NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 527/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy, jimiž se stanoví kategorie nástrojů, které odpovídajícím způsobem odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce a jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména čl. 94 odst. 2 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pohyblivá složka odměny udělovaná formou nástrojů by měla podporovat řádné a účinné řízení rizik a neměla by povzbuzovat k podstupování rizik překračujícím úroveň rizika tolerovaného institucí. Kategorie nástrojů, jež mohou být použity pro účely pohyblivé složky odměny, by proto měly uvést do souladu zájmy zaměstnanců se zájmy akcionářů, věřitelů a dalších zúčastněných stran prostřednictvím poskytování pobídek zaměstnancům, aby jednali v dlouhodobém zájmu instituce a nadměrně neriskovali.
(2)
Pro zajištění silné vazby na dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce by nástroje používané pro účely pohyblivé složky odměny měly zahrnovat vhodné rozhodné události pro odpis nebo konverzi, které sníží hodnotu nástroje v situacích, kdy dojde ke zhoršení dlouhodobé úvěrové kvality instituce. Rozhodné události používané pro účely odměňování by neměly měnit míru podřízenosti nástrojů, a neměly by tudíž vést k diskvalifikaci nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 jako kapitálových nástrojů.
(3)
Zatímco podmínky, které platí pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a do kapitálu tier 2, stanoví články 52 a 63 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), pro jiné nástroje uvedené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU, jež lze zcela převést na nástroje kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat, toto nařízení nestanoví žádné konkrétní podmínky, jelikož pro účely obezřetnostního dohledu nejsou klasifikovány jako kapitálové nástroje. Měly by být proto stanoveny konkrétní požadavky pro různé kategorie nástrojů s přihlédnutím k odlišné povaze nástrojů s cílem zajistit, aby byly vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny. Použití nástrojů pro účely pohyblivé složky odměny by samo o sobě nemělo bránit, aby nástroje byly považovány za kapitál instituce, pokud jsou splněny podmínky, jež stanoví nařízení (EU) č. 575/2013. Rovněž by takové použití nemělo být samo o sobě chápáno jako poskytování pobídky ke splacení nástroje, jelikož po skončení doby odkladu a zadržování mohou zaměstnanci obecně získat likvidní prostředky jiným způsobem než splacením.
(4)
Mezi jiné nástroje patří nepeněžní dluhové nástroje nebo nástroje spojené s dluhem, které nejsou považovány za kapitál. Jiné nástroje nejsou omezené na finanční nástroje, jejichž definici stanoví čl. 4 odst. 1 bod 50 nařízení (EU) č. 575/2013, ale mohou rovněž dále zahrnovat nepeněžní nástroje, které by mohly být zahrnuty ve smlouvách mezi institucí a zaměstnanci. Aby bylo zajištěno, že tyto nástroje odráží dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce, měly by přiměřené požadavky zajistit, aby okolnosti, za nichž dochází k odpisu nebo konverzi takových nástrojů, přesáhly situace ozdravných kroků či řešení úpadků.
(5)
Jsou-li nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny vypovězeny, splaceny, zpětně odkoupeny nebo převedeny, takové transakce by obecně neměly zvyšovat hodnotu přiznané odměny vyplácením částek, které jsou vyšší než hodnota nástroje, nebo převedením na nástroje, jež mají vyšší hodnotu, než původně udělený nástroj. Důvodem je zajistit, aby odměna nebyla vyplácena s využitím nástrojů či metod, jež umožňují nedodržet čl. 94 odst. 1 směrnice 2013/36/ES.
(6)
Při přiznávání pohyblivé složky odměny a v situaci, kdy jsou nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny splaceny, vypovězeny, zpětně odkoupeny nebo převedeny, by tyto transakce měly vycházet z hodnot, které byly stanoveny v souladu s použitelným účetním standardem. Ve všech těchto situacích by tedy mělo být požadováno ocenění nástrojů s cílem zajistit, že nejsou obcházeny požadavky směrnice 2013/36/EU týkající se odměňování, zejména s ohledem na poměr mezi pohyblivou a pevnou složkou odměny a provázání s podstupováním rizik.
(7)
Článek 54 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví mechanismy pro odpis a konverzi nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1. Čl. 94 odst. 1 písm. l) bod ii) směrnice 2013/36/EU dále vyžaduje, aby jiné nástroje mohly být zcela převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsány. Jelikož ekonomický výsledek konverze nebo odpisu jiných nástrojů je stejný jako u nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, měly by mechanismy pro odpis nebo konverzi jiných nástrojů zohledňovat mechanismy, které platí pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, při současném přizpůsobení se skutečnosti, že jiné nástroje nejsou z pohledu obezřetnostního dohledu považovány za kapitálové nástroje. Na nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 se nevztahují regulační požadavky týkající se odpisu nebo konverze v souladu s nařízením (EU) č. 575/2013. Aby bylo zajištěno, že hodnota všech těchto nástrojů bude v případě použití pro účely pohyblivé složky odměny snížena, pokud dojde ke zhoršení úvěrové kvality instituce, měly by být specifikovány situace, v nichž je nezbytné provést odpis nebo konverzi nástroje. Měly by být specifikovány mechanismy odpisu, zvýšení hodnoty a konverze pro nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje s cílem zajistit důsledné uplatňování.
(8)
Rozdělení výnosů z nástrojů může mít různou podobu. Může být pohyblivé či pevné a vyplácené pravidelně nebo při konečné splatnosti nástroje. V souladu s pokyny pro zásady a postupy odměňování vydanými Evropským výborem orgánů bankovního dohledu (3) by s cílem podporovat řádné a účinné řízení rizik neměly být žádné výnosy rozdělovány zaměstnancům během doby odkladu. Zaměstnanci by měli obdržet pouze výnosy rozdělované za období, která následují po udělení nástroje. K použití pro účely pohyblivé složky odměny jsou proto vhodné pouze nástroje, u nichž jsou rozdělované výnosy vyplácené pravidelně vlastníkovi nástroje; bezkuponové dluhopisy nebo nástroje, jež si ponechávají nerozdělené zisky, by neměly tvořit významnou část odměny, která musí obsahovat ve vyváženém poměru nástroje uvedené v čl. 94 odst. 1 písm. l) směrnice 2013/36/EU. Důvodem je, že zaměstnanci by během doby odkladu těžili z rostoucích hodnot, což lze chápat jako ekvivalent přijímání rozdělovaných výnosů.
(9)
Velmi vysoké rozdělované výnosy mohou snížit dlouhodobou pobídku k obezřetnému podstupování rizik, jelikož vlastně zvyšují pohyblivou složku odměny. Rozdělované výnosy by zejména neměly být vypláceny v intervalech delších než jeden rok, jelikož by to v podstatě vedlo k hromadění rozdělovaných výnosů během doby odkladu a jejich vyplácení při vyplácení pohyblivé složky odměny. Hromaděním rozdělovaných výnosů by se obcházel čl. 94 odst. 1 písm. g) směrnice 2013/36/EU o poměru mezi pohyblivou a pevnou složkou odměny a zásada stanovená v písmeni m) uvedeného článku, že odměna, která má být vyplacena v souladu s podmínkami odkladu splatnosti, se nepřiznává rychleji, než by tomu bylo na poměrném základě. Rozdělování výnosů po udělení nástroje by tudíž nemělo překračovat tržní sazby. To by mělo být zajištěno požadováním, aby nástroje používané pro účely pohyblivé složky odměny, nebo nástroje, s nimiž jsou spojeny, byly vydávány převážně pro jiné investory, nebo požadováním, aby byla stanovena mezní hranice pro rozdělování výnosů u takových nástrojů.
