PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. prosince 2012
o zřízení zvláštního kontrolního a inspekčního programu pro pelagický rybolov v západních vodách severovýchodního Atlantiku
(2012/807/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na článek 95 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se vztahuje na veškeré činnosti provozované v rámci společné rybářské politiky na území členských států nebo ve vodách Unie nebo rybářskými plavidly Unie nebo, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost členského státu vlajky, státními příslušníky členských států, a zejména stanoví, že členské státy zajistí, aby kontrola, inspekce a vynucování probíhaly bez diskriminace jakýchkoli odvětví, plavidel nebo osob a na základě řízení rizik.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se stanoví víceletý plán pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska a lov této populace (2), stanoví podmínky pro udržitelné využívání sledě obecného.
(3)
Článek 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 uvádí, že Komise může ve shodě s dotčenými členskými státy stanovit, na které oblasti rybolovu se má vztahovat zvláštní kontrolní a inspekční program. Takový zvláštní kontrolní a inspekční program musí obsahovat cíle, priority a postupy, jakož i standardy inspekčních činností, které se stanoví na základě řízení rizik a po provedení analýzy dosažených výsledků jsou pravidelně revidovány. Dotčené členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit provádění stanoveného kontrolního a inspekčního programu, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje i období a oblasti, v nichž mají být tyto zdroje využity.
(4)
Ustanovení čl. 95 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že zvláštní kontrolní a inspekční program uvádí standardy inspekční činnosti, které mají být stanoveny na základě řízení rizik. Za tímto účelem je vhodné stanovit pro činnosti v oblasti kontroly, inspekce a ověřování společná kritéria posouzení a řízení rizik, aby bylo možno provést včas analýzy rizik a celkové posouzení příslušných informací o kontrolách a inspekcích. Cílem společných kritérií je zajistit ve všech členských státech harmonizovaný přístup k inspekcím a ověřování a rovné podmínky pro všechny provozovatele.
(5)
Zvláštní kontrolní a inspekční program by se měl stanovit pro období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2015 a měl by se provádět v Dánsku, Estonsku, Francii, Irsku, Litvě, Lotyšsku, Německu, Nizozemsku, Polsku, Portugalsku, Spojeném království a Španělsku.
(6)
Ustanovení čl. 98 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011 (3) stanoví, že aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, musejí příslušné orgány členských států přijmout přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce, a to s využitím všech dostupných informací, a podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádět nezbytné inspekční činnosti objektivním způsobem, tak aby se zabránilo uchovávání na palubě, překládce, vykládce, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
(7)
Evropská agentura pro kontrolu rybolovu zřízená nařízením Rady (ES) č. 768/2005 (4) (dále jen „EFCA“) musí koordinovat provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu prostřednictvím plánu společného nasazení, který naplňuje cíle, priority, postupy a standardy pro inspekční činnosti určené zvláštním kontrolním a inspekčním programem, a určuje kontrolní a inspekční prostředky, které by každý dotčený členský stát mohl vyčlenit. Proto by se měly upřesnit vztahy mezi postupy stanovenými zvláštním kontrolním a inspekčním programem a postupy stanovenými v plánu společného nasazení.
(8)
V zájmu harmonizace kontrolních a inspekčních postupů u rybolovných činností zaměřených na sledě obecného, makrelu obecnou, kranase obecného, sardel obecnou a tresku modravou ve vodách EU podoblastí ICES V, VI, VII, VIII a IX a CECAF a v zájmu zajištění úspěchu víceletého plánu pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska je vhodné, aby byla vypracována společná pravidla pro kontrolní a inspekční činnosti, které mají provádět příslušné orgány dotčených členských států, včetně vzájemného přístupu k příslušným údajům. Za tímto účelem by cílové standardy měly stanovit intenzitu kontrolních a inspekčních činností.
(9)
Společné inspekční a dohledové činnosti by měly dotčené členské státy případně provádět v souladu s plány společného nasazení vypracovanými agenturou EFCA, aby se tak zvýšila jednotnost kontrolních, inspekčních a dohledových postupů a aby se přispělo k rozvoji koordinace činností v oblasti kontroly, inspekce a sledování mezi příslušnými orgány těchto členských států.
(10)
Výsledky získané prováděním zvláštního kontrolního a inspekčního programu by se měly hodnotit prostřednictvím ročních hodnotících zpráv, které každý dotčený členský stát předá Komisi a agentuře EFCA.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla zavedena ve shodě s dotčenými členskými státy. Toto rozhodnutí by proto mělo být určeno těmto členských státům.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto rozhodnutím se stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro populace sledě obecného, makrely obecné, kranase obecného, sardele obecné a tresky modravé ve vodách EU podoblastí ICES V, VI, VII, VIII a IX a ve vodách EU oblasti CECAF 34.1.11 (dále jen „západní vody“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program se zejména vztahuje na tyto činnosti:
a)
rybolovné činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009 v oblasti/oblastech uvedené/uvedených v článku 1;
b)
činnosti spojené s rybolovem, včetně vážení, zpracování, uvádění na trh, přepravy a uskladnění produktů rybolovu;
c)
dovoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 11 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (5);
d)
vývoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 13 nařízení (ES) č. 1005/2008.
