europäischen Union oder eines oder mehrerer Mitgliedstaaten schweren Schaden zufügen könnte;
c)
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: Informationen und Materialien, deren unbefugte Weitergabe den wesentlichen Interessen der Europäischen Union oder eines oder mehrerer Mitgliedstaaten Schaden zufügen könnte;
d)
RESTREINT UE/EU RESTRICTED: Informationen und Materialien, deren unbefugte Weitergabe für die wesentlichen Interessen der Europäischen Union oder eines oder mehrerer Mitgliedstaaten nachteilig sein könnte.
(3) EU-VS werden mit einem Geheimhaltungsgrad gemäß Absatz 2 gekennzeichnet. Sie können zusätzliche Kennzeichnungen tragen, mit denen der Tätigkeitsbereich, auf den sie sich beziehen, angegeben, der Herausgeber benannt, die Verteilung begrenzt, die Verwendung eingeschränkt oder die Möglichkeit zur Weitergabe ausgewiesen wird.
Artikel 3
Regeln für die Einstufung als Verschlusssache
(1) Die zuständigen Behörden gewährleisten, dass EU-VS angemessen eingestuft werden, deutlich als Verschlusssache gekennzeichnet sind und den jeweiligen Geheimhaltungsgrad nur so lange behalten, wie es erforderlich ist.
(2) Der Geheimhaltungsgrad von EU-VS darf ohne vorherige schriftliche Zustimmung des Herausgebers weder herabgestuft noch aufgehoben werden; das Gleiche gilt für die Veränderung oder Entfernung der in Artikel 2 Absatz 3 genannten Kennzeichnungen.
(3) Der Rat billigt ein Sicherheitskonzept für die Erstellung von EU-VS, das auch einen praktischen Einstufungsleitfaden für Verschlusssachen umfasst.
Artikel 4
Schutz von Verschlusssachen
(1) EU-VS werden gemäß diesem Beschluss geschützt.
(2) Der Besitzer jedweder EU-VS ist dafür verantwortlich, diese gemäß diesem Beschluss zu schützen.
(3) Gibt ein Mitgliedstaat Verschlusssachen, die mit einem nationalen Geheimhaltungsgrad gekennzeichnet sind, in die Strukturen oder Netze der Union, so schützen der Rat und das Generalsekretariat des Rates diese Verschlusssachen nach den Anforderungen, die für EU-VS der entsprechenden Geheimhaltungsstufe gemäß der Entsprechungstabelle der Geheimhaltungsgrade in Anlage B gelten.
(4) Eine Gesamtheit von EU-VS kann ein Schutzniveau erfordern, das einem höheren Geheimhaltungsgrad als dem der einzelnen Bestandteile der Gesamtheit entspricht.
Artikel 5
Sicherheitsrisikomanagement
(1) Das Risikomanagement für EU-VS wird als Prozess angelegt. Ziel dieses Prozesses ist es, bekannte Sicherheitsrisiken zu bestimmen, Sicherheitsmaßnahmen zur Reduzierung dieser Risiken auf ein tragbares Maß gemäß den Grundprinzipien und Mindeststandards dieses Beschlusses festzulegen und diese Maßnahmen entsprechend dem Konzept der mehrschichtigen Sicherheit gemäß Anlage A anzuwenden. Die Wirksamkeit der betreffenden Maßnahmen wird fortlaufend bewertet.
(2) Die Sicherheitsmaßnahmen für den Schutz von EU-VS müssen während der gesamten Dauer ihrer Einstufung als EU-VS insbesondere dem Geheimhaltungsgrad, der Form und dem Umfang der Informationen und des Materials, der Lage und der Beschaffenheit der Anlagen, in denen EU-VS untergebracht sind, und der örtlichen Einschätzung der Bedrohung durch feindselige und/oder kriminelle Handlungen, einschließlich Spionage, Sabotage oder Terrorakte, entsprechen.
(3) In Notfallplänen wird berücksichtigt, dass EU-VS in Notsituationen geschützt werden müssen, damit der unbefugte Zugang, die unbefugte Weitergabe oder der Verlust der Integrität beziehungsweise der Verfügbarkeit verhindert werden.
(4) In Kontinuitätsplänen sind Präventions- und Wiederherstellungsmaßnahmen vorzusehen, damit die Auswirkungen größerer Störungen oder Zwischenfälle auf die Bearbeitung und Aufbewahrung von EU-VS so gering wie möglich gehalten werden.
