PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/111
ze dne 26. ledna 2015,
kterým se zavádějí opatření ke zmírnění vážného ohrožení zachování populace mořčáka evropského (Dicentrarchus labrax) v Keltském moři, Lamanšském průlivu, Irském moři a jižní části Severního moře
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 12 nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví, že v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se vážného ohrožení zachování biologických mořských zdrojů lze přijmout naléhavá opatření. Komise může na základě odůvodněné žádosti členského státu nebo z vlastního podnětu za účelem zmírnění takového ohrožení přijmout naléhavá opatření v podobě okamžitě použitelných prováděcích aktů platných po dobu nejvýše šesti měsíců.
(2)
Podle vědeckého doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) je mořčák evropský (Dicentrarchus labrax) v Keltském moři, Lamanšském průlivu, Irském moři a jižní části Severního moře (divizi ICES IVb a IVc a VIIa a VIId-h) postižen velmi rychlým úbytkem biomasy z důvodu snižující se míry regenerace a zvýšené míry úmrtnosti způsobené rybolovem. Biomasa reprodukující se populace se blíží k historicky vůbec nejnižší zaznamenané úrovni. Současná míra úmrtnosti způsobená rybolovem je téměř čtyřikrát vyšší, než je pro populaci udržitelné. ICES proto vyzývá k provedení opatření, jimiž by se v celém rozsahu populace podstatně snížila míra úmrtnosti způsobená rybolovem.
(3)
Spojené království dopisem ze dne 19. prosince 2014 Komisi požádalo, aby přijala opatření podle článku 12 nařízení (EU) č. 1380/2013, jejichž účelem je uzavřít oblast ICES VIIe pro pelagický rybolov mořčáka evropského od ledna do dubna 2015, a snížit tak tlak způsobený rybolovem v zájmu ochrany oblasti tření mořčáka evropského. Žádost byla předána Belgii, Francii, Irsku, Nizozemsku i poradním sborům pro severozápadní vody a pro Severní moře. Belgie, Francie a Nizozemsko zaslaly Komisi své připomínky.
(4)
Připomínky vznesené Francií se týkají použitelnosti článku 12 nařízení (EU) č. 1380/2013, ohrožení způsobeného rybolovnými činnostmi a postupem, dokazování vážného ohrožení a rizika diskriminace mezi jednotlivými druhy rybolovu. Belgie na žádost Spojeného království reagovala kladně. Nizozemsko navrhlo rozšířit opatření tak, aby se vztahovala na širší oblasti i jiné druhy rybolovu. S ohledem na oblast působnosti a postup podle článku 12 nařízení (EU) č. 1380/2013 je třeba zdůraznit, že toto ustanovení není omezeno na konkrétní problematiku, a lze ho tedy použít na jakékoliv ohrožení bez ohledu na to, zda je způsobeno rybolovnými činnostmi, či jinými faktory, a lhůty stanovené daným článkem jsou opodstatněné naléhavou potřebou řešit vážné ohrožení. Důkazem vážného ohrožení mořčáka evropského v daném případě jsou níže uvedené vědecké poznatky.
(5)
Mořčák evropský se ve velkých koncentracích houfuje v konkrétních oblastech od prosince do dubna za účelem tření. Populace mořčáka evropského je na této reprodukční fázi závislá. V uvedeném období se v těchto oblastech tření provádí cílený rybolov, který významně přispívá k celkové míře úmrtnosti populace způsobené rybolovem, a zejména ke snižování počtu dospělých ryb, které se mohou úspěšně reprodukovat. Statistiky odlovu potvrzují, že v důsledku takové rybolovné praxe jsou loveny hlavně dospělé ryby, které se tak již nemohou podílet na reprodukci populace.
(6)
Podle vědeckého posouzení vypracovaného subjekty ICES a VTHVR se komerční rybolov prováděný pelagickými vlečnými sítěmi z více než 25 % podílí na míře úmrtnosti způsobené rybolovem.
(7)
Vážné ohrožení pro zachování biologických mořských zdrojů vyplývá z rizika závažného poškození reprodukční kapacity populace v důsledku prudkého poklesu biomasy reprodukující se populace v kombinaci s očekáváním, že pokračující cílený rybolov může způsobit neudržitelné škody reprodukující se populace. Komise se domnívá,že se jedná o závažné, naléhavé a řádně odůvodněné případy, protože 1) začalo období tření a 2) stejně tak byl zahájen rybolov reprodukující se populace. Vědecké poznatky podporují podniknutí okamžitých potřebných kroků během probíhajícího období tření mořčáka evropského, a sice přijetím opatření, která budou platit okamžitě a zůstanou v platnosti až do 30. dubna 2015.
