ROZHODNUTÍ RADY 2013/183/SZBP
ze dne 22. dubna 2013
o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení rozhodnutí 2010/800/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 22. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/800/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (1) (dále jen „KLDR“), kterým byly mimo jiné provedeny rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) a 1874 (2009).
(2)
Dne 19. prosince 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/860/SZBP (2), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP.
(3)
KLDR provedla dne 12. února 2013 jadernou zkoušku, v rozporu se svými mezinárodními závazky podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009) a 2087 (2013), která představuje vážnou hrozbu regionálnímu i mezinárodnímu míru a bezpečnosti.
(4)
Dne 18. února 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/88/SZBP (3), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP a kterým byla mimo jiné provedena rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
(5)
Dne 7. března 2013 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), v níž co nejdůrazněji odsuzuje jadernou zkoušku, již KLDR provedla dne 12. února 2013 v rozporu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN, které zjevně ignoruje.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) dále rozšiřuje povinnost, podle níž je v souladu s odst. 8 písm. c) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) třeba zabránit tomu, aby byl KLDR poskytován technický výcvik, poradenství, služby nebo pomoc na věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené v odstavci 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) a na věci uvedené v odstavci 22 zmíněné rezoluce a uvádí, že tato opatření se vztahují také na zprostředkovatelské služby.
(7)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se také rozšiřují finanční omezení stanovená v odst. 8 písm. d) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a subjekty a na osoby a subjekty jednající jménem nebo na příkaz označených osob a subjektů a na subjekty jimi vlastněné či ovládané.
(8)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřují cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a na osoby jednající jménem nebo na příkaz označených osob.
(9)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN 2094 č. (2013) je rovněž uvedeno, že cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) se vztahují i na osoby, které podle některého ze států pracují jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušují ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(10)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž stanoví, že státní příslušník KLDR, který pracuje jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhá vyhnutí se sankcím nebo porušuje ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013), bude vyhoštěn.
(11)
Dále musí státy podle ustanovení rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) zabránit poskytování finančních služeb nebo převodu, přes jejich území či z jejich území, veškerých finančních nebo jiných aktiv nebo zdrojů, včetně velkých objemů hotovosti, souvisejících s činnostmi, které by mohly přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, nebo s jinými činnostmi zakázanými prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(12)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá státy, aby přijaly opatření zakazující na jejich území otevření nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR a zakázat bankám KLDR zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v bankách, které podléhají pravomoci těchto států, nebo s nimi navazovat či udržovat korespondenční vztahy. Státy by měly obdobně přijmout opatření s cílem zabránit bankám usazeným na jejich území nebo spadajícím do jejich pravomoci otevřít zastoupení nebo dceřiné společnosti či bankovní účty v KLDR.
(13)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se dále zakazuje poskytovat veřejnou finanční podporu pro obchod s KLDR v případech, kdy by tato finanční podpora mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k jiným činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž ukládá povinnost kontrolovat veškerý náklad pocházející z KLDR nebo určený pro KLDR, náklad zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, pokud existují opodstatněné důvody domnívat se, že náklad obsahuje zakázané věci. Pokud plavidlo kontrolu odmítne, je mu odepřen vstup do přístavu.
(15)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž vyzývá státy k tomu, aby bylo každému letadlu v případě, že existují opodstatněné důvody domnívat se, že toto letadlo obsahuje zakázané věci, odmítnuto povolení ke vzletu z území států, přistání na jejich území či přeletu tohoto území.
(16)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřuje zákaz dodávek, prodeje či převodu vojenského materiálu a technologií podle odst. 8 písm. a) a b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další materiál a technologie.
(17)
Kromě toho se v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) všechny státy vyzývají, aby zabránily dodávkám, prodeji nebo převodu jakékoliv věci do nebo z KLDR nebo určené jejím státním příslušníkům či od nich pocházející, pokud daný stát stanoví, že tato věc by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket nebo k činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(18)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) vyjasňuje pojem „luxusního zboží“.
(19)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá všechny státy, aby zachovávaly zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR.
(20)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a sice právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(21)
Toto rozhodnutí rovněž plně respektuje závazky členských států podle Charty Organizace spojených národů a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(22)
Z důvodu srozumitelnosti by rozhodnutí 2010/800/SZBP mělo být zrušeno a nahrazeno novým rozhodnutím.
(23)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
DOVOZNÍ A VÝVOZNÍ OMEZENÍ
Článek 1
1. Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí a technologií, včetně programového vybavení, do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, ať už z území těchto členských států pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel:
a)
zbraně a související materiál jakéhokoli druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenská vozidla a vybavení a náhradní díly pro výše uvedené věci, s výjimkou nebojových vozidel vyrobených s využitím materiálů, které poskytují balistickou ochranu, nebo vozidel, která jsou těmito materiály vybavena a slouží pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v KLDR;
b)
veškeré věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti nebo výborem ustaveným podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) (dále jen „Výbor pro sankce“) v souladu s bodem 8 písm. a) podbodem ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) a bodem 5 písm. b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013) a bodem 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení;
c)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispívat k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo by mohly být využívány v rámci vojenské činnosti KLDR a které zahrnují veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené na seznamu v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4). Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
d)
některé klíčové složky pro odvětví balistických raket, jako jsou určité typy hliníku používané v systémech balistických raket. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
e)
jakákoli další věc, která by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
poskytovat technický výcvik, poradenství, služby, pomoc nebo zprostředkovatelské nebo jiné související služby spojené s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním daných věcí, přímo nebo nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, jakož i pojištění a zajištění pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo na poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci nebo zprostředkovatelských služeb přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obejít zákaz uvedený v písmenech a) a b).
3. Zakazuje se rovněž nákup věcí nebo technologií uvedených v odstavci 1 z KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, jakož i poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci, finančních prostředků nebo finanční pomoci uvedených v odstavci 2 ze strany KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státním příslušníkům členských států.
Článek 2
Zakazuje se přímý či nepřímý prodej a nákup zlata, drahých kovů a diamantů, jejich přeprava či zprostředkování obchodu s nimi ve vztahu k vládě KLDR, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR, jakož i osobám či subjektům jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz nebo subjektům jimi vlastněným či ovládaným. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
Článek 3
Zakazuje se dodávání nově vytištěných či vyražených nebo nevydaných bankovek či mincí KLDR centrální bance KLDR či v její prospěch.
Článek 4
Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod luxusního zboží do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, ať už z území členských států pochází či nikoli. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
KAPITOLA II
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 5
Členské státy neposkytnou obchodu s KLDR veřejnou finanční podporu, a to ani vývozní úvěry, záruky či pojištění svým státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu, pokud by tato finanční podpora mohla přispět k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket či jiných zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA III
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 6
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci nebo zvýhodněných půjček KLDR, a to ani na základě své účasti v mezinárodních finančních institucích, pokud se nejedná o humanitární a rozvojové účely v přímé reakci na potřeby civilního obyvatelstva nebo o prosazování denuklearizace. Členské státy rovněž zachovávají obezřetnost v zájmu omezení stávajících závazků a pokud možno jejich ukončení.
Článek 7
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, včetně velkých objemů hotovosti, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím, členské státy s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce podléhající jejich pravomoci, v souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy důkladně monitorují činnosti finančních institucí podléhajících jejich pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v KLDR;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze IV;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze V; a
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v KLDR, a jsou uvedeny v příloze V,
aby bylo zamezeno tomu, že tyto činnosti přispějí k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.