Artikel 6
Anwendung dieses Beschlusses
(1) Soweit erforderlich, billigt der Rat auf Empfehlung des Sicherheitsausschusses Sicherheitskonzepte mit Maßnahmen zur Anwendung dieses Beschlusses.
(2) Der Sicherheitsausschuss kann auf seiner Ebene Sicherheitsleitlinien zur Ergänzung oder Untermauerung dieses Beschlusses und etwaiger vom Rat gebilligter Sicherheitskonzepte vereinbaren.
Artikel 7
Personeller Geheimschutz
(1) Der personelle Geheimschutz beinhaltet die Anwendung von Maßnahmen, mit denen gewährleistet wird, dass nur Personen Zugang zu EU-VS erhalten, die
-
Kenntnis von EU-VS haben müssen,
-
erforderlichenfalls einer Sicherheitsüberprüfung für die entsprechende Geheimhaltungsstufe unterzogen worden sind und
-
über ihre Verantwortlichkeiten belehrt worden sind.
(2) Die Verfahren für die Sicherheitsüberprüfung des Personals dienen der Feststellung, ob eine Person unter Berücksichtigung ihrer Loyalität, Vertrauenswürdigkeit und Zuverlässigkeit zum Zugang zu EU-VS ermächtigt werden kann.
(3) Alle Personen im Generalsekretariat des Rates, für deren Aufgabenwahrnehmung der Zugang zu als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestuften EU-VS oder deren Bearbeitung erforderlich ist, werden einer Sicherheitsüberprüfung für die entsprechende Geheimhaltungsstufe unterzogen, bevor ihnen Zugang zu diesen EU-VS gewährt wird. Diese Personen müssen von der Anstellungsbehörde des Generalsekretariats des Rates zum Zugang zu EU-VS bis zu einem bestimmten Geheimhaltungsgrad und bis zu einem bestimmten Zeitpunkt ermächtigt werden.
(4) Das Personal der Mitgliedstaaten nach Artikel 15 Absatz 3, das zur Wahrnehmung seiner Aufgaben gegebenenfalls Zugang zu als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestuften EU-VS erhalten muss, wird nach Maßgabe der innerstaatlichen Rechtsvorschriften einer Sicherheitsüberprüfung für den entsprechenden Geheimhaltungsgrad unterzogen oder aufgrund seines Aufgabenbereichs auf andere Weise ordnungsgemäß ermächtigt, bevor ihm Zugang zu diesen EU-VS gewährt wird.
(5) Jede Person wird über ihre Verantwortlichkeiten zum Schutz von EU-VS nach Maßgabe dieses Beschlusses belehrt und erkennt diese an, bevor ihr Zugang zu EU-VS gewährt wird; eine solche Belehrung bzw. Anerkennung erfolgt auch später in regelmäßigen Abständen.
(6) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in Anhang I enthalten.
Artikel 8
Materieller Geheimschutz
(1) Der materielle Geheimschutz beinhaltet die Anwendung von materiellen und technischen Schutzmaßnahmen, damit ein unbefugter Zugang zu EU-VS verhindert wird.
(2) Die Maßnahmen des materiellen Geheimschutzes zielen darauf ab, das heimliche oder gewaltsame Eindringen unbefugter Personen zu verhindern, von unbefugten Handlungen abzuschrecken bzw. diese zu verhindern und aufzudecken und den Einsatz von Personal in Bezug auf den Zugang zu EU-VS nach dem Grundsatz „Kenntnis nur, wenn nötig“ zu ermöglichen. Diese Maßnahmen werden auf der Grundlage eines Risikomanagementprozesses festgelegt.
(3) Die Maßnahmen des materiellen Geheimschutzes werden für alle Gebäude, Büros, Räume und sonstigen Bereiche, in denen EU-VS bearbeitet bzw. aufbewahrt werden, getroffen, einschließlich Bereiche, in denen Kommunikations- und Informationssysteme gemäß Artikel 10 Absatz 2 untergebracht sind.
(4) Die Bereiche, in denen als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestufte EU-VS aufbewahrt werden, werden als abgesicherte Bereiche nach Anhang II eingerichtet und von der zuständigen Sicherheitsbehörde genehmigt.
(5) Zum Schutz von als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestuften EU-VS werden ausschließlich zugelassene Ausrüstungen oder Geräte verwendet.
