PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2014
o opatřeních proti zavlékání viru slintavky a kulhavky z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska do Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 6868)
(Text s významem pro EHP)
(2014/689/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS stanoví zásady veterinárních kontrol zvířat dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(2)
Směrnice 97/78/ES stanoví zásady veterinárních kontrol produktů dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(3)
Slintavka a kulhavka je endemická v Libyi a byla potvrzena v Tunisku od 25. dubna 2014 a v Alžírsku od 23. července 2014.
(4)
Slintavka a kulhavka je jednou z nejnakažlivějších chorob skotu, ovcí, koz a prasat. Virus způsobující nákazu se může rychle šířit, zejména prostřednictvím produktů získaných z nakažených zvířat a kontaminovaných předmětů, včetně dopravních prostředků, jako jsou vozidla pro přepravu hospodářských zvířat. Virus může také přetrvávat v kontaminovaném prostředí mimo hostitelské zvíře po několik týdnů v závislosti na teplotě.
(5)
Přítomnost slintavky a kulhavky v Alžírsku, Libyi a Tunisku může představovat závažné nebezpečí pro hospodářská zvířata v Unii.
(6)
Ačkoli v Maroku nebyla slintavka a kulhavka potvrzena, je tato třetí země možnou tranzitní zemí pro vozidla pro přepravu hospodářských zvířat vracející se z Alžírska, Libye a Tuniska do Unie.
(7)
Drastické zhoršení situace v případě slintavky a kulhavky v Libyi a její rozšíření do Tuniska a Alžírska a v rámci těchto zemí vyžadují přijetí určitých ochranných opatření na úrovni Unie, která zohlední přežití viru slintavky a kulhavky v životním prostředí a potenciální trasy přenosu tohoto viru.
(8)
Vozidla a plavidla používaná pro přepravu živých zvířat do Alžírska, Libye a Tuniska mohou být v těchto infikovaných zemích kontaminována virem slintavky a kulhavky, a proto při svém návratu představují nebezpečí zavlečení nákazy do Unie.
(9)
Nejvhodnějším způsobem, jak snížit nebezpečí rychlého přenosu viru na dlouhé vzdálenosti, je vhodné očištění a dezinfekce vozidel a plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
(10)
Je proto vhodné zajistit, aby všechna vozidla a plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, která přepravovala živá zvířata do míst určení v Alžírsku, Libyi a Tunisku, byla náležitě očištěna a vydezinfikována a aby toto očištění a dezinfekce byly řádně doloženy v prohlášení, které předkládá provozovatel nebo řidič příslušnému orgánu v místě vstupu.
(11)
Provozovatel nebo řidič by měl zajistit uchování osvědčení o provedení očištění a dezinfekce pro každé vozidlo a plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat po dobu nejméně tří let.
(12)
Členské státy by měly mít možnost vozidla, která přepravují krmiva z infikovaných zemí nebo přepravovala krmiva do těchto zemí a u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
(13)
Kromě toho, ačkoliv dovoz živých zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce nebyl povolen z žádné země v Africe, dovoz některých kategorií koňovitých je povolen z Alžírska, Libye a Tuniska v souladu s ustanoveními směrnice Rady 2009/156/ES (3) a koňovití z uvedených třetích zemí mohou být přepravováni přes Unii do jiné třetí země v souladu s rozhodnutím Komise 2010/57/EU (4). Členské státy by proto měly mít možnost na místě podrobit vozidla pro hospodářská zvířata přepravující koňovité z těchto třetích zemí dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné ke zmírnění nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se „vozidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ nebo „plavidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ rozumí každé vozidlo nebo plavidlo, které je nebo bylo používáno pro přepravu živých suchozemských zvířat.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo řidič vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat při příjezdu z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska poskytl příslušnému orgánu daného členského státu v místě vstupu na území Unie údaje prokazující, že prostor pro přepravu nebo nakládku, v patřičných případech vnějšek vozidla, nakládací rampa, vybavení, které přišlo do kontaktu se zvířaty, kola, kabina řidiče a ochranný oděv/boty použité při vykládce byly po poslední vykládce zvířat očištěny a vydezinfikovány.
2. Údaje zmíněné v odstavci 1 musí být uvedeny v prohlášení vyplněném podle vzoru uvedeného v příloze I nebo v jakémkoli jiném odpovídajícím formátu, který zahrnuje přinejmenším údaje stanovené v uvedeném vzoru.
3. Originál prohlášení podle odstavce 2 příslušný orgán uchová po dobu tří let.
Článek 3
1. Příslušný orgán členského státu v místě vstupu do Unie provede zrakovou kontrolu za účelem zjištění, zda vozidla pro přepravu hospodářských zvířat z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska byla uspokojivým způsobem očištěna a vydezinfikována.