2. Z výše uvedeného důvodu se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční subjekty uvedené v odstavci 1:
a)
nepřetržitě sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo opodstatněné důvody se domnívat, že finanční prostředky souvisí s programy nebo činnostmi KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, neprodleně své podezření oznámily finanční zpravodajské jednotce nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotyčným členským státem. Finanční zpravodajská jednotka nebo jiný příslušný orgán mají včasný, přímý či nepřímý přístup k informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebují pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých obchodních operacích.
Článek 8
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalších finančních institucí uvedených v čl. 7 odst. 1 na území členských států.
2. Bankám KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalším finančním institucím uvedeným v čl. 7 odst. 1 se zakazuje:
a)
zřizovat nové společné podniky s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
b)
nabývat majetkovou účast v bankách, které podléhají pravomoci členských států;
c)
navazovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
d)
udržovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států, pokud členské státy mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že by to mohlo přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím..
3. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v KLDR zřizovaly zastoupení, dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 9
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování či pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů KLDR vydaných po 18. únoru 2013 ve vztahu k severokorejské vládě, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR nebo bankám se sídlem v KLDR, nebo pobočkám a dceřiným společnostem bank se sídlem v KLDR, podléhajícím i nepodléhajícím pravomoci členských států, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami či subjekty se sídlem v KLDR, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány.
KAPITOLA IV
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 10
1. V souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolují členské státy na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z KLDR a směřující do ní, přepravovaný přes jejich území či zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy se souhlasem státu vlajky kontrolují plavidla na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavců 1 a 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do KLDR nebo z ní podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem nebo přistáním a před odjezdem nebo odletem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 členské státy zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí v souladu s bodem 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009) a bodem 8 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
6. Členské státy zamítnou vstup do svých přístavů všem plavidlům, která odmítnou umožnit kontrolu poté, co tato kontrola byla schválena státem vlajky plavidla, nebo pokud plavidlo plující pod vlajkou KLDR odmítlo provedení kontroly podle bodu 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009).
7. Odstavec 6 se nepoužije v případě, že je vstup vyžadován za účelem provedení kontroly nebo v případě mimořádné situace či návratu do přístavu původu.
Článek 11
1. Členské státy zamítnou udělit povolení k přistání na svém území, vzletu z něj či přeletu nad ním každému letadlu, v jehož souvislosti mají informace opravňující k domněnce, že převážený náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod nebo vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě nouzového přistání.
Článek 12
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům KLDR služby spojené s doplňováním paliva, se zásobováním lodi nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území členských států, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí, ledaže jsou tyto služby nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 10 odst. 1, 2 a 5.
KAPITOLA V
OMEZENÍ PŘIJÍMÁNÍ A POBYTU
Článek 13
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám, které jsou podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za politiku KLDR související s jejími programy v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, a jejich rodinným příslušníkům, nebo osobám jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz, jež jsou uvedeny v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobám jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, a do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobám, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobám napomáhajícím vyhnutí se sankcím nebo porušujících ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto rozhodnutí.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužije, pokud Výbor pro sankce u jednotlivých případů stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka jinak podpořila cíle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
3. Odstavec 1 neukládá členským státům povinnost odmítnout vstup na své území svým státním příslušníků.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, a sice:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách,
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněná naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v KLDR.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Ustanovení odst. 1 písm. c) se nevztahuje na průjezd zástupců vlády KLDR při cestě do sídla OSN za účelem provádění činností spojených s OSN.
10. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5, 7 a 9 povolí osobám uvedeným v příloze I, II nebo III vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
11. Členské státy zachovávají obezřetnost a zdrženlivost, pokud jde o vstup jednotlivců pracujících jménem či na příkaz označených osob nebo subjektů uvedených na seznamu v příloze I na jejich území nebo o průjezd přes ně.
Článek 14
1. Členské státy vyhostí státní příslušníky KLDR, kteří podle jejich zjištění pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II nebo na jejich příkaz, nebo osoby, které podle jejich zjištění napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušující ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, ze svého území za účelem jejich navrácení do KLDR v souladu s příslušnými vnitrostátními a mezinárodními předpisy.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě, kdy je přítomnost dané osoby vyžadována za účelem provedení soudního řízení nebo výlučně pro lékařské, bezpečnostní nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA VI
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 15
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané:
a)
osobami a subjekty, které se podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN podílejí na programech KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo které tyto programy podporují, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz nebo subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými, a to i nedovolenými prostředky, uvedenými v příloze I;
b)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz či subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, nebo do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobami a subjekty, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobami napomáhajícími vyhnutí se sankcím nebo porušujícími ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nesmějí být dány k dispozici, přímo ani nepřímo, ani nesmějí být v jejich prospěch poskytnuty žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné úkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb; nebo
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
a to poté, co dotčený členský stát oznámí, tam kde je to vhodné, Výboru pro sankce svůj úmysl povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení Výbor pro sankce nevydá zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů. Tam kde je to vhodné, musí dotyčný členský stát nejprve oznámit tuto výjimku a obdržet schválení Výboru pro sankce; nebo
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno přede dnem, kdy osobu nebo subjekt uvedené v odstavci 1 označil Výbor pro sankce, Rada bezpečnosti nebo Rada, a pokud toto zástavní právo nebo rozhodnutí nejsou ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1. Tam kde je to vhodné, to musí dotyčný členský stát nejprve oznámit Výboru pro sankce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých před 14. říjnem 2006,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
KAPITOLA VII
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 16
Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zachovat obezřetnost a zabránit specializované výuce nebo výcviku státních příslušníků KLDR na svém území nebo svými státními příslušníky v oborech, které by přispěly k jaderným činnostem KLDR souvisejícím s šířením a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
Článek 17
Členské státy zachovávají v souladu s mezinárodním právem zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR, aby těmto osobám zabránily přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA VIII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Označeným osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I, II nebo III ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v KLDR, včetně severokorejské vlády, jejích veřejných orgánů, podniků a institucí, ani jakékoli osobě nebo subjektu, které vznesou nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace, náhrada škody nebo jiný nárok tohoto druhu, jako jsou nároky na započtení pohledávek, pokuty nebo nároky v rámci záruky, nároky na prodloužení platnosti nebo vyplacení dluhopisu, finanční záruky, včetně nároků vyplývajících z akreditivů a podobných nástrojů v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013), včetně opatření Unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, nebo v souladu či spojitosti s nimi.
Článek 19
1. Rada přijme změny přílohy I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
2. Rada schvaluje seznamy obsažené v přílohách II a III a přijímá jejich změny jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Článek 20
1. Zařadí-li Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce osobu nebo subjekt na seznam, Rada tuto osobu nebo tento subjekt doplní do přílohy I.
2. Rozhodne-li Rada, že se na osobu nebo subjekt vztahují opatření podle čl. 13. odst. 1 písm. b) a c) a čl. 15 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II nebo III.
3. Rada takové rozhodnutí včetně důvodů pro zařazení na seznam sdělí osobě nebo subjektu podle odstavce 1 a 2, a to buď přímo, je-li známa její adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž osobě nebo subjektu dá možnost předložit připomínky.
4. Pokud jsou předloženy připomínky nebo nové závažné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a o výsledku tohoto přezkumu osobu nebo subjekt informuje.
Článek 21
1. V přílohách I, II a III jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce, pokud jde o přílohu I.
2. V přílohách I, II a III se rovněž uvádějí případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce pro účely přílohy I. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně jiných používaných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. V příloze I se rovněž uvede datum označení osob nebo subjektů Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 22
1. Toto rozhodnutí se přezkoumá a v případě potřeby změní, zejména pokud jde o kategorie osob, subjektů nebo věcí nebo další osoby, subjekty nebo věci, jichž by se měla týkat omezující opatření, nebo s ohledem na příslušné rezoluce Rady bezpečnosti.
