PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. února 2014,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Irskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2014) 1194)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2014/112/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III bod 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 22. října 2007 přijala Komise rozhodnutí 2007/697/ES, kterým se povoluje odchylka požadovaná Irskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (2), umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin v souvislosti s irským akčním programem provedeným prostřednictvím Evropských společenství (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2006 (Statutory Instrument No 378 z roku 2006), s datem ukončení platnosti 17. července 2010.
(3)
Dne 24. února 2011 přijala Komise rozhodnutí 2011/127/EU (3) o změně rozhodnutí 2007/697/ES a o prodloužení odchylky do 31. prosince 2013 v souvislosti s irským akčním programem provedeným prostřednictvím Evropských společenství (Good Agricultural Practice for Protection of waters) Regulations 2010 (Statutory Instrument No 610 z roku 2010).
(4)
Odchylka povolená rozhodnutím 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU se v roce 2012 týkala 5 093 zemědělských podniků, což odpovídá přibližně 3,34 % z celkového počtu podniků zabývajících se pastvou dobytka, 11,44 % z celkového počtu velkých dobytčích jednotek a 5,19 % z celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 4. října 2013 předložilo Irsko Komisi žádost o prodloužení odchylky podle přílohy III bodu 2 třetího pododstavce směrnice 91/676/EHS.
(6)
Irsko používá v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazují v Irsku všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 87 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. V případě povrchových vod vykazují všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a více než 99 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l.
(8)
V posledních několika letech došlo ke snížení počtu hospodářských zvířat i ke snížení používání umělých hnojiv. V období 2008-2011 ve srovnání s obdobím 2004-2007 se počet skotu snížil o 4 %, prasat o 11 % a ovcí o 22 %. Průměrná zátěž dusíku ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 105 kg/ha, což znamená ve srovnání s obdobím 2004-2007 pokles o 8 %. Průměrná zátěž fosforu ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 15 kg/ha, což znamená ve srovnání s obdobím 2004-2007 pokles o 6 %. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 v průměru snížilo o 6 %. Používání umělých fosforečných hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 v průměru snížilo o 31 %.
(9)
V Irsku se pastviny rozkládají na 93 % zemědělské půdy. Celkově je v zemědělských podnicích s pastvinami 47 % půdy obhospodařováno extenzivně, tedy s poměrně nízkou intenzitou chovu a nízkými vstupy hnojiv, 32 % je obhospodařováno podle agroenvironmentálních programů a pouze 5,2 % je obhospodařováno intenzivně. Sedm procent je využíváno pro zemědělství na orné půdě. Průměrné použití umělých hnojiv na pastvinách je u dusíku 81 kg/ha a u fosforu 7 kg/ha.
(10)
Irské podnebí, charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek v celém roce a poměrně malým rozsahem ročních teplot, podporuje dlouhé vegetační období travin pohybující se od 330 dnů za rok na jihozápadě přibližně do 250 dnů za rok na severovýchodě.
(11)
Komise se po přezkoumání žádosti Irska, zohlednění irského akčního programu a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU domnívá, že množství statkových hnojiv navržené Irskem, které odpovídá 250 kg dusíku na hektar za rok, neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Z dokumentace předložené Irskem vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % pastvin je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(13)
Platnost rozhodnutí 2007/697/ES ve znění rozhodnutí 2011/127/EU končí dne 31. prosince 2013. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat této odchylky, je vhodné přijmout toto rozhodnutí.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Irskem v dopise ze dne 4. října 2013 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než uvádí první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a bod 2 písm. a) přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí následující definice:
a)
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
b)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
c)
„travou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
d)
„pozemkem“ se rozumí jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušnému orgánu žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 7.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny, zohledňuje i zásobování z půdy a nesmí překročit maximální míru hnojení na zemědělský podnik, která je stanovena v akčním programu pro dusičnany. Celkové použití dusíku se rozděluje na základě intenzity chovu a výnosnosti pastvin.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s travou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství vyprodukovaného dusíku i fosforu ve statkových hnojivech v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na jednotlivých pozemcích na dusík a fosfor;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu, jsou-li k dispozici;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Plán hnojení se aktualizuje nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plánem a skutečnými zemědělskými postupy.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu a informací týkajících se nakládání se znečištěnou vodou.
Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každé hrabství, na které se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, úroveň intenzity, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z analýzy živin uvedené v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 8
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. Tyto informace musí být vzaty v úvahu při rozhodování o žádosti o povolení odchylky v následujícím roce.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 9
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
a)
mapy znázorňující pro každé hrabství, na které se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy, podle čl. 7 odst. 1;
b)
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na jakost vody, podle čl. 7 odst. 2;
c)
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 7 odst. 2;
d)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 7 odst. 3;
e)
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 7 odst. 4;
f)
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 7 odst. 4;
g)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, podle čl. 8 odst. 1 a 2;
h)
srovnávací analýzu kontrol v zemědělských podnicích, které využívají odchylky, a v podnicích, které ji v Irsku nevyužívají. Informace zahrnují údaje týkající se ročních inspekcí, správních kontrol, zemědělských inspekcí v rámci opatření podmíněnosti a statistické údaje týkající se porušení předpisů.
Článek 10
Použití
Toto rozhodnutí se použije v souvislosti s akčním programem Irska provedeným prostřednictvím Evropské unie (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument No. 31) z roku 2014.
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017.
Článek 11
Toto rozhodnutí je určeno Irsku.
V Bruselu dne 27. února 2014.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 27. Februar 2014
über einen Antrag Irlands auf Genehmigung einer Ausnahmeregelung auf der Grundlage der Richtlinie 91/676/EWG des Rates zum Schutz der Gewässer vor Verunreinigung durch Nitrate aus landwirtschaftlichen Quellen
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2014) 1194)
(Nur der englische Text ist verbindlich)
(2014/112/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 91/676/EWG des Rates vom 12. Dezember 1991 zum Schutz der Gewässer vor Verunreinigung durch Nitrate aus landwirtschaftlichen Quellen (1), insbesondere auf Anhang III Nummer 2 Unterabsatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Beabsichtigt ein Mitgliedstaat, jährlich eine andere Menge Dung pro Hektar auszubringen, als in Anhang III Nummer 2 Unterabsatz 2 Satz 1 und Unterabsatz 2 Buchstabe a der Richtlinie 91/676/EWG festgelegt ist, so ist diese Menge so zu bemessen, dass die Erreichung der in Artikel 1 dieser Richtlinie genannten Ziele nicht beeinträchtigt wird, wobei die Menge anhand objektiver Kriterien zu begründen ist, beispielsweise durch lange Wachstumsphasen und Kulturen mit hohem Stickstoffbedarf.
(2)
Am 22. Oktober 2007 verabschiedete die Kommission die Entscheidung 2007/697/EG über einen Antrag Irlands auf Genehmigung einer Ausnahmeregelung auf der Grundlage der Richtlinie 91/676/EWG des Rates zum Schutz der Gewässer vor Verunreinigung durch Nitrat aus landwirtschaftlichen Quellen (2), mit der im Rahmen des Irish Action Programme as implemented by the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2006 (Statutory Instrument Nr. 378 von 2006) in bestimmten landwirtschaftlichen Betrieben mit mindestens 80 % Grünland die Ausbringung von Dung in einem Umfang von bis zu 250 kg Stickstoff pro Hektar und Jahr gestattet wurde; die Ausnahmeregelung lief am 17. Juli 2010 ab.
(3)
Am 24. Februar 2011 erließ die Kommission die Entscheidung 2011/127/EU zur Änderung der Entscheidung 2007/697/EG (3), mit der im Rahmen des Irish Action Programme as implemented in the European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations, 2010 (Statutory Instrument Nr. 610 von 2010) die Geltungsdauer der Ausnahmeregelung bis zum 31. Dezember 2013 verlängert wurde.
(4)
Die mit der Entscheidung 2007/697/EG genehmigte Ausnahmeregelung in der Fassung der Entscheidung 2011/127/EU betraf im Jahr 2012 5 093 landwirtschaftliche Betriebe, was ungefähr 3,34 % der Gesamtzahl der Betriebe mit Weidetierhaltung, 11,44 % der Gesamtzahl der Großvieheinheiten und 5,19 % der landwirtschaftlichen Nettogesamtfläche entsprach.
(5)
Am 4. Oktober 2013 beantragte Irland bei der Kommission eine Verlängerung der Ausnahmeregelung gemäß Anhang III Nummer 2 Unterabsatz 3 der Richtlinie 91/676/EWG.
