NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 664/2014
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 5 odst. 4 první a druhý pododstavec, čl. 12 odst. 7 první pododstavec, čl. 16 odst. 2, čl. 19 odst. 2 první pododstavec, čl. 23 odst. 4 první pododstavec, čl. 25 odst. 3, čl. 49 odst. 7 první pododstavec, čl. 51 odst. 6 první pododstavec, čl. 53 odst. 3 první pododstavec a čl. 54 odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1151/2012 byla zrušena a nahrazena nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (2), a (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3). Nařízením (EU) č. 1151/2012 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. Aby bylo zajištěno hladké fungování režimů jakosti zemědělských produktů a potravin v novém právním rámci, je třeba prostřednictvím takových aktů přijmout některá pravidla. Tato nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla k nařízením (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, jež byla stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (4), a v nařízení Komise (ES) č. 1216/2007 ze dne 18. října 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (5).
(2)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy, a zejména fyzických a materiálních omezení produkce produktů živočišného původu, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, by měly být ve specifikaci takových produktů povoleny odchylky, pokud jde o původ krmiva. Uvedené odchylky by neměly mít žádný vliv na souvislost mezi zeměpisným prostředím a zvláštní jakostí nebo vlastností produktu danou především nebo výhradně tímto prostředím.
(3)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy některých produktů by měla být ve specifikaci takových produktů povolena omezení týkající se původu surovin v případě chráněných zeměpisných označení. Tato omezení by měla být odůvodněna na základě objektivních kritérií, která jsou v souladu s obecnými zásadami režimu chráněných zeměpisných označení a dále zlepšují soulad produktů s cíli tohoto režimu.
(4)
Aby bylo zajištěno, že spotřebiteli jsou sdělovány náležité informace, měly by být stanoveny symboly Unie navržené za účelem propagace chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit.
(5)
Aby se zajistilo, že specifikace produktu pro zaručené tradiční speciality poskytuje pouze relevantní a stručné informace, a aby se zabránilo příliš objemným žádostem o zápis nebo žádostem o schválení změny specifikace produktu pro zaručenou tradiční specialitu, měla by být stanovena maximální délka specifikací produktu.
(6)
Za účelem zjednodušení postupu podávání žádostí by měla být stanovena další pravidla pro vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho státního území. Vzhledem k tomu, že právo podat námitku by mělo být zaručeno na celém území Unie, měla by být stanovena povinnost provádět vnitrostátní námitková řízení ve všech členských státech, jichž se společné žádosti týkají.
(7)
Aby byly kroky v námitkovém řízení jasné, je třeba upřesnit procesní povinnosti žadatele v případě, že po náležitých konzultacích provedených po podání odůvodněného prohlášení o námitce bylo dosaženo dohody.
(8)
Aby se zjednodušilo zpracování žádostí o změnu specifikace produktu, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se podrobného prozkoumání žádostí o změnu a předkládání a posuzování změn menšího rozsahu. Vzhledem k naléhavé povaze dočasných změn by tyto změny neměly podléhat standardnímu řízení ani formálnímu schválení ze strany Komise. Komise by nicméně měla být plně informována o obsahu a odůvodnění takových změn.
(9)
Aby byla všem zúčastněným stranám poskytnuta možnost hájit svá práva a oprávněné zájmy, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se postupu zrušení zápisu. Postup zrušení zápisu by měl být harmonizován se standardním postupem při zápisu, jenž je uveden v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012. Mělo by být rovněž objasněno, že členské státy patří mezi právnické osoby, které mohou mít oprávněný zájem na podání žádosti o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce uvedeného nařízení.
(10)
S cílem ochránit oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran by i nadále mělo být možné, aby jednotné dokumenty týkající se chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsaných před 31. březnem 2006, pro které nebyl zveřejněn jednotný dokument, byly na základě žádosti dotčeného členského státu zveřejněny.
