NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 488/2014
ze dne 12. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kadmia v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (2) stanoví maximální limity kadmia v řadě potravin.
(2)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala dne 30. ledna 2009 stanovisko o kadmiu v potravinách (3). Úřad EFSA v tomto stanovisku uvedl, že tolerovatelný týdenní přívod (dále jen „TWI“) kadmia činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti. Ve svém „Prohlášení o tolerovatelném týdenním přívodu kadmia“ (4) úřad EFSA zohlednil posouzení rizika, které nedávno provedl Společný výbor odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (JECFA) (5), a potvrdil, že TWI činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti.
(3)
Komise CONTAM dospěla ve vědeckém stanovisku o kadmiu v potravinách k závěru, že se průměrná dietární expozice kadmiu v evropských zemích blíží hodnotě TWI 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti nebo ji mírně překračuje. U některých podskupin populace může dietární expozice převyšovat hodnotu TWI zhruba dvojnásobně. Komise CONTAM dále dospěla k závěru, že i když není pravděpodobné, že by expozice jednotlivce na této úrovni měla nepříznivé účinky na funkci ledvin, je třeba expozici kadmiu na úrovni populace snížit.
(4)
Podle vědeckého stanoviska o kadmiu v potravinách vypracovaného komisí CONTAM patří mezi skupiny potravin mající hlavní podíl na dietární expozici kadmiu, zejména vzhledem k vysoké spotřebě, obiloviny a výrobky z obilovin, zelenina, ořechy a luštěniny, škrobovitá kořenová zelenina nebo brambory a maso a masné výrobky. Nejvyšší koncentrace kadmia v potravinářských komoditách byla zjištěna v mořských řasách, rybách a produktech rybolovu, v čokoládě a v potravinách pro zvláštní výživu, jakož i v houbách, olejnatých semenech a jedlých drobech.
(5)
V podrobnějším posouzení expozice, které provedl úřad ESFA v rámci své vědecké zprávy „Cadmium dietary exposure in the European population“ (6) s použitím nové komplexní databáze spotřeby potravin, jež zahrnuje aktualizované údaje o spotřebě potravin v různých členských státech a u různých věkových skupin populace, jsou uvedeny podrobnější informace o konkrétních potravinářských komoditách, které se podílejí na expozici u jednotlivých věkových skupin. V případě dospělých se na expozici podílí hlavně škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a zelenina a zeleninové výrobky. V případě dětí a dospívajících má na expozici hlavní podíl škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a cukr a cukrovinky, zatímco u kojenců a batolat je to nejvíce škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn, zelenina a výrobky ze zeleniny, mléko a výrobky z mléka a potraviny pro kojence a malé děti. Z podrobnějšího posouzení expozice vyplývá, že celková expozice není výsledkem jen několika hlavních zdrojů, nýbrž se na ní podílí celá řada různých skupin potravin.
(6)
Byly stanoveny maximální limity pro kadmium u celé řady potravin, mimo jiné u obilovin, zeleniny, masa, ryb, produktů rybolovu, drobů a doplňků stravy. Dosud nebyly stanoveny maximální limity v případě některých potravin, které se významně podílejí na expozici určitých skupin populace (čokoládové a kakaové výrobky, potraviny pro kojence a malé děti). Je proto nezbytné stanovit maximální limity kadmia pro tyto potraviny.
(7)
Maximální limity kontaminujících látek jsou jak u komodit, pro něž maximální limity kadmia již existují (jako je zelenina, maso, ryby, produkty rybolovu, droby a doplňky stravy), tak u komodit, pro něž jsou maximální limity stanoveny nově (jako jsou kakaové a čokoládové výrobky), stanovovány podle zásady ALARA („na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni“) s použitím údajů o výskytu a vzorců spotřeby potravin občany Evropské unie.
(8)
Čokoláda a kakaový prášek prodávané konečnému spotřebiteli mohou obsahovat vysoké množství kadmia a jsou významným zdrojem expozice člověka. Často jsou jejich spotřebiteli děti: například v podobě čokolády jako takové nebo slazených kakaových prášků používaných v kakaových nápojích. Při stanovování maximálních limitů kadmia je třeba zohlednit údaje o výskytu pro různé druhy čokolády a kakaového prášku prodávaných konečnému spotřebiteli. Jelikož množství kadmia v kakaových výrobcích souvisí s jejich obsahem kakaa, je vhodné stanovit různé maximální limity kadmia pro výrobky obsahující různé procentní podíly kakaa. Mělo by se tím zajistit, aby maximální limity mohla splnit i čokoláda s vyšším procentním podílem kakaa.