(10)
Požadavky pro odklad nebo zadržování, které se vztahují na udělování pohyblivé složky odměny v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, musí být splněny v každé příslušné situaci, včetně situace, kdy jsou nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny vypovězeny, splaceny, zpětně odkoupeny nebo převedeny. V takových situacích by tudíž nástroje měly být nahrazeny nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1, nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2 nebo jinými nástroji, které odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce, mají vlastnosti ekvivalentní vlastnostem původně udělených nástrojů a mají stejnou hodnotu, s přihlédnutím k jakýmkoli částkám, jež byly odepsány. Mají-li nástroje jiné než nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 pevné datum splatnosti, měly by být stanoveny minimální požadavky pro zbývající dobu splatnosti těchto nástrojů v okamžiku jejich udělení, aby bylo zajištěno, že splňují požadavky týkající se doby odkladu a zadržování pro účely pohyblivé složky odměny.
(11)
Směrnice 2013/36/EU neomezuje kategorie nástrojů, které lze použít pro účely pohyblivé složky odměny, na konkrétní kategorii finančních nástrojů. Mělo by být možné používat syntetické nástroje nebo smlouvy uzavřené mezi zaměstnanci a institucemi, které jsou spojené s nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2, jež lze zcela převést nebo odepsat. To umožňuje zavedení konkrétních podmínek ve smluvních podmínkách k těmto nástrojům, které platí pouze pro nástroje udělované zaměstnancům, aniž by bylo potřeba tyto podmínky uplatňovat u jiných investorů.
(12)
V kontextu skupiny mohou být emise řízeny centrálně v rámci mateřského podniku. Instituce, které jsou součástí takové skupiny, nemohou tedy vždy vydávat nástroje, jež jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny. Nařízení (EU) č. 575/2013 za určitých podmínek umožňuje, aby nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 byly vydávány prostřednictvím subjektu v rámci konsolidace, aby byly součástí kapitálu instituce. Mělo by tudíž být také možné, aby takové nástroje byly použity pro účely pohyblivé složky odměny za předpokladu, že existuje jasné spojení mezi úvěrovou kvalitou instituce používající tyto nástroje pro účely pohyblivé složky odměny a úvěrovou kvalitou emitenta nástroje. Toto spojení lze zpravidla předpokládat mezi mateřským a dceřiným podnikem. Jiné nástroje než nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroje zahrnované do kapitálu tier 2, které nejsou vydány přímo institucí, by rovněž mohly být za ekvivalentních podmínek použity pro účely pohyblivé složky odměny. Nástroje, které jsou spojeny s referenčními nástroji vydanými mateřským podnikem ve třetích zemích a které jsou ekvivalentní nástrojům zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojům zahrnovaným do kapitálu tier 2, by měly být způsobilé k použití pro účely pohyblivé složky odměny, pokud rozhodná událost odkazuje na instituci používající takový syntetický nástroj.
(13)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Evropské komisi Evropským orgánem pro bankovnictví (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“).
(14)
Orgán EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kategorie nástrojů, které odpovídajícím způsobem odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce a jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny
1. Kategorie nástrojů, jež splňují podmínky stanovené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU, jsou tyto:
a)
kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a v článku 2 a jsou v souladu s čl. 5 odst. 9 a čl. 5 odst. 13 písm. c);
b)
kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a článku 3 a jsou v souladu s článkem 5;
c)
kategorie nástrojů, které lze zcela převést na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat a které nejsou nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1 ani nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2 („jiné nástroje“), v případech uvedených v článku 4, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a jsou v souladu s článkem 5.
2. Kategorie nástrojů uvedené v odstavci 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
nástroje nejsou zajištěny ani se na ně nevtahuje žádná záruka, která by zvyšovala pořadí uspokojení pohledávek držitele;
b)
v případě, že ustanovení, jimiž se nástroj řídí, umožňují konverzi daného nástroje, použije se uvedený nástroj pro účely přiznání pohyblivé složky odměny pouze tehdy, je-li převodní poměr nebo rozsah převodu stanoven na úrovni, která zajistí, že hodnota nástroje získaná po konverzi původně uděleného nástroje není vyšší než hodnota původně uděleného nástroje v okamžiku jeho udělení jako pohyblivé složky odměny;
c)
ustanovení, jimiž se řídí konvertibilní nástroje používané výhradně pro účely pohyblivé složky odměny, musí zajistit, aby hodnota nástroje získaného po konverzi původně uděleného nástroje nebyla vyšší než hodnota původně uděleného nástroje v okamžiku konverze;
d)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že veškeré rozdělované výnosy jsou vypláceny minimálně na roční bázi a jsou vypláceny držiteli nástroje;
e)
cena nástroje se stanoví podle jeho hodnoty v okamžiku udělení nástroje v souladu s použitelným účetním standardem. Oceňování musí zohledňovat úvěrovou kvalitu instituce a podléhá nezávislému přezkumu;
f)
ustanovení, jimiž se řídí nástroje emitované výhradně pro účely pohyblivé složky odměny, vyžadují, aby oceňování bylo prováděno v souladu s použitelným účetním standardem v případě splacení, vypovězení, zpětného odkupu nebo převodu nástroje.
Článek 2
Podmínky pro kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1
Kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví rozhodnou událost pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
rozhodná událost uvedená v písmeni a) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
c)
je splněn jeden z těchto požadavků:
i)
nástroje jsou emitovány výhradně proto, aby byly uděleny jako pohyblivá složka odměny, a ustanovení, jimiž se nástroj řídí, zajistí, že veškeré rozdělované výnosy jsou vypláceny v sazbě, která odpovídá tržním sazbám pro podobné nástroje emitované institucí nebo institucemi srovnatelného typu, velikosti, komplexnosti a úvěrové kvality, a která v žádném případě není v okamžiku udělení odměny vyšší než 8 procentních bodů nad průměrnou roční mírou změny v Unii zveřejňovanou Komisí (Eurostat) v harmonizovaných indexech spotřebitelských cen zveřejňovaných v souladu s článkem 11 nařízení Rady (ES) č. 2494/95 (5). V případech, kdy jsou nástroje udělovány zaměstnancům, kteří provádějí převážnou část svých pracovních aktivit mimo Unii, a nástroje jsou denominovány v měně třetí země, mohou instituce použít podobný nezávisle vypočtený index spotřebitelských cen stanovený pro tuto třetí zemi,
ii)
v okamžiku udělení nástrojů jako pohyblivé složky odměny minimálně 60 % emitovaných nástrojů bylo vydáno pro jiný účel než pro účel pohyblivé složky odměny a nejsou drženy následujícími držiteli nebo jakýmkoli podnikem majícím úzké propojení s těmito držiteli:
-
institucí nebo jejími dceřinými podniky,
-
mateřským podnikem instituce nebo jeho dceřinými podniky,
-
mateřskou finanční holdingovou společností nebo jejími dceřinými podniky,
-
smíšenou holdingovou společností nebo jejími dceřinými podniky,
-
smíšenou finanční holdingovou společností a jejími dceřinými podniky.