(6)
Gemäß Artikel 3 Absatz 5 der Richtlinie 91/676/EWG führt Irland in seinem gesamten Hoheitsgebiet ein Aktionsprogramm durch.
(7)
Aus dem auf Berichten der Mitgliedstaaten für den Zeitraum 2008-2011 basierenden „Bericht der Kommission an den Rat und das Europäische Parlament über die Durchführung der Richtlinie 91/676/EWG des Rates zum Schutz der Gewässer vor Verunreinigung durch Nitrat aus landwirtschaftlichen Quellen“ geht hervor, dass in Irland für das Grundwasser alle Überwachungsstellen durchschnittliche Nitratkonzentrationen von unter 50 mg/l und 87 % der Überwachungsstellen durchschnittliche Nitratkonzentrationen von unter 25 mg/l aufweisen. Für Oberflächengewässer zeigen alle Überwachungsstellen durchschnittliche Nitratkonzentrationen von unter 50 mg/l und über 99 % der Überwachungsstellen durchschnittliche Nitratkonzentrationen von unter 25 mg/l.
(8)
In den vergangenen Jahren sind der Tierbestand und die Verwendung von chemischen Düngern zurückgegangen. Die Rinder-, Schweine- und Schafbestände sind zwischen dem Zeitraum 2004-2007 und dem Zeitraum 2008-2011 um jeweils 4 %, 11 % und 22 % zurückgegangen. Im Zeitraum 2008-2011 wurden pro Hektar durchschnittlich 105 kg Stickstoff mittels Tierdung ausgebracht, ein Rückgang von 8 % gegenüber 2004-2007. Die Phosphorausbringung betrug im Zeitraum 2008-2011 durchschnittlich 15 kg pro Hektar, mit einem Rückgang von 6 % gegenüber 2004-2007. Im Zeitraum 2008-2011 ist, im Vergleich zu 2004-2007, die durchschnittliche N-Düngung um 6 %, die durchschnittliche P-Düngung um 31 % zurückgegangen.
(9)
In Irland sind 93 % der landwirtschaftlichen Flächen Grünland. Bei den Grünlandbetrieben werden 47 % der Flächen extensiv bewirtschaftet und haben daher eine relativ geringe Besatzdichte mit niedriger Düngemittelausbringung. 32 % der Flächen werden im Rahmen von Agrar-Umweltprogrammen bewirtschaftet und lediglich 5,2 % werden intensiv bewirtschaftet. 7 % werden für Ackerkulturen genutzt. Im Schnitt wird das Grünland mit 81 kg/ha Stickstoff und 7 kg/ha Phosphor chemisch gedüngt.
(10)
Das irische Klima zeichnet sich durch gleichmäßig über das Jahr verteilte Regenfälle und eine relativ enge jährliche Temperaturspanne aus, was eine lange Graswachstumsphase ermöglicht, die von 330 Tagen/Jahr im Südwesten bis zu 250 Tagen/Jahr im Nordosten reicht.
(11)
Die Kommission ist nach Prüfung des irischen Antrags und Irish Action Programme und angesichts der Erfahrungen mit der Ausnahmeregelung gemäß der Entscheidung 2007/697/EG in der Fassung der Entscheidung 2011/127/EU der Ansicht, dass die von Irland vorgeschlagen Dungmenge von 250 kg Stickstoff pro Hektar und Jahr die Erreichung der Ziele der Richtlinie 91/676/EWG nicht beeinträchtigen wird, sofern bestimmte strenge Auflagen erfüllt werden.
(12)
Die von Irland eingereichten Unterlagen belegen, dass die vorgeschlagene Menge von 250 kg Stickstoff pro Hektar und Jahr für Betriebe mit mindestens 80 % Grünlandfläche auf der Grundlage objektiver Kriterien wie etwa hoher Nettoniederschläge, langer Wachstumsphasen und hoher Erträge bei Gras mit hohem Stickstoffbedarf gerechtfertigt ist.
(13)
Die Entscheidung 2007/697/EG in der Fassung der Entscheidung 2011/127/EU lief am 31. Dezember 2013 ab. Damit die betreffenden Landwirte die Ausnahmeregelung weiterhin in Anspruch nehmen können, empfiehlt es sich, diesen Beschluss zu erlassen.