(6) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in Anhang II enthalten.
Artikel 9
Verwaltung von Verschlusssachen
(1) Die Verwaltung von Verschlusssachen beinhaltet die Anwendung administrativer Maßnahmen zur Kontrolle von EU-VS während der gesamten Dauer ihrer Einstufung als EU-VS mit dem Ziel, die Maßnahmen nach den Artikeln 7, 8 und 10 zu ergänzen und dadurch dazu beizutragen, die beabsichtigte oder unbeabsichtigte Kenntnisnahme von Verschlusssachen durch Unbefugte sowie den Verlust von Verschlusssachen zu verhindern und festzustellen. Diese Maßnahmen beziehen sich insbesondere auf die Erstellung, die Registrierung, die Vervielfältigung, die Übersetzung, die Herabstufung, die Aufhebung des Geheimhaltungsgrads, die Beförderung und die Vernichtung von EU-VS.
(2) Als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestufte Verschlusssachen werden zu Sicherheitszwecken vor der Weiterleitung und bei Empfang registriert. Zu diesem Zweck richten die zuständigen Stellen im Generalsekretariat des Rates und in den Mitgliedstaaten ein Registratursystem ein. Als „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ eingestufte Verschlusssachen werden in eigens dafür bestimmten Registraturen vereinnahmt.
(3) In Dienststellen und Räumlichkeiten, in denen EU-VS bearbeitet oder aufbewahrt werden, sind regelmäßig Inspektionen durch die zuständige Sicherheitsbehörde durchzuführen.
(4) EU-VS werden zwischen Dienststellen und Räumlichkeiten außerhalb von physisch geschützten Bereichen wie folgt befördert:
a)
In der Regel werden EU-VS elektronisch übermittelt und dabei durch kryptografische Produkte geschützt, die gemäß Artikel 10 Absatz 6 zugelassen wurden;
b)
wenn die unter Buchstabe a genannten Mittel nicht verwendet werden, erfolgt die Beförderung von EU-VS entweder
i)
auf elektronischen Datenträgern (z. B. USB-Sticks, CDs, Festplattenlaufwerken), die durch kryptografische Produkte geschützt sind, die nach Artikel 10 Absatz 6 zugelassen wurden, oder
ii)
in allen anderen Fällen gemäß den Vorschriften der zuständigen Sicherheitsbehörde im Einklang mit den einschlägigen Schutzmaßnahmen des Anhangs III.
(5) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in den Anhängen III und IV enthalten.
Artikel 10
Schutz von EU-VS, die in Kommunikations- und Informationssystemen bearbeitet werden
(1) Informationssicherung (Information Assurance, IA) im Bereich von Kommunikations- und Informationssystemen beinhaltet das Vertrauen darauf, dass die in diesen Systemen bearbeiteten Informationen geschützt sind und dass diese Systeme unter der Kontrolle rechtmäßiger Nutzer jederzeit ordnungsgemäß funktionieren. Eine effektive Informationssicherung stellt ein angemessenes Niveau der Vertraulichkeit, Integrität, Verfügbarkeit, Beweisbarkeit und Authentizität sicher. Die Informationssicherung stützt sich auf einen Risikomanagementprozess.
(2) Ein „Kommunikations- und Informationssystem“ ist ein System, das die Bearbeitung von Informationen in elektronischer Form ermöglicht. Zu einem Kommunikations- und Informationssystem gehören sämtliche für seinen Betrieb benötigten Voraussetzungen, einschließlich der Infrastruktur, der Organisation, des Personals und der Informationsressourcen. Dieser Beschluss gilt für Kommunikations- und Informationssysteme, mit denen EU-VS bearbeitet werden.
(3) In Kommunikations- und Informationssystemen werden EU-VS gemäß dem Konzept der Informationssicherung bearbeitet.
(4) Alle Kommunikations- und Informationssysteme werden einem Akkreditierungsverfahren unterzogen. Mit der Akkreditierung wird bezweckt, Gewissheit darüber zu erlangen, dass alle angemessenen Sicherheitsmaßnahmen durchgeführt worden sind und dass ein ausreichender Schutz der EU-VS und des Kommunikations- und Informationssystems gemäß diesem Beschluss erreicht wird. In der Akkreditierungserklärung wird festgelegt, bis zu welchem Geheimhaltungsgrad und unter welchen Voraussetzungen Verschlusssachen in dem Kommunikations- und Informationssystem bearbeitet werden dürfen.