(9)
V některých regionech zemí, které produkují kakao, může být přirozený vysoký obsah kadmia v půdě. Proto je při stanovování maximálních limitů kadmia třeba zohlednit údaje o výskytu pro kakaové a čokoládové výrobky poskytnuté zeměmi, kde je vysoký obsah kadmia v půdě.
(10)
Počáteční a pokračovací kojenecká výživa se významně podílejí na expozici kadmiu u kojenců a malých dětí. Počáteční a pokračovací kojenecká výživa vyrobená z izolátů sójových bílkovin, samotných nebo ve směsi s bílkovinami kravského mléka, může obsahovat větší množství kadmia než mléčné výrobky, jelikož sójové boby přirozeně čerpají kadmium z půdy. Sójová kojenecká výživa je pro kojence trpící nesnášenlivostí laktózy důležitou alternativou, a musí být proto zajištěno dostatečné zásobení trhu. Pro sójové výrobky je tedy vhodné stanovit vyšší maximální limit.
(11)
Obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti jsou významným zdrojem expozice kadmiu u kojenců a malých dětí. Pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti by tedy měl být stanoven zvláštní maximální limit kadmia.
(12)
Snížené expozice u velmi ohrožené skupiny spotřebitelů lze dosáhnout stanovením maximálního limitu pro některé kategorie potravin určených pro zvláštní výživu (např. pro zvláštní léčebné účely pro kojence). Vzhledem k absenci údajů, na nichž lze tento maximální limit založit, je však třeba shromáždit údaje o výskytu za účelem případného stanovení tohoto zvláštního maximálního limitu v budoucnosti.
(13)
V případě některých konkrétních druhů zeleniny (kozí brada, pastinák, celer řapíkatý, křen) je splnění současných maximálních limitů obtížné a z údajů o výskytu, které poskytly členské státy, vyplývá, že hodnoty přírodního pozadí jsou vyšší a srovnatelné s limity pro celer bulvový. Protože je spotřeba těchto komodit nízká a má na expozici člověka zanedbatelný vliv, je vhodné zvýšit maximální limity kadmia pro pastinák, kozí bradu, celer řapíkatý a křen na hodnotu platnou pro celer bulvový.
(14)
Některé druhy ryb jsou v současné době vyňaty ze standardního maximálního limitu pro ryby, který činí 0,05 mg/kg. V případě druhu pelamida obecná (Sarda sarda), mořan obecný (Diplodus vulgaris), úhoře říčního (Anguilla anguilla), cípala šedého (Mugil labrosus labrosus), kranasů (Trachurus spp.), ryb druhu Luvarus imperialis, sardinky (Sardinops spp.) a ryb druhu Dicologoglossa cuneata z nových údajů o výskytu vyplývá, že toto vynětí již není nutné a že standardní maximální limit lze splnit dodržováním správných rybolovných postupů. Zvláštní maximální limity již tedy nejsou pro tyto druhy ryb nezbytné.
(15)
V případě tuňáka druhu Auxis, sardelí (Engraulis spp.) a mečouna obecného (Xiphias gladius) z nových údajů o výskytu vyplývá, že dodržováním správných rybolovných postupů lze splnit nižší maximální limit. Maximální limity pro tyto druhy ryb je proto vhodné změnit.
(16)
V případě sardinky obecné (Sardina pilchardus) a hlaváče zaječího (Sicyopterus lagocephalus) z údajů o výskytu vyplývá, že splnění stávajících maximálních limitů je obtížné, neboť hodnoty přírodního pozadí mohou být vyšší. Spotřeba obou těchto druhů ryb je nízká a na expozici člověka má zanedbatelný vliv. Pro tyto dva druhy ryb je proto v zájmu zajištění dostatečného zásobení trhu vhodné stanovit vyšší maximální limity.
(17)
Nařízení (ES) č. 1881/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být dán čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením pro kakaové výrobky a potraviny pro kojence a malé děti. Datum použitelnosti maximálních limitů kadmia pro tyto komodity by proto mělo být odloženo.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Maximální limity kadmia stanovené v bodech 3.2.19 a 3.2.20 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2015. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2015, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Maximální limity kadmia stanovené v bodě 3.2.7 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2019. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2019, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2014.