(8)
Je proto naléhavé přijmout opatření, jejichž účelem je zakázat cílený rybolov mořčáka evropského pelagickými vlečnými sítěmi během vysoce citlivého období tření od ledna až do 30. dubna 2015. Další prodlení při poskytnutí ochrany populaci by značně snížilo či odstranilo účelnost naléhavých opatření. V zájmu posílení účelnosti těchto opatření by hospodářským subjektům mělo být nařízeno, aby nepřijímaly překládky a vykládky mořčáka evropského uloveného v období platnosti tohoto nařízení.
(9)
V zájmu poskytnutí účinné ochrany v oblastech tření, jejichž poloha je značně proměnlivá, by se naléhavá opatření měla vztahovat na celou oblast, v níž se populace vyskytuje, tj. na Keltské moře, Lamanšský průliv, Irské moře a jižní části Severního moře (divizi ICES IVb a IVc a VIIa a VIId-h), a zahrnovat rybolov pelagickou vlečenou sítí. Vedle toho se zahrnují i oblasti ICES VIIj a VIIk, aby se zabránilo přemístění rybolovné činnosti, jelikož výskyt populace není plně určen.
(10)
Alternativní opatření navržená Francií by neměla stejný účinek jako opatření stanovená tímto nařízením, protože jejich účelnost je nejistá. Kromě toho je možné, že v zájmu další ochrany populace mořčáka evropského bude později zapotřebí přijmout další opatření v souvislosti s dopadem jiných druhů rybolovu.
(11)
Francie poskytla informace prokazující, že plavidla používající pelagická zařízení o velikosti ok mezi 32 a 69 mm se nezaměřují na mořčáka evropského a že jakýkoliv vedlejší úlovek těchto plavidel má na populaci minimální dopad.
(12)
Situace u populace mořčáka evropského v daných oblastech splňuje všechna kritéria závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případů vážného ohrožení zachování této populace, a Komise může tedy v souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 1380/2013 přijmout z vlastního podnětu opatření uvedená v tomto nařízení, která překračují rámec žádosti Spojeného království.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením budou předložena k vyjádření stanoviska Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví naléhavá opatření pro populaci mořčáka evropského v oblastech ICES IVb, IVc, VIIa a VIId-k za účelem zmírnění bezprostřední a závažné škody pro danou populaci.
Článek 2
Opatření
V době platnosti tohoto nařízení se zakazuje rybolov mořčáka evropského (Dicentrarchus labrax) v oblastech ICES IVb, IVc, VIIa a VIId-k za použití pelagických vlečných sítí (označovaných jako OTM - pelagické vlečné sítě s rozpěrnými deskami a PTM - pelagické párové vlečné sítě) s oky kapsy o velikosti 70 mm či více.
Plavidlům používajícím takové vybavení se rovněž zakazuje uchovávat na palubě, přemísťovat, překládat nebo vykládat mořčáka evropského odloveného v uvedené oblasti v období platnosti nařízení.
Členské státy podají Komisi zprávu o úlovcích mořčáka evropského pelagickým vybavením (OTM nebo PTM) vždy 14 dnů po skončení každého měsíce.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 30. dubna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. ledna 2015.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) 2015/111 DER KOMMISSION
vom 26. Januar 2015
mit Maßnahmen zur Minderung einer ernsthaften Bedrohung des Wolfsbarschbestands (Dicentrarchus labrax) in der Keltischen See, im Ärmelkanal, in der Irischen See und in der südlichen Nordsee
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. Dezember 2013 über die Gemeinsame Fischereipolitik und zur Änderung der Verordnungen (EG) Nr. 1954/2003 und (EG) Nr. 1224/2009 des Rates sowie zur Aufhebung der Verordnungen (EG) Nr. 2371/2002 und (EG) Nr. 639/2004 des Rates und des Beschlusses 2004/585/EG des Rates (1), insbesondere auf Artikel 12 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Gemäß Artikel 12 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 können in hinreichend begründeten Fällen äußerster Dringlichkeit im Zusammenhang mit einer ernsthaften Bedrohung der Erhaltung biologischer Meeresschätze Sofortmaßnahmen ergriffen werden. Die Kommission kann auf begründeten Antrag eines Mitgliedstaats oder von Amts wegen Sofortmaßnahmen in Form von sofort geltenden Durchführungsrechtsakten zur Minderung dieser Bedrohung erlassen, die für einen Zeitraum von höchstens sechs Monaten anwendbar bleiben.