Článek 3
Podmínky pro kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2
Kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 musí splňovat tyto podmínky:
a)
v okamžiku udělení nástrojů jako pohyblivé složky odměny musí být období zbývající do splatnosti nástrojů vyšší nebo rovné součtu dob odkladu a dob zadržování vztahujících se na pohyblivou složku odměny s ohledem na udělení těchto nástrojů;
b)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že v případě rozhodné události se trvale nebo dočasně odepíše hodnota jistiny nástrojů nebo je nástroj převeden na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1;
c)
rozhodná událost uvedená v písmeni b) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
d)
je splněn jeden z požadavků v čl. 2 písm. c).
Článek 4
Podmínky pro kategorie jiných nástrojů
1. Podle podmínek stanovených v čl. 1 odst. 1 písm. c) jiné nástroje splňují podmínky stanovené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU v každém z těchto případů:
a)
jiné nástroje splňují podmínky stanovené v odstavci 2;
b)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojem zahrnovaným do kapitálu tier 2 a splňují podmínky stanovené v odstavci 3;
c)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem, jenž by byl nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojem zahrnovaným do kapitálu tier 2, avšak je vydán mateřským podnikem instituce, který nespadá do rozsahu konsolidace v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013, a jiné nástroje splňují podmínky v odstavci 4.
2. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. a), jsou:
a)
jiné nástroje musí být emitovány přímo nebo prostřednictvím subjektu zahrnutého do konsolidace skupiny v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 za předpokladu, že lze přiměřeně očekávat, že změna úvěrové kvality emitenta nástroje povede k podobné změně úvěrové kvality instituce používající jiné nástroje pro účely pohyblivé složky odměny;
b)
ustanovení, jimiž se jiné nástroje řídí, nedávají držiteli právo na urychlení plánované výplaty rozdělovaných výnosů nebo jistiny jindy než v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce;
c)
v okamžiku udělení jiných nástrojů jako pohyblivé složky odměny je období zbývající do splatnosti jiných nástrojů vyšší nebo rovno součtu dob odkladu a dob zadržování, jež platí s ohledem na udělení těchto nástrojů;
d)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že v případě rozhodné události se trvale nebo dočasně odepíše hodnota jistiny nástrojů nebo je nástroj převeden na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1;
e)
rozhodná událost uvedená v písm. d) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
f)
je splněn jeden z požadavků v čl. 2 písm. c).
3. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. b), jsou:
a)
jiné nástroje splňují podmínky v odst. 2 písm. a) až e);
b)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo do kapitálu tier 2 vydaným prostřednictvím subjektu, jenž je zahrnut do konsolidace skupiny v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 („referenční nástroj“);
c)
referenční nástroj splňuje v okamžiku udělení nástroje jako pohyblivé složky odměny podmínky odst. 2 písm. c) a f);
d)
hodnota jiného nástroje je spojena s referenčním nástrojem takovým způsobem, že není nikdy vyšší než hodnota referenčního nástroje;
e)
výše jakýchkoli rozdělovaných výnosů vyplácených po udělení nástroje je spojena s referenčním nástrojem takovým způsobem, že rozdělované výnosy nejsou nikdy vyšší než hodnota rozdělovaných výnosů vyplácených v souvislosti s referenčním nástrojem;
f)
ustanovení, jimiž se řídí jiné nástroje, stanoví, že v případě vypovězení, konverze, zpětného odkupu nebo splacení referenčního nástroje v době odkladu nebo zadržování, budou jiné nástroje spojeny s ekvivalentním referenčním nástrojem, který splňuje podmínky stanovené v tomto článku, tak aby se celková hodnota jiných nástrojů nezvýšila.
4. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. c), jsou:
a)
příslušné orgány stanovily pro účel článku 127 směrnice 2013/36/EU, že instituce, jež vydá nástroj, s nímž jsou spojeny jiné nástroje, podléhá dohledu na konsolidovaném základě ze strany orgánu dohledu třetí země, který je rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v uvedené směrnici a požadavkům části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
jiné nástroje splňují podmínky stanovené v odst. 3 písm. a) a písm. c) až f).
Článek 5
Postupy odpisu, účetního zvýšení hodnoty a konverze
1. Pro účely čl. 3 písm. b) a čl. 4 odst. 2 písm. d) musí ustanovení upravující nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje splňovat postupy a načasování stanovené v odstavcích 2 až 14 pro výpočet poměru kmenového kapitálu tier 1 a částek určených k odpisu, účetnímu zvýšení hodnoty nebo konverzi. Ustanovení, jimiž se řídí nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, musí splňovat postupy stanovené v odstavci 9 a odst. 13 písm. c) s ohledem na částky určené k odpisu, účetnímu zvýšení hodnoty nebo konverzi.
2. Pokud ustanovení, jimiž se řídí nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje, vyžadují, aby nástroje byly v případě rozhodné události převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, musí současně stanovit jedno z následujícího:
a)
převodní poměr a maximální povolenou částku převodu;
b)
rozsah, v němž budou nástroje převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
3. Pokud ustanovení upravující nástroje stanoví, že v případě výskytu rozhodné události musí být proveden odpis účetní hodnoty jejich jistiny, odpis trvale či dočasně sníží veškeré z těchto částek:
a)
pohledávka držitele nástroje v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce;
b)
částka, která má být vyplacena v případě vypovězení nebo splacení nástroje;
c)
rozdělení výnosů z nástroje.
4. Případné rozdělení výnosů splatné po odpisu vychází ze snížené hodnoty jistiny.
5. Odpisem nebo konverzí nástrojů podle použitelného účetního rámce se vytvoří položky, které jsou považovány za položky kmenového kapitálu tier 1.
6. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k odpisu nástroje, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce je povinen neprodleně rozhodnout o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se odpisu nebo konverze nástroje.
7. Úhrnná hodnota nástrojů, kterou je zapotřebí v případě rozhodné události odepsat nebo převést, nesmí být nižší než nižší z následujících hodnot:
a)
hodnota potřebná k plnému obnovení poměru kmenového kapitálu tier 1 instituce na procentuální hodnotu stanovenou jako rozhodná událost v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
b)
plná hodnota jistiny nástroje.
8. Nastane-li rozhodná událost, musí instituce:
a)
informovat zaměstnance, jimž byly nástroje uděleny v rámci pohyblivé složky odměny, a osoby, jež jsou držiteli takových nástrojů;
b)
odepsat účetní hodnotu jistiny nástrojů nebo tyto nástroje neprodleně, nejpozději však do jednoho měsíce, převést na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 v souladu s požadavky stanovenými v tomto článku.
9. Je-li hodnota rozhodné události pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 i jiné nástroje shodná, provede se odpis či konverze jistiny poměrně u všech držitelů nástrojů, které jsou použity pro účely pohyblivé složky odměny.
10. Hodnota nástroje, jež má být odepsána nebo převedena, podléhá nezávislému přezkumu. Takovýto přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla odpis nebo konverzi nástroje.