VERORDNUNG (EU) Nr. 488/2014 DER KOMMISSION
vom 12. Mai 2014
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 bezüglich der Höchstgehalte für Cadmium in Lebensmitteln
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission (2) sind Cadmium-Höchstgehalte für eine Reihe von Lebensmitteln festgelegt.
(2)
Das Wissenschaftliche Gremium für Kontaminanten in der Lebensmittelkette bei der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) hat am 30. Januar 2009 ein Gutachten zu Cadmium in Lebensmitteln (3) abgegeben. Darin legte die EFSA für Cadmium eine tolerierbare wöchentliche Aufnahme (Tolerable Weekly Intake - TWI) von 2,5 μg/kg Körpergewicht fest. In ihrer Stellungnahme zur tolerierbaren wöchentlichen Aufnahme für Cadmium (4) berücksichtigte die EFSA die jüngst vom Gemeinsamen FAO/WHO-Sachverständigenausschuss für Lebensmittelzusatzstoffe (JECFA) (5) durchgeführte Risikobewertung und bestätigte die TWI von 2,5 μg/kg Körpergewicht.
(3)
Das CONTAM-Gremium zog in seinem wissenschaftlichen Gutachten zu Cadmium in Lebensmitteln den Schluss, dass die mittleren ernährungsbedingten Expositionen gegenüber Cadmium in europäischen Ländern etwa bei der TWI von 2,5 μg/kg Körpergewicht liegen oder diese leicht überschreiten. In bestimmten Untergruppen der Bevölkerung könne die TWI etwa um das 2-Fache überschritten werden. Das CONTAM-Gremium schloss weiter, dass zwar bei einem Menschen mit so hoher Exposition keine schädlichen Auswirkungen auf die Nierenfunktion zu erwarten seien, die Exposition der Bevölkerung gegenüber Cadmium jedoch verringert werden sollte.
(4)
Laut dem wissenschaftlichen Gutachten des CONTAM-Gremiums zu Cadmium in Lebensmitteln zählen zu den Lebensmittelgruppen, die wegen ihres hohen Anteils an der Ernährung am meisten zur ernährungsbedingten Exposition gegenüber Cadmium beitragen, Getreide und Getreideerzeugnisse, Gemüse, Nüsse und Hülsenfrüchte, stärkehaltige Wurzeln oder Kartoffeln sowie Fleisch und Fleischerzeugnisse. Die höchsten Cadmium-Konzentrationen wurden in Seetang, Fisch und Meeresfrüchten, Schokolade und diätetischen Lebensmitteln sowie in Pilzen, Ölsaaten und genießbaren Schlachtnebenerzeugnissen nachgewiesen.
(5)
In einer von der EFSA für ihren wissenschaftlichen Bericht zur ernährungsbedingten Exposition der europäischen Bevölkerung gegenüber Cadmium (6) durchgeführten detaillierteren Expositionsbewertung, die sich auf die neue kompakte europäische Datenbank über den Verzehr von Lebensmitteln stützt, welche aktualisierte Informationen über den Lebensmittelverzehr in den einzelnen Mitgliedstaaten und für verschiedene Altersgruppen der Bevölkerung enthält, sind ausführlichere Informationen zu den einzelnen Lebensmitteln, die zur Exposition beitragen, nach Altersgruppen enthalten. Bei Erwachsenen tragen stärkehaltige Wurzeln und Knollen, Getreide und Erzeugnisse auf Getreidebasis sowie Gemüse und Gemüseerzeugnisse am stärksten zur Exposition bei. Bei Kindern und Jugendlichen sind es stärkehaltige Wurzeln und Knollen, Getreide und Erzeugnisse auf Getreidebasis sowie Zucker und Süßigkeiten, bei Säuglingen und Kleinkindern stärkehaltige Wurzeln und Knollen, Getreide und Erzeugnisse auf Getreidebasis, Gemüse und Erzeugnisse auf Gemüsebasis, Milch und Milcherzeugnisse sowie Lebensmittel für Säuglinge und Kleinkinder. Die detailliertere Expositionsbewertung zeigt, dass sich die Gesamtexposition nicht nur aus einigen wenigen Hauptquellen ergibt, sondern aus der Summe der einzelnen Beiträge aus einer Reihe verschiedener Lebensmittelgruppen.