(2)
Wissenschaftlichen Gutachten des Internationalen Rates für Meeresforschung (ICES) sowie des Wissenschafts-, Technik- und Wirtschaftsausschusses für die Fischerei (STECF) zufolge nimmt die Biomasse von Wolfsbarsch (Dicentrarchus labrax) in der Keltischen See, im Ärmelkanal, in der Irischen See und in der südlichen Nordsee (ICES-Divisionen IVb und c, VIIa und d bis h) rasch ab, was auf eine Kombination aus rückläufiger Rekrutierung und zunehmender fischereilicher Sterblichkeit zurückzuführen ist. Die Biomasse des Laicherbestands nähert sich dem niedrigsten jemals festgestellten Wert. Die derzeitige fischereiliche Sterblichkeit ist fast viermal so hoch wie der Grad der nachhaltigen Befischung des Bestands. Daher empfiehlt der ICES, Maßnahmen zu ergreifen, mit denen die fischereiliche Sterblichkeit im gesamten Verbreitungsgebiet des Bestands erheblich reduziert wird.
(3)
Mit Schreiben vom 19. Dezember 2014 forderte das Vereinigte Königreich die Kommission auf, gemäß Artikel 12 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 Maßnahmen zu ergreifen und das ICES-Gebiet VIIe für die pelagische Fischerei auf Wolfsbarsch im Zeitraum Januar bis April 2015 zu sperren, um durch den Schutz von laichendem Wolfsbarsch den fischereilichen Druck zu verringern. Der Antrag wurde an Belgien, Irland, Frankreich und die Niederlande sowie an die Beiräte für die nordwestlichen Gewässer und für die Nordsee weitergeleitet. Belgien, Frankreich und die Niederlande haben der Kommission Bemerkungen übermittelt.
(4)
Frankreichs Bemerkungen betreffen die Anwendbarkeit des Artikels 12 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013, die Bedrohungen durch Fischereitätigkeiten und das Verfahren, den Nachweis einer ernsthaften Bedrohung und die Gefahr der Diskriminierung von Fischereien. Belgien unterstützt den Antrag des Vereinigten Königreichs. Die Niederlande schlugen vor, die Maßnahmen auf größere Gebiete und andere Fischereien auszuweiten. Was den Geltungsbereich und das Verfahren gemäß Artikel 12 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 betrifft, ist festzustellen, dass diese Bestimmung nicht auf eine Ursache beschränkt, sondern bei jeglicher Bedrohung anwendbar ist, unabhängig davon, ob die Bedrohung durch Fischereitätigkeiten oder andere Ursachen entsteht, und dass die in demselben Artikel genannten Fristen dadurch gerechtfertigt sind, dass bei ernsthafter Bedrohung schnell gehandelt werden muss. Der Nachweis einer ernsthaften Bedrohung für Wolfsbarsch wird in vorliegendem Fall durch die nachstehend dargelegten wissenschaftlichen Erkenntnisse erbracht.
(5)
Wolfsbarsche konzentrieren sich von Dezember bis April in bestimmten Gebieten, um zu laichen. Diese Laichzeit ist für die Erhaltung des Wolfsbarschbestands entscheidend. Die laichenden Fische werden in dem genannten Zeitraum gezielt befischt, was erheblich zu der gesamten fischereilichen Sterblichkeit des Bestands und insbesondere zum Rückgang der Anzahl ausgewachsener Fische beiträgt, die sich erfolgreich fortpflanzen können. Fangstatistiken belegen, dass durch solche Fangmethoden vor allem ausgewachsene Fische entnommen werden, die somit nicht mehr zur Fortpflanzung beitragen können.
(6)
Nach wissenschaftlicher Bewertung durch den ICES und den STECF ist die kommerzielle Fischerei mit pelagischen Schleppnetzen für mehr als 25 % der fischereilichen Sterblichkeit verantwortlich.
(7)
Die Feststellung einer ernsthaften Bedrohung der Erhaltung biologischer Meeresschätze ergibt sich daraus, dass eine erhebliche Gefährdung der Reproduktionskapazität des Bestandes vorliegt, bedingt durch einen drastischen Rückgang der Biomasse des Laicherbestands in Verbindung mit der Annahme, dass eine weitere gezielte Befischung den Laicherbestand irreparabel schädigen kann. Die Kommission ist der Ansicht, dass hier ein hinreichend begründeter Fall äußerster Dringlichkeit vorliegt, da 1. die Laichzeit begonnen hat und 2. die Fischerei auf diese Laicherbestände ebenfalls aufgenommen wurde. Die Notwendigkeit, während der gegenwärtigen Laichzeit von Wolfsbarsch Sofortmaßnahmen zu ergreifen, die unmittelbar gelten und bis zum 30. April 2015 anwendbar bleiben, wird auch durch wissenschaftliche Erkenntnisse gestützt.