11. Instituce vydávající nástroje, jež jsou v případě rozhodné události převáděny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, je povinna zajistit, aby neustále měla dostatek schváleného základního kapitálu, jenž umožní v případě rozhodné události převést veškeré tyto nástroje na akcie. Instituce je povinna si neustále ponechávat předem získané povolení nezbytné k tomu, aby mohla vydat nástroje kmenového kapitálu tier 1, na něž jsou v případě rozhodné události tyto nástroje převedeny.
12. Instituce vydávající nástroje, jež jsou v případě rozhodné události převáděny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, je povinna zajistit, aby této konverzi nebránily žádné procesní překážky stanovené v zakládacích dokumentech či stanovách nebo ve smluvních ujednáních.
13. Aby se odpis nástroje pokládal za dočasný, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co vydavatel nástroje přijal oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
b)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen c), d) a e) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
c)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů použitých pro účely pohyblivé složky odměny, jež byly předmětem odpisu;
d)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě i) hodnotou určenou v bodě ii):
i)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů instituce před odpisem, jež byly předmětem odpisu,
ii)
součet kapitálu a nominální hodnoty jiných nástrojů použitých pro účely pohyblivé složky odměny instituce;
e)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede ke snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky, jak stanoví čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
14. Pro účely odst. 13 písm. d) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
DELEGIERTE VERORDNUNG (EU) Nr. 527/2014 DER KOMMISSION
vom 12. März 2014
zur Ergänzung der Richtlinie 2013/36/EU des Europäischen Parlaments und des Rates durch technische Regulierungsstandards zur Bezeichnung der Klassen von Instrumenten, die die Bonität eines Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung angemessen widerspiegeln und die für eine Verwendung zu Zwecken der variablen Vergütung geeignet sind
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2013/36/EU des Europäischen Parlaments und des Rates vom 26. Juni 2013 über den Zugang zur Tätigkeit von Kreditinstituten und die Beaufsichtigung von Kreditinstituten und Wertpapierfirmen, zur Änderung der Richtlinie 2002/87/EG und zur Aufhebung der Richtlinien 2006/48/EG und 2006/49/EG (1), insbesondere auf Artikel 94 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Eine in Instrumenten gewährte variable Vergütung sollte einem soliden und wirksamen Risikomanagement förderlich sein und nicht zur Übernahme von Risiken, die über das von dem Institut tolerierte Maß hinausgehen, ermutigen. Daher sollten die für die Zwecke der variablen Vergütung einsetzbaren Klassen von Instrumenten die Interessen der Mitarbeiter mit den Interessen der Aktionäre, der Gläubiger und anderer Interessenvertreter in Einklang bringen, indem sie den Mitarbeitern Anreize bieten, im langfristigen Interesse des Instituts zu handeln und keine unverhältnismäßig hohen Risiken einzugehen.
(2)
Um eine starke Verknüpfung zur Bonität eines Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung sicherzustellen, sollten für die zu Zwecken der variablen Vergütung eingesetzten Instrumente angemessene Auslöseereignisse für eine Herabschreibung oder Umwandlung gelten, die in Situationen, in denen sich die Bonität eines Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung verschlechtert hat, zu einem Sinken des Werts der Instrumente führen. Die zu Vergütungszwecken verwendeten Auslöseereignisse sollten die Nachrangigkeitsstufe der Instrumente nicht verändern und somit nicht zur Untauglichkeit von Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals oder des Ergänzungskapitals als Eigenmittelinstrumente führen.
(3)
Während die für Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals und des Ergänzungskapitals geltenden Bedingungen in den Artikeln 52 und 63 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates (2) festgelegt werden, unterliegen die anderen Instrumente, auf die in Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe l Ziffer ii der Richtlinie 2013/36/EU Bezug genommen wird und die vollständig in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt oder herabgeschrieben werden können, nach der genannten Verordnung keinen besonderen Bedingungen, da sie für Aufsichtszwecke nicht als Eigenmittelinstrumente eingestuft werden. Daher sollten für die unterschiedlichen Klassen von Instrumenten spezifische Anforderungen festgelegt werden, damit deren Eignung für die Zwecke der variablen Vergütung sichergestellt ist. Hierbei ist die unterschiedliche Beschaffenheit der Instrumente zu berücksichtigen. Solange die in der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 festgelegten Bedingungen erfüllt sind, sollte der Einsatz von Instrumenten für die Zwecke der variablen Vergütung allein kein Hinderungsgrund dafür sein, dass diese Instrumente als Eigenmittel des Instituts in Frage kommen. Ebenso wenig sollte eine solche Verwendung an sich schon in einer Weise verstanden werden, dass ein Anreiz zum Einlösen des Instruments geschaffen würde, denn nach den Zurückbehaltungs- und Einbehaltungszeiträumen haben die Mitarbeiter im Allgemeinen die Möglichkeit, flüssige Mittel auf anderem Wege als einer Einlösung zu erhalten.
(4)
Andere Instrumente umfassen unbare Schuldinstrumente oder mit Schulden gekoppelte Instrumente, die nicht als Eigenmittel gelten. Andere Instrumente beschränken sich nicht auf Finanzinstrumente im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 Ziffer 50 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013, sondern können auch weitere unbare Instrumente umfassen, die Bestandteil von Verträgen zwischen Institut und Mitarbeitern sein können. Um zu gewährleisten, dass diese Instrumente die Bonität des Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung widerspiegeln, sollte durch angemessene Anforderungen sichergestellt werden, dass die Umstände, unter denen derartige Instrumente herabgeschrieben oder umgewandelt werden, nicht nur auf Sanierungs- und Auflösungssituationen beschränkt sind.
(5)
Werden zu Zwecken der variablen Vergütung eingesetzte Instrumente gekündigt, zurückgezahlt, zurückgekauft oder umgewandelt, sollten derartige Transaktionen im Allgemeinen nicht zu einer Erhöhung des Werts der gewährten Vergütung führen, indem den Wert des Instruments übersteigende Beträge ausgezahlt werden oder indem diese in Instrumente umgewandelt werden, die einen höheren Wert als die ursprünglich zugeteilten Instrumente haben. Damit soll sichergestellt werden, dass die Vergütung nicht über Instrumente oder Verfahren ausgezahlt wird, die einen Verstoß gegen Artikel 94 Absatz 1 der Richtlinie 2013/36/EU erleichtern.
(6)
Wird eine variable Vergütung gewährt und werden zu Zwecken der variablen Vergütung eingesetzte Instrumente gekündigt, zurückgezahlt, zurückgekauft oder umgewandelt, sollten den betreffenden Transaktionen Werte zugrunde liegen, die gemäß geltendem Rechnungslegungsrahmen festgestellt wurden. In allen vorstehend beschriebenen Situationen sollte daher eine Bewertung der Instrumente vorgeschrieben werden, um sicherzustellen, dass die Anforderungen der Richtlinie 2013/36/EU in Bezug auf Vergütungen nicht umgangen werden, insbesondere in Bezug auf das Verhältnis zwischen dem variablen und dem festen Bestandteil der Vergütung und die Abstimmung mit der Übernahme von Risiken.