2. Zvláštní kontrolní a inspekční program se použije do 31. prosince 2015.
3. Zvláštní kontrolní a inspekční program provádí Dánsko, Estonsko, Francie, Irsko, Litva, Lotyšsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Spojené království a Španělsko (dále jen „dotčené členské státy“).
KAPITOLA II
CÍLE, PRIORITY, POSTUPY A STANDARDY
Článek 3
Cíle
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program zajišťuje jednotné a účinné provádění opatření pro zachování zdrojů a kontrolních opatření, která se vztahují na populace uvedené v článku 1.
2. Kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci zvláštního kontrolního a inspekčního programu se zejména zaměřují na zajištění dodržování těchto ustanovení:
a)
řízení rybolovných práv a jakékoli související zvláštní podmínky, včetně sledování čerpání kvót a režimu intenzity rybolovu v oblastech uvedených v článku 1;
b)
oznamovací povinnosti pro rybolovné činnosti v západních vodách, zejména pokud jde o spolehlivost zaznamenaných a oznámených informací;
c)
ustanovení o zákazu odlovu nejkvalitnější části populace ryb;
d)
zvláštní pravidla pro vážení určitých pelagických druhů stanovená v článcích 78 až 89 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011.
Článek 4
Priority
1. Dotčené členské státy provádějí kontrolní a inspekční činnosti týkající se rybolovných činností prováděných rybářskými plavidly a činností spojených s rybolovem prováděných jinými provozovateli na základě strategie řízení rizik v souladu s čl. 4 bodem 18 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článkem 98 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011.
2. Kontrola a inspekce se u každé populace uvedené v článku 1 vztahuje na každé rybářské plavidlo, skupinu rybářských plavidel, kategorii lovného zařízení, provozovatele a/nebo činnost související s rybolovem v souladu s úrovní priority podle odstavce 3.
3. Každý dotčený členský stát přidělí úroveň priority na základě výsledků posouzení rizik provedeného v souladu s postupy stanovenými v článku 5.
Článek 5
Postupy posouzení rizik
1. Tento článek se vztahuje na dotčené členské státy a pouze za účelem použití odstavce 4 na všechny ostatní členské státy.
2. Členské státy posuzují rizika s ohledem na populace a oblast/oblasti, na které se vztahuje toto rozhodnutí, na základě tabulky uvedené v příloze I.
3. Posouzení rizik prováděné každým členským státem zváží na základě zkušeností z minulosti a za využití všech dostupných a relevantních informací, s jakou pravděpodobností by mohlo dojít k nedodržení předpisů, a možný důsledek/možné důsledky, pokud by k tomu došlo. Spojením těchto prvků odhadne každý členský stát úroveň rizika („velmi nízká“, „nízká“, „střední“, „vysoká“ nebo „velmi vysoká“) pro každou kategorii inspekce uvedenou v čl. 4 odst. 2.
4. V případě, že v oblasti/oblastech uvedené/uvedených v článku 1 provozuje činnost rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu, který není dotčeným členským státem, nebo rybářské plavidlo třetí země, přiřadí se mu úroveň rizika v souladu s odstavcem 3. V případě, že chybějí informace a orgány jeho státu vlajky neposkytnou v rámci článku 9 výsledky vlastního posouzení rizika provedeného podle čl. 4 odst. 2 a podle odstavce 3, které stanoví odlišnou úroveň rizika, považuje se za rybářské plavidlo s „velmi vysokou“ úrovní rizika.
Článek 6
Strategie řízení rizik
1. Na základě svého posouzení rizik vymezí každý dotčený členský stát strategii řízení rizik zaměřenou na to, aby se zajistilo dodržování předpisů. Tato strategie zahrnuje určení, popis a rozdělení vhodných nákladově efektivních kontrolních nástrojů a inspekčních prostředků podle povahy a odhadované míry každého rizika a dosažení cílových standardů.
2. Strategie řízení rizik uvedená v odstavci 1 se na regionální úrovni koordinuje prostřednictvím plánu společného nasazení podle čl. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 768/2005.
Článek 7
Vztah k postupům plánů společného nasazení
1. V rámci plánu společného nasazení případně každý dotčený členský stát sdělí agentuře EFCA výsledky svého posouzení rizik provedeného v souladu s čl. 5 odst. 3, a zejména seznam odhadovaných úrovní rizika s odpovídajícími cíli inspekcí.
