PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 28. August 2013
zum italienischen Verordnungsentwurf über die Modalitäten für die Angabe des Ursprungs von haltbarer Milch, ultrahocherhitzter Milch, pasteurisierter und mikrofiltrierter Milch und bei hohen Temperaturen pasteurisierter Milch
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2013) 5517)
(Nur der italienische Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2013/444/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2000/13/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. März 2000 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Etikettierung und Aufmachung von Lebensmitteln sowie die Werbung hierfür (1), insbesondere auf Artikel 19,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Übereinstimmung mit dem Verfahren gemäß Artikel 19 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG notifizierten die italienischen Behörden der Kommission am 9. November 2012 einen Verordnungsentwurf, der unter anderem verbindliche Etikettierungsanforderungen für haltbare Milch, ultrahocherhitzte Milch, pasteurisierte und mikrofiltrierte Milch und bei hohen Temperaturen pasteurisierte Milch enthielt.
(2)
In Artikel 2 Absatz 1 der notifizierten Verordnung ist bestimmt, dass auf dem Etikett von haltbarer Milch, ultrahocherhitzter Milch, pasteurisierter und mikrofiltrierter Milch und bei hohen Temperaturen pasteurisierter Milch das Ursprungsland des Betriebs angegeben sein muss, aus dem die behandelte Milch stammt, oder die Kennzeichnung „EU“ oder „Drittländer“, wenn die Milch aus einem oder mehreren Mitgliedstaaten der Europäischen Union oder aus Drittländern stammt.
(3)
Mit der Richtlinie 2000/13/EG wurden die Vorschriften für die Etikettierung von Lebensmitteln harmonisiert, indem einerseits Bestimmungen zur Angleichung bestimmter einzelstaatlicher Rechtsvorschriften erlassen und andererseits Regelungen für nichtharmonisierte einzelstaatliche Vorschriften getroffen wurden. Der Harmonisierungsbereich ist in Artikel 3 Absatz 1 dieser Richtlinie definiert. Dort sind alle Angaben aufgeführt, welche die Etikettierung von Lebensmitteln nach Maßgabe der Artikel 4 bis 17 und vorbehaltlich der dort vorgesehenen Ausnahmen zwingend enthalten muss.
(4)
Laut Artikel 3 Absatz 1 Nummer 8 der Richtlinie 2000/13/EG ist der Ursprungs- oder Herkunftsort anzugeben, „falls ohne diese Angabe ein Irrtum des Verbrauchers über den tatsächlichen Ursprung oder die wahre Herkunft des Lebensmittels möglich wäre“.
(5)
In Artikel 4 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG ist bestimmt, dass im Fall einzelner Lebensmittel zusätzlich zu den in Artikel 3 Absatz 1 aufgeführten Angaben weitere Angaben verlangt werden können, und zwar durch Vorschriften der Union oder, wenn diese fehlen, durch einzelstaatliche Vorschriften.
(6)
Nach Artikel 18 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG können nichtharmonisierte einzelstaatliche Vorschriften erlassen werden, sofern sie aus einem der darin aufgeführten Gründe gerechtfertigt sind, wie zum Beispiel Schutz der Gesundheit und Schutz vor Täuschung, und nicht bewirken, dass die Anwendung der in der Richtlinie 2000/13/EG vorgesehenen Definitionen und Bestimmungen beeinträchtigt wird. Schlägt daher ein Mitgliedstaat einen Entwurf über nationale Etikettierungsvorschriften vor, ist es notwendig, die Vereinbarkeit dieser Vorschriften mit den oben genannten Anforderungen sowie den Bestimmungen des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union zu überprüfen.
(7)
Die italienischen Behörden sehen die notifizierte Maßnahme als erforderlich an, um Verbraucherinteressen zu schützen und um stärkere Maßnahmen zur Verhinderung und Verfolgung von Betrügereien im Nahrungsmittelbereich zu fördern. Es wird argumentiert, dass, entgegen der Auffassung italienischer Verbraucher, in Italien vermarktete Milch nicht ausschließlich nationalen Ursprungs ist und daher die Ursprungsangabe auf dem Etikett unumgänglich ist, um eine Irreführung der Verbraucher zu verhindern. Auf Grundlage der vorstehend genannten Erwägungen sind die italienischen Behörden der Ansicht, dass die Bestimmungen des Artikels 2 Absatz 1 im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 Nummer 8 der Richtlinie 2000/13/EG gerechtfertigt sind.
(8)
Artikel 3 Absatz 1 Nummer 8 der Richtlinie 2000/13/EG sieht einen geeigneten Mechanismus vor, um dem Risiko einer Irreführung der Verbraucher in Fällen entgegenzuwirken, in denen der Eindruck erweckt werden könnte, dass ein bestimmtes Lebensmittel einen anderen als den tatsächlichen Ursprung oder eine andere als die wahre Herkunft hat. Es ist Aufgabe der Lebensmittelunternehmer sicherzustellen, dass die Angabe des Ursprungs- oder Herkunftsortes auf dem Etikett vorhanden ist, wenn ein Weglassen die Verbraucher verwirren könnte. Des Weiteren obliegt es den einzelstaatlichen Durchsetzungsbehörden, die Einhaltung dieser Verpflichtung zu kontrollieren.
(9)
Die Bestimmungen des Artikels 2 Absatz 1 des notifizierten Entwurfs würden bedeuten, dass die Aufmachung der betreffenden Lebensmittel immer die Irreführung italienischer Verbraucher hinsichtlich des wahren Ursprungs- oder Herkunftsortes mit sich bringt. Diesbezüglich stellt die Kommission fest, dass Milch mit einer (sehr) geringen Haltbarkeit (Rohmilch, pasteurisierte Milch) nicht in den Geltungsbereich des notifizierten Entwurfs fällt. Bei genau dieser gehen die Verbraucher jedoch vermutlich vom italienischen Ursprung der betreffenden Arten von Milch aus.
(10)
Abgesehen vom Hinweis auf die Notwendigkeit des Schutzes der Verbraucherinteressen führen die italienischen Behörden keine ausreichenden Gründe an, die den Schluss zulassen, dass bei den in Artikel 1 der notifizierten Verordnung aufgeführten Erzeugnissen die Angabe des Ursprungs, über die Verpflichtung gemäß Artikel 3 Absatz 1 Nummer 8 der Richtlinie 2000/13/EG hinaus, erforderlich ist.
(11)
Somit konnten die italienischen Behörden nicht nachweisen, dass die Angabe des Ursprungs entsprechend der notifizierten Verordnung erforderlich ist, um eins der in Artikel 18 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG genannten Ziele zu erreichen.
(12)
Ausgehend von diesen Überlegungen hat die Kommission hinsichtlich der vorstehend genannten Bestimmungen der notifizierten Verordnung gemäß Artikel 19 Absatz 3 der Richtlinie 2000/13/EG eine ablehnende Stellungnahme abgegeben.
(13)
Die italienischen Behörden sollten demnach aufgefordert werden, die Bestimmungen in Artikel 2 Absatz 1 der notifizierten Verordnung nicht anzunehmen.
(14)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Italienische Republik darf die Bestimmungen in Artikel 2 Absatz 1 der notifizierten Verordnung über die Modalitäten für die Angabe des Ursprungs von haltbarer Milch, ultrahocherhitzter Milch, pasteurisierter und mikrofiltrierter Milch und bei hohen Temperaturen pasteurisierter Milch nicht erlassen.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Italienische Republik gerichtet.
Brüssel, den 28. August 2013