(7)
In Artikel 54 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 werden die Herabschreibungs- und Umwandlungsmechanismen für Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals festgelegt. Darüber hinaus schreibt Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe l Ziffer ii der Richtlinie 2013/36/EU vor, dass andere Instrumente vollständig in Instrumente des harten Eigenkapitals umgewandelt oder herabgeschrieben werden können. Da das wirtschaftliche Ergebnis einer Umwandlung oder Herabschreibung anderer Instrumente das gleiche ist wie bei Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals, sollten die Herabschreibungs- oder Umwandlungsmechanismen für andere Instrumente die für Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals geltenden Mechanismen berücksichtigen, und zwar mit Anpassungen, die der Tatsache Rechnung tragen, dass andere Instrumente unter aufsichtsrechtlichen Aspekten nicht als Eigenmittel gelten. Ergänzungskapitalinstrumente unterliegen nach der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 keinen gesetzlichen Auflagen bezüglich der Herabschreibung und Umwandlung. Damit gewährleistet ist, dass der Wert aller derartiger Instrumente, wenn sie für eine variable Vergütung eingesetzt werden, im Falle einer Verschlechterung der Bonität des Instituts gesenkt wird, sollten die Situationen festgelegt werden, in denen eine Herabschreibung oder Umwandlung des Instruments notwendig ist. Die Herabschreibungs-, Aufwertungs- und Umwandlungsmechanismen für Instrumente des Ergänzungskapitals und andere Instrumente sollten festgelegt werden, damit eine kohärente Anwendung sichergestellt werden kann.
(8)
Ausschüttungen aus Instrumenten können verschiedene Formen annehmen. Sie können variabel oder fest sein und können in regelmäßigen Abständen oder bei Endfälligkeit des Instruments ausgezahlt werden. Den vom Ausschuss der Europäischen Bankaufsichtsbehörden (3) herausgegebenen Leitlinien zur Vergütungspolitik und -praxis entsprechend sollten den Mitarbeitern während der Zurückbehaltungszeiträume keine Ausschüttungen ausgezahlt werden, um ein solides und wirkungsvolles Risikomanagement zu fördern. Mitarbeiter sollten nur für Zeiträume, die sich an die Wartezeit des Instruments anschließen, Ausschüttungen erhalten. Aus diesem Grund sind nur Instrumente mit regelmäßig an die Eigentümer des Instruments ausgezahlten Ausschüttungen für den Einsatz als variable Vergütung geeignet; Nullkuponanleihen oder Instrumente mit einbehaltenen Gewinnen sollten nicht auf den erheblichen Anteil der Vergütung angerechnet werden, der sich aus in einem ausgewogenen Verhältnis zueinander stehenden, in Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe l der Richtlinie 2013/36/EU genannten Instrumenten zusammensetzen muss. Dies ist darin begründet, dass die Mitarbeiter während des Zurückbehaltungszeitraums in den Genuss steigender Werte kämen, was wiederum als mit dem Empfang von Ausschüttungen gleichwertig angesehen werden könnte.
(9)
Sehr hohe Ausschüttungen können den langfristigen Anreiz für eine vorsichtige Risikoübernahme verringern, da sie den variablen Anteil der Vergütung effektiv erhöhen. Insbesondere sollten Ausschüttungen nicht in längeren als einjährigen Abständen ausgezahlt werden, da dies sonst dazu führen könnte, dass sich die Ausschüttungen während der Zurückbehaltungszeiträume ansammeln und bei Fälligkeit der variablen Vergütung einmalig ausgezahlt werden. Mit dem Ansammeln von Ausschüttungen würde Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe g der Richtlinie 2013/36/EU hinsichtlich des Verhältnisses zwischen dem festen und dem variablen Bestandteil der Vergütung und der in Buchstabe m desselben Artikels beschriebene Grundsatz, dass der Anspruch auf die im Rahmen derartiger Zurückbehaltungsvereinbarungen zu zahlenden Vergütungen anteilig erworben wird, umgangen. Daher sollten nach dem Übergang des Instruments vorgenommene Ausschüttungen die Marktsätze nicht übersteigen. Dies sollte durch die Vorgabe sichergestellt werden, dass für die variable Vergütung eingesetzte Instrumente oder die Instrumente, mit denen sie verbunden sind, überwiegend an andere Investoren ausgegeben werden oder derartige Instrumente einer Obergrenze für Ausschüttungen unterliegen müssen.
(10)
Für die Gewährung einer variablen Vergütung nach Artikel 94 Absatz 1 der Richtlinie 2013/36/EU geltende Zurückbehaltungs- und Einbehaltungsvorschriften müssen zu jedem maßgeblichen Zeitpunkt erfüllt werden, auch wenn zur variablen Vergütung eingesetzte Instrumente gekündigt, zurückgezahlt, zurückgekauft oder umgewandelt werden. In Situationen dieser Art sollten die Instrumente daher gegen Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals, des Ergänzungskapitals oder gegen andere Instrumente ausgetauscht werden, die die Bonität des Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung widerspiegeln, sich durch gleichwertige Merkmale wie die des ursprünglich zugeteilten Instruments auszeichnen und unter Berücksichtigung herabgeschriebener Beträge den gleichen Wert haben. Sofern auch andere Instrumente als Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals mit einem festen Fälligkeitstermin versehen sind, sollten für derartige Instrumente bei ihrer Zuteilung Restlaufzeiten festgelegt werden, um deren Kohärenz mit den Anforderungen hinsichtlich der Zurückbehaltungs- und Einbehaltungszeiträume für variable Vergütungen sicherzustellen.
(11)
Die Richtlinie 2013/36/EU beschränkt die Klassen der als variable Vergütung einsetzbaren Instrumente nicht auf eine bestimmte Klasse von Finanzinstrumenten. Die Verwendung von synthetischen Instrumenten oder Verträgen zwischen Mitarbeitern und Instituten, bei denen eine Verbindung zu Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals und des Ergänzungskapitals besteht und die vollständig umgewandelt oder herabgeschrieben werden können, sollte möglich sein. Auf diese Weise können in die allgemeinen Bedingungen derartiger Instrumente besondere Bedingungen aufgenommen werden, die nur für die Mitarbeitern zugeteilten Instrumente gelten, ohne derartige Bedingungen auch anderen Investoren auferlegen zu müssen.
(12)
In Unternehmensgruppen können Emissionen zentral im Mutterunternehmen verwaltet werden. Daher kann es sein, dass einer solchen Gruppe angehörende Institute nicht immer Instrumente begeben, die für den Einsatz zu Zwecken der variablen Vergütung geeignet sind. Die Verordnung (EU) Nr. 575/2013 ermöglicht, dass durch ein Unternehmen innerhalb des Konsolidierungskreises begebene Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals und des Ergänzungskapitals unter bestimmten Bedingungen zu den Eigenmitteln eines Instituts gehören können. Daher sollten derartige Instrumente auch für Zwecke der variablen Vergütung eingesetzt werden können, sofern eine eindeutige Verbindung zwischen der Bonität des diese Instrumente für den Zweck der variablen Vergütung nutzenden Instituts und der Bonität des Emittenten des Instruments besteht. Gewöhnlich ist davon auszugehen, dass zwischen einem Mutterunternehmen und einem Tochterunternehmen eine solche Verbindung besteht. Instrumente außer Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals und des Ergänzungskapitals, die nicht unmittelbar von einem Institut begeben werden, sollten vorbehaltlich gleichwertiger Bedingungen ebenfalls als variable Vergütung eingesetzt werden können. Instrumente, bei denen eine Verbindung mit von Mutterunternehmen in Drittländern begebenen Referenzinstrumenten besteht und die Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals oder des Ergänzungskapitals gleichwertig sind, sollten als für die Zwecke der variablen Vergütung geeignet angesehen werden, wenn sich das Auslöseereignis auf das Institut bezieht, das das betreffende synthetische Instrument verwendet.