(11)
V čl. 12 odst. 3 a v čl. 23 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 se uvádí, že v případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo jako zaručená tradiční specialita, se na etiketě uvedou s nimi související symboly Unie, přičemž lze uvést rovněž příslušná označení a zkratky. V čl. 23 odst. 3 druhém pododstavci se uvádí, že v případě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii je použití symbolu na etiketě nepovinné. Uvedená ustanovení budou platná až od 4. ledna 2016. V nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 zrušených nařízením (EU) č. 1151/2012 se nicméně stanovila povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie symbol nebo úplné označení a byla uvedena možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“. V zájmu zachování kontinuity mezi uvedenými dvěma zrušenými nařízeními a nařízením (EU) č. 1151/2012 by povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie buďto symboly Unie, nebo odpovídající označení a možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“ měly být považovány za nepřímo stanovené nařízením (EU) č. 1151/2012 a již použitelné. Aby byla zajištěna právní jistota a ochráněna práva a oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran, měly by podmínky používání symbolů a označení na etiketách stanovené v nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 dále platit až do 3. ledna 2016.
(12)
V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 měla být zrušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zvláštní pravidla pro původ krmiva a surovin
1. Pro účely článku 5 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí v případě živočišných produktů, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, krmivo pocházet výhradně z vymezené zeměpisné oblasti.
Pokud získávání krmiva výhradně z vymezené zeměpisné oblasti není technicky proveditelné, lze přidávat krmivo pocházející z území mimo uvedenou oblast, a to za podmínky, že nedojde k ovlivnění jakosti nebo vlastností produktu daných zejména zeměpisným prostředím. Krmivo pocházející z území mimo vymezenou zeměpisnou oblast nesmí v žádném případě překročit 50 % sušiny ročně.
2. Jakékoliv omezení týkající se původu surovin uvedené ve specifikaci produktu, jehož název je zapsán jako chráněné zeměpisné označení, musí být odůvodněno ve vztahu k souvislosti podle čl. 7 odst. 1 písm. f) bodu ii) nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 2
Symboly Unie
Symboly Unie podle čl. 12 odst. 2 a čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 se stanoví tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3
Omezení délky specifikací produktu pro zaručené tradiční speciality
Specifikace produktu podle článku 19 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí být stručná a až na řádně odůvodněné případy nesmí přesáhnout délku 5 000 slov.
Článek 4
Vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí
V případě společných žádostí podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012 se související vnitrostátní námitková řízení provedou ve všech dotčených členských státech.
Článek 5
Oznamovací povinnost týkající se dohody v námitkovém řízení
Dosáhnou-li zúčastněné strany po konzultacích podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 dohody, informují orgány členského státu nebo třetí země, z níž byla podána žádost, Komisi o všech faktorech, které dosažení této dohody umožnily, včetně stanovisek žadatele a orgánů členského státu nebo třetí země nebo dalších fyzických a právnických osob, které námitku podaly.
Článek 6
Změny specifikace produktu
1. Žádost o změnu specifikace produktu podle čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, která není menšího rozsahu, musí obsahovat vyčerpávající popis a konkrétní důvody každé změny. Popis u každé změny podrobně porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním.
Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění. Musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Žádost o změnu, která není menšího rozsahu, jež není v souladu s prvním a druhým pododstavcem, není přípustná. Je-li žádost považována za nepřípustnou, Komise o tom informuje žadatele.
Schválení žádosti o změnu specifikace produktu, která není menšího rozsahu, ze strany Komise se vztahuje pouze na změny obsažené v samotné žádosti.
2. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Pokud žádost o změnu menšího rozsahu, která se týká specifikace produktu, nepochází od seskupení, jež předložilo žádost o zapsání názvu nebo názvů, jichž se specifikace produktu týká, umožní členský stát tomuto seskupení v případě, že stále existuje, podat k žádosti připomínky. Je-li členský stát toho názoru, že požadavky nařízení (EU) č. 1151/2012 a předpisů přijatých na jeho základě jsou splněny, může Komisi předložit dokumentaci žádosti o změnu menšího rozsahu. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikací produktů pocházejících ze třetích zemí, mohou seskupení s oprávněným zájmem předkládat buďto přímo Komisi, nebo prostřednictvím orgánů uvedené třetí země.