2. Opatření uvedená v čl. 13 odst. 1 písm. b) a c) a v čl. 15 odst. 1 písm. b) se přezkoumávají pravidelně, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření se přestanou na dotyčné osoby a subjekty uplatňovat, rozhodne-li Rada postupem podle čl. 19 odst. 2, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 23
Rozhodnutí 2010/800/SZBP se zrušuje.
Článek 24
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 22. dubna 2013.
BESCHLUSS 2013/183/GASP DES RATES
vom 22. April 2013
über restriktive Maßnahmen gegen die Demokratische Volksrepublik Korea und zur Aufhebung des Beschlusses 2010/800/GASP
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 29,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Am 22. Dezember 2010 hat der Rat den Beschluss 2010/800/GASP über restriktive Maßnahmen gegen die Demokratische Volksrepublik Korea (1) (im Folgenden "DVRK") erlassen, mit dem unter anderem die Resolutionen 1718 (2006) und 1874 (2009) des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen (im Folgenden "VN-Sicherheitsrat") umgesetzt wurden.
(2)
Am 19. Dezember 2011 hat der Rat den Beschluss 2011/860/GASP (2) erlassen, mit dem der Beschluss 2010/800/GASP geändert wurde.
(3)
Am 12. Februar 2013 hat die DVRK einen Nukleartest durchgeführt, der gegen ihre völkerrechtlichen Verpflichtungen im Rahmen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009) und 2087 (2013) des VN-Sicherheitsrates verstößt und eine ernste Bedrohung von Frieden und Sicherheit auf regionaler und internationaler Ebene darstellt.
(4)
Am 18. Februar 2013 hat der Rat den Beschluss 2013/88/GASP (3) erlassen, mit dem der Beschluss 2010/800/GASP geändert und unter anderem die Resolution 2087 (2013) des VN-Sicherheitsrates umgesetzt wurde.
(5)
Am 7. März 2013 hat der VN-Sicherheitsrat die Resolution 2094 (2013) verabschiedet, in der er den Nukleartest, den die DVRK am 12. Februar 2013 unter Verletzung und eklatanter Missachtung seiner einschlägigen Resolutionen durchgeführt hat, auf das Schärfste verurteilt.
(6)
Ferner wird mit der Resolution 2094 (2013) die Verpflichtung zur Verhinderung jeden Transfers von technischer Ausbildung, Beratung, Diensten oder Hilfe nach Nummer 8 Buchstabe d der Resolution 1718 (2006) auf die in Nummer 20 der Resolution 2094 (2013) genannten Artikel, Materialien, Ausrüstung, Güter und Technologien sowie die in Nummer 22 derselben Resolution genannten Artikel ausgedehnt und festgestellt, dass diese Maßnahmen auch auf Vermittlungsgeschäfte oder andere Maklerdienste Anwendung finden.
(7)
Zudem werden mit der Resolution 2094 (2013) die in Nummer 8 Buchstabe d der Resolution 1718 (2006) festgelegten finanziellen Restriktionen auf weitere Personen und Einrichtungen sowie auf Personen und Einrichtungen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln, und auf die Einrichtungen, die in ihrem Eigentum oder unter ihrer Kontrolle stehen, ausgedehnt.
(8)
Des Weiteren werden mit der Resolution 2094 (2013) die mit Nummer 8 Buchstabe e der Resolution 1718 (2006) verhängten Reisebeschränkungen auf weitere Personen und auf Personen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln, ausgedehnt.
(9)
Außerdem schreibt die Resolution 2094 (2013) vor, dass die mit Nummer 8 Buchstabe e der Resolution 1718 (2006) verhängten Reisebeschränkungen auch auf Personen Anwendung finden, von denen ein Staat feststellt, dass sie im Namen oder auf Anweisung einer benannten Person oder Einrichtung handeln oder bei der Umgehung der Sanktionen oder bei Verstößen gegen die Bestimmungen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) helfen.
(10)
Ferner ist in der Resolution 2094 (2013) festgelegt, dass Staatsangehörige der DVRK, die im Namen oder auf Anweisung einer benannten Person oder Einrichtung handeln oder bei der Umgehung der Sanktionen oder bei Verstößen gegen die Bestimmungen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) helfen, auszuweisen sind.
(11)
Überdies hat der VN-Sicherheitsrat mit seiner Resolution 2094 (2013) beschlossen, dass die Staaten die Bereitstellung von Finanzdienstleistungen oder den Transfer finanzieller oder anderer Vermögenswerte oder Ressourcen, einschließlich großer Bargeldmengen, im Zusammenhang mit Aktivitäten, die zu den Nuklearprogrammen oder Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen verhängten Maßnahmen beitragen könnten, in oder durch ihr Hoheitsgebiet oder ausgehend von ihrem Hoheitsgebiet verhindern.
(12)
Auch fordert er in der Resolution 2094 (2013) die Staaten auf, Maßnahmen zu ergreifen, die die Eröffnung neuer Niederlassungen, Tochtergesellschaften oder Vertretungen von Banken der DVRK in ihrem Hoheitsgebiet verbieten, und den Banken der DVRK zu verbieten, mit ihrer Hoheitsgewalt unterliegenden Banken neue Gemeinschaftsunternehmen zu gründen und Beteiligungen an diesen Banken zu erwerben oder Korrespondenzbankbeziehungen zu diesen Banken herzustellen oder zu unterhalten. Ebenso sollten die Staaten Maßnahmen ergreifen, die es in ihrem Hoheitsgebiet befindlichen oder ihrer Hoheitsgewalt unterliegenden Banken verbieten, Vertretungen oder Tochtergesellschaften oder Bankkonten in der DVRK zu eröffnen.
(13)
Zudem verbietet die Resolution 2094 (2013), dass für den Handel mit der DVRK öffentliche finanzielle Unterstützung gewährt wird, wenn diese finanzielle Unterstützung zu den Nuklearprogrammen oder Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen verhängten Maßnahmen beitragen könnte.
(14)
Ferner schreibt die Resolution 2094 (2013) vor, dass alle Ladungen, die aus der DVRK kommen oder für sie bestimmt sind oder für die die DVRK oder ihre Staatsangehörigen oder in ihrem Namen handelnde Personen oder Einrichtungen als Vermittler dienen, zu überprüfen sind, falls hinreichende Gründe zur der Annahme bestehen, dass die Ladung verbotene Artikel enthält. Schiffen, die sich einer Überprüfung widersetzen, ist der Zugang zu verweigern.
(15)
Des Weiteren fordert der VN-Sicherheitsrat in seiner Resolution 2094 (2013) die Staaten auf, jedem Luftfahrzeug die Erlaubnis zum Start von oder zur Landung in ihrem Hoheitsgebiet oder zum Überfliegen ihres Hoheitsgebiets zu verweigern, wenn hinreichende Gründe zu der Annahme bestehen, dass es verbotene Artikel enthält.
(16)
Außerdem wird mit der Resolution 2094 (2013) das Verbot der Lieferung, des Verkaufs oder des Transfers der in Nummer 8 Buchstabe a und b der Resolution 1718 (2006) genannten militärischen Gegenstände und Technologien auf weitere Gegenstände und Technologien ausgedehnt.
(17)
Überdies fordert der VN-Sicherheitsrat in seiner Resolution 2094 (2013) alle Staaten auf, zu verhindern, dass ein Artikel an die DVRK oder ihre Staatsangehörigen oder ausgehend von der DRVK oder von ihren Staatsangehörigen geliefert, verkauft oder weitergegeben wird, wenn sie feststellen, dass dieser Artikel zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) verbotenen Aktivitäten der DVRK beitragen könnte.
