PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 602/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy pro usnadnění sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování dodatečných rizikových vah podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 410 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je vhodné stanovit prováděcí technické normy pro usnadnění sbližování postupů dohledu, které se týkají provádění jednotného přístupu k posuzování závažného neplnění požadavků ze strany instituce z důvodu nedbalosti nebo opomenutí a k uplatňování dodatečných rizikových vah. K usnadnění sbližování postupů dohledu při uplatňování dodatečných rizikových vah by měl být stanoven příslušný vzorec. Vzorec by měl stanovit přiměřenou dodatečnou rizikovou váhu ve výši nejméně 250 %, která se progresivně zvyšuje s každým dalším porušením článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013. Do vzorce by měl být začleněn vhodný faktor umožňující výpočet nižší dodatečné rizikové váhy v případě expozic, jež jsou vyňaty podle čl. 405 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
(2)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(3)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obecná ustanovení
1. Příslušné orgány zajistí, aby dodatečná riziková váha uplatněná podle článku 407 nařízení (EU) č. 575/2013 byla použita na všechny relevantní, institucí držené sekuritizované pozice, kterých se týká závažné porušení článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Pokud instituce porušení požadavků stanovených v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013 napraví, přestane se dodatečná riziková váha uplatňovat od okamžiku oznámení nápravy příslušnému orgánu.
3. Při posuzování, zda uplatnit dodatečnou rizikovou váhu, příslušné orgány zohlední jak závažnost porušení článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013, tak jeho význam pro analýzu rizik sekuritizované pozice. Závažnost se posuzuje z kvantitativního i kvalitativního hlediska a, je-li to relevantní, jak na úrovni jednotlivého subjektu, tak i na konsolidované úrovni. Při posuzování míry závažnosti příslušné orgány kromě jiných faktorů zohlední délku porušení, objem dotčených pozic a to, zda se instituce pokusila porušení aktivně napravit.
4. Při posuzování, zda instituce z důvodu nedbalosti či opomenutí v jakémkoli podstatném ohledu nesplnila požadavky uvedené v článku 405 nařízení (EU) č. 575/2013, příslušné orgány nepřihlížejí k případnému opomenutí původce, sponzora nebo původního věřitele oznámit svůj závazek k ponechání významného ekonomického podílu ve výši nejméně 5 % ve vztahu k dřívějším sekuritizacím, pokud instituce může prokázat, že takovou okolnost přiměřeně zohlednila.
5. V případě závažného porušení povinnosti týkající se zpřístupnění informací stanovené v článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 z důvodu nedbalosti nebo opomenutí ze strany instituce uloží příslušné orgány dodatečnou rizikovou váhu na ponechané pozice původce, sponzora nebo původního věřitele v příslušné sekuritizaci nebo na jinou expozici vůči příslušné sekuritizaci.
6. Při posuzování, zda instituce z důvodu nedbalosti či opomenutí v jakémkoli podstatném ohledu nesplnila požadavky uvedené v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013 u sekuritizovaných pozic emitovaných dne nebo po dni 1. ledna 2011 a před dnem 1. ledna 2014, mohou příslušné orgány přihlédnout k tomu, zda instituce mezi dnem emise a dnem 31. prosince 2013 trvale dodržovala požadavky stanovené v článku 122a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (3) a v pokynech k článku 122a směrnice 2006/48/ES vydaných Evropským výborem orgánů bankovního dohledu (4).