V žádosti o změnu menšího rozsahu se navrhují pouze menší změny ve smyslu čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Je třeba v ní tyto změny menšího rozsahu popsat, uvést souhrn důvodů, proč je změna potřebná, a prokázat, že navrhované změny lze považovat za změny menšího rozsahu v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Žádost u každé změny porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním. Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění, a musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Neinformuje-li Komise žadatele do tří měsíců po doručení žádosti jinak, považují se změny menšího rozsahu uvedené v čl. 53 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 za schválené.
Žádost o změnu menšího rozsahu, jež není v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce, není přípustná. Automatické schválení podle třetího pododstavce tohoto odstavce se na takové žádosti nevztahuje. Je-li žádost považována za nepřípustnou, informuje o tom Komise žadatele do tří měsíců po jejím doručení.
Komise schválenou změnu specifikace produktu, která je menšího rozsahu a nepředstavuje úpravu prvků uvedených v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, zveřejní.
3. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se neuplatní na dočasné změny specifikace produktu z důvodu povinných hygienických a rostlinolékařských opatření stanovených orgány veřejné moci nebo souvisejících s přírodními katastrofami nebo nepříznivými povětrnostními podmínkami, které byly formálně uznány příslušnými orgány.
Uvedené změny musí být nejpozději do dvou týdnů po jejich schválení oznámeny Komisi spolu s důvody, jež k nim vedly. Dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Dočasné změny specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Dočasné změny, které se týkají produktů pocházejících ze třetích zemí, oznámí Komisi buďto seskupení s oprávněným zájmem nebo orgány uvedené třetí země. Členské státy dočasné změny specifikace produktu zveřejní. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením členské státy připojí pouze odkaz na zveřejnění. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu, který je zaručenou tradiční specialitou, členské státy připojí dočasnou změnu specifikace produktu, jak byla zveřejněna. V případě sdělení týkajících se produktů pocházejících ze třetích zemí se Komisi zašlou schválené dočasné změny specifikace produktu. V případě všech sdělení týkajících se dočasných změn zaslaných členskými státy a třetími zeměmi se poskytnou důkazy o hygienických a rostlinolékařských opatřeních a kopie aktu, v němž se potvrzuje, že došlo k přírodní katastrofě nebo k nepříznivým povětrnostním podmínkám. Komise takové změny zveřejní.
Článek 7
Zrušení zápisu
1. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se použije obdobně na zrušení zápisu, jak je uvedeno v čl. 54 odst. 1 prvním a druhém pododstavci uvedeného nařízení.
2. Členské státy mohou z vlastního podnětu předložit žádost o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Žádost o zrušení zápisu se zveřejní podle čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
4. Odůvodněná prohlášení o námitkách týkající se zrušení zápisu jsou přípustná pouze tehdy, pokud prokazují, že zainteresovaná osoba na zapsaný název trvale komerčně spoléhá.
Článek 8
Přechodná pravidla
1. Pokud jde o chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení zapsaná před 31. březnem 2006, zveřejní Komise na žádost členského státu jednotný dokument, který tento členský stát předložil, v Úředním věstníku Evropské unie. V rámci tohoto zveřejnění se uvede odkaz na zveřejnění specifikace produktu.
2. Do 3. ledna 2016 platí tato pravidla:
a)
u produktů pocházejících z Unie, v jejichž případě se zapsaný název uvádí na etiketě, se spolu s názvem uvede buďto příslušný symbol Unie, nebo příslušné označení podle čl. 12 odst. 3 nebo čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
u produktů produkovaných mimo Unii je použití označení uvedeného v čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 na etiketě zaručených tradičních specialit nepovinné.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 se zrušují.
Článek 10
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5 se vztahuje pouze na námitková řízení, u nichž tříměsíční lhůta stanovená v čl. 51 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení ještě neuplynula.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.