(5) Es werden Sicherungsmaßnahmen getroffen, um Kommunikations- und Informationssysteme, in denen als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ und höher eingestufte Verschlusssachen bearbeitet werden, so zu schützen, dass von den betreffenden Informationen nicht über unbeabsichtigte elektromagnetische Abstrahlung unbefugt Kenntnis genommen werden kann („TEMPEST-Sicherheitsvorkehrungen“). Diese Sicherheitsmaßnahmen müssen dem Risiko der Ausnutzung und dem Geheimhaltungsgrad der Informationen entsprechen.
(6) Wird der Schutz von EU-VS mit kryptografischen Produkten sichergestellt, so sind diese Produkte folgendermaßen zuzulassen:
a)
Die Vertraulichkeit von als „SECRET UE/EU SECRET“ und höher eingestuften Verschlusssachen wird durch kryptografische Produkte geschützt, die vom Rat als Krypto-Zulassungsstelle (Crypto Approval Authority, CAA) auf Empfehlung des Sicherheitsausschusses zugelassen wurden;
b)
die Vertraulichkeit von als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ eingestuften Verschlusssachen wird durch kryptografische Produkte geschützt, die vom Generalsekretär des Rates (im Folgenden „Generalsekretär“) als CAA auf Empfehlung des Sicherheitsausschusses zugelassen wurden.
Ungeachtet des Buchstabens b kann die Vertraulichkeit von als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ eingestuften EU-VS innerhalb der nationalen Systeme der Mitgliedstaaten durch kryptografische Produkte geschützt werden, die von der CAA eines Mitgliedstaats zugelassen wurden.
(7) Bei der Übermittlung von EU-VS auf elektronischem Wege werden zugelassene kryptografische Produkte verwendet. Ungeachtet dieser Anforderung können in Notsituationen spezielle Verfahren oder spezielle technische Konfigurationen nach Maßgabe des Anhangs IV angewendet werden.
(8) Die zuständigen Stellen des Generalsekretariats des Rates und der Mitgliedstaaten legen jeweils die folgenden Funktionen für Informationssicherung fest:
a)
eine Stelle für Informationssicherung (IAA),
b)
eine TEMPEST-Stelle (TA),
c)
eine Krypto-Zulassungsstelle (CAA),
d)
eine Krypto-Verteilungsstelle (CDA).
(9) Für jedes System legen die zuständigen Stellen des Generalsekretariats des Rates und der Mitgliedstaaten jeweils Folgendes fest:
a)
eine Sicherheits-Akkreditierungsstelle (SAA),
b)
eine für den Betrieb zuständige Stelle für Informationssicherung.
(10) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in Anhang IV enthalten.
Artikel 11
Geheimschutz in der Wirtschaft
(1) Der Geheimschutz in der Wirtschaft beinhaltet die Anwendung von Maßnahmen, die darauf abzielen, den Schutz von EU-VS durch Auftragnehmer oder Subauftragnehmer während der Verhandlungen vor der Auftragsvergabe und während der gesamten Laufzeit des als Verschlusssache eingestuften Auftrags zu gewährleisten. Diese Aufträge beinhalten nicht den Zugang zu als „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ eingestuften Verschlusssachen.
(2) Das Generalsekretariat des Rates kann industrielle oder andere Unternehmen, die in einem Mitgliedstaat oder in einem Drittstaat, der ein Abkommen oder eine Verwaltungsvereinbarung nach Artikel 13 Absatz 2 Buchstabe a oder b mit der EU geschlossen hat, eingetragen sind, vertraglich mit Aufträgen betrauen, die den Zugang zu oder die Bearbeitung oder Aufbewahrung von EU-VS beinhalten oder nach sich ziehen.
(3) Das Generalsekretariat des Rates stellt als Vergabebehörde sicher, dass die in diesem Beschluss festgelegten und in dem Vertrag genannten Mindeststandards für den Geheimschutz in der Wirtschaft eingehalten werden, wenn als Verschlusssache eingestufte Aufträge von ihm an industrielle oder andere Unternehmen vergeben werden.