(13)
Diese Verordnung beruht auf dem Entwurf technischer Regulierungsstandards, der der Europäischen Kommission von der Europäischen Bankenaufsichtsbehörde (EBA) vorgelegt wurde.
(14)
Die EBA hat zu dem Entwurf technischer Regulierungsstandards offene öffentliche Konsultationen durchgeführt, die damit verbundenen potenziellen Kosten- und Nutzeneffekte analysiert und die Stellungnahme der gemäß Artikel 37 der Verordnung (EU) Nr. 1093/2010 des Europäischen Parlaments und des Rates (4) eingesetzten Interessengruppe Bankensektor eingeholt -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Klassen von Instrumenten, die die Bonität eines Instituts unter der Annahme der Unternehmensfortführung angemessen widerspiegeln und die für eine Verwendung zu Zwecken der variablen Vergütung geeignet sind
1. Die folgenden Klassen von Instrumenten erfüllen die in Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe l Ziffer ii der Richtlinie 2013/36/EU festgelegten Bedingungen:
a)
Klassen von Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals, sofern diese Klassen die in Absatz 2 und Artikel 2 genannten Bedingungen erfüllen und im Einklang mit Artikel 5 Absatz 9 sowie Artikel 5 Absatz 13 Buchstabe c stehen;
b)
Klassen von Instrumenten des Ergänzungskapitals, sofern diese Klassen die in Absatz 2 und Artikel 3 genannten Bedingungen erfüllen und im Einklang mit Artikel 5 stehen;
c)
Klassen von Instrumenten, die vollständig in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt oder herabgeschrieben werden können und die weder Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals noch Instrumente des Ergänzungskapitals sind („andere Instrumente“), und zwar in den Fällen, auf die in Artikel 4 Bezug genommen wird, sofern diese Klassen die in Absatz 2 genannten Bedingungen erfüllen und im Einklang mit Artikel 5 stehen.
2. Die in Absatz 1 genannten Klassen von Instrumenten erfüllen folgende Bedingungen:
a)
die Instrumente sind nicht besichert und unterliegen keiner Garantie, die den Ansprüchen des Inhabers einen höheren Rang verleiht;
b)
soweit die für ein Instrument geltenden Bestimmungen dessen Umwandlung zulassen, wird dieses Instrument nur dann für die Zwecke der Gewährung einer variablen Vergütung eingesetzt, wenn der Umwandlungssatz oder die Umwandlungsspanne auf einem Niveau festgelegt werden, das sicherstellt, dass der Wert des Instruments, in das das ursprünglich zugeteilte Instrument umgewandelt wird, nicht höher ist als der Wert des ursprünglich zugeteilten Instruments zum Zeitpunkt seiner Zuteilung als variable Vergütung;
c)
die für wandelbare Instrumente, die allein zum Zwecke der variablen Vergütung eingesetzt werden, geltenden Bestimmungen stellen sicher, dass der Wert des Instruments, in das das ursprünglich zugeteilte Instrument umgewandelt wird, nicht höher ist als der Wert des ursprünglich zugeteilten Instruments zum Zeitpunkt dieser Umwandlung;
d)
in den für das Instrument geltenden Bestimmungen ist vorgesehen, dass Ausschüttungen mindestens jährlich ausgezahlt werden und dass die Auszahlung an den Inhaber des Instruments erfolgt;
e)
der Kurs der Instrumente wird unter Beachtung des geltenden Rechnungslegungsrahmens unter Zugrundelegung ihres Werts zum Zeitpunkt ihrer Zuteilung festgelegt. Die Bewertung trägt der Bonität des Instituts Rechnung und unterliegt einer unabhängigen Überprüfung;
f)
die für Instrumente, die allein zum Zwecke der variablen Vergütung eingesetzt werden, geltenden Bestimmungen sehen für den Fall, dass das Instrument gekündigt, zurückgezahlt, zurückgekauft oder umgewandelt wird, eine gemäß geltendem Rechnungslegungsrahmen durchzuführende Bewertung vor.
Artikel 2
Bedingungen für Klassen von Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals
Die Klassen von Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals erfüllen folgende Bedingungen:
a)
in den für das Instrument geltenden Bestimmungen ist für die Zwecke des Artikels 52 Absatz 1 Buchstabe n der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 ein Auslöseereignis festgelegt;
b)
das in Buchstabe a genannte Auslöseereignis tritt ein, wenn die harte Kernkapitalquote des das Instrument begebenden Instituts nach Artikel 92 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 unter einen der folgenden Werte fällt:
i)
7 %;
ii)
einen über 7 % liegenden Wert, der vom Institut festgelegt und in den für das Instrument geltenden Bestimmungen spezifiziert wurde;
c)
eine der folgenden Anforderungen ist erfüllt:
i)
die Instrumente werden zum alleinigen Zweck der Zuteilung als variable Vergütung begeben und die für das Instrument geltenden Bestimmungen gewährleisten, dass Ausschüttungen in Höhe eines Satzes ausgezahlt werden, der mit den Marktsätzen für ähnliche, vom Institut oder Instituten, deren Art, Umfang, Komplexität und Bonität vergleichbar ist, begebene Instrumente kohärent ist und zum Zeitpunkt der Gewährung der Vergütung auf keinen Fall um mehr als acht Prozentpunkte über der durchschnittlichen jährlichen Veränderungsrate der von der Kommission (Eurostat) gemäß Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 2494/95 des Rates (5) veröffentlichten harmonisierten Verbraucherpreisindizes für die Union liegt. Werden die Instrumente Mitarbeitern zugeteilt, die den überwiegenden Teil ihrer beruflichen Tätigkeiten außerhalb der Union ausüben, und lauten die Instrumente auf eine von einem Drittland ausgegebene Währung, können die Institute einen ähnlichen, von einer unabhängigen Stelle berechneten, für das betreffende Drittland erstellten Verbraucherpreisindex verwenden;
ii)
zum Zeitpunkt der Zuteilung der Instrumente als variable Vergütung wurden mindestens 60 % der die Emission bildenden Instrumente zu anderen Zwecken als zur Zuteilung als variable Vergütung begeben und befinden sich nicht im Besitz folgender Unternehmen oder mit diesen eng verbundener Unternehmen:
-
des Instituts oder dessen Tochterunternehmen;
-
des Mutterunternehmens des Instituts oder dessen Tochterunternehmen;
-
der Mutterfinanzholdinggesellschaft oder deren Tochterunternehmen;
-
der gemischten Holdinggesellschaft oder deren Tochterunternehmen;
-
der gemischten Finanzholdinggesellschaft und deren Tochterunternehmen.