(8)
Deshalb ist es dringend erforderlich, Maßnahmen zu ergreifen, um die gezielte Fischerei auf Wolfsbarsch mit pelagischen Schleppnetzen während der hochsensiblen Laichzeit zwischen Januar und 30. April 2015 zu verbieten. Durch weitere Verzögerungen beim Schutz des Bestands würden die Sofortmaßnahmen erheblich weniger wirksam oder komplett unwirksam. Im Hinblick auf eine größere Wirksamkeit dieser Maßnahmen sollte es den Wirtschaftsteilnehmern auch untersagt werden, Wolfsbarsch umzuladen und anzulanden, der während des Anwendungszeitraums dieser Verordnung gefangen wurde.
(9)
Um einen wirksamen Schutz der laichenden Fische zu gewährleisten, die sich an den unterschiedlichsten Stellen aufhalten, sollten die Sofortmaßnahmen im gesamten Verbreitungsgebiet des Bestands, d. h. in der Keltischen See, im Ärmelkanal, in der Irischen See und in der südlichen Nordsee (ICES-Divisionen IVb und c, VIIa und d bis h), und für Fischereien mit pelagischen Schleppnetzen gelten. Darüber hinaus werden die ICES-Gebiete VIIj und k einbezogen, um eine Verlagerung der Fischereitätigkeiten auf diese Gebiete zu verhindern, da das Verbreitungsgebiet des Bestands nicht in vollem Umfang bekannt ist.
(10)
Die von Frankreich vorgeschlagenen alternativen Maßnahmen würden nicht zu demselben Ergebnis wie die in dieser Verordnung enthaltenen Maßnahmen führen, da ungewiss ist, ob sie wirksam wären. Zudem könnten für einen besseren Schutz des Wolfsbarschbestands zu einem späteren Zeitpunkt weitere Maßnahmen hinsichtlich der Auswirkungen anderer Fischereien erforderlich werden.
(11)
Frankreich hat Informationen vorgelegt, wonach Schiffe mit pelagischem Fanggerät mit Maschenöffnungen zwischen 32 und 69 mm keinen Wolfsbarsch befischen und von solchen Schiffen getätigte Beifänge minimale Auswirkungen auf den Bestand haben.
(12)
Die Bestandslage von Wolfsbarsch in den betreffenden Gebieten erfüllt alle Kriterien für einen hinreichend begründeten Fall äußerster Dringlichkeit im Zusammenhang mit einer ernsthaften Bedrohung der Erhaltung dieses Bestands, so dass die Kommission gemäß Artikel 12 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 die in vorliegender Verordnung vorgesehenen Maßnahmen von Amts wegen erlassen und dabei noch über den Antrag des Vereinigten Königreichs hinausgehen kann.
(13)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen werden dem Ausschuss für Fischerei und Aquakultur zur Stellungnahme vorgelegt -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung werden Sofortmaßnahmen für den Wolfsbarschbestand in den ICES-Divisionen IVb und c sowie VIIa und d bis k festgelegt, um unmittelbaren und schweren Schaden von dem Bestand abzuwenden.
Artikel 2
Maßnahmen
Während des Anwendungszeitraums dieser Verordnung ist es untersagt, in den ICES-Divisionen IVb und c sowie VIIa und d bis k Wolfsbarsch (Dicentrarchus labrax) mit Schleppnetzen (pelagischen Scherbrettnetzen (OTM), pelagischen Zweischiffschleppnetzen (PTM)) mit einer Maschenöffnung des Steert von 70 mm oder mehr zu befischen.
Schiffen, die diese Fanggeräte einsetzen, ist es zudem verboten, Wolfsbarsch, der während des Anwendungszeitraums dieser Verordnung in dem betreffenden Gebiet gefangen wurde, an Bord zu behalten, umzusetzen, umzuladen oder anzulanden.
Die Mitgliedstaaten melden der Kommission innerhalb von 14 Tagen nach Ende jedes Monats alle Fänge von Wolfsbarsch mit pelagischen Fanggeräten (OTM, PTM).
Artikel 3
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt bis zum 30. April 2015.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 26. Januar 2015