(4) Die Nationale Sicherheitsbehörde (National Security Authority, NSA), die Beauftragte Sicherheitsbehörde (Designated Security Authority, DSA) oder eine andere zuständige Behörde jedes Mitgliedstaats stellt, soweit dies nach den innerstaatlichen Rechtsvorschriften möglich ist, sicher, dass in ihrem Hoheitsgebiet eingetragene Auftragnehmer und Subauftragnehmer alle geeigneten Maßnahmen zum Schutz von EU-VS bei den Verhandlungen vor der Auftragsvergabe oder bei der Ausführung eines als Verschlusssache eingestuften Auftrags treffen.
(5) Die Nationale Sicherheitsbehörde, die Beauftragte Sicherheitsbehörde oder eine sonstige zuständige Sicherheitsbehörde jedes Mitgliedstaats stellt gemäß den innerstaatlichen Rechtsvorschriften sicher, dass in dem jeweiligen Mitgliedstaat eingetragene Auftragnehmer und Subauftragnehmer, die an als Verschlusssache eingestuften Aufträgen oder Subaufträgen beteiligt sind, die den Zugang zu als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder „SECRET UE/EU SECRET“ eingestuften Verschlusssachen in ihren Räumlichkeiten erfordern, entweder bei der Ausführung dieser Aufträge oder bei den Verhandlungen vor der Auftragsvergabe im Besitz eines Sicherheitsbescheids für Unternehmen (Facility Security Clearance, FSC) der entsprechenden Geheimhaltungsstufe sind.
(6) Dem Personal des Auftragnehmers oder Subauftragnehmers, das zur Ausführung eines als Verschlusssache eingestuften Auftrags Zugang zu Informationen des Geheimhaltungsgrads „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder „SECRET UE/EU SECRET“ erhalten muss, wird von der jeweiligen Nationalen Sicherheitsbehörde, der Beauftragten Sicherheitsbehörde oder einer sonstigen zuständigen Sicherheitsbehörde gemäß den innerstaatlichen Rechtsvorschriften und den Mindeststandards in Anhang I eine Sicherheitsermächtigung (Personnel Security Clearance, PSC) erteilt.
(7) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in Anhang V enthalten.
Artikel 12
Weitergabe von EU-VS
(1) Der Rat legt die Bedingungen fest, unter denen er in seinem Besitz befindliche EU-VS an andere Organe, Einrichtungen oder sonstige Stellen der Union weitergibt. Dazu kann ein geeigneter Rahmen geschaffen werden, unter anderem gegebenenfalls durch entsprechende interinstitutionelle oder sonstige Vereinbarungen.
(2) Mit einem solchen Rahmen wird sichergestellt, dass EU-VS ihrem Geheimhaltungsgrad entsprechend sowie nach Grundsätzen und Mindeststandards geschützt werden, die denen in diesem Beschluss festgelegten Grundsätzen und Mindeststandards gleichwertig sind.
Artikel 13
Austausch von Verschlusssachen mit Drittstaaten und internationalen Organisationen
(1) Entscheidet der Rat, dass EU-VS mit einem Drittstaat oder einer internationalen Organisation ausgetauscht werden müssen, so werden die hierfür erforderlichen rechtlichen Grundlagen geschaffen.
(2) Zur Festlegung dieser Grundlagen und der für beide Parteien geltenden Vorschriften für den Schutz von ausgetauschten Verschlusssachen
a)
schließt die Union Abkommen mit Drittstaaten oder internationalen Organisationen über Sicherheitsverfahren für den Austausch und den Schutz von Verschlusssachen (im Folgenden „Geheimschutzabkommen“) oder
b)
kann der Generalsekretär im Namen des Generalsekretariats des Rates Verwaltungsvereinbarungen gemäß Anhang VI Nummer 17 schließen, sofern die weiterzugebenden EU-VS in der Regel nicht höher als „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ eingestuft sind.
(3) Die Geheimschutzabkommen oder Verwaltungsvereinbarungen nach Absatz 2 enthalten Bestimmungen, mit denen sichergestellt wird, dass EU-VS nach Entgegennahme durch Drittstaaten oder internationale Organisationen in einer ihrem Geheimhaltungsgrad angemessenen Weise nach Maßgabe von Mindeststandards geschützt werden, die zumindest den in diesem Beschluss festgelegten Mindeststandards entsprechen.