Artikel 3
Bedingungen für Klassen von Instrumenten des Ergänzungskapitals
Die Klassen von Instrumenten des Ergänzungskapitals erfüllen folgende Bedingungen:
a)
zum Zeitpunkt der Zuteilung der Instrumente als variable Vergütung entspricht die bis zur Fälligkeit der Instrumente verbleibende Frist der Summe der in Bezug auf die Zuteilung der betreffenden Instrumente als variable Vergütung geltenden Zurückbehaltungs- und Einbehaltungszeiträume oder übersteigt diese;
b)
nach den für die Instrumente geltenden Bestimmungen wird bei Eintreten eines Auslöseereignisses der Kapitalbetrag der Instrumente dauerhaft oder vorübergehend herabgeschrieben oder werden die Instrumente in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt;
c)
das in Buchstabe b genannte Auslöseereignis tritt ein, wenn die harte Kernkapitalquote des das Instrument begebenden Instituts nach Artikel 92 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 unter einen der folgenden Werte fällt:
i)
7 %;
ii)
einen über 7 % liegenden Wert, der vom Institut festgelegt und in den für das Instrument geltenden Bestimmungen spezifiziert wurde;
d)
eine der in Artikel 2 Buchstabe c genannten Anforderungen ist erfüllt.
Artikel 4
Bedingungen für Klassen anderer Instrumente
1. Unter den in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe c festgelegten Bedingungen erfüllen andere Instrumente in jedem der folgenden Fälle die in Artikel 94 Absatz 1 Buchstabe l Ziffer ii der Richtlinie 2013/36/EU festgelegten Bedingungen:
a)
die anderen Instrumente erfüllen die in Absatz 2 genannten Bedingungen;
b)
die anderen Instrumente sind mit einem Instrument des zusätzlichen Kernkapitals oder einem Instrument des Ergänzungskapitals verbunden und erfüllen die in Absatz 3 genannten Bedingungen;
c)
die anderen Instrumente sind mit einem Instrument verbunden, das ein Instrument des zusätzlichen Kernkapitals oder ein Instrument des Ergänzungskapitals wäre, wenn es nicht von einem außerhalb des Konsolidierungskreises gemäß Teil 1 Titel II Kapitel 2 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 befindlichen Mutterunternehmen des Instituts begeben worden wäre. Ferner erfüllen die anderen Instrumente die Bedingungen in Absatz 4.
2. Die Bedingungen, auf die in Absatz 1 Buchstabe a Bezug genommen wird, lauten:
a)
die anderen Instrumente werden unmittelbar oder über ein in den Konsolidierungskreis gemäß Teil 1 Titel II Kapitel 2 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 fallendes Unternehmen begeben, vorausgesetzt, dass bei einer Veränderung in der Bonität des Emittenten des Instruments in angemessener Weise davon ausgegangen werden kann, dass sie zu einer ähnlichen Veränderung der Bonität des die anderen Instrumente zum Zweck der variablen Vergütung einsetzenden Instituts führt;
b)
die für die anderen Instrumente geltenden Bestimmungen verleihen dem Inhaber nicht das Recht, die planmäßige Auszahlung der Ausschüttungen oder des Kapitalbetrags zu beschleunigen, es sei denn bei Insolvenz oder Liquidation des Instituts;
c)
zum Zeitpunkt der Zuteilung der anderen Instrumente als variable Vergütung entspricht die bis zur Fälligkeit der anderen Instrumente verbleibende Frist der Summe der in Bezug auf die Zuteilung der betreffenden Instrumente geltenden Zurückbehaltungs- und Einbehaltungszeiträume oder übersteigt diese;
d)
nach den für die Instrumente geltenden Bestimmungen wird bei Eintreten eines Auslöseereignisses der Kapitalbetrag der Instrumente dauerhaft oder vorübergehend herabgeschrieben oder werden die Instrumente in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt;
e)
das in Buchstabe d genannte Auslöseereignis tritt ein, wenn die harte Kernkapitalquote des das Instrument begebenden Instituts laut Artikel 92 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 unter einen der folgenden Werte fällt:
i)
7 %;
ii)
einen über 7 % liegenden Wert, der vom Institut festgelegt und in den für das Instrument geltenden Bestimmungen spezifiziert wurde;
f)
wenn eine der in Artikel 2 Buchstabe c genannten Anforderungen erfüllt ist.
3. Die Bedingungen, auf die in Absatz 1 Buchstabe b Bezug genommen wird, lauten:
a)
die anderen Instrumente erfüllen die Bedingungen des Absatzes 2 Buchstaben a bis e;
b)
die anderen Instrumente sind mit einem Instrument des zusätzlichen Kernkapitals oder des Ergänzungskapitals verbunden, das von einem in den Konsolidierungskreis gemäß Teil 1 Titel II Kapitel 2 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 fallenden Unternehmen begeben wurde („Referenzinstrument“);
c)
das Referenzinstrument erfüllt zur Zeit der Zuteilung des Instruments als variable Vergütung die Anforderungen des Absatzes 2 Buchstaben c und f;
d)
der Wert des anderen Instruments ist so mit dem Referenzinstrument verknüpft, dass er zu keiner Zeit den Wert des Referenzinstruments übersteigt;
e)
der Wert der nach dem Übergang des Instruments vorgenommenen Ausschüttungen ist so mit dem Referenzinstrument verknüpft, dass die vorgenommene Ausschüttung zu keiner Zeit den Wert der im Rahmen des Referenzinstruments vorgenommenen Ausschüttungen übersteigt;
f)
in den für die anderen Instrumente geltenden Bestimmungen ist vorgesehen, dass dann, wenn das Referenzinstrument innerhalb des Zurückbehaltungs- und Einbehaltungszeitraums gekündigt, zurückgezahlt, zurückgekauft oder umgewandelt wird, die anderen Instrumente mit einem gleichwertigen Referenzinstrument verknüpft werden, das die Bedingungen im vorliegenden Artikel in einer Weise erfüllt, dass der Gesamtwert der anderen Instrumente nicht zunimmt.
4. Die Bedingungen, auf die in Absatz 1 Buchstabe c Bezug genommen wird, lauten:
a)
die zuständigen Behörden haben für die Zwecke des Artikels 127 der Richtlinie 2013/36/EU bestimmt, dass das Institut, das das Instrument begibt, mit dem die anderen Instrumente verknüpft sind, der Beaufsichtigung auf konsolidierter Basis durch eine Aufsichtsbehörde des Drittlands unterliegt, die nach den in der genannten Richtlinie festgelegten Grundsätzen und den Anforderungen des Teils 1 Titel II Kapitel 2 der Verordnung (EU) Nr. 575/2013 gleichwertig ist;
b)
die anderen Instrumente erfüllen die Bedingungen des Absatzes 3 Buchstabe a und Buchstaben c bis f.
Artikel 5
Herabschreibungs-, Aufwertungs- und Umwandlungsverfahren
1. Für die Zwecke des Artikels 3 Buchstabe b und des Artikels 4 Absatz 2 Buchstabe d entsprechen die für Instrumente des Ergänzungskapitals und andere Instrumente geltenden Bestimmungen den in den Absätzen 2 bis 14 für die Berechnung der harten Kernkapitalquote und der Herabschreibungs-, Aufwertungs- und Umwandlungsbeträge festgelegten Verfahren und Zeitplänen. Die für Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals geltenden Bestimmungen entsprechen den in Absatz 9 und in Absatz 13 Buchstabe c bezüglich der Herabschreibungs-, Aufwertungs- und Umwandlungsbeträge festgelegten Verfahren.