2. Seznam úrovní rizika a cílů uvedený v odstavci 1 se případně aktualizuje s využitím informací získaných během společných inspekčních a dohledových činností. Po dokončení každé aktualizaci se neprodleně informuje EFCA.
3. EFCA použije informace získané od dotčených členských států ke koordinaci strategie řízení rizik na regionální úrovni v souladu s čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Cílové standardy
1. Aniž jsou dotčeny cílové standardy vymezené v příloze I nařízení (ES) č. 1224/2009 a v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2008, cílové standardy na úrovni Unie pro rybářská plavidla a/nebo jiné provozovatele s „vysokou“ a „velmi vysokou“ úrovní rizika jsou uvedeny v příloze II.
2. Cílové standardy pro rybářská plavidla a/nebo jiné provozovatele s „velmi nízkou“, „nízkou“ a „střední“ úrovní rizika určují dotčené členské státy prostřednictvím národních kontrolních akčních programů uvedených v článku 46 nařízení (ES) č. 1224/2009 a vnitrostátních opatření uvedených v čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy případně použít odlišné cílové standardy, vyjádřené jako vyšší úroveň dodržování předpisů, pokud:
a)
podrobná analýza rybolovných činností nebo činností spojených s rybolovem a otázky spojené s prosazováním předpisů odůvodňují potřebu stanovit cílové standardy v podobě vyšší úrovně dodržování předpisů;
b)
standardy vyjádřené jako vyšší úrovně dodržování jsou oznámeny Komisi, která vůči nim do 90 dnů nevznese námitky, nejsou diskriminační a nenarušují cíle, priority a postupy založené na posouzení rizika vymezeném zvláštní kontrolním a inspekčním programem.
4. Všechny cílové standardy se každoročně posuzují na základě hodnotících zpráv uvedených v čl. 13 odst. 1 a případně se odpovídajícím způsobem revidují v rámci hodnocení uvedeného v čl. 13 odst. 4.
5. Cílové standardy uvedené v tomto článku případně provádí plán společného nasazení.
KAPITOLA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 9
Spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi
1. Dotčené členské státy při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracují.
2. S dotčenými členskými státy případně spolupracují všechny ostatní členské státy.
3. Členské státy mohou při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí.
Článek 10
Společné inspekční a dohledové činnosti
1. Za účelem zvýšení efektivity a účinnosti svých vnitrostátních systémů kontroly rybolovu provádějí dotčené členské státy ve vodách spadajících pod jejich jurisdikci a případně na svém území společné inspekční a dohledové činnosti. Tyto činnosti se případně provádějí v rámci plánů společného nasazení uvedených v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 768/2005.
2. Pro účely společných inspekčních a dohledových činností každý dotčený členský stát:
a)
zajistí, aby byli úředníci z ostatních dotčených členských států přizváni k účasti na společných inspekčních a dohledových činnostech;
b)
stanoví společné provozní postupy pro využívání svých plavidel pro dohled;
c)
případně určí kontaktní místa uvedená v čl. 80 odst. 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Společných inspekčních a dohledových činností se mohou účastnit úředníci a inspektoři Unie.
Článek 11
Výměna údajů
1. Pro účely provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu zajistí každý dotčený členský stát přímou elektronickou výměnu údajů uvedených v článku 111 nařízení (ES) č. 1224/2009 a příloze XII prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 s jinými dotčenými členskými státy a s agenturou EFCA.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se vztahují k rybolovným činnostem a činnostem spojeným s rybolovem v oblasti/oblastech, na které se vztahuje zvláštní kontrolní a inspekční program.
Článek 12
Informace
1. Do plného provedení hlavy XII kapitoly III nařízení (ES) č. 1224/2009 a v souladu s formátem stanoveným v příloze III tohoto rozhodnutí sděluje každý dotčený členský stát do desátého dne po konci každého čtvrtletí Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou tyto informace týkající se předchozího čtvrtletí:
a)
označení, datum a druh každé kontroly a/nebo inspekce provedené v průběhu předchozího čtvrtletí;
b)
označení každého rybářského plavidla (číslo v rejstříku loďstva Unie), vozidla a/nebo provozovatele (název společnosti), u nichž byla kontrola a/nebo inspekce provedena;
c)
případně druh lovného zařízení, u kterého byla inspekce provedena, a
d)
v případě, že bylo zjištěno jedno nebo více závažných porušení předpisů:
i)
druh/druhy závažného/závažných porušení předpisů,
ii)
současný stav následných opatření po závažném porušení/závažných porušeních předpisů (např. případ se vyšetřuje, probíhá řízení, podáno odvolání) a
iii)
sankce uložené na základě závažného/závažných porušení předpisů: výši pokut, hodnotu zabavených ryb a/nebo zařízení, body přidělené v souladu s čl. 126 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 a/nebo jiné druhy sankcí.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují pro každou kontrolu a/nebo inspekci a v každé zprávě se nadále uvádějí a aktualizují, dokud není přijato konečné opatření podle zákonů dotčeného členského státu. Pokud nebyla po zjištění závažného porušení předpisů přijata žádná opatření, uvede se vysvětlení.