(6)
Für eine große Palette an Lebensmitteln, darunter Getreide, Gemüse, Fleisch, Fisch, Meeresfrüchte, Schlachtnebenerzeugnisse und Nahrungsergänzungsmittel, sind Cadmium-Höchstgehalte festgelegt worden. Für einige Lebensmittel, die bei bestimmten Bevölkerungsgruppen in starkem Maße zur Exposition beitragen (Schokolade und Kakaoerzeugnisse, Lebensmittel für Säuglinge und Kleinkinder), wurden noch keine Höchstgehalte festgelegt. Daher müssen für diese Lebensmittel Cadmium-Höchstgehalte festgelegt werden.
(7)
Höchstgehalte für Kontaminanten werden gemäß dem ALARA-Prinzip („as low as reasonably achievable“ - d. h. so niedrig, wie vernünftigerweise erreichbar) sowohl für Waren, für die bereits ein Cadmium-Höchstgehalt gilt (z. B. Gemüse, Fleisch, Fisch, Meeresfrüchte, Schlachtnebenerzeugnisse und Nahrungsergänzungsmittel), als auch für Waren, für die erstmals ein Höchstgehalt eingeführt wird (z. B. Kakao und Schokoladeerzeugnisse), festgelegt, wobei Daten über das Vorkommen und Lebensmittelverzehrsmuster der Unionsbürger herangezogen werden.
(8)
Schokolade und Kakaopulver, die an die Endverbraucher verkauft werden, können hohe Cadmium-Gehalte aufweisen und sind wichtige Expositionsquellen für den Menschen. Sie werden häufig von Kindern verzehrt, z.B. Schokolade als solche oder als gesüßte Kakaopulver in Kakaogetränken. Bei der Festlegung von Cadmium-Höchstgehalten sollten für verschiedene Schokoladearten und für Kakaopulver, die an die Endverbraucher verkauft werden, Daten über das Vorkommen berücksichtigt werden. Da die Cadmium-Gehalte in Kakaoerzeugnissen von deren Kakaogehalt abhängen, sollten für die Erzeugnisse entsprechend ihrem Kakaogehalt verschiedene Cadmium-Höchstgehalte festgelegt werden. Damit sollte gewährleistet werden, dass die Höchstgehalte auch bei den Schokoladen mit höherem Kakaoanteil eingehalten werden.
(9)
In einigen Regionen kakaoerzeugender Länder kann der Boden natürlicherweise hohe Cadmium-Gehalte aufweisen. Daher sollten bei der Festlegung von Cadmium-Höchstgehalten Daten über das Vorkommen in Kakao und Schokoladeerzeugnissen aus Ländern mit hohem Cadmium-Gehalt im Boden berücksichtigt werden.
(10)
Säuglingsanfangsnahrung und Folgenahrung tragen erheblich zur Exposition von Säuglingen und Kleinkindern gegenüber Cadmium bei. Säuglingsanfangsnahrung und Folgenahrung, die entweder nur aus Sojaproteinisolaten oder gemischt mit Kuhmilchproteinen hergestellt werden, können einen höheren Cadmiumgehalt als Erzeugnisse auf Milchbasis aufweisen, da Sojabohnen Cadmium auf natürliche Weise aus dem Boden aufnehmen. Säuglingsanfangsnahrung auf Sojabasis ist eine wichtige Alternative für Säuglinge mit Laktoseintoleranz, daher muss eine ausreichende Marktversorgung sichergestellt sein. Deshalb sollte für Erzeugnisse auf Sojabasis ein höherer Höchstgehalt festgelegt werden.
(11)
Getreidebeikost und andere Beikost für Säuglinge und Kleinkinder sind bei Säuglingen und Kleinkindern eine wichtige Expositionsquelle gegenüber Cadmium. Für Getreidebeikost und andere Beikost für Säuglinge und Kleinkinder sollte daher ein besonderer Cadmium-Höchstgehalt festgelegt werden.
(12)
Durch die Festlegung eines Höchstgehalts für bestimmte Kategorien von Lebensmitteln für besondere Ernährungszwecke (z. B. Lebensmittel für besondere medizinische Zwecke für Säuglinge) könnte eine verringerte Exposition für eine besonders gefährdete Verbrauchergruppe erreicht werden. Solange jedoch keine Daten vorliegen, die einen solchen Höchstgehalt begründen, sollten Daten über das Vorkommen mit Blick auf eine mögliche künftige Festlegung eines besonderen Höchstgehalts erhoben werden.