DELEGIERTE VERORDNUNG (EU) Nr. 664/2014 DER KOMMISSION
vom 18. Dezember 2013
zur Ergänzung der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf die Festlegung der EU-Zeichen für geschützte Ursprungsbezeichnungen, geschützte geografische Angaben und garantiert traditionelle Spezialitäten sowie im Hinblick auf bestimmte herkunftsbezogene Vorschriften, Verfahrensvorschriften und zusätzliche Übergangsvorschriften
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. November 2012 über Qualitätsregelungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 4 Unterabsätze 1 und 2, Artikel 12 Absatz 7 Unterabsatz 1, Artikel 16 Absatz 2, Artikel 19 Absatz 2 Unterabsatz 1, Artikel 23 Absatz 4 Unterabsatz 1, Artikel 25 Absatz 3, Artikel 49 Absatz 7 Unterabsatz 1, Artikel 51 Absatz 6 Unterabsatz 1, Artikel 53 Absatz 3 Unterabsatz 1 und Artikel 54 Absatz 2 Unterabsatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 wurden die Verordnung (EG) Nr. 509/2006 des Rates vom 20. März 2006 über die garantiert traditionellen Spezialitäten bei Agrarerzeugnissen und Lebensmitteln (2) und die Verordnung (EG) Nr. 510/2006 des Rates vom 20. März 2006 zum Schutz von geografischen Angaben und Ursprungsbezeichnungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel (3) aufgehoben und ersetzt. Gemäß der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 ist die Kommission befugt, delegierte Rechtsakte und Durchführungsrechtsakte zu erlassen. Mit solchen Rechtsakten sind bestimmte Vorschriften zu erlassen, um sicherzustellen, dass die Qualitätsregelungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel in dem neuen Rechtsrahmen reibungslos funktionieren. Die neuen Vorschriften sollten die Durchführungsbestimmungen zu den Verordnungen (EG) Nr. 509/2006 und (EG) Nr. 510/2006 ersetzen, die bislang in der Verordnung (EG) Nr. 1898/2006 der Kommission vom 14. Dezember 2006 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 510/2006 des Rates zum Schutz von geografischen Angaben und Ursprungsbezeichnungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel (4) wie auch in der Verordnung (EG) Nr. 1216/2007 der Kommission vom 18. Oktober 2007 mit Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 509/2006 des Rates über die garantiert traditionellen Spezialitäten bei Agrarerzeugnissen und Lebensmitteln (5) enthalten sind.
(2)
Um den Besonderheiten der Herstellung von Erzeugnissen tierischen Ursprungs, deren Name als geschützte Ursprungsbezeichnung einzutragen ist, und insbesondere den einschlägigen physischen und materiellen Zwängen Rechnung zu tragen, sollten in der Produktspezifikation solcher Erzeugnisse Ausnahmen in Bezug auf die Herkunft von Futtermitteln gestattet werden. Diese Ausnahmen dürfen sich in keiner Weise auf den Zusammenhang zwischen dem geografischen Umfeld und der besonderen Qualität oder den besonderen Eigenschaften des Erzeugnisses, die überwiegend oder ausschließlich auf dieses Umfeld zurückzuführen sind, auswirken.
(3)
Um den Besonderheiten bestimmter Erzeugnisse Rechnung zu tragen, sollten bei geschützten geografischen Angaben in der Produktspezifikation solcher Erzeugnisse Einschränkungen in Bezug auf die Herkunft von Rohstoffen gestattet werden. Diese Einschränkungen sollten durch objektive Kriterien gerechtfertigt sein, die den allgemeinen Grundsätzen der Regelung für geschützte geografische Angaben entsprechen und die Übereinstimmung der Erzeugnisse mit den Zielen der Regelung weiter verbessern.
(4)
Um sicherzustellen, dass der Verbraucher angemessen informiert wird, sollten EU-Zeichen eingeführt werden, die auf geschützte Ursprungsbezeichnungen, geschützte geografische Angaben und garantiert traditionelle Spezialitäten aufmerksam machen.
(5)
Um zu gewährleisten, dass die Produktspezifikationen für garantiert traditionelle Spezialitäten nur sachdienliche und knapp formulierte Informationen enthalten, und um übermäßig umfangreiche Anträge auf Eintragung oder Anträge auf Genehmigung der Änderung der Produktspezifikation einer garantiert traditionellen Spezialität zu vermeiden, sollte die Länge von Produktspezifikationen begrenzt werden.
