PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 76/2014
ze dne 28. ledna 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 684/2009, pokud jde o údaje, které se mají předkládat v rámci elektronického postupu pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (1), a zejména na čl. 29 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem zlepšit vztah mezi informacemi týkajícími se přepravy zboží podléhajícího spotřební dani, které mají k dispozici orgány pro výběr spotřební daně, a informacemi o dovezeném zboží podléhajícím spotřební dani, které mají k dispozici orgány odpovědné za dovozní formality, musí odesílatel v případě, že je zboží podléhající spotřební dani přepravováno v režimu s podmíněným osvobozením od daně z místa dovozu, uvést kód celního úřadu odpovědného za dokončení dovozních formalit týkajících se zboží podléhajícího spotřební dani, jež má být přepravené v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně.
(2)
Aby se zabránilo zneužívání zařízení pro dodání zboží podléhajícího spotřební dani do prostor, které nejsou uvedeny v registru zmíněném v článku 19 nařízení Rady (EU) č. 389/2012 (2), mělo by odesílateli při uvádění místa dodání v návrhu elektronického správního dokladu, návrhu zprávy o změně místa určení a v návrhu zprávy o rozdělení přepravy být povoleno uvádět pouze adresy, které se liší od těch, jež jsou zapsány v daném registru, pokud registrovaný příjemce má povolení pro přímé dodání nebo pokud je členskému státu odpovědnému za vydání povolení registrovanému příjemci známo více než jedno místo dodání.
(3)
Aby příslušné orgány členského státu odeslání mohly plnit své povinnosti podle čl. 21 odst. 5 směrnice 2008/118/ES, měl by odesílatel v případě, že je zboží podléhající spotřební dani přepravováno v režimu s podmíněným osvobozením od daně se záměrem opustit území Unie, uvést v návrhu elektronického správního dokladu kód úřadu vývozu.
(4)
Seznam kódů způsobu dopravy v příloze II nařízení Komise (ES) č. 684/2009 (3) obsahuje kód pro způsoby dopravy jiné než ty, které jsou výslovně uvedeny ve zmíněném seznamu. Aby se dal v případě použití tohoto kódu plně identifikovat způsob použité dopravy, je nutné doplnit popis dotyčného způsobu dopravy.
(5)
V souladu s článkem 22 směrnice 2008/118/ES mohou příslušné orgány členského státu odeslání odesílateli povolit, aby nevyplňoval údaje o příjemci, jestliže místo určení není v době předložení návrhu elektronického správního dokladu známo. Požadavek stanovený v příloze I nařízení (ES) č. 684/2009 ohledně určení nového příjemce přepravy by proto neměl platit v případech, kdy místo určení není v době rozdělení přepravy známo.
(6)
Podle čl. 18 odst. 4 písm. b) směrnice 2008/118/ES mohou členské státy odeslání upustit od požadavku poskytnout zajištění přepravy energetických produktů v režimu s podmíněným osvobozením od daně po moři nebo pevným potrubím, pokud s tím ostatní dotčené členské státy souhlasí. Je proto nutné zařadit typový kód poskytovatele zajištění, který bude udávat, že nebylo poskytnuto žádné zajištění.
(7)
Struktura kódu výrobku podléhajícího spotřební dani v datové skupině „Tělo e-AD“ v tabulce 1 přílohy I nařízení (ES) č. 684/2009 a struktura stejné datové položky v tabulce 6 uvedené přílohy se liší. Správná struktura je uvedena v tabulce 6, a proto by struktura předchozí datové položky měla být upravena tak, aby odpovídala struktuře datové položky v tabulce 6.
(8)
Struktura pořadového čísla v datové skupině „Přeprava zboží podléhajícího spotřební dani e-AD“ v tabulce 6 přílohy I nařízení (ES) č. 684/2009 již neodpovídá dohodnuté struktuře společné systémové specifikace. Tato datová položka by proto měla být upravena tak, aby odpovídala struktuře společné systémové specifikace.
(9)
Nařízení (ES) č. 684/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Aby mohlo být datum použití tohoto nařízení sladěno se schváleným datem použití nové fáze elektronického systému zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1152/2003/ES (4) a aby Komise a členské státy měly dostatek času na přijetí opatření k plnění nových povinností ohledně dokumentace vyplývajících z tohoto nařízení, mělo by být nařízení použitelné od 13. února 2014.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro spotřební daně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 684/2009 se mění takto:
1)
Příloha I se mění způsobem stanoveným v příloze I tohoto nařízení.
2)
Příloha II se mění způsobem stanoveným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 13. února 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. ledna 2014.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 76/2014 DER KOMMISSION
vom 28. Januar 2014
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 684/2009 in Bezug auf die Daten, die im EDV-gestützten Verfahren für die Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren unter Steueraussetzung einzureichen sind
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2008/118/EG des Rates vom 16. Dezember 2008 über das allgemeine Verbrauchsteuersystem und zur Aufhebung der Richtlinie 92/12/EWG (1), insbesondere auf Artikel 29 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Um die Informationen der Verbrauchsteuerbehörden über die Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren und die Informationen der für die Einfuhrformalitäten zuständigen Behörden über die eingeführten verbrauchsteuerpflichtigen Waren bei der Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren im Verfahren der Steueraussetzung vom Ort der Einfuhr besser aufeinander abzustimmen, muss der Versender den Code der Zollstelle angeben, die für die Erledigung der Einfuhrformalitäten im Zusammenhang mit den im Verfahren der Steueraussetzung zu befördernden verbrauchsteuerpflichtigen Waren zuständig ist.