Článek 2
Výpočet dodatečné rizikové váhy
V případech, kdy instituce v jakémkoli podstatném ohledu nesplňuje příslušné požadavky stanovené v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013, použijí příslušné orgány k určení celkové rizikové váhy („celková RW“) v souladu s postupem stanoveným v čl. 245 odst. 6 a čl. 337 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 následující vzorec:
Celková RW = Min [12,5; původní RW × (1 + (2,5 + 2,5 × trvání porušeníroky) × (1 - výjimka článku 405Pct))]
kde:
„12,5“ je faktor představující maximální hodnotu, jíž může celková riziková váha dosáhnout;
„původní RW“ je riziková váha, která by se na sekuritizované pozice použila, pokud by nebyla uplatněna dodatečná riziková váha;
„2,5“ je minimální faktor použitelný na původní rizikovou váhu za účelem výpočtu dodatečné rizikové váhy;
„trvání porušeníroky“ je délka porušení vyjádřená v letech po zaokrouhlení dolů na nejbližší dvanáctiměsíční období. Tato proměnná se rovná „0“ v případě porušení kratšího než 12 měsíců, „1“ v případě porušení delšího než 12 měsíců, avšak kratšího než 24 měsíců, „2“ v případě porušení delšího než 24 měsíců, avšak kratšího než 36 měsíců atd. Trvání se obvykle měří od počátku porušení týkajícího se dané sekuritizace, avšak příslušné orgány mohou po zohlednění specifických vlastností sekuritizace stanovit počátek jiný. „Porušením“ se rozumí porušení jednoho nebo více požadavků stanovených v článcích 405, 406 nebo 409, které může být důvodem pro uplatnění dodatečné rizikové váhy. Z porušení se po uplynutí určité doby bez nápravy stává „další porušení“, které vede k progresivnímu zvýšení dodatečné rizikové váhy;
„výjimka článku 405Pct“ je proměnná rovnající se „0,5“, pokud se na sekuritizované pozice, pro něž je vypočtena dodatečná riziková váha, vztahuje čl. 405 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo „0“, pokud se na ně tato výjimka nevztahuje.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 602/2014 DER KOMMISSION
vom 4. Juni 2014
zur Festlegung technischer Durchführungsstandards zur Erleichterung der Konvergenz der Aufsichtspraxis bezüglich der Anwendung zusätzlicher Risikogewichte gemäß Verordnung (EU) Nr. 575/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 575/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 26. Juni 2013 über Aufsichtsanforderungen an Kreditinstitute und Wertpapierfirmen und zur Änderung der Verordnung (EU) Nr. 648/2012 (1), insbesondere auf Artikel 410 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Es ist angezeigt, technische Durchführungsstandards festzulegen, um die Konvergenz der Aufsichtspraxis bezüglich der Umsetzung eines einheitlichen Ansatzes zur Bewertung wesentlicher, durch Fahrlässigkeit oder Unterlassung eines Instituts bedingter Verstöße gegen seine Pflichten und bezüglich der Anwendung zusätzlicher Risikogewichte zu erleichtern. Zur Förderung der Konvergenz der Aufsichtspraxis bei der Anwendung zusätzlicher Risikogewichte sollte eine geeignete Formel definiert werden. Diese Formel sollte die Verhängung eines zusätzlichen anteiligen Risikogewichts von mindestens 250 % vorsehen, das bei jedem weiteren Verstoß gegen die Artikel 405, 406 oder 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 schrittweise angehoben wird. In die Formel sollte ein geeigneter Faktor aufgenommen werden, der es ermöglicht, in den in Artikel 405 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 genannten Ausnahmefällen ein geringeres zusätzliches Risikogewicht anzuwenden.
(2)
Diese Verordnung basiert auf den Entwürfen technischer Regulierungsstandards, die die Europäische Bankenaufsichtsbehörde der Kommission vorgelegt hat.
(3)
Die Europäische Bankenaufsichtsbehörde hat offene, öffentliche Konsultationen über die Entwürfe technischer Durchführungsstandards durchgeführt, auf denen die vorliegende Verordnung basiert, die potenziellen Kosten und Nutzeffekte analysiert und die Stellungnahme der gemäß Artikel 37 der Verordnung (EU) Nr. 1093/2010 des Europäischen Parlaments und des Rates (2) eingesetzten Interessengruppe Bankensektor eingeholt -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Allgemeine Erwägungen
(1) Die zuständigen Behörden gewährleisten, dass ein gemäß Artikel 407 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 verhängtes zusätzliches Risikogewicht auf alle entsprechenden Verbriefungspositionen eines Instituts angewendet wird, die von dem wesentlichen Verstoß gegen Artikel 405, 406 oder 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 betroffen sind.
(2) Korrigiert ein Institut seinen Verstoß gegen die ihm aus den Artikeln 405, 406 oder 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 erwachsenden Pflichten, findet das zusätzliche Risikogewicht nicht länger Anwendung, sobald die zuständige Behörde von der Korrektur in Kenntnis gesetzt wurde.
(3) Im Zuge der Prüfung, ob ein zusätzliches Risikogewicht verhängt werden soll, berücksichtigen die zuständigen Behörden die Wesentlichkeit des Verstoßes gegen Artikel 405, 406 oder 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 und seine Bedeutung mit Blick auf die Risikoanalyse der Verbriefungsposition. Die Wesentlichkeit wird in quantitativer wie qualitativer Hinsicht und gegebenenfalls sowohl auf Unternehmens- als auch auf konsolidierter Ebene bewertet. Bei der Beurteilung der Wesentlichkeit beziehen die zuständigen Behörden u. a. die Dauer des Verstoßes, die Höhe der betroffenen Positionen und etwaige Versuche des Instituts, den Verstoß proaktiv zu korrigieren, mit ein.