(4) Der Beschluss, EU-VS des Rates an einen Drittstaat oder eine internationale Organisation weiterzugeben, wird vom Rat von Fall zu Fall nach Maßgabe von Art und Inhalt dieser Verschlusssachen, des Grundsatzes „Kenntnis nur, wenn nötig“ und der Vorteile für die Union gefasst. Sind die Verschlusssachen, um deren Weitergabe ersucht wird, nicht vom Rat herausgegeben worden, so holt das Generalsekretariat des Rates zunächst die schriftliche Zustimmung des Herausgebers zur Weitergabe der Verschlusssachen ein. Kann der Herausgeber nicht ermittelt werden, so trifft der Rat an seiner Stelle die Entscheidung.
(5) Zur Überprüfung der Wirksamkeit der Sicherheitsvorkehrungen, die Drittstaaten oder internationale Organisationen zum Schutz bereitgestellter oder ausgetauschter EU-VS getroffen haben, werden Bewertungsbesuche durchgeführt.
(6) Die Bestimmungen zur Anwendung dieses Artikels sind in Anhang VI enthalten.
Artikel 14
Verletzungen der Sicherheit und Kenntnisnahme von EU-VS durch Unbefugte
(1) Zu einer Verletzung der Sicherheit kommt es durch eine Handlung oder Unterlassung seitens einer Person, die den in diesem Beschluss festgelegten Sicherheitsvorschriften zuwiderläuft.
(2) Eine Kenntnisnahme von EU-VS durch Unbefugte liegt vor, wenn EU-VS infolge einer Verletzung der Sicherheit ganz oder teilweise an unbefugte Personen weitergegeben wurden.
(3) Verletzungen oder vermutete Verletzungen der Sicherheit werden der zuständigen Sicherheitsbehörde unverzüglich gemeldet.
(4) Wird bekannt oder besteht berechtigter Grund zu der Annahme, dass EU-VS Unbefugten zur Kenntnis gelangt oder verloren gegangen sind, trifft die Nationale Sicherheitsbehörde oder sonstige zuständige Behörde nach Maßgabe der einschlägigen Rechtsvorschriften alle geeigneten Maßnahmen, um
a)
den Herausgeber zu verständigen;
b)
sicherzustellen, dass der Fall zur Aufklärung des Sachverhalts von Personal untersucht wird, das von der Verletzung nicht unmittelbar betroffen ist;
c)
den potenziellen Schaden für die Interessen der Union oder der Mitgliedstaaten einzuschätzen;
d)
die geeigneten Maßnahmen zu treffen, damit ein solcher Vorfall sich nicht wiederholt, und
e)
die zuständigen Stellen über die getroffenen Maßnahmen zu unterrichten.
(5) Gegen jede Person, die für eine Verletzung der Sicherheitsvorschriften dieses Beschlusses verantwortlich ist, können disziplinarische Maßnahmen gemäß den geltenden Vorschriften ergriffen werden. Gegen jede Person, die für die Kenntnisnahme von EU-VS durch Unbefugte oder deren Verlust verantwortlich ist, können gemäß den geltenden Rechtsvorschriften Disziplinarmaßnahmen ergriffen und/oder rechtliche Schritte unternommen werden.
Artikel 15
Verantwortung für die Durchführung
(1) Der Rat ergreift alle erforderlichen Maßnahmen, um die insgesamt übereinstimmende Anwendung dieses Beschlusses sicherzustellen.
(2) Der Generalsekretär trifft alle erforderlichen Maßnahmen, um sicherzustellen, dass die Bestimmungen dieses Beschlusses bei der Bearbeitung und Aufbewahrung von EU-VS oder anderen Verschlusssachen in den vom Rat genutzten Räumlichkeiten und im Generalsekretariat des Rates von den Beamten und sonstigen Bediensteten des Generalsekretariats des Rates, von zum Generalsekretariat des Rates abgeordnetem Personal und von Vertragspartnern des Generalsekretariats des Rates angewandt werden.
(3) Die Mitgliedstaaten treffen nach Maßgabe ihrer jeweiligen innerstaatlichen Rechtsvorschriften alle geeigneten Maßnahmen, um sicherzustellen, dass dieser Beschluss bei der Bearbeitung und Aufbewahrung von EU-VS von dem folgenden Personenkreis eingehalten wird:
a)
dem Personal der Ständigen Vertretungen der Mitgliedstaaten bei der Europäischen Union sowie den nationalen Delegierten, die an Tagungen des Rates oder Sitzungen seiner Vorbereitungsgremien teilnehmen bzw. in sonstige Tätigkeiten des Rates einbezogen sind;
b)
sonstigem Personal in den nationalen Verwaltungen der Mitgliedstaaten, einschließlich des zu diesen Verwaltungen abgeordneten Personals, unabhängig davon, ob es innerhalb oder außerhalb des Hoheitsgebiets der Mitgliedstaaten Dienst tut;
c)
sonstigen Personen, die in den Mitgliedstaaten aufgrund ihrer Aufgaben förmlich zum Zugang zu EU-VS ermächtigt worden sind, und
d)
Vertragspartnern der Mitgliedstaaten, unabhängig davon, ob sie innerhalb oder außerhalb des Hoheitsgebiets der Mitgliedstaaten tätig sind.