(18)
In der Resolution 2094 (2013) wird der Begriff "Luxusgüter" genauer definiert.
(19)
Zudem fordert der VN-Sicherheitsrat in seiner Resolution 2094 (2013) alle Staaten zu erhöhter Wachsamkeit gegenüber diplomatischem Personal der DVRK auf.
(20)
Dieser Beschluss steht im Einklang mit den Grundrechten und Grundsätzen, die insbesondere mit der Charta der Grundrechte der Europäischen Union anerkannt wurden, insbesondere mit dem Recht auf einen wirksamen Rechtsbehelf und auf ein faires Verfahren, dem Eigentumsrecht und dem Recht auf den Schutz personenbezogener Daten. Dieser Beschluss sollte unter Wahrung dieser Rechte und Grundsätze angewandt werden.
(21)
Dieser Beschluss achtet ferner in vollem Umfang die Verpflichtungen der Mitgliedstaaten im Rahmen der Charta der Vereinten Nationen sowie den rechtlich bindenden Charakter der Resolutionen des VN-Sicherheitsrates.
(22)
Der Klarheit halber sollte der Beschluss 2010/800/GASP aufgehoben und durch einen neuen Beschluss ersetzt werden.
(23)
Damit bestimmte Maßnahmen durchgeführt werden können, ist weiteres Handeln der Union erforderlich -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
KAPITEL I
AUS- UND EINFUHRBESCHRÄNKUNGEN
Artikel 1
(1) Die Lieferung, der Verkauf oder die Weitergabe der nachstehenden Artikel und Technologien, einschließlich Software, an die DVRK auf direktem oder indirektem Weg durch Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder über das Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten oder von ihrem Hoheitsgebiet aus oder unter Benutzung von Schiffen oder Luftfahrzeugen, die die Flagge der Mitgliedstaaten führen, sind unabhängig davon, ob sie ihren Ursprung im Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten haben oder nicht, untersagt:
a)
Rüstungsgüter und dazugehöriges Material jeder Art, einschließlich Waffen und Munition, Militärfahrzeugen und -ausrüstung, paramilitärischer Ausrüstung und entsprechender Ersatzteile, ausgenommen nicht für den Kampfeinsatz bestimmte Fahrzeuge, die bei der Herstellung oder nachträglich eine ballistische Schutzausstattung erhalten haben und nur zum Schutz des Personals der Union und ihrer Mitgliedstaaten in der DVRK bestimmt sind;
b)
alle vom VN-Sicherheitsrat oder von dem nach Nummer 12 der Resolution 1718 (2006) eingesetzten Ausschuss (im Folgenden "Sanktionsausschuss") gemäß Nummer 8 Buchstabe a Ziffer ii der Resolution 1718 (2006), Nummer 5 Buchstabe b der Resolution 2087 (2013) und Nummer 20 der Resolution 2094 (2013) festgelegten Artikel, Materialien, Ausrüstungen, Güter und Technologien, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beitragen könnten;
c)
bestimmte andere Artikel, Materialien, Ausrüstungen, Güter und Technologien, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK oder zu ihren militärischen Aktivitäten beitragen könnten, wozu alle in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 428/2009 des Rates vom 5. Mai 2009 über eine Gemeinschaftsregelung für die Kontrolle der Ausfuhr, der Verbringung, der Vermittlung und der Durchfuhr von Gütern mit doppeltem Verwendungszweck (4) aufgeführten Güter und Technologien mit doppeltem Verwendungszweck zählen. Die Union ergreift die notwendigen Maßnahmen, um festzulegen, welche Artikel von dieser Bestimmung erfasst werden;
d)
bestimmte Schlüsselkomponenten für den Bereich der ballistischen Flugkörper, wie etwa bestimmte Arten von Aluminium, die in ballistischen Flugkörpersystemen verwendet werden. Die Union ergreift die notwendigen Maßnahmen, um festzulegen, welche Artikel von dieser Bestimmung erfasst werden;
e)
alle anderen Artikel, sofern diese zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) oder nach dem vorliegenden Beschluss verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen oder mit diesem Beschluss verhängten Maßnahmen beitragen könnten. Die Union ergreift die notwendigen Maßnahmen, um festzulegen, welche Artikel von dieser Bestimmung erfasst werden.
(2) Es ist auch untersagt,
a)
technische Ausbildung, Beratung, Dienste oder Hilfe sowie Vermittlungsdienste oder andere Maklerdienste im Zusammenhang mit den in Absatz 1 genannten Artikeln und Technologien oder mit der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung dieser Artikel direkt oder indirekt Personen, Organisationen oder Einrichtungen in der DVRK oder zur Verwendung in der DVRK zur Verfügung zu stellen;
b)
Finanzmittel oder Finanzhilfen, einschließlich insbesondere Zuschüsse, Darlehen und Ausfuhrkreditversicherungen sowie Versicherungen und Rückversicherungen für den Verkauf, die Lieferung, die Weitergabe oder die Ausfuhr der in Absatz 1 genannten Artikel und Technologien oder für die Bereitstellung damit verbundener technischer Ausbildung, Beratung, Dienste oder Hilfe oder für damit verbundene Vermittlungsdienste zur Verfügung zu stellen, wenn diese Leistungen direkt oder indirekt für Personen, Organisationen oder Einrichtungen in der DVRK oder zur Verwendung in der DVRK bestimmt sind;
c)
sich wissentlich oder absichtlich an Tätigkeiten zu beteiligen, deren Ziel oder Wirkung darin besteht, das Verbot nach den Buchstaben a und b zu umgehen.
(3) Die Beschaffung von in Absatz 1 genannten Artikeln und Technologien von der DVRK durch Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder unter Benutzung von Schiffen oder Luftfahrzeugen, die die Flagge von Mitgliedstaaten führen, sowie die Bereitstellung von technischer Ausbildung, Beratung, Diensten, Hilfe, Finanzmitteln oder finanzieller Hilfe nach Absatz 2 an Staatsangehörige der Mitgliedstaaten durch die DVRK ist unabhängig davon, ob sie ihren Ursprung im Hoheitsgebiet der DVRK haben, ebenfalls untersagt.
Artikel 2
Es ist verboten, mit der Regierung der DVRK, ihren öffentlich-rechtlichen Körperschaften, Unternehmen und Agenturen, der Zentralbank der DVRK sowie Personen und Einrichtungen, die in deren Namen oder auf deren Anweisung handeln, oder Einrichtungen, die in deren Eigentum oder unter deren Kontrolle stehen, mittelbar oder unmittelbar folgende Geschäfte zu tätigen: Verkauf, Kauf, Beförderung oder Vermittlung von Gold, Edelmetallen und Diamanten. Die Union ergreift die notwendigen Maßnahmen, um festzulegen, welche Artikel von dieser Bestimmung erfasst werden.
Artikel 3
Die Belieferung der Zentralbank der DVRK mit auf die Landeswährung der DVRK lautenden Banknoten und Münzen ist untersagt.
Artikel 4
Die Lieferung, der Verkauf oder die Weitergabe von Luxusgütern an die DVRK auf direktem oder indirektem Weg durch Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder über das Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten oder von ihrem Hoheitsgebiet aus oder unter Benutzung von Schiffen oder Luftfahrzeugen, die die Flagge von Mitgliedstaaten führen, sind unabhängig davon, ob diese Güter ihren Ursprung im Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten haben, untersagt. Die Union ergreift die notwendigen Maßnahmen, um festzulegen, welche Artikel von dieser Bestimmung erfasst werden.
