NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1417/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví vzor průkazu vydávaného Evropskou unií
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 6 první pododstavec tohoto protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 prvního pododstavce Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) stanoví Rada formu průkazu, který úřady členských států uznávají za platný cestovní doklad.
(2)
Připomíná se, že čl. 6 první pododstavec protokolu se vztahuje na členy orgánů Unie a zaměstnance Unie, na něž se vztahuje služební řád úředníků nebo pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (1).
(3)
Článek 23 služebního řádu a články 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanoví podmínky, za nichž se průkazy zaměstnancům Unie vydávají.
(4)
V zájmu Unie a za účelem dodržení řádné péče mohou být výhody spojené s průkazem ve výjimečných a řádně odůvodněných případech rozšířeny na zvláštní žadatele.
(5)
Průkaz v žádném případě neposkytuje svému držiteli výsady ani imunity.
(6)
Úřady členských států mají průkaz uznávat za platný cestovní doklad. Komise by měla využít možnosti, kterou čl. 6 druhý pododstavec protokolu poskytuje, a uzavřít nezbytné dohody se třetími zeměmi za účelem uznání průkazu za cestovní doklad platný při překračování hranice i na území třetích zemí.
(7)
Vývoj na úrovni Unie, a zejména zřízení Evropské služby pro vnější činnost, dále posílily potřebu soudržného přístupu na mezinárodní a unijní úrovni.
(8)
Forma průkazu by měla být aktualizována, aby vyhovovala přísnějším bezpečnostním normám a přispěla k náležité úrovni ochrany před paděláním, pozměňováním a falšováním. Do průkazu by se měly zabudovat prvky společných bezpečnostních norem a interoperabilní biometrické identifikační prvky, aby bylo zaručeno důvěryhodné zjištění totožnosti oprávněného držitele průkazu pomocí dokladu, což také významně přispěje k předcházení jeho zneužívání.
(9)
Forma průkazu by konkrétně měla odpovídat bezpečnostním normám a technickým specifikacím platným pro vnitrostátní cestovní doklady vydávané členskými státy v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2252/2004 (2). Tím se dosáhne souladu se specifikacemi Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), zejména specifikacemi uvedenými v dokumentu ICAO 9303 o strojově čitelných cestovních dokladech, což přispěje k ochraně průkazu před jeho zneužitím a k jeho mezinárodnímu uznání za platný cestovní doklad. S cílem usnadnit celosvětové uznání platnosti průkazů by se Unie měla rovněž zapojit do adresáře veřejných klíčů ICAO a dodržovat platné normy ICAO a doporučené postupy.
(10)
Aby se zajistilo, že jednotné podmínky pro budoucí bezpečnostní normy a technické specifikace použitelné na pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy se případně uplatní též na průkazy Unie, měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Kromě toho by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci ke stanovení pravidel pro orgány, agentury či jiné subjekty Unie, jakož i Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“) pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (3).
(11)
K přijímání prováděcích aktů, jimiž se případně zajistí dodržení budoucích minimálních bezpečnostních norem a technických specifikací pro pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy, které byly přijaty na základě nařízení (ES) č. 2252/2004 a které mohou zůstat utajené, aby se předešlo riziku padělání a falšování, by se mělo použít poradního postupu. Poradního postupu by se mělo použít rovněž k přijímání prováděcích aktů týkajících se způsobu, jakým orgány řeší případy ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vrácení průkazu. V rámci poradního postupu by Komisi měl být nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 (4).
(12)
Mělo by být zajištěno, že na elektronickém médiu průkazu nebudou uloženy jiné informace, než které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení a jeho příloh.
(13)
Každý orgán odpovědný za zpracování osobních údajů svých zaměstnanců či jiných pracovníků, ať již samostatně nebo společně na základě interinstitucionální dohody, a Komise, která pro účely zpracování vystupuje jako ústřední místo, by měly zajistit dodržování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (5).