(13)
Bei bestimmten Gemüsearten (Schwarzwurzel, Pastinake, Stangensellerie, Meerrettich) können die geltenden Höchstgehalte schwer eingehalten werden, und die von den Mitgliedstaaten vorgelegten Daten über das Vorkommen zeigen, dass der natürliche Hintergrundgehalt höher und dem bei Knollensellerie vergleichbar ist. Da von diesen Waren wenig verzehrt wird und die Auswirkungen auf die Exposition des Menschen vernachlässigbar sind, sollten die Cadmium-Höchstgehalte für Pastinake, Schwarzwurzel, Stangensellerie und Meerrettich auf die für Knollensellerie geltenden Höchstgehalte angehoben werden.
(14)
Bestimmte Fischarten sind derzeit vom Standardhöchstgehalt für Fisch von 0,05 mg/kg ausgenommen. Für die Fischarten Bonito (Sarda sarda), Zweibindenbrasse (Diplodus vulgaris), Aal (Anguilla anguilla), Grauäsche (Mugil labrosus labrosus), Bastardmakrele (Art Trachurus), Hahnenfisch (Luvarus imperialis), Sardinenartige (Art Sardinops) und Cuneata-Seezunge (Dicologoglossa cuneata) zeigen neue Daten über das Vorkommen, dass die Ausnahme nicht mehr nötig ist und der Standardhöchstgehalt durch eine gute Fischereipraxis eingehalten werden kann. Daher sind für diese Fischarten keine besonderen Höchstgehalte mehr nötig.
(15)
Für Unechten Bonito (Art Auxis), Sardellen (Art Engraulis) und Schwertfisch (Xiphias gladius) zeigen neue Daten über das Vorkommen, dass ein niedrigerer Höchstgehalt durch eine gute Fischereipraxis eingehalten werden kann. Daher sollten die Höchstgehalte für diese Fischarten angepasst werden.
(16)
Für Sardinen (Sardina pilchardus) und „Bichique“(Sicyopterus lagocephalus) zeigen die Daten über das Vorkommen, dass die geltenden Höchstgehalte schwer eingehalten werden können, da der natürliche Hintergrundgehalt höher sein kann. Beide Fischarten werden jedoch nur in geringem Maße verzehrt, weshalb die Auswirkungen auf die Exposition des Menschen vernachlässigbar sind. Damit die Marktversorgung gewährleistet ist, sollten daher für diese beiden Fischarten höhere Höchstgehalte festgelegt werden.
(17)
Die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 sollte daher entsprechend geändert werden.
(18)
Den Mitgliedstaaten und den Lebensmittelunternehmern sollte Zeit eingeräumt werden, damit sie sich auf die mit der vorliegenden Verordnung für Kakaoerzeugnisse und Lebensmittel für Säuglinge und Kleinkinder festgelegten neuen Höchstgehalte einstellen können. Daher sollte die Anwendung der Cadmium-Höchstgehalte für diese Waren erst zu einem späteren Zeitpunkt verpflichtend werden.
(19)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Der Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
(1) Die in den Nummern 3.2.19 und 3.2.20 des Anhangs der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006, geändert durch die vorliegende Verordnung, genannten Höchstgehalte für Cadmium gelten ab dem 1. Januar 2015. Lebensmittel, bei denen diese Höchstgehalte nicht eingehalten werden und die vor dem 1. Januar 2015 rechtmäßig in Verkehr gebracht worden sind, dürfen nach diesem Datum noch bis zu ihrem Mindesthaltbarkeits- oder Verbrauchsdatum vermarktet werden.
(2) Die in Nummer 3.2.7 des Anhangs der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006, geändert durch die vorliegende Verordnung, genannten Höchstgehalte für Cadmium gelten ab dem 1. Januar 2019. Lebensmittel, bei denen diese Höchstgehalte nicht eingehalten werden und die vor dem 1. Januar 2019 rechtmäßig in Verkehr gebracht worden sind, dürfen nach diesem Datum noch bis zu ihrem Mindesthaltbarkeits- oder Verbrauchsdatum vermarktet werden.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 12. Mai 2014