KAPITEL II
BESCHRÄNKUNGEN DER FINANZIELLEN UNTERSTÜTZUNG FÜR DEN HANDEL
Artikel 5
Die Mitgliedstaaten gewähren keine öffentliche finanzielle Unterstützung für den Handel mit der DVRK, was die Gewährung von Exportkrediten, -garantien oder -versicherungen für ihre an derartigen Handelsgeschäften beteiligten Staatsangehörigen oder Einrichtungen einschließt, wenn diese finanzielle Unterstützung zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen oder entsprechenden Aktivitäten oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) oder nach dem vorliegenden Beschluss verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen oder mit diesem Beschluss verhängten Maßnahmen beitragen könnte.
KAPITEL III
FINANZSEKTOR
Artikel 6
Die Mitgliedstaaten gehen keine neuen Verpflichtungen in Bezug auf Zuschüsse, finanzielle Hilfe oder Kredite zu Vorzugsbedingungen für die DVRK ein, und zwar auch nicht über ihre Beteiligung an internationalen Finanzinstitutionen, es sei denn für humanitäre oder Entwicklungszwecke, die unmittelbar den Bedürfnissen der Zivilbevölkerung zugute kommen oder zur Förderung der Entnuklearisierung. Die Mitgliedstaaten üben ferner Wachsamkeit im Hinblick auf die Verringerung und - falls möglich - Beendigung bestehender Verpflichtungen.
Artikel 7
(1) Um die Bereitstellung von Finanzdiensten oder den Transfer finanzieller oder anderer Vermögenswerte oder Ressourcen, einschließlich großer Bargeldmengen, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper und anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen oder entsprechenden Aktivitäten oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder nach dem vorliegenden Beschluss verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen oder mit diesem Beschluss verhängten Maßnahmen beitragen könnten, in oder durch das Hoheitsgebiet von Mitgliedstaaten oder ausgehend von ihrem Hoheitsgebiet oder an oder durch Staatsangehörige von Mitgliedstaaten oder nach ihrem Recht gegründete Einrichtungen oder ihrer Hoheitsgewalt unterstehende Personen oder Finanzinstitute zu verhindern, überwachen die Mitgliedstaaten nach Maßgabe ihrer nationalen Befugnisse und Rechtsvorschriften verstärkt die Tätigkeiten der ihrer Hoheitsgewalt unterstehenden Finanzinstitute mit
a)
Banken mit Sitz in der DVRK,
b)
den in Anhang IV genannten der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehenden Zweigstellen und Tochterunternehmen von Banken mit Sitz in der DVRK,
c)
den in Anhang V genannten nicht der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehenden Zweigstellen und Tochterunternehmen von Banken mit Sitz in der DVRK und
d)
den in Anhang V genannten Finanzeinrichtungen, die weder in der DVRK ansässig sind noch der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, aber von Personen oder Einrichtungen mit Sitz in der DVRK kontrolliert werden,
um zu vermeiden, dass diese Tätigkeiten zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen oder entsprechenden Aktivitäten der DVRK beitragen.
(2) Zu diesem Zweck sind die Finanzinstitute in ihren Geschäften mit den in Absatz 1 genannten Banken und Finanzeinrichtungen gehalten,
a)
eine ständige Überwachung in Bezug auf Kontenbewegungen auszuüben, einschließlich im Rahmen ihrer Sorgfaltspflichten gegenüber Kunden und im Rahmen ihrer Verpflichtungen in Bezug auf Geldwäsche und Terrorismusfinanzierung;
b)
darauf zu bestehen, dass alle Felder von Zahlungsanweisungen, in denen Angaben zum Absender und zum Empfänger der betreffenden Transaktion zu machen sind, ausgefüllt werden, und bei Fehlen dieser Angaben die Ausführung der Transaktion abzulehnen;
c)
alle Aufzeichnungen von Transaktionen über einen Zeitraum von fünf Jahren aufzubewahren und sie den nationalen Behörden auf Anfrage zur Verfügung zu stellen;
d)
bei dem Verdacht oder dem berechtigten Grund zu der Annahme, dass Gelder einen Beitrag zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen oder entsprechenden Aktivitäten der DVRK leisten, ihren Verdacht unverzüglich der zentralen Meldestelle (FIU) oder einer anderen von dem betreffenden Mitgliedstaat benannten zuständigen Behörde zu melden. Die FIU oder die andere zuständige Behörde erhält rechtzeitig unmittelbar oder mittelbar Zugang zu den Finanz-, Verwaltungs- und Strafverfolgungsdaten, die sie zur ordnungsgemäßen Erfüllung ihrer Aufgaben benötigt; dazu gehören auch Auswertungen verdächtiger Transaktionsmeldungen.
Artikel 8
(1) Das Eröffnen von neuen Niederlassungen, Tochterunternehmen oder Vertretungen der Banken der DVRK, einschließlich der Zentralbank der DVRK, ihren Niederlassungen und Tochterunternehmen sowie anderen Finanzeinrichtungen gemäß Artikel 7 Absatz 1 im Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten ist untersagt.
(2) Banken der DVRK, einschließlich der Zentralbank der DVRK, ihren Niederlassungen und Tochterunternehmen, sowie anderen Finanzeinrichtungen gemäß Artikel 7 Absatz 1 ist es untersagt:
a)
neue Gemeinschaftsunternehmen mit Banken, die der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, zu gründen,
b)
Beteiligungen an Banken, die der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, zu erwerben,
c)
neue Korrespondenzbankbeziehungen zu Banken, die der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, herzustellen,
d)
Korrespondenzbankbeziehungen zu Banken, die der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, zu unterhalten, sofern die Mitgliedstaaten über Informationen verfügen, die hinreichende Gründe für die Annahme liefern, dass dies zu den Nuklearprogrammen oder Programmen für ballistische Flugkörper der DVRK zu oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder nach dem vorliegenden Beschluss verbotenen Aktivitäten oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen oder mit diesem Beschluss verhängten Maßnahmen beitragen könnte.
(3) Im Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten ansässigen oder ihrer Hoheitsgewalt unterstehenden Finanzinstituten ist es untersagt, Vertretungen, Tochterunternehmen, Niederlassungen oder Bankkonten in der DVRK zu eröffnen.
Artikel 9
Es ist untersagt, mit der Regierung der DVRK, ihren öffentlich-rechtlichen Körperschaften, Unternehmen und Agenturen, der Zentralbank der DVRK oder Banken mit Sitz in der DVRK oder der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehenden beziehungsweise nicht unterstehenden Zweigstellen und Tochterunternehmen von Banken mit Sitz in der DVRK oder Finanzeinrichtungen, die weder in der DVRK ansässig sind noch der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen, aber von Personen oder Einrichtungen mit Sitz in der DVRK kontrolliert werden, sowie Personen und Einrichtungen, die in deren Namen und auf deren Anweisung handeln, oder Einrichtungen, die in deren Eigentum oder unter deren Kontrolle stehen, unmittelbar oder mittelbar folgende Geschäfte zu tätigen: Verkauf, Kauf, Vermittlung oder Hilfe bei der Begebung staatlicher oder staatlich garantierter Anleihen der DVRK, die nach dem 18. Februar 2013 ausgegeben werden.