(6)
Zur Vereinfachung des Antragsverfahrens sollten zusätzliche Regeln für nationale Einspruchsverfahren bei gemeinsamen Anträgen, die mehr als ein nationales Hoheitsgebiet betreffen, festgelegt werden. Da das Einspruchsrecht im gesamten EU-Gebiet gewährleistet sein sollte, sollte die Verpflichtung vorgesehen werden, in allen Mitgliedstaaten, die von den gemeinsamen Anträgen betroffen sind, nationale Einspruchsverfahren durchzuführen.
(7)
Um die einzelnen Schritte des Einspruchsverfahrens eindeutig zu regeln, müssen die Verfahrenspflichten des Antragstellers für den Fall präzisiert werden, dass die nach einem mit Gründen versehenen Einspruch eingeleiteten Konsultationen zu einer Einigung geführt haben.
(8)
Um die Bearbeitung von Anträgen auf Änderung einer Produktspezifikation zu vereinfachen, sollten ergänzende Vorschriften für die Prüfung der Änderungsanträge und für die Einreichung und Bewertung von geringfügigen Änderungen festgelegt werden. Wegen ihrer Dringlichkeit sollten vorübergehende Änderungen vom normalen Verfahren ausgenommen werden und nicht der förmlichen Genehmigung durch die Kommission bedürfen. Die Kommission sollte jedoch in vollem Umfang über den Inhalt und die Begründung dieser Änderungen unterrichtet werden.
(9)
Damit alle Parteien die Gelegenheit haben, ihre Rechte und berechtigten Interessen zu verteidigen, sollten ergänzende Vorschriften zum Löschungsverfahren festgelegt werden. Das Löschungsverfahren sollte sich an das normale Verfahren für die Eintragung gemäß den Artikeln 49 bis 52 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 anlehnen. Es sollte auch klargestellt werden, dass Mitgliedstaaten zu den juristischen Personen zählen, die möglicherweise ein berechtigtes Interesse daran haben, einen Antrag auf Löschung gemäß Artikel 54 Absatz 1 Unterabsatz 1 der genannten Verordnung zu stellen.
(10)
Zum Schutz der berechtigten Interessen der Erzeuger und der interessierten Kreise sollte für geschützte Ursprungsbezeichnungen und geschützte geografische Angaben, die vor dem 31. März 2006 eingetragen wurden und bei denen kein Einziges Dokument veröffentlicht wurde, die Möglichkeit bestehen, auf Ersuchen der betreffenden Mitgliedstaaten noch ein solches Einziges Dokument zu veröffentlichen.
(11)
Artikel 12 Absatz 3 und Artikel 23 Absatz 3 Unterabsatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 sehen vor, dass bei Erzeugnissen aus der Europäischen Union, die unter einer geschützten Ursprungsbezeichnung oder einer geschützten geografischen Angabe oder als garantiert traditionelle Spezialität vermarktet werden, die für diese Erzeugnisse bestimmten EU-Zeichen in der Etikettierung erscheinen müssen und die entsprechenden Angaben oder Abkürzungen in der Etikettierung erscheinen können. Nach Artikel 23 Absatz 3 Unterabsatz 2 ist das EU-Zeichen bei der Etikettierung von außerhalb der Europäischen Union hergestellten garantiert traditionellen Spezialitäten fakultativ. Diese Vorschriften gelten erst ab dem 4. Januar 2016. Die mit der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 aufgehobenen Verordnungen (EG) Nr. 509/2006 und (EG) Nr. 510/2006 sahen vor, dass in der Etikettierung von Erzeugnissen aus der Europäischen Union entweder das Zeichen oder die vollständige Angabe erscheinen musste und die Angabe „garantiert traditionelle Spezialität“ in der Etikettierung von außerhalb der Europäischen Union hergestellten garantiert traditionellen Spezialitäten erscheinen konnte. Im Interesse der Kontinuität zwischen den beiden aufgehobenen Verordnungen und der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 sollten die Verpflichtung, in der Etikettierung von Erzeugnissen aus der Europäischen Union entweder die EU-Zeichen oder die jeweilige Angabe zu verwenden, und die Möglichkeit, die Angabe „garantiert traditionelle Spezialität“ in der Etikettierung von außerhalb der Europäischen Union hergestellten garantiert traditionellen Spezialitäten zu verwenden, als implizit in der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 vorgesehen und bereits anwendbar erachtet werden. Der Rechtssicherheit wegen und zum Schutz der Rechte und der berechtigten Interessen der Erzeuger und interessierten Kreise sollten die Bedingungen für die Verwendung von Zeichen und Angaben in der Etikettierung gemäß den Verordnungen (EG) Nr. 509/2006 und (EG) Nr. 510/2006 weiterhin bis zum 3. Januar 2016 gelten.