2. Orgán příslušný pro vydávání veterinárního osvědčení pro dovoz živých zvířat, která mají být naložena, do Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska provede zrakovou kontrolu plavidel pro přepravu hospodářských zvířat s cílem zjistit, zda byla před nakládkou zvířat uspokojivým způsobem vyčištěna a vydezinfikována.
3. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce proběhly uspokojivým způsobem, nebo v případě, že příslušné orgány kromě opatření uvedených v odstavci 1 nařídily, zajistily a provedly dodatečnou dezinfekci vozidel nebo plavidel pro přepravu hospodářských zvířat použitých pro přepravu zvířat, která byla předtím očištěna, stvrdí příslušný orgán tuto skutečnost vydáním osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze II.
4. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat nebyly provedeny uspokojivým způsobem, přijme příslušný orgán jedno z těchto opatření:
a)
nařídí provedení náležitého očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat na místě, které určí, co nejblíže místu vstupu na území dotčeného členského státu, a vydá osvědčení zmíněné v odstavci 3;
b)
pokud v blízkosti místa vstupu není žádné vhodné zařízení pro čištění a dezinfekci nebo hrozí-li nebezpečí, že zbytkové živočišné produkty mohou uniknout z neočištěného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat:
i)
odepře vstup dotyčného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat do Unie nebo
ii)
na místě provede předběžnou dezinfekci vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, které nebylo dostatečně očištěno a vydezinfikováno, do doby provedení opatření podle písmene a).
5. Originál osvědčení podle odstavce 3 uchová provozovatel nebo řidič příslušného vozidla pro přepravu hospodářských zvířat po dobu tří let. Kopii tohoto osvědčení uchová příslušný orgán po dobu tří let.
Článek 4
Příslušný orgán členského státu, kde se nachází místo vstupu do Unie, může každé vozidlo, které přepravovalo krmiva, přijíždějící z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska, u něhož nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 5
Příslušný orgán členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu, může vozidla přepravující koňovité z Alžírska, Libye a Tuniska, kteří mají být dovezeni do Unie v souladu s ustanoveními směrnice 2009/156/ES a v případě tranzitu v souladu s rozhodnutím 2010/57/EU, u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije do dne 1. října 2015.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. září 2014.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 29. September 2014
über Maßnahmen zum Schutz der Union gegen die Einschleppung des Maul- und Klauenseuche-Virus aus Algerien, Libyen, Marokko und Tunesien
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen C(2014) 6868)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2014/689/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 91/496/EWG des Rates vom 15. Juli 1991 zur Festlegung von Grundregeln für die Veterinärkontrollen von aus Drittländern in die Gemeinschaft eingeführten Tieren und zur Änderung der Richtlinien 89/662/EWG, 90/425/EWG und 90/675/EWG (1), insbesondere auf Artikel 18 Absatz 7,
gestützt auf die Richtlinie 97/78/EG des Rates vom 18. Dezember 1997 zur Festlegung von Grundregeln für die Veterinärkontrollen von aus Drittländern in die Gemeinschaft eingeführten Erzeugnissen (2), insbesondere auf Artikel 22 Absatz 6,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Richtlinie 91/496/EWG sind die Grundregeln für die Veterinärkontrollen an aus Drittländern in die Union eingeführten Tieren festgelegt. Darin sind auch die Maßnahmen festgelegt, die die Kommission ergreifen kann, wenn es im Gebiet eines Drittlandes zum Ausbruch oder zur Ausbreitung einer Krankheit kommt, die eine ernsthafte Gefahr für die Gesundheit von Mensch oder Tier darstellen könnte.
(2)
In der Richtlinie 97/78/EG sind die Grundregeln für die Veterinärkontrollen an aus Drittländern in die Union eingeführten Erzeugnissen festgelegt. Darin sind auch die Maßnahmen festgelegt, die die Kommission ergreifen kann, wenn es im Gebiet eines Drittlandes zum Ausbruch oder zur Ausbreitung einer Krankheit kommt, die eine ernsthafte Gefahr für die Tiergesundheit oder die öffentliche Gesundheit darstellen könnte.
(3)
In Libyen ist die Maul- und Klauenseuche endemisch; in Tunesien ist sie seit dem 25. April 2014 bestätigt, in Algerien seit dem 23. Juli 2014.
(4)
Die Maul- und Klauenseuche ist für Rinder, Schafe, Ziegen und Schweine hochkontagiös. Das die Krankheit verursachende Virus kann sich schnell ausbreiten, insbesondere durch aus infizierten Tieren gewonnene Erzeugnisse und kontaminierte unbelebte Gegenstände, darunter auch Transportmittel wie Tiertransportfahrzeuge. Das Virus kann in einer kontaminierten Umgebung auch außerhalb des Wirtstieres je nach Temperatur mehrere Wochen überleben.