2. Soweit in den für Instrumente des Ergänzungskapitals und andere Instrumente geltenden Bestimmungen vorgesehen ist, dass die Instrumente bei Eintreten eines Auslöseereignisse in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt werden, wird in diesen Bestimmungen eines von Folgendem festgelegt:
a)
die Quote einer solchen Umwandlung und eine Obergrenze für die gestattete Umwandlungsmenge;
b)
eine Spanne, innerhalb der diese Instrumente in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt werden, festzulegen.
3. Soweit in den für die Instrumente geltenden Bestimmungen vorgesehen ist, dass deren Kapitalbetrag bei Eintreten eines Auslöseereignisses herabzuschreiben ist, wird durch die Herabschreibung Folgendes vorübergehend oder dauerhaft gemindert:
a)
die Forderung des Inhabers des Instruments im Falle der Insolvenz oder Liquidation des Instituts;
b)
die bei Kündigung oder Rückzahlung des Instruments zu zahlende Summe;
c)
die für das Instrument vorgenommenen Ausschüttungen.
4. Den nach einer Herabschreibung vorzunehmenden Ausschüttungen wird der verminderte Kapitalbetrag zugrunde gelegt.
5. Aus der Herabschreibung oder Umwandlung des Instruments ergeben sich nach dem geltenden Rechnungslegungsrahmen Posten, die zu den Posten des harten Kernkapitals gerechnet werden können.
6. Hat das Institut festgestellt, dass die harte Kernkapitalquote unter das eine Umwandlung oder Herabschreibung des Instruments auslösende Niveau gefallen ist, hat das Leitungsorgan oder ein anderes maßgebliches Organ des Instituts unverzüglich das Eintreten eines Auslöseereignisses festzustellen und es besteht eine unwiderrufliche Verpflichtung zur Herabschreibung oder Umwandlung des Instruments.
7. Der Gesamtbetrag der Instrumente, der bei Eintreten eines Auslöseereignisses herabzuschreiben oder umzuwandeln ist, darf den niedrigeren der beiden folgenden Werte nicht unterschreiten:
a)
den Betrag, der zur vollständigen Wiederherstellung der harten Kernkapitalquote auf den Prozentsatz, der in den für das Instrument geltenden Bestimmungen für das Auslöseereignis festgesetzt wurde, erforderlich ist;
b)
den vollständigen Kapitalbetrag des Instruments.
8. Tritt ein Auslöseereignis ein, sind die Institute zu Folgendem verpflichtet:
a)
die Mitarbeiter, denen die Instrumente als variable Vergütung zugeteilt wurden, und die Personen, die derartige Instrumente weiterhin in Besitz haben, zu informieren;
b)
den Kapitalbetrag der Instrumente herabzuschreiben oder die Instrumente so bald wie möglich innerhalb einer Frist von höchstens einem Monat gemäß den in diesem Artikel festgelegten Anforderungen in Instrumente des harten Kernkapitals umzuwandeln.
9. Beinhalten Instrumente des zusätzlichen Kernkapitals, Instrumente des Ergänzungskapitals und andere Instrumente ein Auslöseereignis gleicher Höhe, wird der Kapitalbetrag gegenüber allen Inhabern derartiger, zum Zweck der variablen Vergütung eingesetzter Instrumente anteilig herabgeschrieben oder umgewandelt.
10. Der herabzuschreibende oder umzuwandelnde Betrag des Instruments unterliegt einer unabhängigen Überprüfung. Diese Überprüfung wird so schnell wie möglich abgeschlossen und schafft für das Institut keine Hindernisse für die Herabschreibung oder Umwandlung des Instruments.
11. Ein Institut, das Instrumente begibt, die bei Eintreten eines Auslöseereignisses in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt werden, hat sicherzustellen, dass sein genehmigtes Stammkapital jederzeit ausreicht, um sämtliche wandelbaren Instrumente bei Eintreten eines Auslöseereignisses in Aktien umzuwandeln. Das Institut hat zu jedwedem Zeitpunkt die erforderliche Vorabbewilligung zur Ausgabe von Instrumenten des harten Kernkapitals, in die derartige Instrumente bei Eintreten eines Auslöseereignisses umgewandelt würden, aufrechtzuerhalten.
12. Ein Institut, das Instrumente begibt, die bei Eintreten eines Auslöseereignisses in Instrumente des harten Kernkapitals umgewandelt werden, stellt sicher, dass einer solchen Umwandlung keine verfahrenstechnischen Hindernisse aufgrund seiner Satzung oder anderer satzungsmäßiger oder vertraglicher Regelungen entgegenstehen.
13. Damit die Herabschreibung eines Instruments als vorübergehend betrachtet werden kann, müssen sämtliche nachstehend aufgeführten Bedingungen erfüllt werden:
a)
Aufwertungen stützen sich auf die Gewinne, nachdem der Emittent der Instrumente einen offiziellen Beschluss zur Bestätigung der endgültigen Gewinne getroffen hat;
b)
Aufwertungen des Instruments oder die Zahlung von Anleihezinssätzen auf den verminderten Kapitalbetrag erfolgen im vollständigen Ermessen des Instituts und unterliegen den aus den Buchstaben c, d und e entstehenden Beschränkungen, und das Institut ist nicht verpflichtet, unter bestimmten Umständen eine Aufwertung vorzunehmen oder zu beschleunigen;
c)
eine Aufwertung wird anteilig unter den für die Zwecke der variablen Vergütung eingesetzten Instrumenten des zusätzlichen Kernkapitals, Instrumenten des Ergänzungskapitals und anderen Instrumenten, die zuvor Gegenstand einer Herabschreibung waren, vorgenommen;
d)
der der Summe der Aufwertungen für die Instrumente des Ergänzungskapitals und die anderen Instrumente sowie der Zahlung von Anleihezinssätzen auf den verminderten Kapitalbetrag zuzuweisende Höchstbetrag ist gleich dem Gewinn des Instituts, multipliziert mit dem Betrag, der sich aus der Division des in Ziffer i bestimmten Betrags durch den in Ziffer ii bestimmten Betrag ergibt:
i)
Summe der vor der Herabschreibung geltenden Nominalbeträge aller Instrumente des Ergänzungskapitals und anderer Instrumente des Instituts, die Gegenstand einer Herabschreibung waren;
ii)
Summe der Eigenmittel und des Nominalbetrags anderer Instrumente des Instituts, die zu Zwecken der variablen Vergütung eingesetzt werden;
e)
die Summe der Aufwertungsbeträge und der Zahlungen von Anleihezinssätzen auf den verminderten Kapitalbetrag wird als Zahlung behandelt, die zu einer Minderung des harten Kernkapitals führt und unterliegt gemeinsam mit anderen, auf Instrumente des harten Kernkapitals entfallenden Ausschüttungen den in Artikel 141 Absatz 2 der Richtlinie 2013/36/EU festgelegten Beschränkungen bezüglich des ausschüttungsfähigen Höchstbetrags.
14. Für die Zwecke des Absatzes 13 Buchstabe d erfolgt die Berechnung zu dem Zeitpunkt, an dem die Aufwertung vorgenommen wird.
Artikel 6
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 12. März 2014