Artikel 16
Organisation der Sicherheit im Rat
(1) Im Rahmen seiner Funktion bei der Gewährleistung der insgesamt übereinstimmenden Anwendung dieses Beschlusses billigt der Rat
a)
Abkommen gemäß Artikel 13 Absatz 2 Buchstabe a;
b)
Beschlüsse zur Genehmigung oder Zustimmung zu der Weitergabe von vom Rat herausgegebenen oder in seinem Besitz befindlichen EU-VS an Drittstaaten und internationale Organisationen im Einklang mit dem Grundsatz der Zustimmung des Herausgebers;
c)
ein jährliches Programm für Bewertungsbesuche, das vom Sicherheitsausschuss empfohlen wird, für Besuche zur Bewertung von Dienststellen und Räumlichkeiten der Mitgliedstaaten und von Einrichtungen, Agenturen und Stellen der EU, die diesen Beschluss oder die darin enthaltenen Grundsätze anwenden, und für Bewertungsbesuche in Drittstaaten und bei internationalen Organisationen zur Überprüfung der Wirksamkeit der zum Schutz von EU-VS durchgeführten Maßnahmen und
d)
Sicherheitskonzepte gemäß Artikel 6 Absatz 1.
(2) Der Generalsekretär ist die Sicherheitsbehörde des Generalsekretariats des Rates. In dieser Funktion
a)
führt er das Sicherheitskonzept des Rates durch und überprüft es fortlaufend;
b)
stimmt er sich mit den Nationalen Sicherheitsbehörden der Mitgliedstaaten zu allen Sicherheitsfragen ab, die den Schutz von Verschlusssachen betreffen, die für die Tätigkeiten des Rates relevant sind;
c)
erteilt er Beamten und sonstigen Bediensteten des Generalsekretariats des Rates sowie abgeordneten nationalen Experten die Genehmigung gemäß Artikel 7 Absatz 3 für den Zugang zu als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestuften Verschlusssachen;
d)
ordnet er gegebenenfalls eine Untersuchung an, wenn feststeht oder vermutet wird, dass im Besitz des Rates befindliche oder vom Rat herausgegebene Verschlusssachen Unbefugten zur Kenntnis gelangt oder verloren gegangen sind, und ersucht die einschlägigen Sicherheitsbehörden um Unterstützung bei derartigen Untersuchungen;
e)
führt er regelmäßige Inspektionen der Sicherheitsvorkehrungen durch, die zum Schutz von Verschlusssachen in den Räumlichkeiten des Generalsekretariats des Rates getroffen wurden;
f)
führt er regelmäßige Besuche zur Bewertung der Sicherheitsvorkehrungen durch, die zum Schutz von EU-VS in Einrichtungen, Agenturen und Stellen der Union, die diesen Beschluss oder die darin enthaltenen Grundsätze anwenden, getroffen wurden;
g)
führt er gemeinsam und im Einvernehmen mit den betreffenden Nationalen Sicherheitsbehörden regelmäßige Bewertungen der Sicherheitsvorkehrungen durch, die zum Schutz von EU-VS in Dienststellen und Räumlichkeiten der Mitgliedstaaten getroffen wurden;
h)
sorgt er dafür, dass Sicherheitsmaßnahmen bei Bedarf mit den für den Schutz von Verschlusssachen zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten und gegebenenfalls mit Drittstaaten oder internationalen Organisationen - auch hinsichtlich der Art der Bedrohungen der Sicherheit von EU-VS und entsprechender Schutzmaßnahmen - abgestimmt werden, und
i)
schließt er die Verwaltungsvereinbarungen nach Artikel 13 Absatz 2 Buchstabe b.
Das Sicherheitsbüro des Generalsekretariats des Rates steht dem Generalsekretär bei diesen Aufgaben unterstützend zur Verfügung.