(14)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des mit Artikel 9 der Richtlinie 91/676/EWG eingesetzten Nitratausschusses -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Dem mit Schreiben vom 4. Oktober 2013 gestellten Antrag Irlands auf Genehmigung einer Menge Tierdung, die die in der Richtlinie 91/676/EWG Anhang III Absatz 2 Unterabsatz 2 erster Satz und unter Buchstabe a festgelegte Menge übersteigt, wird unter den in dieser Entscheidung festgelegten Bedingungen stattgegeben.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke dieses Beschlusses gelten folgende Begriffsbestimmungen:
a) „Grünlandbetriebe“: Haltungsbetriebe, deren für die Dungausbringung zur Verfügung stehenden Flächen zu mindestens 80 % aus Gras bestehen;
b) „Weidevieh“: Rinder (mit Ausnahme von Mastkälbern), Schafe, Rehe, Ziegen und Pferde;
c) „Grasfläche“: Dauergrünland oder Wechselgrünland (Letzteres mit einer Standzeit von weniger als vier Jahren);
d) „Parzelle“: ein einzelnes Feld oder eine Gruppe von Feldern, die in Bezug auf Kultur, Bodenart und Düngung homogen sind.
Artikel 3
Geltungsbereich
Dieser Beschluss gilt für den Einzelfall und gemäß den Bedingungen der Artikel 4, 5 und 6 für Grünlandbetriebe.
Artikel 4
Jährlicher Antrag und Verpflichtung
(1) Landwirte, die eine Ausnahmeregelung im Rahmen dieses Beschlusses in Anspruch nehmen wollen, stellen bei der zuständigen Behörde jährlich einen Antrag.
(2) Gleichzeitig mit dem gemäß Absatz 1 gestellten jährlichen Antrag verpflichten sie sich schriftlich zur Einhaltung der in den Artikeln 5 und 6 festgelegten Bedingungen.
Artikel 5
Ausbringen von Dung und anderen Düngemitteln
(1) Der auf die Grünlandflächen landwirtschaftlicher Betriebe (auch von den Tieren selbst) ausgebrachte Dung aus Weidetierhaltung darf pro Jahr und Hektar und vorbehaltlich der Bedingungen der Absätze 2 bis 7 eine höchstens 250 kg Stickstoff enthaltende Dungmenge nicht überschreiten.
(2) Der Gesamtstickstoffeintrag darf weder den voraussichtlichen Stickstoffbedarf der betreffenden Kultur noch die im Nitrataktionsprogramm festgelegten Höchstausbringungsrate für den Betrieb überschreiten und muss dem Stickstoffangebot des Bodens Rechnung tragen. Die Stickstoffausbringung wird je nach Besatzdichte und Grünlandproduktivität angepasst.
(3) Jeder landwirtschaftliche Betrieb führt einen Düngeplan, in den die Fruchtfolge und die geplante Ausbringung von Dung und anderen Düngemitteln einzutragen sind. Der Plan muss vor dem 1. März jedes Kalenderjahres im Betrieb vorliegen. Er umfasst mindestens die folgenden Angaben:
a)
den Fruchtfolgeplan mit Angaben zur Fläche der Grünlandparzellen und anderweitig bebauter Parzellen, einschließlich eines Lageplans, auf dem die einzelnen Parzellen eingezeichnet sind;
b)
Größe des Viehbestands, Erläuterung der Haltungs- und Lagersysteme, einschließlich Angaben zur gelagerten Dungmenge;
c)
eine Berechnung des Stickstoff- und Phosphorgehalts des im Betrieb erzeugten Dungs;
d)
Menge, Art und Eigenschaften des Dungs, der aus dem oder in den Betrieb verbracht wird;
e)
absehbarer Stickstoff- und Phosphorbedarf der auf jeder einzelnen Parzelle angebauten Pflanzen;
f)
falls verfügbar, die Ergebnisse einer Bodenanalyse im Hinblick auf den Stickstoff- und Phosphorstatus;
g)
Angaben zur Art des zu verwendenden Düngemittels;
h)
eine Berechnung der auf jeder Parzelle ausgebrachten Menge Stickstoff und Phosphor aus Dung;
i)
Berechnung der auf jeder Parzelle ausgebrachten Menge Stickstoff und Phosphor aus chemischen oder anderen Düngemitteln.