(14)
Za účelem zajištění toho, aby osobní údaje nebyly dostupné více osobám, než je nezbytné, je třeba, aby Komise koordinovala provádění tohoto nařízení a určila jediný subjekt, který by byl odpovědný za výrobu a personalizaci průkazů. Komise by měla konkrétně zvážit, jak zajistit bezpečný přístup pověřeného jediného subjektu k osobním údajům obsaženým v průkazu pro účely výroby a personalizace a zabezpečit přitom náležitou úroveň ochrany údajů.
(15)
Osobní údaje by měly být uchovávány v rejstříku nebo daným subjektem pouze po dobu nezbytně nutnou k dosažení účelu, k němuž byly shromážděny, a k zajištění toho, aby subjekty údajů měly ke svým osobním údajům přístup za účelem výkonu svých práv. Po uplynutí lhůty následující po ukončení postupu by osobní údaje měly být automaticky vymazány. Tato lhůta by měla být odůvodněná a opodstatněná.
(16)
Aby se zabránilo falšování a zneužívání průkazů, měl by být v souladu s ustanoveními použitelnými na zadávání zakázek, zejména v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), vybrán jediný subjekt určený Komisí k výrobě a personalizaci průkazů, přičemž se náležitě zohlední citlivá povaha dokladů, jež mají být vyrobeny.
(17)
V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů sledovaných v souladu s čl. 5 odst. 4 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 (7). Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 by proto mělo být zrušeno s účinkem od 25. listopadu 2015 po uplynutí přechodného období.
(19)
Je třeba stanovit přechodné období od vstupu tohoto nařízení v platnost do 24. listopadu 2015, v němž bude stále možné vydávat a používat průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69. Toto přechodné období by se však mělo uplatňovat tak, aby od okamžiku, k němuž začnou být vydávány průkazy podle tohoto nařízení, přestaly být vydávány průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 a ty průkazy, které budou ještě v oběhu, byly do 24. listopadu 2015 systematicky nahrazovány. Tento přístup maximálně omezí období, během něhož budou obě formy průkazů v oběhu současně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Průkaz se uděluje výhradně v zájmu Unie členům orgánů Unie uvedených v odstavci 2 a jejich zaměstnancům. Vydává se zaměstnancům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 23 služebního řádu úředníků a článcích 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech lze v souladu s přílohou II průkaz vydat zvláštním žadatelům, a to výhradně v zájmu Unie.
2. Toto nařízení se vztahuje na orgány, agentury a jiné subjekty Evropské unie, jakož i na Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“).
Článek 2
Postup
1. Pro účely tohoto nařízení může každý orgán uzavřít s jiným orgánem dohodu s cílem dosáhnout součinnosti a snížit náklady. Tyto orgány jsou odpovědné za zpracování osobních údajů zaměstnanců či zvláštních žadatelů uvedených v čl. 1 odst. 1. Mezi tyto údaje patří biografické a biometrické údaje sloužící k jednoznačné identifikaci žadatele o průkaz, včetně zobrazení obličeje a dvou digitální otisky prstů coby biometrických prvků.
2. Pro účely tohoto nařízení vystupuje Komise jako ústřední místo s cílem přenášet osobní údaje zpracované orgány subjektu uvedenému v odstavci 3.
3. Komise určí subjekt, který je odpovědný za návrh, výrobu a personalizaci průkazů, s ohledem na citlivou povahu dokladů, jež mají být vyrobeny. Učiní tak v souladu s ustanovenými použitelnými na zadávání zakázek, zejména ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Jakékoli předávání osobních údajů v průběhu postupu probíhá v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Všechny průkazy jsou majetkem Unie.
Článek 3
Jazykový režim
Průkaz se vydává ve všech úředních jazycích orgánů Unie, jak je uvedeno v příloze I. Uvedení biografických údajů zohledňuje doporučení ICAO.
Článek 4
Platnost
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 2, průkaz se vydává na dobu nejvýše šesti let a nejméně dvanácti měsíců s výhradou podmínek vrácení stanovených v prováděcích aktech přijatých podle čl. 6 odst. 4. Doba platnosti průkazu se přizpůsobí délce mandátu člena orgánu, délce pobytu či vyslání úředníka nebo délce smlouvy dočasného zaměstnance či smluvního zaměstnance.