(12)
Im Interesse der Klarheit und Rechtssicherheit sollten die Verordnungen (EG) Nr. 1898/2006 und (EG) Nr. 1216/2007 aufgehoben werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Besondere Vorschriften für die Herkunft von Futtermitteln und Rohstoffen
(1) Für die Zwecke des Artikels 5 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 müssen bei Erzeugnissen tierischen Ursprungs, deren Name als geschützte Ursprungsbezeichnung eingetragen wird, die Futtermittel vollständig in dem abgegrenzten geografischen Gebiet beschafft werden.
Insoweit es technisch nicht möglich ist, Futtermittel ausschließlich in dem abgegrenzten geografischen Gebiet zu beschaffen, kann zusätzlich Futter von außerhalb dieses Gebiets verwendet werden, sofern die Qualität oder die Merkmale des Erzeugnisses, die im Wesentlichen dem geografischen Umfeld zu verdanken ist bzw. sind, dadurch nicht beeinträchtigt werden. Futtermittel, die außerhalb des abgegrenzten geografischen Gebiets beschafft werden, dürfen in keinem Fall 50 % der Trockenmasse auf Jahresbasis überschreiten.
(2) Im Falle von Erzeugnissen, deren Name als geschützte geografische Angabe eingetragen wird, ist jede in der Produktspezifikation enthaltene Einschränkung in Bezug auf die Herkunft der Rohstoffe mit Blick auf den Zusammenhang gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe f Ziffer ii der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 zu begründen.
Artikel 2
EU-Zeichen
Die in Artikel 12 Absatz 2 und Artikel 23 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 genannten EU-Zeichen werden wie im Anhang der vorliegenden Verordnung festgelegt eingeführt.
Artikel 3
Begrenzung der Länge der Produktspezifikationen für garantiert traditionelle Spezialitäten
Die in Artikel 19 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 genannte Produktspezifikation sollte knapp gefasst sein und - außer in hinreichend begründeten Ausnahmefällen - aus nicht mehr als 5 000 Wörtern bestehen.
Artikel 4
Nationale Einspruchsverfahren bei gemeinsamen Anträgen
Bei gemeinsamen Anträgen gemäß Artikel 49 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 werden die entsprechenden nationalen Einspruchsverfahren in allen betroffenen Mitgliedstaaten durchgeführt.
Artikel 5
Verpflichtung zur Mitteilung einer in einem Einspruchsverfahren erzielten Einigung
Erzielen die Beteiligten im Anschluss an die Konsultationen gemäß Artikel 51 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 eine Einigung, so teilen die Behörden des Mitgliedstaats oder Drittlands, aus dem der Antrag gestellt wurde, der Kommission sämtliche Faktoren für das Zustandekommen der Einigung mit, einschließlich der Standpunkte des Antragstellers und der Behörden eines Mitgliedstaats oder eines Drittlands oder anderer natürlicher und juristischer Personen, die Einspruch erhoben haben.
Artikel 6
Änderung einer Produktspezifikation
(1) Der Antrag auf Änderung einer Produktspezifikation gemäß Artikel 53 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012, die als eine nicht geringfügige Änderung anzusehen ist, enthält die ausführliche Beschreibung und die besonderen Gründe jeder Änderung. Die Beschreibung muss für jede Änderung die ursprüngliche Produktspezifikation und gegebenenfalls das ursprüngliche Einzige Dokument mit der vorgeschlagenen geänderten Fassung im Einzelnen vergleichen.
Der Antrag ist eigenständig. Er enthält alle Änderungen der Produktspezifikation und gegebenenfalls des Einzigen Dokuments, für die eine Genehmigung beantragt wird.