KAPITEL IV
VERKEHRSSEKTOR
Artikel 10
(1) Die Mitgliedstaaten überprüfen nach Maßgabe ihrer nationalen Befugnisse und Rechtsvorschriften und im Einklang mit dem Völkerrecht in ihrem Hoheitsgebiet, einschließlich ihrer Flughäfen und Seehäfen, alle Ladungen, die aus der DVRK kommen oder für sie bestimmt sind oder sich im Transit befinden, oder Ladungen, für die die DVRK oder ihre Staatsangehörigen oder in ihrem Namen handelnde Personen oder Einrichtungen als Vermittler dienen, falls sie über Informationen verfügen, die hinreichende Gründe für die Annahme liefern, dass die Ladung Artikel enthält, deren Lieferung, Verkauf, Weitergabe oder Ausfuhr nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder nach diesem Beschluss untersagt ist.
(2) Die Mitgliedstaaten überprüfen mit Zustimmung des Flaggenstaats Schiffe auf hoher See, falls sie über Informationen verfügen, die hinreichende Gründe für die Annahme liefern, dass die Ladung dieser Schiffe Artikel enthält, deren Lieferung, Verkauf, Weitergabe oder Ausfuhr nach diesem Beschluss untersagt ist.
(3) Die Mitgliedstaaten arbeiten gemäß ihren innerstaatlichen Rechtsvorschriften bei den Überprüfungen nach den Absätzen 1 und 2 zusammen.
(4) Für Luftfahrzeuge und Schiffe, die Ladung in die oder aus der DVRK befördern, gilt die Pflicht einer zusätzlichen Vorabmeldung aller Güter, die in einen Mitgliedstaat verbracht werden oder diesen verlassen.
(5) Wird eine Überprüfung nach den Absätzen 1 und 2 durchgeführt, beschlagnahmen und entsorgen die Mitgliedstaaten die Artikel, deren Lieferung, Verkauf, Weitergabe oder Ausfuhr nach diesem Beschluss im Einklang mit Nummer 14 der Resolution 1874 (2009) und Nummer 8 der Resolution 2087 (2013) verboten ist.
(6) Die Mitgliedstaaten verweigern jedem Schiff, das sich einer von seinem Flaggenstaat genehmigten Überprüfung widersetzt, oder jedem die Flagge der DVRK führenden Schiff, das sich einer Überprüfung nach Nummer 12 der Resolution 1874 (2009) des VN-Sicherheitsrates widersetzt, den Zugang zu ihren Häfen.
(7) Absatz 6 gilt nicht, wenn der Zugang für eine Überprüfung erforderlich ist, wenn ein Notfall vorliegt oder wenn das Schiff in seinen Herkunftshafen zurückkehrt.
Artikel 11
(1) Die Mitgliedstaaten verweigern jedem Luftfahrzeug die Erlaubnis zum Start von oder zur Landung in ihrem Hoheitsgebiet oder zum Überfliegen ihres Hoheitsgebiets, falls sie über Informationen verfügen, die hinreichende Gründe für die Annahme liefern, dass die Ladung Artikel enthält, deren Lieferung, Verkauf, Weitergabe oder Ausfuhr nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder nach diesem Beschluss verboten ist.
(2) Absatz 1 gilt nicht im Falle einer Notlandung.
Artikel 12
Die Bereitstellung von Bunkerdiensten oder Schiffsversorgungsdiensten oder anderen Wartungsdiensten durch Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder vom Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten aus für Schiffe der DVRK ist untersagt, falls die Mitgliedstaaten über Informationen verfügen, die hinreichende Gründe für die Annahme liefern, dass diese Schiffe Artikel befördern, deren Lieferung, Verkauf, Weitergabe oder Ausfuhr nach diesem Beschluss verboten ist, es sei denn, die Bereitstellung dieser Dienste ist notwendig für humanitäre Zwecke oder bis die Ladung nach Artikel 10 Absätze 1, 2 und 5 überprüft und erforderlichenfalls beschlagnahmt und entsorgt ist.
KAPITEL V
EINREISE- UND AUFENTHALTSBESCHRÄNKUNGEN
Artikel 13
(1) Die Mitgliedstaaten ergreifen die erforderlichen Maßnahmen, um die Einreise in oder die Durchreise durch ihr Hoheitsgebiet folgender Personen zu verhindern:
a)
in Anhang I aufgeführte Personen, die vom Sanktionsausschuss oder vom VN-Sicherheitsrat als verantwortlich für die Politik der DVRK - wozu auch Unterstützung und Förderung der Politik gehört - im Zusammenhang mit den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK bezeichnet werden, sowie ihren Familienangehörigen oder Personen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln;
b)
nicht von Anhang I erfasste Personen gemäß Anhang II,
i)
die für die Nuklearprogramme, die Programme für ballistische Flugkörper oder andere Massenvernichtungswaffenprogramme der DVRK verantwortlich sind - wozu auch Unterstützung und Förderung gehört - oder Personen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln;
ii)
die Finanzdienste bereitstellen oder für den Transfer finanzieller oder anderer Vermögenswerte und Ressourcen, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beitragen könnten, in oder durch das Hoheitsgebiet oder ausgehend von dem Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten sorgen oder Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder nach ihrem Recht gegründete Einrichtungen oder Personen oder Finanzinstitute in ihrem Hoheitsgebiet in solche Aktivitäten einbeziehen;
iii)
die - auch durch Bereitstellung von Finanzdiensten - an der Lieferung von Rüstungsgütern und dazugehörigem Material jeglicher Art an die oder aus der DVRK beteiligt sind, oder die an der Lieferung von Artikeln, Materialien, Ausrüstungen, Gütern und Technologien, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beitragen könnten, an die oder aus der DVRK beteiligt sind.
c)
nicht von Anhang I oder Anhang II erfassten Personen, die im Namen oder auf Anweisung einer in Anhang I oder Anhang II aufgeführten Person oder Einrichtung handeln oder Personen, die bei der Umgehung der Sanktionen oder bei Verstößen gegen die Bestimmungen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder dieses Beschlusses helfen; diese Personen sind in Anhang III dieses Beschlusses aufgeführt.
(2) Absatz 1 Buchstabe a findet keine Anwendung, wenn der Sanktionsausschuss im Einzelfall feststellt, dass die betreffenden Reisen aus humanitären Gründen, einschließlich religiöser Verpflichtungen, gerechtfertigt sind, oder wenn er zu dem Schluss kommt, dass eine Ausnahmeregelung auf sonstige Weise die Ziele der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) oder 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates fördern würde.
(3) Absatz 1 verpflichtet die Mitgliedstaaten nicht dazu, ihren eigenen Staatsangehörigen die Einreise in ihr Hoheitsgebiet zu verweigern.
(4) Absatz 1 berührt nicht die Fälle, in denen ein Mitgliedstaat durch eine völkerrechtliche Verpflichtung gebunden ist, und zwar
a)
als Gastland einer internationalen zwischenstaatlichen Organisation,
b)
als Gastland einer internationalen Konferenz, die von den Vereinten Nationen einberufen worden ist oder unter deren Schirmherrschaft steht,
c)
im Rahmen einer multilateralen Übereinkunft, die Vorrechte und Immunitäten verleiht,
d)
im Rahmen des 1929 zwischen dem Heiligen Stuhl (Staat Vatikanstadt) und Italien geschlossenen Lateranvertrags.
(5) Absatz 4 gilt auch in den Fällen als anwendbar, in denen ein Mitgliedstaat Gastland der Organisation für Sicherheit und Zusammenarbeit in Europa (OSZE) ist.
(6) Der Rat wird in allen Fällen, in denen ein Mitgliedstaat eine Ausnahme aufgrund der Absätze 4 oder 5 gewährt, ordnungsgemäß unterrichtet.