2. Všechny průkazy, jejichž platnost skončila nebo jež nemají volné stránky pro vízové štítky, musí být vráceny vydávajícímu orgánu za účelem formálního zrušení či obnovení. Průkaz se rovněž vrací v případě, že jeho držitel opouští funkci či službu. Tento odstavec se použije rovněž na zvláštní žadatele uvedené v čl. 1 odst. 1. Vrací-li průkaz původní držitel, vrátí svůj průkaz v každém případě i závislý rodinný příslušník.
Článek 5
Osobní údaje - práva jednotlivce
1. Osoby, kterým je vydán průkaz, mají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 právo ověřit si osobní údaje, které jsou v průkazu uvedeny, a v případě potřeby požádat o jejich opravu nebo vypuštění.
2. Osoby, u nichž je odebrání otisků prstů fyzicky nemožné, jsou vyňaty z povinnosti otisky prstů poskytnout. Pokud není dočasně možné pořídit otisky určených prstů, je možné odebrat otisk jiných prstů. Pokud není dočasně možné pořídit ani otisky jiných prstů, lze vydat dočasný průkaz s platností nejvýše dvanáct měsíců.
3. Průkaz nesmí obsahovat jiné strojově čitelné údaje než ty, které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení.
4. Pro účely tohoto nařízení se biometrické prvky uvedené průkazu využívají pouze pro ověřování:
-
pravosti dokladu;
-
totožnosti držitele pomocí porovnatelných prvků, které jsou přímo k dispozici.
5. Osobní údaje jsou zabezpečené zejména proti nepovolenému přístupu a je zaručena jejich úplnost, pravost a důvěrnost.
6. Přístup k otiskům prstů na paměťovém médiu v průkazu umožní Komise třetím zemím pouze za podmínek stanovených v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 6
Technické specifikace a bezpečnostní normy
1. Aby se zaručila srovnatelná úroveň bezpečnosti, splňuje průkaz minimální bezpečnostní normy stanovené v nařízení (ES) č. 2252/2004 a v rozhodnutí Komise C(2005) 409 ze dne 28. února 2005, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2006) 2909 ze dne 28. června 2006, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2008) 8657 ze dne 22. prosince 2008, kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy a kterým se aktualizují normativní referenční dokumenty, rozhodnutí Komise C(2009) 7476 ze dne 5. října 2009, kterým se mění rozhodnutí Komise (C( 2008) 8657 v konečném znění), kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2011) 5499 ze dne 4. srpna 2011, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, a prováděcí rozhodnutí Komise C(2013) 6181 ze dne 30. září 2013, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy.
2. S cílem případně zajistit, aby průkaz splňoval budoucí minimální bezpečnostní normy přijaté podle nařízení (ES) č. 2252/2004, stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů další technické specifikace, které budou v souladu s mezinárodními normami, zejména normami a doporučenými postupy ICAO pro průkazy, pokud jde o:
a)
další bezpečnostní prvky a požadavky, včetně přísnějších norem na ochranu před paděláním, pozměňováním a falšováním;
b)
technické specifikace paměťového média pro uchovávání biometrických prvků a jejich zabezpečení, včetně předcházení nedovolenému přístupu a snazšího schvalování;
c)
požadavky na kvalitu a společné technické normy pro zobrazení obličeje a otisky prstů.
Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
3. Poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 může být rozhodnuto, že specifikace uvedené v odstavci 2 tohoto článku jsou tajné a nezveřejňují se. V takovém případě jsou k dispozici pouze jedinému subjektu určenému Komisí podle čl. 2 odst. 3 a za podmínky, že tento jediný subjekt zajistí odpovídající úroveň ochrany.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla pro orgány pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto prováděcí akty se použijí na všechny průkazy. Přijímají se poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení (ES) č. 1683/95. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Zrušení a přechodná ustanovení
1. Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 se zrušuje s účinkem ode dne 25. listopadu 2015. V období od 1. ledna 2014 do 24. listopadu 2015 se nadále použije nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69.