Die Pläne müssen spätestens sieben Tage nach etwaigen Änderungen der Bewirtschaftungspraxis aktualisiert werden, um sicherzustellen, dass sie die tatsächlichen Bewirtschaftungspraktiken widerspiegeln.
(4) Jeder Landwirt führt Düngekonten, die auch Angaben über die Bewirtschaftung der Stickstoff- und Phosphoreinträge enthalten.
Die Konten werden der zuständigen Behörde für jedes Kalenderjahr vorgelegt.
(5) Für jeden die Ausnahmeregelung in Anspruch nehmenden Grünlandbetrieb akzeptiert der Landwirt, dass der Antrag gemäß Artikel 4 Ansatz 1, der Düngeplan und die Düngekonten kontrolliert werden können.
(6) Landwirte, denen eine Ausnahme gewährt wurde, führen im Interesse einer akkuraten Düngung regelmäßige Bodenanalysen (Stickstoff und Phosphor) durch.
Die Probenahmen und Analysen sind für jede in Bezug auf Fruchtwechsel und Bodenmerkmale homogene Fläche des Betriebs mindestens alle vier Jahre durchzuführen.
Vorzunehmen ist mindestens eine Analyse je 5 ha Betriebsfläche.
Betriebe, denen eine Ausnahme gewährt wurde, halten die Ergebnisse der Bodenanalysen (Stickstoff und Phosphor) zur Verfügung.
(7) Vor der Aussaat von Gras im Herbst darf kein Tierdung ausgebracht werden.
Artikel 6
Bodenbewirtschaftung
(1) Mindestens 80 % der im landwirtschaftlichen Betrieb für die Dungausbringung zur Verfügung stehenden Fläche müssen mit Gras bewachsen sein.
(2) Landwirte, denen eine individuelle Ausnahme gewährt wurde, führen folgende Maßnahmen durch:
a)
Wechselgrünland wird im Frühjahr umgepflügt;
b)
umgepflügte Grasflächen (alle Bodentypen) werden unmittelbar nach dem Umpflügen mit einer Kultur mit hohem Stickstoffbedarf bebaut;
c)
die Fruchtfolge umfasst weder Leguminosen noch andere Pflanzen, die atmosphärischen Stickstoff binden.
(3) Absatz 2 Buchstabe c gilt jedoch nicht für den Durchwuchs von Klee im Gras bei weniger als 50 % Klee und nicht für andere Leguminosen mit Gras als Untersaat.
Artikel 7
Überwachung
(1) Die zuständige Behörde trägt dafür Sorge, dass Karten, aus denen, aufgeschlüsselt nach Landkreisen, der jeweilige Prozentanteil der Grünlandbetriebe, der Tierbestände und der Anbauflächen, für die eine individuelle Ausnahmegenehmigung erteilt wurde, hervorgeht, sowie Karten über die lokale Flächennutzung erstellt und jährlich aktualisiert werden.
(2) Überwacht werden Böden, Oberflächengewässer und das Grundwasser, um Daten über den Stickstoff- und Phosphorgehalt des Bodenwassers, über den mineralischen Stickstoff im Bodenprofil und den Nitratgehalt des Grundwassers und der Oberflächengewässer sowohl unter Bedingungen mit als auch ohne Ausnahmeregelung zu erhalten. Die Überwachung erfolgt auf Feldebene und in landwirtschaftlichen Einzugsgebieten. Die Messstellen betreffen alle wichtigen Bodenarten, Düngeverfahren und Kulturen.
(3) Landwirtschaftliche Einzugsgebiete in der Nähe besonders gefährdeter Wasserkörper erfordern eine intensivere Gewässerüberwachung.
(4) In Betrieben, denen individuelle Ausnahmeregelungen gewährt wurden, werden Erhebungen über die lokale Flächennutzung, die Fruchtfolgen und die Bewirtschaftungspraktiken durchgeführt. Die im Rahmen der Nährstoffanalysen gemäß Artikel 5 Absatz 6 und der Überwachung gemäß Absatz 2 dieses Artikels zusammengetragenen Informationen und Daten werden für modellgestützte Berechnungen des Umfangs der Nitratauswaschung und der Phosphorverluste in Betrieben, denen eine individuelle Ausnahmegenehmigung erteilt wurde, herangezogen.