Článek 13
Hodnocení
1. Každý dotčený členský stát zašle nejpozději do 31. března roku, který následuje po příslušném kalendářním roce Komisi a agentuře EFCA hodnotící zprávu o účinnosti kontrolních a inspekčních činností provedených v rámci tohoto zvláštního kontrolního a inspekčního programu.
2. Hodnotící zpráva uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň informace uvedené v příloze IV. Dotčené členské státy mohou do svých hodnotících zpráv zařadit také jiné akce, jako např. školení a informační schůzky, jejichž smyslem je ovlivnit dodržování předpisů rybářskými plavidly a jinými provozovateli.
3. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 1 zohledňuje EFCA ve svém každoročním hodnocení účinnosti plánů společného nasazení uvedeném v článku 14 nařízení (ES) č. 768/2005.
4. Komise svolá jedenkrát ročně zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu s cílem vyhodnotit na základě hodnotících zpráv uvedených v odstavci 1 vhodnost, přiměřenost a účinnost zvláštního kontrolního a inspekčního programu a jeho celkový dopad na dodržování předpisů rybářskými plavidly a jinými provozovateli. Cílové standardy uvedené v příloze II mohou být podle toho přezkoumány.
Článek 14
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 19. Dezember 2012
über ein spezifisches Kontroll- und Inspektionsprogramm für Fischereien auf pelagische Arten in den westlichen Gewässern des Nordostatlantik
(2012/807/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 des Rates vom 20. November 2009 zur Einführung einer gemeinschaftlichen Kontrollregelung zur Sicherstellung der Einhaltung der Vorschriften der gemeinsamen Fischereipolitik und zur Änderung der Verordnungen (EG) Nr. 847/96, (EG) Nr. 2371/2002, (EG) Nr. 811/2004, (EG) Nr. 768/2005, (EG) Nr. 2115/2005, (EG) Nr. 2166/2005, (EG) Nr. 388/2006, (EG) Nr. 509/2007, (EG) Nr. 676/2007, (EG) Nr. 1098/2007, (EG) Nr. 1300/2008, (EG) Nr. 1342/2008 sowie zur Aufhebung der Verordnungen (EWG) Nr. 2847/93, (EG) Nr. 1627/94 und (EG) Nr. 1966/2006 (1), insbesondere auf Artikel 95,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 gilt für alle Tätigkeiten im Rahmen der gemeinsamen Fischereipolitik, die im Hoheitsgebiet von Mitgliedstaaten oder in EU-Gewässern oder durch Fischereifahrzeuge der EU oder, unbeschadet der Hauptverantwortung des Flaggenmitgliedstaats, von Staatsangehörigen von Mitgliedstaaten ausgeübt werden, und legt insbesondere fest, dass die Mitgliedstaaten gewährleisten, dass die Kontrolle, die Inspektion und die Durchsetzung der Vorschriften ohne jede Diskriminierung hinsichtlich der Sektoren, Schiffe oder Personen und auf Grundlage eines Risikomanagements durchgeführt werden.
(2)
Verordnung (EG) Nr. 1300/2008 des Rates vom 18. Dezember 2008 zur Festlegung eines Mehrjahresplans für den Heringsbestand des Gebiets westlich Schottlands und für die Fischereien, die diesen Bestand befischen (2), legt die Bedingungen für eine nachhaltige Nutzung des Heringsbestands fest.
(3)
Artikel 95 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 räumt der Kommission die Möglichkeit ein, im Benehmen mit den betreffenden Mitgliedstaaten festzulegen, für welche Fischereien ein spezifisches Kontroll- und Inspektionsprogramm durchgeführt wird. In einem solchen spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramm müssen die Ziele, Prioritäten und Verfahren sowie die Eckpunkte für die Inspektionstätigkeit enthalten sein, die nach den Grundsätzen des Risikomanagements festgelegt und nach einer Analyse der erzielten Ergebnisse regelmäßig überprüft werden. Die betreffenden Mitgliedstaaten sind verpflichtet, die erforderlichen Maßnahmen zu erlassen, um die Durchführung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms zu gewährleisten, insbesondere was die erforderlichen Personal- und Sachmittel und die Einsatzzeiten und -gebiete betrifft.
(4)
Artikel 95 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 sieht vor, dass das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm Eckpunkte für die Inspektionstätigkeiten enthält, die nach den Grundsätzen des Risikomanagements festzulegen sind. Zu diesem Zweck ist es angebracht, einheitliche Risikobewertungs- und Risikomanagementkriterien für Kontroll-, Inspektions- und Prüftätigkeiten festzulegen, um zeitgerechte Risikoanalysen und umfassende Bewertungen der relevanten Kontroll- und Inspektionsdaten zu ermöglichen. Die einheitlichen Kriterien sollen eine harmonisierte Grundlage für die Inspektionen und Überprüfungen in allen Mitgliedstaaten gewährleisten und für alle Betreiber die gleichen Voraussetzungen schaffen.