2. Platnost všech průkazů vydaných podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 končí dnem 25. listopadu 2015.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
VERORDNUNG (EU) Nr. 1417/2013 DES RATES
vom 17. Dezember 2013
zur Festlegung der Form der von der Europäischen Union ausgestellten Laissez-Passer
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf das dem Vertrag über die Europäische Union, dem Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft beigefügte Protokoll Nr. 7 über die Vorrechte und Befreiungen der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 6 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Artikel 6 Absatz 1 des Protokolls Nr. 7 über die Vorrechte und Befreiungen der Europäischen Union (im Folgenden „Protokoll“) ist vorgesehen, dass der Rat die Form der Laissez-Passer (Ausweise) bestimmt, die von den Behörden der Mitgliedstaaten als gültige Reisedokumente anerkannt werden.
(2)
Es wird darauf hingewiesen, dass Artikel 6 Absatz 1 des Protokolls auf die Mitglieder der Organe der Union und die Bediensteten der Union Anwendung findet, die entweder dem Statut der Beamten oder den Beschäftigungsbedingungen für die sonstigen Bediensteten der Europäischen Union (1) unterliegen.
(3)
In Artikel 23 des Statuts der Beamten sowie in den Artikeln 11 und 81 der Beschäftigungsbedingungen für die sonstigen Bediensteten der Europäischen Union sind die Bedingungen festgelegt, unter denen Laissez-Passer an Bedienstete der Union ausgestellt werden.
(4)
Im Interesse der Union und zur Erfüllung der Sorgfaltspflicht kann die Ausstellung von Laissez-Passer in Ausnahmefällen und mit angemessener Begründung auch auf besondere Antragsteller ausgeweitet werden.
(5)
In jedem Fall werden dem Inhaber des Laissez-Passer mit der Ausstellung des Laissez-Passer keine Vorrechte und Befreiungen gewährt.
(6)
Die Laissez-Passer werden von den Behörden der Mitgliedstaaten als gültige Reisedokumente anerkannt. Die Kommission sollte von der gemäß Artikel 6 Absatz 2 des Protokolls vorgesehenen Möglichkeit Gebrauch machen, die erforderlichen Abkommen mit Drittländern zur Anerkennung der Laissez-Passer als für die Einreise in dritte Länder und im Hoheitsgebiet dritter Länder gültige Reisedokumente zu schließen.
(7)
Infolge der Entwicklungen auf Ebene der Union, insbesondere der Schaffung des Europäischen Auswärtigen Dienstes, ist ein auf internationaler Ebene und auf Ebene der Union kohärenter Ansatz notwendiger denn je.
(8)
Die Form des Laissez-Passer sollte aktualisiert werden, damit bessere Sicherheitsstandards erreicht werden und ein Beitrag zur Gewährleistung eines angemessenen Schutzes vor Fälschung, Nachahmung und Verfälschung geleistet wird. Die Laissez-Passer sollten gemeinsamen Sicherheitsstandards entsprechen und mit interoperablen biometrischen Identifikatoren versehen werden, die sicherstellen, dass anhand des Laissez-Passer dessen rechtmäßiger Inhaber zuverlässig identifiziert werden kann, was erheblich dazu beiträgt, eine betrügerische Verwendung zu verhindern.
(9)
Insbesondere sollte die Form der Laissez-Passer mit den Sicherheitsstandards und technischen Spezifikationen übereinstimmen, die für von den Mitgliedstaaten ausgestellte nationale Reisedokumente gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2252/2004 des Rates (2) gelten. Damit wird die Einhaltung der Spezifikationen der Internationalen Zivilluftfahrt-Organisation (im Folgenden „ICAO“) ermöglicht, insbesondere der Bestimmungen des ICAO-Dokuments 9303 über maschinenlesbare Reisedokumente, die zum Schutz der Laissez-Passer vor betrügerischer Verwendung und zu ihrer internationalen Anerkennung als gültige Reisedokumente beitragen. Gleichermaßen sollte die Union am Public Key Directory der ICAO gemäß den geltenden ICAO-Normen und -Empfehlungen teilnehmen, um eine leichtere weltweite Validierung der Laissez-Passer zu ermöglichen.