(4) Bei der Beurteilung, ob ein Institut die Anforderungen des Artikels 405 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 in einem wesentlichen Punkt aufgrund von Fahrlässigkeit oder Unterlassung nicht erfüllt, lassen die zuständigen Behörden etwaige Unterlassungen des Originators, Sponsors oder ursprünglichen Kreditgebers hinsichtlich der Offenlegung seiner Verpflichtung, einen materiellen Anteil von mindestens 5 % an früheren Verbriefungen zu behalten, unberücksichtigt, sofern das Institut nachweisen kann, dass es diesem Umstand angemessen Rechnung getragen hat.
(5) Bei einem wesentlichen Verstoß gegen die Offenlegungspflicht gemäß Artikel 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 aufgrund von Fahrlässigkeit oder Unterlassung seitens des Instituts verhängen die zuständigen Behörden ein zusätzliches Risikogewicht über die vom Originator, Sponsor oder ursprünglichen Kreditgeber gehaltenen Positionen bzw. sonstigen Risikopositionen der entsprechenden Verbriefung.
(6) Bei der Beurteilung, ob ein Institut die Anforderungen der Artikel 405, 406 oder 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 in einem wesentlichen Punkt aufgrund von Fahrlässigkeit oder Unterlassung nicht erfüllt, können die zuständigen Behörden bei Verbriefungspositionen, die am oder nach dem 1. Januar 2011 und vor dem 1. Januar 2014 emittiert wurden, berücksichtigen, ob das betreffende Institut zwischen dem Emissionsdatum und dem 31. Dezember 2013 stets die Anforderungen erfüllt hat, die in Artikel 122a der Richtlinie 2006/48/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (3) sowie in den Leitlinien des Ausschusses der europäischen Bankaufsichtsbehörden zu Artikel 122a der Richtlinie 2006/48/EG (4) festgelegt sind.
Artikel 2
Berechnung des zusätzlichen Risikogewichts
Wenn ein Institut in einem wesentlichen Punkt gegen die in den Artikeln 405, 406 und 409 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 festgelegten relevanten Pflichten verstößt, berechnen die zuständigen Behörden das Gesamtrisikogewicht nach dem in Artikel 245 Absatz 6 und Artikel 337 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 ausgeführten Ansatz anhand folgender Formel:
Gesamtrisikogewicht = Min[12,5; ursprüngliches Risikogewicht × (1 + (2,5 + 2,5 × VerstoßdauerJahre) × (1 - AusnahmeArtikel405Prozentsatz))]
Dabei gilt:
12,5 ist ein Faktor für den Höchstwert, den das Gesamtrisikogewicht erreichen kann.
Das „ursprüngliche Risikogewicht“ ist das Risikogewicht, das auf die Verbriefungspositionen angewendet würde, wenn kein zusätzliches Risikogewicht verhängt würde.
2,5 ist der Mindestfaktor, der zur Berechnung des zusätzlichen Risikogewichts auf das ursprüngliche Risikogewicht angewendet wird.
Die „VerstoßdauerJahre“ ist die in Jahren ausgedrückte Dauer des Verstoßes, abgerundet auf den nächstgelegenen 12-Monats-Zeitraum. Für einen Verstoß mit einer Dauer von weniger als zwölf Monaten beträgt der Wert dieser Variablen 0, für einen Verstoß mit einer Dauer von mehr als zwölf, aber weniger als 24 Monaten 1, für einen Verstoß mit einer Dauer von mehr als 24, aber weniger als 36 Monaten 2 usw. Die Dauer ist generell ab dem Beginn des die jeweilige Verbriefung betreffenden Verstoßes zu ermitteln; unter Berücksichtigung der spezifischen Umstände der Verbriefung können die zuständigen Behörden jedoch auch andere Beginnzeitpunkte festsetzen. Der Begriff „Verstoß“ bezeichnet die Verletzung einer oder mehrerer der in den Artikeln 405, 406 und 409 festgelegten Pflichten, durch die die Anwendung eines zusätzlichen Risikogewichts ausgelöst werden kann. Aus dem Verstoß wird ein „weiterer Verstoß“, wenn der Verstoß nicht korrigiert wird; dies führt zu einer schrittweisen Anhebung des zusätzlichen Risikogewichts.
„AusnahmeArtikel405Prozentsatz“ ist eine Variable mit dem Wert 0,5, wenn Artikel 405 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 auf die Verbriefungspositionen, für die das zusätzliche Risikogewicht berechnet wird, Anwendung findet, bzw. 0, wenn keine solche Ausnahme anwendbar ist.
Artikel 3
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Unionin Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 4. Juni 2014