(3) Zur Durchführung von Artikel 15 Absatz 3 sollten die Mitgliedstaaten wie folgt verfahren:
a)
Sie benennen eine Nationale Sicherheitsbehörde, wie in Anlage C aufgeführt, die für die Sicherheitsvorkehrungen zum Schutz von EU-VS zuständig ist, damit
i)
EU-VS, die sich im Besitz einer öffentlichen oder privaten Stelle oder Einrichtung ihres Landes im In- oder Ausland befinden, gemäß diesem Beschluss geschützt werden;
ii)
die Sicherheitsvorkehrungen für den Schutz von EU-VS regelmäßig überprüft oder bewertet werden;
iii)
alle in einer nationalen Verwaltung oder von einem Auftragnehmer beschäftigten Personen, denen Zugang zu als „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ oder höher eingestuften Verschlusssachen gewährt werden kann, einer ordnungsgemäßen Sicherheitsüberprüfung unterzogen oder auf anderer Grundlage nach Maßgabe der innerstaatlichen Rechtsvorschriften aufgrund ihres Aufgabenbereichs ordnungsgemäß ermächtigt worden sind;
iv)
die Sicherheitsprogramme erstellt werden, die erforderlich sind, um das Risiko einer Kenntnisnahme von EU-VS durch Unbefugte oder eines Verlusts von EU-VS so gering wie möglich zu halten;
v)
Sicherheitsfragen im Zusammenhang mit dem Schutz von EU-VS mit anderen auf nationaler Ebene zuständigen Stellen koordiniert werden, einschließlich jener, die in diesem Beschluss genannt werden, und
vi)
Ersuchen um geeignete Sicherheitsüberprüfung nachgekommen wird, die insbesondere von Einrichtungen, Agenturen und Stellen, bei Operationen der Union, die im Rahmen des Titels V Kapitel 2 EUV geschaffen bzw. eingeleitet wurden, sowie von EU-Sonderbeauftragten und ihrem Personal, die diesen Beschluss oder die darin enthaltenen Grundsätze anwenden, gestellt werden.
b)
Sie gewährleisten, dass ihre zuständigen Stellen ihre Regierung und - über diese - den Rat über die Art der Bedrohungen der Sicherheit von EU-VS und entsprechende Schutzmaßnahmen informieren und beraten.
Artikel 17
Sicherheitsausschuss
(1) Es wird ein Sicherheitsausschuss eingesetzt. Er prüft und bewertet Sicherheitsfragen, die in den Anwendungsbereich dieses Beschlusses fallen, und legt dem Rat gegebenenfalls Empfehlungen vor.
(2) Der Sicherheitsausschuss setzt sich aus Vertretern der Nationalen Sicherheitsbehörden der Mitgliedstaaten zusammen; ein Vertreter der Kommission und des EAD nimmt an den Sitzungen des Ausschusses teil. Den Vorsitz im Ausschuss führt der Generalsekretär oder eine von ihm beauftragte Person. Der Sicherheitsausschuss tritt gemäß dem vom Rat erteilten Mandat oder auf Antrag des Generalsekretärs oder einer Nationalen Sicherheitsbehörde zusammen.
Vertreter von Einrichtungen, Agenturen und Stellen der Union, die diesen Beschluss oder die darin enthaltenen Grundsätze anwenden, können zur Teilnahme an den Sitzungen eingeladen werden, wenn Fragen erörtert werden, die sie betreffen.
(3) Der Sicherheitsausschuss organisiert seine Tätigkeit so, dass er Empfehlungen zu speziellen Sicherheitsfragen geben kann. Er setzt eine Fachuntergruppe für Fragen der Informationssicherung und bei Bedarf weitere Fachuntergruppen ein. Er legt das Mandat für diese Fachuntergruppen fest und erhält von diesen Berichte über ihre Tätigkeit, die gegebenenfalls Empfehlungen an den Rat enthalten.
Artikel 18
Ersetzung des bisherigen Beschlusses
(1) Der Beschluss 2011/292/EU des Rates (2) wird durch den vorliegenden Beschluss aufgehoben und ersetzt.
(2) Alle gemäß dem Beschluss 2001/264/EG des Rates (3) und dem Beschluss 2011/292/EU eingestuften EU-VS werden weiter gemäß den einschlägigen Bestimmungen dieses Beschlusses geschützt.
Artikel 19
Inkrafttreten
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Brüssel am 23. September 2013.