(5)
Das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm sollte für den Zeitraum vom 1. Januar 2013 bis 31. Dezember 2015 aufgestellt und von Dänemark, Deutschland, Estland, Irland, Spanien, Frankreich, Lettland, Litauen, den Niederlanden, Polen, Portugal und dem Vereinigten Königreich umgesetzt werden.
(6)
Artikel 98 Absätze 1 und 3 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 404/2011 der Kommission (3) sehen vor, dass die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten, unbeschadet der Vorschriften in Mehrjahresplänen, bei der Auswahl der zu inspizierenden Schiffe einen risikobasierten Ansatz unter Nutzung aller zur Verfügung stehenden Informationen verfolgen und auf der Grundlage einer risikobasierten Kontroll- und Durchsetzungsstrategie die nötigen Inspektionen auf objektive Weise durchführen, um zu verhindern, dass Fischereierzeugnisse aus Fangtätigkeiten, die gegen die Vorschriften der gemeinsamen Fischereipolitik verstoßen, an Bord behalten, umgeladen, angelandet, verarbeitet, befördert, gelagert, vermarktet oder für Besatzzwecke verwendet werden.
(7)
Die mit der Verordnung (EG) Nr. 768/2005 des Rates (4) eingerichtete Europäische Fischereiaufsichtsagentur (nachstehend „EFCA“) koordiniert die Durchführung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms durch einen gemeinsamen Einsatzplan, der die im spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramm festgelegten Ziele, Prioritäten und Eckpunkte für Inspektionen berücksichtigt und die Kontroll- und Inspektionsmittel darlegt, die von jedem betroffenen Mitgliedstaat in einem gemeinsamen Pool zusammengefasst werden könnten. Deshalb bedarf es einer Klärung des Zusammenspiels zwischen den im spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramm festgelegten und den durch den gemeinsamen Einsatzplan bestimmten Verfahren.
(8)
Zur Harmonisierung der Kontroll- und Inspektionsverfahren für den Fang von Hering, Makrele, Stöcker, Sardelle und Blauem Wittling in den EU-Gewässern der ICES-Untergebiete V, VI, VII, VIII und IX sowie des CECAF und zur erfolgreichen Umsetzung des Mehrjahresplans für den Heringsbestand des Gebiets westlich von Schottland sollten gemeinsame Regeln für die von den zuständigen Behörden der betreffenden Mitgliedstaaten durchzuführenden Kontrollen und Inspektionen aufgestellt werden, die auch den gegenseitigen Zugang zu den relevanten Daten einschließen. Zu diesem Zweck sollte die Kontroll- und Inspektionsintensität durch Zieleckwerte festgelegt werden.
(9)
Gemeinsame Inspektionen und Überwachungsmaßnahmen der betroffenen Mitgliedstaaten sollten gegebenenfalls im Einklang mit den von der EFCA aufgestellten gemeinsamen Einsatzplänen durchgeführt werden, um für einheitlichere Kontroll-, Inspektions- und Überwachungsmethoden zu sorgen und zu einer stärkeren Koordinierung der Kontroll-, Inspektions- und Überwachungstätigkeiten zwischen den zuständigen Behörden dieser Mitgliedstaaten beizutragen.
(10)
Die durch die Anwendung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms erzielten Ergebnisse sollten in Form von jährlichen Evaluierungsberichten bewertet werden, die von jedem betroffenen Mitgliedstaat an die Kommission und die EFCA zu übermitteln sind.
(11)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen wurden im Einvernehmen mit den betreffenden Mitgliedstaaten festgelegt. Der Beschluss sollte deshalb an diese Mitgliedstaaten gerichtet sein.
(12)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Fischerei und Aquakultur -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
KAPITEL I
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN
Artikel 1
Gegenstand
Mit diesem Beschluss wird ein spezifisches Kontroll- und Inspektionsprogramm für die Bestände von Hering, Makrele, Stöcker, Sardelle und Blauem Wittling in den EU-Gewässern der ICES-Untergebiete V, VI, VII, VIII und IX sowie den EU-Gewässern des CECAF-Gebiets 34.1.11 (nachstehend als „westliche Gewässer“ bezeichnet) eingerichtet.
Artikel 2
Geltungsbereich
(1) Das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm gilt insbesondere für nachstehende Tätigkeiten:
a)
Fischereitätigkeiten im Sinne von Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 in dem/den in Artikel 1 angeführten Gebiet(en);
b)
mit der Fischerei zusammenhängende Tätigkeiten, einschließlich Wiegen, Verarbeitung, Vermarktung, Transport und Lagerung von Fischereierzeugnissen;
c)
Einfuhren gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Verordnung (EG) Nr. 1005/2008 des Rates (5);
d)
Ausfuhren gemäß Artikel 2 Absatz 13 der Verordnung (EG) Nr. 1005/2008.