Ein Antrag auf eine nicht geringfügige Änderung, der nicht mit den Unterabsätzen 1 und 2 in Einklang steht, ist nicht zulässig. Die Kommission unterrichtet den Antragsteller, wenn der Antrag als unzulässig eingestuft wird.
Die von der Kommission erteilte Genehmigung eines Antrags auf eine nicht geringfügige Änderung einer Produktspezifikation betrifft lediglich die im Antrag als solche enthaltenen Änderungen.
(2) Anträge auf geringfügige Änderung einer Produktspezifikation für geschützte Ursprungsbezeichnungen oder geschützte geografische Angaben sind bei den Behörden des Mitgliedstaats einzureichen, in dem sich das geografische Gebiet der Bezeichnung oder Angabe befindet. Anträge auf geringfügige Änderung einer Produktspezifikation für garantiert traditionelle Spezialitäten sind bei den Behörden des Mitgliedstaats einzureichen, in dem die Vereinigung niedergelassen ist. Stammt der Antrag auf geringfügige Änderung einer Produktspezifikation nicht von der Vereinigung, die die Eintragung des oder der Namen beantragt hatte, auf die sich die Produktspezifikation bezieht, so gibt der Mitgliedstaat der betreffenden Vereinigung, sofern diese noch besteht, Gelegenheit, sich zu dem Antrag zu äußern. Ist der Mitgliedstaat der Ansicht, dass die Anforderungen der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 und der Vorschriften, die in Anwendung dieser Verordnung erlassen wurden, erfüllt sind, kann er bei der Kommission ein Antragsdossier für eine geringfügige Änderung einreichen. Anträge auf geringfügige Änderung einer Produktspezifikation für Erzeugnisse mit Ursprung in einem Drittland können von einer Vereinigung mit einem berechtigten Interesse entweder direkt bei der Kommission oder über die Behörden des betreffenden Drittlands eingereicht werden.
Der Antrag auf geringfügige Änderung sieht nur geringfügige Änderungen im Sinne von Artikel 53 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 vor. Er enthält eine Beschreibung dieser geringfügigen Änderungen und eine Zusammenfassung der Gründe, die eine Änderung erforderlich machen, und zeigt auf, dass die vorgeschlagenen Änderungen nach Artikel 53 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 als geringfügig einstufbar sind. Der Antrag muss für jede Änderung die ursprüngliche Produktspezifikation und gegebenenfalls das ursprüngliche Einzige Dokument mit der vorgeschlagenen geänderten Fassung vergleichen. Der Antrag ist eigenständig und enthält alle Änderungen der Produktspezifikation und gegebenenfalls des Einzigen Dokuments, für die eine Genehmigung beantragt wird.
Geringfügige Änderungen gemäß Artikel 53 Absatz 2 Unterabsatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 gelten als genehmigt, sofern die Kommission dem Antragsteller innerhalb von drei Monaten nach Eingang des Antrags nichts anderes mitteilt.
Ein Antrag auf geringfügige Änderung, der nicht mit Unterabsatz 2 dieses Absatzes in Einklang steht, ist nicht zulässig. Für solche Anträge gilt die stillschweigende Genehmigung gemäß Unterabsatz 3 nicht. Die Kommission unterrichtet den Antragsteller innerhalb von drei Monaten nach Eingang des Antrags, wenn der Antrag als unzulässig eingestuft wird.
Die Kommission macht genehmigte geringfügige Änderungen einer Produktspezifikation, die keine Änderung der Elemente gemäß Artikel 50 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 umfassen, öffentlich.
(3) Das Verfahren nach den Artikeln 49 bis 52 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 findet keine Anwendung auf vorübergehende Änderungen der Produktspezifikation aufgrund der Einführung verbindlicher gesundheitspolizeilicher oder pflanzenschutzrechtlicher Maßnahmen durch die Behörden oder im Zusammenhang mit Naturkatastrophen oder widrigen Witterungsverhältnissen, die offiziell von der zuständigen Behörde anerkannt wurden.