(2)
Um zu vermeiden, dass die Einrichtung für die Lieferung verbrauchsteuerpflichtiger Waren an nicht in dem Verzeichnis in Artikel 19 der Verordnung (EU) Nr. 389/2012 (2) aufgeführte Lagerorte missbraucht wird, sollte der Versender bei der Angabe des Lieferortes im Entwurf des elektronischen Verwaltungsdokuments, im Entwurf der Meldung über die Änderung des Bestimmungsortes und im Entwurf der Meldung über die Aufteilung der Beförderung lediglich dann von den in dem Verzeichnis erfassten Anschriften abweichende Anschriften eingeben dürfen, wenn der registrierte Empfänger über eine Zulassung für Direktlieferungen verfügt oder wenn dem für die Zulassung des registrierten Empfängers zuständigen Mitgliedstaat mehr als ein Lieferort bekannt ist.
(3)
Damit die zuständigen Behörden des Abgangsmitgliedstaats bei der Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren im Verfahren der Steueraussetzung, die das Gebiet der EU verlassen sollen, ihren Verpflichtungen gemäß Artikel 21 Absatz 5 der Richtlinie 2008/118/EG nachkommen können, sollte der Versender im Entwurf des elektronischen Verwaltungsdokuments den Code der Ausfuhrzollstelle angeben.
(4)
Die Codeliste für die Beförderungsart in Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 684/2009 (3) enthält einen Code für andere als in der Liste ausdrücklich aufgeführte Beförderungsarten. Um bei der Verwendung dieses Codes die Beförderungsart genau festzustellen, muss die betreffende Beförderungsart in Worten beschrieben werden.
(5)
Gemäß Artikel 22 der Richtlinie 2008/118/EG können die zuständigen Behörden des Abgangsmitgliedstaats dem Versender gestatten, die Daten des Empfängers wegzulassen, wenn zum Zeitpunkt der Übermittlung des Entwurfs des elektronischen Verwaltungsdokuments der Bestimmungsort nicht bekannt ist. Daher sollte die gemäß Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 684/2009 bestehende Pflicht zur Angabe des neuen Empfängers der Beförderung entfallen, wenn der Bestimmungsort zum Zeitpunkt der Aufteilung nicht bekannt ist.
(6)
Gemäß Artikel 18 Absatz 4 Buchstabe b der Richtlinie 2008/118/EG darf der Abgangsmitgliedstaat auf die Sicherheitsleistung für die Beförderung von Energieerzeugnissen auf dem Seeweg oder durch feste Rohrleitungen im Verfahren der Steueraussetzung verzichten, wenn die anderen betroffenen Mitgliedstaaten dem zustimmen. Daher sollte ein Code (Code Sicherheitsleistender) eingeführt werden, dem zu entnehmen ist, dass keine Sicherheit geleistet wird.
(7)
Die Struktur des Verbrauchsteuer-Produktcodes der Datengruppe „Positionsdaten e-VD“ in Anhang I Tabelle 1 der Richtlinie (EG) Nr. 684/2009 und die Struktur des gleichen Datenelements in der Tabelle 6 dieses Anhangs unterscheiden sich. Die Struktur in Tabelle 6 ist richtig und die Struktur des Datenelements in Tabelle 1 sollte daher an die Struktur des Datenelements in Tabelle 6 angepasst werden.
(8)
Die Struktur der Ordnungsnummer der Datengruppe „Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren: e-VD“ in Anhang I Tabelle 6 der Verordnung (EG) Nr. 684/2009 entspricht nicht mehr der in den gemeinsamen Systemspezifikationen vereinbarten Struktur. Dieses Datenelement sollte an die Struktur in den gemeinsamen Systemspezifikationen angepasst werden.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 684/2009 sollte daher entsprechend geändert werden.
(10)
Um den Geltungsbeginn dieser Verordnung an den vereinbarten Geltungsbeginn einer neuen Phase des mit der Entscheidung Nr. 1152/2003/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (4) eingeführten EDV-Systems anzugleichen und der Kommission und den Mitgliedstaaten ausreichend Zeit zu gewähren, um Vorkehrungen zur Erfüllung der sich aus dieser Verordnung ergebenden neuen Dokumentationspflichten zu treffen, sollte diese Verordnung ab dem 13. Februar 2014 gelten.
(11)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verbrauchsteuerausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 684/2009 wird wie folgt geändert:
1.
Anhang I wird entsprechend Anhang I der vorliegenden Verordnung geändert.
2.
Anhang II wird entsprechend Anhang II der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 13. Februar 2014.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 28. Januar 2014