(5)
Die Maul- und Klauenseucheausbrüche in Algerien, Libyen, und Tunesien können die Tierbestände der Union ernsthaft gefährden.
(6)
Obwohl die Maul- und Klauenseuche in Marokko noch nicht bestätigt wurde, handelt es sich bei diesem Drittland um ein Transitland, das möglicherweise von Tiertransportfahrzeugen auf dem Rückweg aus Algerien, Libyen und Tunesien in die Union durchquert wird.
(7)
Die drastische Verschlechterung der Lage in Bezug auf die Maul- und Klauenseuche in Libyen und ihre Ausbreitung auf Tunesien und Algerien sowie ihre Ausbreitung innerhalb dieser Länder erfordern gewisse Schutzmaßnahmen auf Unionsebene, die dem Überleben des Maul- und Klauenseuche-Virus in der Umwelt und möglichen Übertragungswegen des Virus Rechnung tragen.
(8)
Tiertransportfahrzeuge und Tiertransportschiffe, die zur Beförderung lebender Tiere nach Algerien, Libyen oder Tunesien verwendet werden, können in den von der Infektion betroffenen Ländern mit dem Maul- und Klauenseuche-Virus kontaminiert werden und somit bei ihrer Rückkehr in die Union ein Risiko der Einschleppung der Krankheit darstellen.
(9)
Eine angemessene Reinigung und Desinfektion von Tiertransportfahrzeugen und Tiertransportschiffen ist die beste Methode, um das Risiko einer großflächigen Virusausbreitung zu mindern.
(10)
Daher sollte sichergestellt werden, dass alle Tiertransportfahrzeuge und Tiertransportschiffe, die lebende Tiere zu Bestimmungsorten in Algerien, Libyen oder Tunesien befördert haben, angemessen gereinigt und desinfiziert werden und dass diese Reinigung und Desinfektion in der Erklärung, die der Halter oder Fahrer der zuständigen Behörde am Eingangsort vorlegt, ordnungsgemäß dokumentiert wird.
(11)
Der Halter oder Fahrer sollte gewährleisten, dass eine Bescheinigung über die Reinigung und Desinfektion jedes Tiertransportfahrzeugs bzw. jedes Tiertransportschiffs mindestens drei Jahre aufbewahrt wird.
(12)
Die Mitgliedstaaten sollten die Möglichkeit haben, Fahrzeuge, die Futtermittel in von der Infektion betroffene Länder transportieren oder transportiert haben und bei denen nicht ausgeschlossen werden kann, dass sie ein signifikantes Risiko der Einschleppung der Maul- und Klauenseuche in das Gebiet der Union bergen, vor Ort einer Desinfektion der Räder oder aller sonstigen Fahrzeugteile, bei denen dies zur Risikobegrenzung als erforderlich erachtet wird, unterziehen zu lassen.
(13)
Außerdem sind zwar Einfuhren lebender Tiere von für Maul- und Klauenseuche empfänglichen Arten aus keinem Land in Afrika zulässig, jedoch ist die Einfuhr bestimmter Equidenkategorien aus Algerien, Libyen und Tunesien gemäß der Richtlinie 2009/156/EG des Rates (3) gestattet; gemäß dem Beschluss 2010/57/EU der Kommission (4) dürfen Equiden aus diesen Drittländern zudem auf ihrem Weg in ein anderes Drittland durch die Union hindurchgeführt werden. Daher sollten die Mitgliedstaaten die Möglichkeit haben, Tiertransportfahrzeuge, die Equiden aus diesen Drittländern transportieren, vor Ort einer Desinfektion der Räder oder aller sonstigen Fahrzeugteile, bei denen dies zur Begrenzung des Risikos der Einschleppung der Maul- und Klauenseuche in die Union als erforderlich erachtet wird, unterziehen zu lassen.
(14)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Pflanzen, Tiere, Lebensmittel und Futtermittel -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Für die Zwecke des vorliegenden Beschlusses bezeichnet der Begriff „Tiertransportfahrzeug“ bzw. „Tiertransportschiff“ ein Kraftfahrzeug bzw. ein Schiff, das zum Transport von lebenden Landtieren verwendet worden ist.
Artikel 2
(1) Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass der Halter oder Fahrer eines Tiertransportfahrzeugs oder eines Tiertransportschiffs bei Ankunft aus Algerien, Marokko, Libyen oder Tunesien der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats am Eingangsort in die Union nachweist, dass das Tier- oder Ladekompartiment, gegebenenfalls der Lkw-Aufbau, die Laderampe, die Ausstattung, die mit Tieren in Berührung war, die Räder und die Fahrerkabine sowie die zur Entladung verwendete Schutzkleidung/verwendeten Stiefel nach der letzten Entladung von Tieren gereinigt und desinfiziert wurden.