(7) Die Mitgliedstaaten können Ausnahmen von den Maßnahmen nach Absatz 1 Buchstabe b in den Fällen zulassen, in denen die Reise aufgrund einer humanitären Notlage oder aufgrund der Teilnahme an Tagungen auf zwischenstaatlicher Ebene - einschließlich solcher, die von der Union unterstützt werden oder von einem Mitgliedstaat, der zu dem Zeitpunkt den OSZE-Vorsitz innehat, ausgerichtet werden - gerechtfertigt ist, wenn dort ein politischer Dialog geführt wird, durch den Demokratie, Menschenrechte und die Rechtsstaatlichkeit in der DVRK unmittelbar gefördert werden.
(8) Ein Mitgliedstaat, der Ausnahmen nach Absatz 7 zulassen möchte, unterrichtet den Rat schriftlich hiervon. Die Ausnahme gilt als gewährt, wenn nicht von einem oder mehreren Mitgliedern des Rates innerhalb von zwei Arbeitstagen nach Eingang der Mitteilung über die vorgeschlagene Ausnahme schriftlich Einwand erhoben wird. Sollte von einem oder von mehreren Mitgliedern des Rates Einwand erhoben werden, so kann der Rat mit qualifizierter Mehrheit beschließen, die vorgeschlagene Ausnahme zu gewähren.
(9) Absatz 1 Buchstabe c gilt nicht im Falle der Durchreise von Vertretern der Regierung der DVRK zum Amtssitz der Vereinten Nationen zum Zweck der Wahrnehmung von Dienstgeschäften betreffend die Vereinten Nationen.
(10) In den Fällen, in denen ein Mitgliedstaat nach den Absätzen 4, 5, 7 und 9 den in Anhang I, II oder III aufgeführten Personen die Einreise in oder die Durchreise durch sein Hoheitsgebiet genehmigt, gilt die Genehmigung nur für den Zweck, für den sie erteilt wurde, und nur für die davon betroffenen Personen.
(11) Die Mitgliedstaaten üben Wachsamkeit und Zurückhaltung in Bezug auf die Einreise in oder die Durchreise durch ihr Hoheitsgebiet von Personen, die im Namen oder auf Anweisung einer benannten, in Anhang I aufgeführten Person oder Einrichtung handeln.
Artikel 14
(1) Die Mitgliedstaaten weisen im Einklang mit ihren nationalen Rechtsvorschriften und dem Völkerrecht Staatsangehörige der DVRK zum Zwecke der Rückführung in die DVRK aus ihrem Hoheitsgebiet aus, wenn sie feststellen, dass diese im Namen oder auf Anweisung einer in Anhang I oder Anhang II aufgeführten Person oder Einrichtung handeln, wenn sie feststellen, dass diese bei der Umgehung der Sanktionen oder bei Verstößen gegen die Bestimmungen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates helfen.
(2) Absatz 1 gilt nicht, wenn die Anwesenheit einer Person für die Durchführung eines Gerichtsverfahrens oder ausschließlich aus Sicherheitsgründen oder für medizinische oder humanitäre Zwecke erforderlich ist.
KAPITEL VI
EINFRIEREN VON GELDERN UND WIRTSCHAFTLICHEN RESSOURCEN
Artikel 15
(1) Es werden sämtliche Gelder und wirtschaftlichen Ressourcen eingefroren, die sich im Besitz, im Eigentum, in der Verfügungsgewalt oder unter direkter oder indirekter Kontrolle folgender Personen oder Einrichtungen befinden:
a)
der in Anhang I aufgeführten, vom Sanktionsausschuss oder vom VN-Sicherheitsrat benannten Personen oder Einrichtungen, die nach Feststellung des Sanktionsausschusses oder des VN-Sicherheitsrats an den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beteiligt sind oder diese, unter anderem mit unerlaubten Mitteln, unterstützen, oder der Personen oder Einrichtungen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln, oder der Einrichtungen, die sich in ihrem Eigentum befinden oder, unter anderem mit unerlaubten Mitteln, von ihnen kontrolliert werden;
b)
der nicht von Anhang I erfassten Personen oder Einrichtungen gemäß Anhang II,
i)
die für die Nuklearprogramme, Programme für ballistische Flugkörper oder andere Massenvernichtungswaffenprogramme der DVRK verantwortlich sind - wozu auch Unterstützung und Förderung gehört -, oder der Personen oder Einrichtungen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln, oder der Einrichtungen, die sich in ihrem Eigentum befinden oder von ihnen unter anderem mit unerlaubten Mitteln kontrolliert werden,
ii)
die Finanzdienste bereitstellen oder für den Transfer finanzieller oder anderer Vermögenswerte und Ressourcen, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beitragen könnten, in oder durch das Hoheitsgebiet oder ausgehend vom Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten sorgen oder Staatsangehörige der Mitgliedstaaten oder nach ihrem Recht gegründete Einrichtungen oder Personen oder Finanzinstitute in ihrem Hoheitsgebiet in solche Aktivitäten einbeziehen, oder Personen oder Einrichtungen, die in ihrem Namen oder auf ihre Anweisung handeln, oder Einrichtungen, die in ihrem Eigentum stehen oder von ihnen kontrolliert werden,
iii)
die - auch durch Bereitstellung von Finanzdiensten - an der Lieferung von Rüstungsgütern und dazugehörigem Material jeglicher Art an die oder aus der DVRK beteiligt sind oder an der Lieferung von Artikeln, Materialien, Ausrüstungen, Gütern und Technologien, die zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen Massenvernichtungswaffenprogrammen der DVRK beitragen könnten, an die oder aus der DVRK beteiligt sind,
c)
der nicht von Anhang I oder Anhang II erfassten Personen und Einrichtungen, die im Namen oder auf Anweisung einer in Anhang I oder Anhang II aufgeführten Person oder Einrichtung handeln oder Personen, die bei der Umgehung der Sanktionen oder bei Verstößen gegen die Bestimmungen der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder dieses Beschlusses helfen; diese Personen sind in Anhang III dieses Beschlusses aufgeführt.
(2) Den in Absatz 1 genannten Personen und Einrichtungen dürfen weder direkt noch indirekt Gelder oder wirtschaftlichen Ressourcen zur Verfügung gestellt werden oder zugute kommen.
(3) Ausnahmen sind zulässig für Gelder und wirtschaftliche Ressourcen, die
a)
zur Erfüllung der Grundbedürfnisse, einschließlich für die Bezahlung von Nahrungsmitteln, Mieten oder Hypotheken, Medikamenten und medizinischer Behandlung, Steuern, Versicherungsprämien und Gebühren öffentlicher Versorgungseinrichtungen, notwendig sind,
b)
ausschließlich der Bezahlung angemessener Honorare und der Rückerstattung von Ausgaben im Zusammenhang mit der Erbringung juristischer Dienstleistungen dienen oder
c)
ausschließlich der Bezahlung von Gebühren oder Kosten für die routinemäßige Verwahrung oder Verwaltung eingefrorener Gelder und wirtschaftlicher Ressourcen im Einklang mit nationalen Rechtsvorschriften dienen,
nachdem der betreffende Mitgliedstaat dem Sanktionsausschuss seine Absicht gegebenenfalls mitgeteilt hat den Zugang zu diesen Geldern und wirtschaftlichen Ressourcen zu genehmigen, und der Sanktionsausschuss innerhalb von fünf Arbeitstagen nach der Mitteilung keine ablehnende Entscheidung getroffen hat.