(2) Das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm gilt bis zum 31. Dezember 2015.
(3) Das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm wird von Dänemark, Deutschland, Estland, Irland, Spanien, Frankreich, Lettland, Litauen, den Niederlanden, Polen, Portugal und dem Vereinigten Königreich (nachstehend als „die betroffenen Mitgliedstaaten“ bezeichnet) umgesetzt.
KAPITEL II
ZIELE, PRIORITÄTEN, VERFAHREN UND ECKWERTE
Artikel 3
Ziele
(1) Das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm stellt die einheitliche und wirksame Umsetzung von Erhaltungs- und Kontrollmaßnahmen für die in Artikel 1 genannten Bestände sicher.
(2) Kontrollen und Inspektionen im Rahmen des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms zielen insbesondere auf die Einhaltung nachstehender Bestimmungen ab:
a)
die Verwaltung der Fangmöglichkeiten und alle damit verbundenen besonderen Bedingungen, einschließlich der Überwachung der Quotenausschöpfung und der Fischereiaufwandsregelung in den in Artikel 1 aufgeführten Gebieten;
b)
die Berichtspflichten für Fischereitätigkeiten in den westlichen Gewässern, insbesondere die Verlässlichkeit der aufgezeichneten und gemeldeten Daten;
c)
die Bestimmungen zum Verbot der Fangaufwertung;
d)
die besonderen Bestimmungen für das Wiegen bestimmter pelagischer Arten gemäß den Artikeln 78 bis 89 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 404/2011.
Artikel 4
Prioritäten
(1) Die betroffenen Mitgliedstaaten führen gemäß Artikel 4 Ziffer 18 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 und Artikel 98 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 404/2011 die Kontrollen und Inspektionen von Fischereitätigkeiten durch Fischereifahrzeuge sowie von mit der Fischerei zusammenhängenden Tätigkeiten durch andere Wirtschaftsbeteiligte auf der Grundlage einer Risikomanagementstrategie durch.
(2) Bei allen in Artikel 1 genannten Beständen unterliegt jedes Fischereifahrzeug, jede Gruppe von Fischereifahrzeugen, jede Kategorie von Fischfanggerät, jeder Wirtschaftsbeteiligte und/oder jede mit der Fischerei zusammenhängende Tätigkeit Kontroll- und Inspektionsmaßnahmen gemäß der nach Absatz 3 festgelegten Priorität.
(3) Jeder betroffene Mitgliedstaat legt die Priorität auf der Grundlage der Ergebnisse der nach den in Artikel 5 beschriebenen Verfahren durchgeführten Risikobewertung fest.
Artikel 5
Verfahren zur Risikobewertung
(1) Dieser Artikel gilt für die betroffenen Mitgliedstaaten und ausschließlich für die Anwendung von Absatz 4 auch für alle anderen Mitgliedstaaten.
(2) Die Mitgliedstaaten nehmen für die in den Geltungsbereich dieses Beschlusses fallenden Bestände und Gebiete eine Risikobewertung anhand der Tabelle in Anhang I vor.
(3) Bei der Risikobewertung durch die einzelnen Mitgliedstaaten sind auf der Grundlage von Erfahrungswerten und unter Einbeziehung aller verfügbaren und zweckdienlichen Informationen die Wahrscheinlichkeit eines Verstoßes und, falls es dazu kommt, die mögliche(n) Folge(n) abzuschätzen. Jeder Mitgliedstaat bewertet durch Kombination dieser Elemente für jede in Artikel 4 Absatz 2 genannte Inspektionskategorie den Risikograd („sehr gering“, „gering“, „mittel“, „hoch“ oder „sehr hoch“).
(4) Fischt ein Fischereifahrzeug unter der Flagge eines Mitgliedstaats, der nicht zu den betroffenen Mitgliedstaaten gehört, oder unter der Flagge eines Drittlandes in einem oder mehreren der in Artikel 1 aufgeführten Gebiete, wird ihm gemäß Absatz 3 ein Risikograd zugewiesen. Solange keine näheren Informationen verfügbar sind und die Behörden des Flaggenstaats nicht im Rahmen von Artikel 9 die Ergebnisse ihrer eigenen gemäß Artikel 4 Absatz 2 und vorstehendem Absatz 3 durchgeführten Risikobewertung vorlegen, der zufolge eine andere Einstufung vorzunehmen ist, gilt für das Fischereifahrzeug der Risikograd „sehr hoch“.