Artikel 8
Kontrollen
(1) Die zuständigen Behörden stellen sicher, dass alle Anträge auf eine Ausnahmegenehmigung einer Verwaltungskontrolle unterzogen werden. Ergibt die Kontrolle, dass die Auflagen gemäß den Artikeln 5 und 6 nicht erfüllt sind, wird der Antragsteller hiervon unterrichtet. In diesem Fall gilt der Antrag als abgelehnt.
(2) Es wird ein Feldbesichtigungsprogramm aufgestellt, das sich auf Risikoanalysen, die Ergebnisse der Vorjahreskontrollen und die Ergebnisse allgemeiner Zufallskontrollen der Einhaltung der Durchführungsvorschriften zur Richtlinie 91/676/EWG stützt. Die Feldbesichtigungen decken mindestens 5 % der Betriebe ab, die von einer individuellen Ausnahmeregelung profitieren, und betreffen die Auflagen gemäß den Artikeln 5 und 6 dieses Beschlusses. Wird bei den Kontrollen ein Verstoß festgestellt, so wird der Landwirt darüber unterrichtet. Diese Angaben werden bei der Entscheidung über den Antrag auf Ausnahmegenehmigung im nächsten Jahr berücksichtigt.
(3) Die zuständigen Behörden erhalten alle Befugnisse und Mittel, die erforderlich sind, um die Einhaltung der Ausnahmebedingungen dieses Beschlusses zu überprüfen.
Artikel 9
Berichterstattung
Die zuständige Behörde legt jährlich bis Juni einen Bericht vor, der Folgendes enthält:
a)
die Karten, aus denen, aufgeschlüsselt nach Landkreisen, der jeweilige Prozentanteil der landwirtschaftlichen Betriebe, der Tierbestände und der Anbauflächen, für die eine individuelle Ausnahmegenehmigung erteilt wurde, hervorgeht sowie Karten über die lokale Flächennutzung gemäß Artikel 7 Absatz 1;
b)
die Ergebnisse der Überwachung der Nitratkonzentrationen des Grundwassers und der Oberflächengewässer, einschließlich Angaben zur Entwicklung der Wasserqualität, und zwar sowohl unter Bedingungen mit als auch ohne Ausnahmeregelung, sowie Angaben zu den Auswirkungen der Ausnahmegenehmigung auf die Wasserqualität gemäß Artikel 7 Absatz 2;
c)
die Ergebnisse der Überwachung der Stickstoff- und Phosphorkonzentrationen im Bodenwasser und des mineralischen Stickstoffs im Bodenprofil sowohl unter Bedingungen mit als auch ohne Ausnahmeregelung gemäß Artikel 7 Absatz 2;
d)
die Zusammenfassung und Auswertung der Daten aus der verstärkten Gewässerüberwachung gemäß Artikel 7 Absatz 3;
e)
die Ergebnisse der Erhebungen über die lokale Flächennutzung, Fruchtfolgen und Bewirtschaftungspraktiken gemäß Artikel 7 Absatz 4;
f)
die Ergebnisse der modellbasierten Berechnungen des Umfangs der Nitratauswaschung und der Phosphorverluste in landwirtschaftlichen Betrieben, denen eine individuelle Ausnahmegenehmigung gewährt wurde, gemäß Artikel 7 Absatz 4;
g)
die Bewertung der Einhaltung der Ausnahmebedingungen durch Kontrollen im landwirtschaftlichen Betrieb und anhand von Informationen über Betriebe, bei denen im Rahmen der amtlichen Kontrollen und der Feldbesichtigungen Vorschriftswidrigkeiten festgestellt wurden, gemäß Artikel 8 Absätze 1 und 2;
h)
eine vergleichende Analyse der Kontrollen der landwirtschaftlichen Betriebe mit Ausnahmeregelung als auch ohne Ausnahmeregelung in Irland. Angaben umfassen Daten über die jährlichen Agrarinspektionen, Verwaltungskontrollen, Inspektionen im Rahmen von Cross-Compliance-Regelungen und Statistiken über Verstöße.
Artikel 10
Anwendung
Dieser Beschluss gilt im Zusammenhang mit dem Irish Action Programme as implemented by the European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument Nr. 31 von 2014).
Dieser Beschluss gilt bis zum 31. Dezember 2017.
Artikel 11
Dieser Beschluss ist an Irland gerichtet.
Brüssel, den 27. Februar 2014