(4) Ausnahmen sind auch zulässig für Gelder und wirtschaftliche Ressourcen, die
a)
für außerordentliche Ausgaben erforderlich sind. Gegebenenfalls unterrichtet der betreffende Mitgliedstaat zuvor den Sanktionsausschuss und holt dessen Zustimmung ein, oder
b)
Gegenstand eines Pfandrechts oder einer Entscheidung eines Gerichts, einer Verwaltungsstelle oder eines Schiedsgerichts sind, in welchem Fall die Gelder und wirtschaftlichen Ressourcen für die Erfüllung von Forderungen aus diesem Pfandrecht oder dieser Entscheidung verwendet werden können, vorausgesetzt, das Pfandrecht oder die Entscheidung entstand, beziehungsweise erging vor dem Datum, zu dem die Person oder Einrichtung nach Absatz 1 vom Sanktionsausschuss, vom VN-Sicherheitsrat oder vom Rat benannt worden ist und begünstigt nicht eine in Absatz 1 genannte Person oder Einrichtung. Gegebenenfalls unterrichtet der betreffende Mitgliedstaat zuvor den Sanktionsausschuss.
(5) Absatz 2 gilt nicht für eine auf eingefrorenen Konten erfolgte Gutschrift von
a)
Zinsen und sonstigen Erträge dieser Konten oder
b)
Zahlungen aufgrund von Verträgen, Vereinbarungen oder Verpflichtungen, die vor dem 14. Oktober 2006 geschlossen oder eingegangen wurden beziehungsweise entstanden sind,
vorausgesetzt, diese Zinsen, sonstigen Erträge und Zahlungen fallen weiterhin unter Absatz 1.
KAPITEL VII
SONSTIGE RESTRIKTIVE MASSNAHMEN
Artikel 16
Die Mitgliedstaaten ergreifen die erforderlichen Maßnahmen, um Wachsamkeit zu üben und zu verhindern, dass Staatsangehörige der DVRK in ihrem Hoheitsgebiet oder durch ihre Staatsangehörigen Fachunterricht oder Fachausbildung in Disziplinen erhalten, die zu den proliferationsrelevanten nuklearen Tätigkeiten der DVRK und zur Entwicklung von Trägersystemen für Kernwaffen beitragen würden.
Artikel 17
Die Mitgliedstaaten üben im Einklang mit dem Völkerrecht erhöhte Wachsamkeit gegenüber diplomatischem Personal der DVRK, um zu verhindern, dass diese Personen zu den Nuklearprogrammen, Programmen für ballistische Flugkörper oder anderen nach den Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates oder nach dem vorliegenden Beschluss verbotenen Aktivitäten der DVRK oder zur Umgehung der mit diesen Resolutionen oder mit diesem Beschluss verhängten Maßnahmen beitragen.
KAPITEL VIII
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN UND SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 18
Ansprüche, einschließlich Schadensersatz-, Entschädigungs- und ähnlichen Ansprüche wie Aufrechnungsansprüche, Geldbußen oder Garantieansprüche, sowie Ansprüche auf Verlängerung oder Zahlung von finanziellen Garantien, einschließlich Ansprüche aus Akkreditiven und ähnlichen Instrumenten, die von den in den Anhängen I, II, III und IIIA aufgeführten benannten Personen oder Organisationen oder einer anderen Person oder Organisation in der DVRK, einschließlich der Regierung der DVRK, ihren öffentlichen Einrichtungen, Unternehmen und Agenturen oder von Personen oder Organisationen, die durch sie oder für sie handeln, im Zusammenhang mit Verträgen oder Transaktionen geltend gemacht werden, deren Erfüllung bzw. Durchführung unmittelbar oder mittelbar, ganz oder teilweise berührt wurde durch Maßnahmen, die aufgrund der Resolutionen 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) und 2094 (2013) des VN-Sicherheitsrates beschlossen wurden - einschließlich der Maßnahmen der Union oder der Mitgliedstaaten, die im Einklang mit den relevanten Beschlüssen des Sicherheitsrats, zu deren Umsetzung oder in Verbindung damit getroffen wurden, oder der unter den vorliegenden Beschluss fallenden Maßnahmen -, werden nicht anerkannt.
Artikel 19
(1) Der Rat ändert Anhang I entsprechend den Feststellungen des VN-Sicherheitsrats oder des Sanktionsausschusses.
(2) Der Rat erstellt und ändert einstimmig auf Vorschlag der Mitgliedstaaten oder des Hohen Vertreters der Union für Außen- und Sicherheitspolitik die Listen in den Anhängen II und III.
Artikel 20
(1) Nimmt der VN-Sicherheitsrat oder der Sanktionsausschuss eine Person oder Einrichtung in die Liste auf, so nimmt der Rat diese Person oder Einrichtung in Anhang I auf.
(2) Beschließt der Rat, die in Artikel 13 Absatz 1 Buchstaben b und c und in Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe b genannten Maßnahmen auf eine Person oder Einrichtung anzuwenden, so ändert er die Anhänge II und III entsprechend.
(3) Der Rat setzt die Person oder Einrichtung, auf die in den Absätzen 1 und 2 Bezug genommen wird, entweder auf direktem Weg, sofern die Anschrift bekannt ist, oder durch die Veröffentlichung einer Bekanntmachung von seinem Beschluss und den Gründen für die Aufnahme in die Liste in Kenntnis und gibt dieser Person oder Einrichtung Gelegenheit zur Stellungnahme.
(4) Wird eine Stellungnahme unterbreitet oder werden stichhaltige neue Beweise vorgelegt, so überprüft der Rat seinen Beschluss und unterrichtet die betreffende Person oder Einrichtung entsprechend.
Artikel 21
(1) Die Anhänge I, II und III enthalten die Gründe für die Aufnahme der betreffenden Personen und Einrichtungen in die Liste, wie sie hinsichtlich des Anhangs I vom VN-Sicherheitsrat oder vom Sanktionsausschuss angegeben werden.
(2) Die Anhänge I, II und III enthalten, soweit verfügbar, auch Angaben, die zur Identifizierung der betreffenden Personen oder Einrichtungen erforderlich sind und die für Anhang I vom VN-Sicherheitsrat oder vom Sanktionsausschuss übermittelt werden. In Bezug auf Personen können diese Angaben Namen, einschließlich Aliasnamen, Geburtsdatum und -ort, Staatsangehörigkeit, Reisepass- und Personalausweisnummern, Geschlecht, Anschrift - soweit bekannt - sowie Funktion oder Beruf umfassen. In Bezug auf Einrichtungen können diese Informationen Namen, Ort und Datum der Registrierung, Registriernummer und Geschäftssitz umfassen. Anhang I enthält ferner das Datum der Aufnahme in die Liste durch den VN-Sicherheitsrat oder den Sanktionsausschuss.
Artikel 22
(1) Dieser Beschluss wird überprüft und nötigenfalls geändert, insbesondere in Bezug auf die Kategorien von Personen, Einrichtungen oder Artikeln oder weitere Personen, Einrichtungen oder Artikel, für die die restriktiven Maßnahmen gelten sollen, oder unter Berücksichtigung entsprechender Resolutionen des VN-Sicherheitsrates.
(2) Die in Artikel 13 Absatz 1 Buchstaben b und c und in Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe b genannten Maßnahmen werden in regelmäßigen Abständen, mindestens jedoch alle 12 Monate, überprüft. Sie verlieren ihre Gültigkeit für die betreffenden Personen und Einrichtungen, wenn der Rat nach dem in Artikel 19 Absatz 2 genannten Verfahren bestimmt, dass die Bedingungen für ihre Anwendung nicht mehr gegeben sind.
Artikel 23
Der Beschluss 2010/800/GASP wird aufgehoben.
Artikel 24
Dieser Beschluss tritt am Tage seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Luxemburg am 22. April 2013.