Solche Änderungen sind der Kommission spätestens zwei Wochen nach ihrer Genehmigung mit der Begründung dafür zu übermitteln. Vorübergehende Änderungen einer Produktspezifikation für geschützte Ursprungsbezeichnungen oder geschützte geografische Angaben sind der Kommission von den Behörden des Mitgliedstaats mitzuteilen, in dem sich das geografische Gebiet der Bezeichnung oder Angabe befindet. Vorübergehende Änderungen einer Produktspezifikation für garantiert traditionelle Spezialitäten sind der Kommission von den Behörden des Mitgliedstaats mitzuteilen, in dem die Vereinigung niedergelassen ist. Vorübergehende Änderungen für Erzeugnisse mit Ursprung in einem Drittland werden der Kommission entweder von einer Vereinigung mit einem berechtigten Interesse oder von den Behörden des betreffenden Drittlands mitgeteilt. Die Mitgliedstaaten veröffentlichen solche vorübergehenden Änderungen der Produktspezifikation. Im Falle von Mitteilungen, die eine vorübergehende Änderung der Produktspezifikation für eine geschützte Ursprungsbezeichnung oder eine geschützte geografische Angabe betreffen, übermitteln die Mitgliedstaaten lediglich die Fundstelle der Veröffentlichung. Im Falle von Mitteilungen, die eine vorübergehende Änderung der Produktspezifikation für eine garantiert traditionelle Spezialität betreffen, übermitteln die Mitgliedstaaten die veröffentlichte vorübergehende Änderung der Produktspezifikation. Im Falle von Mitteilungen, die Erzeugnisse mit Ursprung in einem Drittland betreffen, sind der Kommission die genehmigten vorübergehenden Änderungen der Produktspezifikation zu übermitteln. In allen Mitteilungen der Mitgliedstaaten wie auch der Drittländer über vorübergehende Änderungen ist der Nachweis der gesundheitspolizeilichen und pflanzenschutzrechtlichen Maßnahmen und der förmlichen Anerkennung von Naturkatastrophen bzw. widrigen Witterungsverhältnissen zu erbringen. Die Kommission macht solche Änderungen öffentlich.
Artikel 7
Löschung
(1) Das Verfahren nach den Artikeln 49 bis 52 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 gilt entsprechend für eine gemäß Artikel 54 Absatz 1 Unterabsätze 1 und 2 der Verordnung vorzunehmende Löschung einer Eintragung.
(2) Die Mitgliedstaaten dürfen auf eigene Initiative einen Antrag auf Löschung gemäß Artikel 54 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 stellen.
(3) Der Antrag auf Löschung wird gemäß Artikel 50 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 veröffentlicht.
(4) Begründete Einsprüche gegen eine Löschung sind nur zulässig, wenn der Beteiligte darin darlegt, dass der eingetragene Name für seine Geschäfte nach wie vor von Belang ist.
Artikel 8
Übergangsvorschriften
(1) Für vor dem 31. März 2006 eingetragene geschützte Ursprungsbezeichnungen und geschützte geografische Angaben veröffentlicht die Kommission auf Antrag eines Mitgliedstaats ein von diesem Mitgliedstaat eingereichtes Einziges Dokument im Amtsblatt der Europäischen Union. Die Veröffentlichung enthält einen Hinweis auf die Veröffentlichung der Produktspezifikation.
(2) Bis zum 3. Januar 2016 gelten folgende Bestimmungen:
a)
Für Erzeugnisse aus der Europäischen Union, bei denen der eingetragene Name in der Etikettierung verwendet wird, wird dieser entweder von dem jeweiligen EU-Zeichen oder der jeweiligen Angabe gemäß Artikel 12 Absatz 3 oder Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 begleitet.
b)
Für Erzeugnisse, die außerhalb der Europäischen Union hergestellt werden, ist die Angabe gemäß Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 in der Etikettierung von garantiert traditionellen Spezialitäten fakultativ.
Artikel 9
Aufhebung
Die Verordnungen (EG) Nr. 1898/2006 und (EG) Nr. 1216/2007 werden aufgehoben.
Artikel 10
Inkrafttreten und Anwendbarkeit
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 5 gilt nur für Einspruchsverfahren, bei denen der in Artikel 51 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 vorgesehene Dreimonatszeitraum zum Zeitpunkt des Inkrafttretens der vorliegenden Verordnung noch nicht abgelaufen ist.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 18. Dezember 2013