(2) Die Angaben gemäß Absatz 1 sind in einer Erklärung zu machen, die gemäß dem Muster in Anhang I oder in einem anderen gleichwertigen Format, das mindestens die in diesem Muster vorgegebenen Angaben enthält, auszufüllen ist.
(3) Die Originalausfertigung der Erklärung gemäß Absatz 2 wird von der zuständigen Behörde drei Jahre lang aufbewahrt.
Artikel 3
(1) Die zuständige Behörde des Mitgliedstaats, in dem der Eingangsort in die Union liegt, unterzieht Tiertransportfahrzeuge, die aus Algerien, Libyen, Marokko oder Tunesien kommen, einer Sichtkontrolle, um festzustellen, ob sie ordnungsgemäß gereinigt und desinfiziert wurden.
(2) Die zuständige Behörde, die für die Ausstellung der Tiergesundheitsbescheinigung für Einfuhren lebender, zu verladender Tiere nach Algerien, Libyen, Marokko oder Tunesien verantwortlich ist, unterzieht Tiertransportschiffe einer Sichtkontrolle, um festzustellen, ob sie vor dem Verladen der Tiere ordnungsgemäß gereinigt und desinfiziert wurden.
(3) Ergeben die Kontrollen gemäß den Absätzen 1 und 2, dass Reinigung und Desinfektion ordnungsgemäß durchgeführt wurden, oder haben die zuständigen Behörden zusätzlich zu den Maßnahmen gemäß Absatz 1 die zusätzliche Desinfektion zuvor gereinigter Tiertransportfahrzeuge oder Tiertransportschiffe angeordnet, organisiert und durchgeführt, so bestätigt die zuständige Behörde dies durch die Ausstellung einer Bescheinigung gemäß dem Muster in Anhang II.
(4) Ergeben die Kontrollen gemäß den Absätzen 1 und 2, dass Reinigung und Desinfektion des Tiertransportfahrzeugs bzw. des Tiertransportschiffs nicht ordnungsgemäß durchgeführt wurden, so ergreift die zuständige Behörde eine der folgenden Maßnahmen:
a)
Sie veranlasst, dass das Tiertransportfahrzeug bzw. das Tiertransportschiff an einem von ihr bestimmten Ort so nahe wie möglich an dem Eingangsort in den betreffenden Mitgliedstaat ordnungsgemäß gereinigt und desinfiziert wird, und stellt dann die Bescheinigung gemäß Absatz 3 aus.
b)
Gibt es keine geeignete Einrichtung für die Reinigung und Desinfektion in der Nähe des Eingangsorts oder besteht das Risiko, dass tierische Rückstände aus dem ungereinigten Tiertransportfahrzeug oder Tiertransportschiff entweichen können, so
i)
verweigert sie diesem Tiertransportfahrzeug bzw. Tiertransportschiff die Einfahrt in die Union oder
ii)
führt vor Ort eine erste Desinfektion des nicht ausreichend gereinigten und desinfizierten Tiertransportfahrzeugs bzw. Tiertransportschiffs durch, bis die Maßnahmen gemäß Buchstabe a ergriffen werden.
(5) Die Originalausfertigung der Bescheinigung gemäß Absatz 3 wird vom Halter bzw. Fahrer des Tiertransportfahrzeugs drei Jahre lang aufbewahrt. Eine Kopie der Bescheinigung wird bei der zuständigen Behörde drei Jahre lang aufbewahrt.
Artikel 4
Die zuständige Behörde des Mitgliedstaats, in dem der Eingangsort in die Union liegt, kann jedes Fahrzeug, das Futtermittel transportiert hat und aus Algerien, Libyen, Marokko oder Tunesien kommt, bei dem nicht ausgeschlossen werden kann, dass es ein signifikantes Risiko der Einschleppung der Maul- und Klauenseuche in die Union birgt, vor Ort einer Desinfektion der Räder oder aller sonstigen Fahrzeugteile, bei denen dies zur Risikobegrenzung als erforderlich erachtet wird, unterziehen lassen.
Artikel 5
Die zuständige Behörde des Mitgliedstaats, in dem der Eingangsort in die Union liegt, kann jedes Tiertransportfahrzeug, das Equiden aus Algerien, Libyen, Marokko oder Tunesien befördert, die gemäß der Richtlinie 2009/156/EG bzw. im Fall der Durchfuhr gemäß dem Beschluss 2010/57/EU in die Union gelangen, bei dem nicht ausgeschlossen werden kann, dass es ein signifikantes Risiko der Einschleppung der Maul- und Klauenseuche in die Union birgt, vor Ort einer Desinfektion der Räder oder aller sonstigen Fahrzeugteile, bei denen dies zur Risikobegrenzung als erforderlich erachtet wird, unterziehen lassen.
Artikel 6
Dieser Beschluss gilt bis zum 1. Oktober 2015.
Artikel 7
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 29. September 2014