(10)
Um sicherzustellen, dass einheitliche Bedingungen für künftige Sicherheitsstandards und technische Spezifikationen für von den Mitgliedstaaten ausgestellte Pässe und Reisedokumente gegebenenfalls gleichermaßen für Aus Laissez-Passer weise der Union gelten, sollten der Kommission Durchführungsbefugnisse übertragen werden. Ferner sollten der Kommission Durchführungsbefugnisse übertragen werden, um Vorschriften für die Organe, Agenturen und sonstigen Einrichtungen sowie für den Europäischen Auswärtigen Dienst der Union bei Fällen von Verlust, Diebstahl, Ausstellung von Duplikaten und Rückgabe von Laissez-Passer festzulegen. Diese Befugnisse sollten gemäß der Verordnung (EU) Nr. 182/2011 des Europäischen Parlaments und des Rates (3) ausgeübt werden.
(11)
Durchführungsrechtsakte, mit denen gegebenenfalls die Übereinstimmung mit gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2252/2004 des Rates angenommenen künftigen Mindestsicherheitsstandards und technischen Spezifikationen für von den Mitgliedstaaten ausgestellte Pässe und Reisedokumente, die zwecks Vermeidung der Gefahr von Nachahmung und Verfälschung geheim gehalten werden können, sichergestellt werden soll, sollten im Wege des Beratungsverfahrens erlassen werden. Das Beratungsverfahren sollte für den Erlass von Durchführungsrechtsakten zum Umgang mit Fällen von Verlust, Diebstahl, Ausstellung von Duplikaten und Rückgabe von Laissez-Passer durch die Organe, verwendet werden. Im Rahmen des Beratungsverfahrens sollte die Kommission von dem mit Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1683/95 des Rates (4) eingesetzten Ausschuss unterstützt werden.
(12)
Es sollte sichergestellt werden, dass in dem elektronischen Datenträger der Laissez-Passer keine anderen Informationen gespeichert werden als diejenigen, die nach Verordnung und ihren Anhängen vorgesehen sind.
(13)
Alle Organe, die einzeln oder zusammen mit anderen auf der Grundlage von Vereinbarungen auf Dienststellenebene für die Verarbeitung der personenbezogenen Daten ihrer eigenen Bediensteten oder anderer Mitarbeiter zuständig sind, und die Kommission in ihrer Eigenschaft als zentrale Stelle für die Verarbeitung sollten für die Einhaltung der Verordnung (EG) Nr. 45/2001 des Europäischen Parlaments und des Rates (5) Sorge tragen.
(14)
Um sicherzustellen, dass die personenbezogenen Daten nicht mehr Personen als notwendig verfügbar gemacht werden, ist es von wesentlicher Bedeutung, dass die Kommission die Anwendung dieser Verordnung koordiniert und eine einzige Stelle benennt, die für die Herstellung und Personalisierung der Laissez-Passer zuständig ist. Die Kommission sollte dabei besonders darauf achten, dass die befugte einzige Stelle für die Zwecke der Herstellung und Personalisierung einen sicheren Zugang zu den in den Laissez-Passer enthaltenen personenbezogenen Daten sowie einen angemessenen Datenschutz gewährleistet.
(15)
Personenbezogene Daten sollten nur so lange im Verzeichnis oder bei der genannten Stelle gespeichert werden, wie dies erforderlich ist, um die Zwecke, für die sie erhoben wurden, zu erreichen und um sicherzustellen, dass die betroffenen Personen Zugang zu ihren personenbezogenen Daten zwecks Ausübung ihrer Rechte haben. Die personenbezogenen Daten sollten nach Ablauf einer bestimmten Frist nach Abschluss des Verfahrens automatisch gelöscht werden. Diese Frist sollte gerechtfertigt und begründet sein.