Artikel 6
Risikomanagementstrategie
(1) Auf der Grundlage der Risikobewertung erarbeitet jeder betroffene Mitgliedstaat eine Risikomanagementstrategie, durch die die Einhaltung der Vorschriften sichergestellt werden soll. Eine solche Strategie umfasst die Festlegung, Beschreibung und Zuweisung kostenwirksamer Kontrollinstrumente und Inspektionsmittel, je nach Art und vermutlicher Höhe des jeweiligen Risikos, sowie das Erreichen von Zieleckwerten.
(2) Die in Absatz 1 angeführte Risikomanagementstrategie wird auf regionaler Ebene durch einen gemeinsamen Einsatzplan gemäß Artikel 2 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 768/2005 koordiniert.
Artikel 7
Zusammenhang mit den Verfahren für gemeinsame Einsatzpläne
(1) Im Rahmen eines gemeinsamen Einsatzplans übermittelt jeder betroffene Mitgliedstaat der EFCA die Ergebnisse seiner gemäß Artikel 5 Absatz 3 vorgenommenen Risikobewertung und insbesondere eine Liste der vermutlichen Risikograde sowie der entsprechenden Inspektionsobjekte.
(2) Sofern zutreffend, wird die in Absatz 1 genannte Liste der Risikograde und Inspektionsobjekte unter Nutzung der Informationen aus gemeinsamen Inspektionen und Überwachungen aktualisiert. Die EFCA wird nach Abschluss jeder Aktualisierung umgehend informiert.
(3) Die EFCA verwendet die Informationen, die sie von den betroffenen Mitgliedstaaten erhält, um die Risikomanagementstrategie auf regionaler Ebene gemäß Artikel 6 Absatz 2 zu koordinieren.
Artikel 8
Zieleckwerte
(1) Unbeschadet der in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 und in Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1005/2008 festgelegten Zieleckwerte sind die Zieleckwerte auf EU-Ebene für Fischereifahrzeuge und/oder andere Wirtschaftsbeteiligte mit „hohem“ und „sehr hohem“ Risikograd in Anhang II aufgeführt.
(2) Die Zieleckwerte für Fischereifahrzeuge und/oder andere Wirtschaftsbeteiligte mit „sehr niedrigem“, „niedrigem“ und „mittlerem“ Risikograd werden von den betroffenen Mitgliedstaaten durch die nationalen Kontrollprogramme gemäß Artikel 46 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 und die in Artikel 95 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 genannten nationalen Maßnahmen festgesetzt.
(3) Abweichend von den Absätzen 1 und 2 können die Mitgliedstaaten auch andere Zieleckwerte festlegen, die in Form von verbesserter Einhaltung der Vorschriften angegeben werden, sofern
a)
die Festsetzung von Zieleckwerten in Form von verbesserter Einhaltung der Vorschriften durch eine detaillierte Analyse der Fischereitätigkeiten oder der mit der Fischerei zusammenhängenden Tätigkeiten sowie von durchsetzungsbezogenen Fragen begründet ist,
b)
die Zieleckwerte in Form von verbesserter Einhaltung der Vorschriften der Kommission mitgeteilt werden und diese nicht innerhalb von 90 Tagen widerspricht, sie nicht diskriminierend sind und die durch das spezifische Kontroll- und Inspektionsprogramm festgelegten Ziele, Prioritäten und risikobasierten Verfahren nicht beeinträchtigen.
(4) Alle Zieleckwerte werden jährlich auf der Grundlage der in Artikel 13 Absatz 1 angeführten Evaluierungsberichte bewertet und, falls erforderlich, im Rahmen der Evaluierung gemäß Artikel 13 Absatz 4 entsprechend überarbeitet.
(5) Falls erforderlich werden Zieleckwerte gemäß diesem Artikel durch einen gemeinsamen Einsatzplan in Kraft gesetzt.
KAPITEL III
UMSETZUNG
Artikel 9
Zusammenarbeit zwischen Mitgliedstaaten und mit Drittländern
(1) Die betroffenen Mitgliedstaaten arbeiten bei der Umsetzung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms zusammen.
(2) Alle anderen Mitgliedstaaten arbeiten gegebenenfalls mit den betroffenen Mitgliedstaaten zusammen.
(3) Die Mitgliedstaaten können bei der Umsetzung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms mit den zuständigen Behörden von Drittländern zusammenarbeiten.
Artikel 10
Gemeinsame Inspektions- und Überwachungstätigkeiten
(1) Zur Steigerung der Effizienz ihrer nationalen Fischereikontrollsysteme führen die Mitgliedstaaten gemeinsame Inspektions- und Überwachungstätigkeiten in den ihrer Gerichtsbarkeit unterstehenden Gewässern und, falls erforderlich, in ihrem Hoheitsgebiet durch. Solche Tätigkeiten erfolgen im Rahmen von gemeinsamen Einsatzplänen gemäß Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 768/2005.
(2) Für die Zwecke der gemeinsamen Inspektions- und Überwachungstätigkeiten
a)
sorgt jeder betroffene Mitgliedstaat dafür, dass Inspektoren aus anderen betroffenen Mitgliedstaaten zur Teilnahme an gemeinsamen Inspektions- und Überwachungstätigkeiten eingeladen werden;
b)
legt jeder betroffene Mitgliedstaat gemeinsame Verfahren für den Einsatz seiner Überwachungsfahrzeuge bzw. -flugzeuge fest;
c)
bezeichnet jeder betroffene Mitgliedstaat gemäß Artikel 80 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 entsprechende Kontaktstellen.
(3) Beamte und Inspektoren der EU können an gemeinsamen Inspektionen und Überwachungen teilnehmen.
Artikel 11
Datenaustausch
(1) Zur Umsetzung des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms stellt jeder betroffene Mitgliedstaat den direkten elektronischen Datenaustausch gemäß Artikel 111 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 und Anhang XII der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 404/2011 mit anderen betroffenen Mitgliedstaaten und der EFCA sicher.
(2) Die in Absatz 1 genannten Daten beziehen sich auf Fischereitätigkeiten und mit der Fischerei zusammenhängende Tätigkeiten in dem/n vom spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramm erfassten Gebiet(en).
Artikel 12
Information
(1) Bis zur vollständigen Umsetzung von Titel XII Kapitel III der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 teilt jeder betroffene Mitgliedstaat unter Einhaltung des in Anhang III dieses Beschlusses festgelegten Formats der Kommission und der EFCA bis zum zehnten Tag des folgenden Quartals nachstehende Angaben zum vorangegangenen Quartal auf elektronischem Weg mit:
a)
Bezeichnung, Datum und Art jeder in dem betreffenden Quartal durchgeführten Kontrolle und/oder Inspektion;
b)
Bezeichnung jedes einer Kontrolle und/oder Inspektion unterzogenen Fischereifahrzeugs (Nummer im EU-Flottenregister), Fahrzeugs und/oder Wirtschaftsbeteiligten (Name des Unternehmens);
c)
gegebenenfalls die Art des inspizierten Fanggeräts und
d)
wenn ein oder mehrere Verstöße festgestellt wurden:
i)
Art(en) des schweren Verstoßes/der schweren Verstöße;
ii)
Sachstand hinsichtlich der Verfolgung eines schweren Verstoßes/schwerer Verstöße (z. B. laufende Untersuchung, anhängiges Verfahren, Anfechtung) und
iii)
Sanktion(en) für einen schweren Verstoß/schwere Verstöße: Höhe der Geldstrafen, Wert von beschlagnahmtem Fisch und/oder Fanggerät, gemäß Artikel 126 Absatz 1 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 404/2011 zugewiesene Punkte und/oder andere Arten von Sanktionen.
(2) Die in Absatz 1 aufgeführten Angaben werden für jede Kontrolle und/oder Inspektion übermittelt und werden weiterhin in jedem Bericht aufgelistet und aktualisiert, bis die Maßnahme gemäß den Gesetzen des betroffenen Mitgliedstaats abgeschlossen ist. Werden nach Feststellung eines schweren Verstoßes keine Sanktionen verhängt, ist eine Erklärung beizufügen.
Artikel 13
Evaluierung
(1) Jeder betroffene Mitgliedstaat übersendet der Kommission und der EFCA bis zum 31. März des Folgejahres einen Evaluierungsbericht über die Wirksamkeit der in dem betreffenden Kalenderjahr im Rahmen des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms durchgeführten Kontroll- und Inspektionsmaßnahmen.
(2) Der Evaluierungsbericht gemäß Absatz 1 muss mindestens die in Anhang IV aufgeführten Informationen enthalten. Die Mitgliedstaaten können in ihren Evaluierungsbericht auch andere Maßnahmen wie Fortbildungs- oder Informationsveranstaltungen aufnehmen, die darauf abzielen, die Einhaltung der Vorschriften durch Fischereifahrzeuge und andere Wirtschaftsbeteiligte zu verbessern.
(3) Bei der jährlichen Bewertung der Wirksamkeit von gemeinsamen Einsatzplänen gemäß Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 768/2005 bezieht die EFCA die Evaluierungsberichte gemäß Absatz 1 ein.
(4) Die Kommission beruft einmal jährlich eine Sitzung des Ausschusses für Fischerei und Aquakultur ein, um die Tauglichkeit, Angemessenheit und Wirksamkeit des spezifischen Kontroll- und Inspektionsprogramms und dessen allgemeine Auswirkung auf die Einhaltung der Vorschriften durch Fischereifahrzeuge und andere Wirtschaftsbeteiligte auf der Grundlage der Evaluierungsberichte gemäß Absatz 1 zu bewerten. Die in Anhang II festgesetzten Zieleckwerte können entsprechend angepasst werden.
Artikel 14
Dieser Beschluss tritt am dritten Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Brüssel, den 19. Dezember 2012