(16)
Um die Fälschung, Verfälschung und betrügerische Verwendung der Laissez-Passer zu verhindern, sollte die von der Kommission benannte einzige Stelle für die Herstellung und Personalisierung der Laissez-Passer unter Einhaltung der Vorschriften über die Auftragsvergabe, insbesondere derjenigen der Verordnung (EG, Euratom) Nr. 966/2012 des Europäischen Parlaments und des Rates (6) und unter gebührender Berücksichtigung der Sensibilität der herzustellenden Dokumente ausgewählt werden.
(17)
Entsprechend dem in Artikel 5 Absatz 4 Unterabsatz 2 des Vertrags über die Europäische Union genannten Grundsatz der Verhältnismäßigkeit geht diese Verordnung nicht über das zur Erreichung der damit verfolgten Ziele erforderliche Maß hinaus.
(18)
Diese Verordnung sollte die Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 des Rates (7) ersetzen. Die Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 sollte daher im Anschluss an eine Übergangsfrist mit Wirkung vom 25. November 2015 aufgehoben werden.
(19)
Es ist eine Übergangsfrist vom Inkrafttreten dieser Verordnung bis zum 24. November 2015 vorzusehen, während der es weiterhin möglich ist, Laissez-Passer gemäß der Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 des Rates auszustellen und zu verwenden. Diese Übergangsfrist sollte jedoch so gehandhabt werden, dass ab dem Beginn der Ausstellung von Laissez-Passer gemäß der vorliegenden Verordnung keine Laissez-Passer mehr gemäß der Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 ausgestellt werden und die noch im Umlauf befindlichen Laissez-Passer bis zum 24. November 2015 systematisch ersetzt werden. Mit dieser Vorgehensweise wird der Zeitraum, während dessen die zwei Formen von Laissez-Passer gleichzeitig im Umlauf sind, so kurz wie möglich gehalten -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anwendungsbereich
(1) Die Laissez-Passer werden ausschließlich im Interesse der Union für Mitglieder der Organe der Union gemäß Absatz 2 und die Bediensteten dieser Organe ausgestellt. Die Ausstellung erfolgt im Einklang mit den Bedingungen des Artikels 23 des Statuts der Beamten sowie der Artikel 11 und 81 der Beschäftigungsbedingungen für die sonstigen Bediensteten der Europäischen Union. Laissez-Passer für besondere Antragsteller gemäß Anhang II können ausschließlich im Interesse der Union in Ausnahmefällen und mit angemessener Begründung ausgestellt werden.
(2) Diese Verordnung gilt für die Organe, Agenturen und sonstigen Einrichtungen der Europäischen Union sowie für den Europäischen Auswärtigen Dienst (im Folgenden „Organe“).
Artikel 2
Verfahren
(1) Für die Zwecke dieser Verordnung kann jedes Organ Vereinbarungen mit anderen Organen im Hinblick auf die Schaffung von Synergien und die Verringerung von Kosten schließen. Diese Organe sind zuständig für die Verarbeitung der personenbezogenen Daten der Bediensteten oder der besonderen Antragsteller gemäß Artikel 1 Absatz 1. Solche Daten umfassen die Personaldaten und die biometrischen Daten, die verwendet werden, um die Identität des Antragstellers zweifelsfrei festzustellen, einschließlich das Lichtbild und zwei digitale Fingerabdrücke als biometrische Merkmale.
(2) Für die Zwecke dieser Verordnung ist die Kommission als zentrale Stelle für die Übermittlung der von den jeweiligen Organen verarbeiteten personenbezogenen Daten an die in Absatz 3 genannte Stelle tätig.
(3) Die Kommission benennt eine Stelle, die für die Gestaltung, die Herstellung und die Personalisierung der Laissez-Passer zuständig ist, wobei sie der Sensibilität der herzustellenden Dokumente Rechnung trägt. Dabei befolgt sie die Vorschriften über die Auftragsvergabe, insbesondere diejenigen der Verordnung (EG, Euratom) Nr. 966/2012. Jede Übermittlung von personenbezogenen Daten im Laufe des Verfahrens hat gemäß der Verordnung (EG) Nr. 45/2001 zu erfolgen.
(4) Jeder Laissez-Passer bleibt Eigentum der Union.
Artikel 3
Sprachenregelung
Die Laissez-Passer werden in sämtlichen Sprachen der Organe der Union gemäß Anhang I ausgestellt. Die Darstellung der Personaldaten berücksichtigt die Empfehlungen der ICAO.
Artikel 4
Gültigkeit
(1) Unbeschadet des Artikels 5 Absatz 2 werden die Laissez-Passer mit einer Gültigkeit von höchstens sechs Jahren und von mindestens zwölf Monaten ausgestellt, vorbehaltlich der in nach Artikel 6 Absatz 4 angenommenen Durchführungsrechtsakten angegebenen Bedingungen für die Rückgabe. Die Gültigkeitsdauer wird bei Mitgliedern der Organe an die Dauer ihres Mandats, bei Beamten an die Dauer ihres Aufenthalts oder ihrer Entsendung und bei Zeit- oder Vertragsbediensteten an die Dauer ihres Vertrags angepasst.
(2) Alle Laissez-Passer, die abgelaufen sind oder keine freien Seiten für Visa mehr haben, müssen an die ausstellende Behörde zur förmlichen Annullierung oder Erneuerung zurückgegeben werden. Die Laissez-Passer werden ferner zurückgegeben, wenn der Inhaber seine Funktion oder seinen Dienst verlässt. Dieser Absatz gilt auch für besondere Antragsteller gemäß Artikel 1 Absatz 1. Gibt ein Inhaber eines Laissez-Passer seinen Laissez-Passer zurück, so haben auch die unterhaltsberechtigten Familienmitglieder ihre Laissez-Passer zurückzugeben.
Artikel 5
Personenbezogene Daten - Rechte natürlicher Personen
(1) Die Personen, denen ein Laissez-Passer ausgestellt wird, sind gemäß der Verordnung (EG) Nr. 45/2001 berechtigt, die auf dem Laissez-Passer vermerkten personenbezogenen Daten zu überprüfen und diese gegebenenfalls berichtigen oder streichen zu lassen.
(2) Von der Pflicht zur Abgabe von Fingerabdrücken befreit sind Personen, bei denen diese Abgabe physisch nicht möglich ist. Ist es vorübergehend nicht möglich, Fingerabdrücke von den dafür vorgesehenen Fingern abzunehmen, so ist es zulässig, Fingerabdrücke von den anderen Fingern abzunehmen. Ist es vorübergehend auch nicht möglich, Fingerabdrücke von den anderen Fingern abzunehmen, kann ein provisorischer Laissez-Passer ausgestellt werden, der zwölf Monate oder einen kürzeren Zeitraum gültig ist.
(3) Die Laissez-Passer enthalten keine anderen maschinenlesbaren Informationen als diejenigen, die nach dieser Verordnung vorgesehen sind.
(4) Für die Zwecke dieser Verordnung dürfen die biometrischen Daten der Laissez-Passer ausschließlich dazu verwendet werden,
-
die Authentizität des Dokuments zu prüfen,
-
die Identität des Inhabers durch direkt verfügbare abgleichbare Merkmale zu überprüfen.
(5) Die personenbezogenen Daten sind insbesondere gegen unerlaubten Zugang zu sichern, und ihre Integrität, Authentizität und Vertraulichkeit ist sicherzustellen.
(6) Die Kommission gewährt Drittländern Zugang zu den in dem Speichermedium gespeicherten Fingerabdrücken ausschließlich unter den Bedingungen des Artikels 9 der Verordnung (EG) Nr. 45/2001.
Artikel 6
Technische Spezifikationen und Sicherheitsstandards
(1) Damit ein gleichwertiges Sicherheitsniveau garantiert ist, müssen die Laissez-Passer den Mindestsicherheitsstandards entsprechen, die in folgenden Rechtsakten vorgesehen sind: Verordnung (EG) Nr. 2252/2004, Entscheidung der Kommission K(2005) 409 vom 28. Februar 2005 über die technischen Spezifikationen zu Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten, Entscheidung der Kommission K(2006) 2909 vom 28. Juni 2006 über die technischen Spezifikationen der Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten, Entscheidung der Kommission K(2008) 8657 vom 22. Dezember 2008 über Zertifikatsregeln entsprechend der Vorgabe in den technischen Spezifikationen der Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten und zur Aktualisierung der Verweise auf Normen und Standards, Entscheidung der Kommission K(2009) 7476 vom 5. Oktober 2009 zur Änderung der Entscheidung der Kommission K(2008) 8657 endg. über Zertifikatsregeln entsprechend der Vorgabe in den technischen Spezifikationen der Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten, Entscheidung der Kommission K(2011) 5499 vom 4. August 2011 zur Änderung der Entscheidung der Kommission K(2006) 2909 endg. über die technischen Spezifikationen der Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten, Durchführungsbeschlusses der Kommission K(2013) 6181 vom 30. September 2013 zur Änderung der Entscheidung K(2006) 2909 endgültig der Kommission über die technischen Spezifikationen der Normen für Sicherheitsmerkmale und biometrische Daten in von den Mitgliedsstaaten ausgestellten Pässen und Reisedokumenten.
(2) Um gegebenenfalls die Übereinstimmung der Laissez-Passer mit künftigen Mindestsicherheitsstandards, die gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2252/2004 erlassen werden, sicherzustellen, legt die Kommission im Wege von Durchführungsrechtsakten zusätzliche technische Spezifikationen gemäß den internationalen Normen, einschließlich insbesondere der Normen und Empfehlungen der ICAO für Laissez-Passer im Hinblick auf Folgendes fest:
a)
zusätzliche Sicherheitsmerkmale und -anforderungen, einschließlich höherer Normen zum Schutz vor Fälschung, Nachahmung und Verfälschung;
b)
technische Spezifikationen für das Medium zur Speicherung der biometrischen Daten und seine Sicherung einschließlich der Verhinderung des unbefugten Zugriffs und einer leichteren Validierung;
c)
Qualitätsanforderungen und gemeinsame technische Normen für Gesichtsbild und Fingerabdrücke.
Diese Durchführungsrechtsakte werden nach dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Beratungsverfahren erlassen.
(3) Nach dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Beratungsverfahren kann beschlossen werden, dass die Spezifikationen gemäß Absatz 2 des vorliegenden Artikels geheim sind und nicht veröffentlicht werden. In diesem Fall werden sie ausschließlich der von der Kommission benannten einzigen Stelle nach Artikel 2 Absatz 3 zugänglich gemacht, unter der Voraussetzung, dass diese einzige Stelle einen angemessenen Schutz garantiert.
(4) Die Kommission legt Wege von Durchführungsrechtsakten Vorschriften für die Organe zu Fällen von Verlust, Diebstahl, Ausstellung von Duplikaten und Rückgaben von Laissez-Passer fest. Diese Durchführungsrechtsakte gelten für alle Laissez-Passer. Sie werden gemäß dem in Artikel 7 Absatz 2 genannten Beratungsverfahren erlassen.
Artikel 7
Ausschussverfahren
(1) Die Kommission wird von dem mit Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1683/95 eingesetzten Ausschuss unterstützt. Bei diesem Ausschuss handelt es sich um einen Ausschuss im Sinne der Verordnung (EU) Nr. 182/2011.
(2) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gilt Artikel 4 der Verordnung (EU) Nr. 182/2011.
Artikel 8
Aufhebung und Übergangsbestimmungen
(1) Die Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 wird mit Wirkung vom 25. November 2015 aufgehoben. Während des Zeitraums vom 1. Januar 2014 bis zum 24. November 2015 findet die Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 weiterhin Anwendung.
(2) Alle Laissez-Passer, die gemäß der Verordnung (EGKS, EWG, Euratom) Nr. 1826/69 ausgestellt wurden, sind ab dem 25. November 2015 nicht mehr gültig.
Artikel 9
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am vierten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 17. Dezember 2013.