PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 447/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se stanoví postup pro správce alternativních investičních fondů, kteří se rozhodnou, že se na ně bude vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 3 odst. 4 směrnice 2011/61/EU se správci alternativních investičních fondů (dále jen „správci“), kteří splňují podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice, mohou rozhodnout, že se na ně bude uvedená směrnice vztahovat (opt-in), aby mohli využívat poskytnutých práv. Pokud se tak rozhodnou, použije se na správce směrnice 2011/61/EU v plném rozsahu.
(2)
Směrnice 2011/61/EU stanoví postup pro udělování povolení správcům. Dokumenty a informace, které mají být v rámci uvedeného postupu poskytnuty, obsahují nezbytné podrobnosti o správci podávajícím žádost, a proto by stejné dokumenty a postup měly být použity pro případ rozhodnutí správce, že se na něj bude směrnice vztahovat. Neexistují zvláštní důvody týkající se rozhodnutí správce, že se na něj bude směrnice vztahovat, které by odůvodňovaly použití jiného postupu, než jaký se vztahuje na správce, objem jimiž spravovaných aktiv přesahuje prahové hodnoty stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU. Správci, kteří se rozhodnou, že se na ně bude směrnice 2011/61/EU vztahovat, by se proto měli řídit stejným postupem, jaký je stanoven pro správce, kteří mají povinnost požádat podle uvedené směrnice o povolení.
(3)
Správci, kteří mají právo rozhodnout se, že se na ně bude směrnice vztahovat, jsou správci, kteří byli dříve buď zaregistrováni v souladu s čl. 3 odst. 3 směrnice 2011/61/EU nebo měli povolení jako správcovské společnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (2). Je vhodné zamezit zdvojenému podávání zpráv a zohlednit dokumenty a informace, které správci již poskytli příslušným orgánům v rámci postupů registrace a udělování povolení, pokud jsou uvedené dokumenty a informace aktuální.
(4)
Příslušné orgány by měly přezkoumat žádost správce, aby se na něj směrnice vztahovala, a udělit v tomto smyslu povolení za stejných podmínek a podle stejného postupu jako v případě správců, objem jimiž spravovaných aktiv přesahuje prahové hodnoty stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU.
(5)
Je důležité vyjasnit vztah mezi postupem pro správce, kteří se rozhodnou, že se na ně směrnice bude vztahovat, a zrušením povolení uděleného správcům podle směrnice 2011/61/EU. Správce, jemuž bylo uděleno povolení podle směrnice 2011/61/EU a objem jímž spravovaných aktiv následně poklesne pod prahové hodnoty stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU, je nadále držitelem povolení a uvedená směrnice se na něj použije v plném rozsahu, dokud není povolení zrušeno. Ke zrušení povolení by nemělo dojít automaticky v důsledku toho, že objem aktiv spravovaných správcem, jenž je držitelem povolení, poklesne pod příslušnou prahovou hodnotu, ale pouze na žádost správce. Nemělo by tak být možné, aby správce požádal, aby se na něj směrnice vztahovala, pokud je držitelem povolení podle směrnice 2011/61/EU, zatímco správce, jehož povolení bylo na jeho žádost zrušeno, by měl mít stále možnost znovu požádat, aby se na něj směrnice 2011/61/EU vztahovala.
(6)
Směrnice 2011/61/EU ukládá členským státům, aby použily právní a správní předpisy, které uvedenou směrnici provádějí, ode dne 22. července 2013. Použití tohoto nařízení se proto také odkládá ke stejnému datu.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Postupy a podmínky pro rozhodnutí správce, že se na něj bude směrnice vztahovat
1. Správce alternativního investičního fondu (dále jen „správce“), který splňuje podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU a rozhodne se, že se na něj bude uvedená směrnice vztahovat (opt-in), podá příslušnému orgánu svého domovského státu žádost o povolení.
Žádost se řídí stejným postupem, jaký je stanoven v čl. 7 odst. 1 až 5 směrnice 2011/61/EU a v opatřeních přijatých v rámci jejího provádění.
2. Příslušný orgán domovského členského státu může správci uvedenému v odstavci 1 udělit výjimku z povinnosti předložit veškeré informace a dokumenty požadované podle článku 7 uvedené směrnice, pokud informace nebo dokumenty, na něž se výjimka vztahuje, již byly příslušnému orgánu předloženy pro účely registrace v souladu s čl. 3 odst. 3 uvedené směrnice nebo v rámci postupu povolování podle článku 5 směrnice 2009/65/ES a pokud jsou uvedené informace a dokumenty dosud aktuální, což správce písemně potvrdí.
3. Příslušný orgán domovského členského státu udělí povolení podle stejného postupu, jaký je stanoven v čl. 8 odst. 1 až 5 směrnice 2011/61/EU.
Článek 2
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije od 22. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 447/2013 DER KOMMISSION
vom 15. Mai 2013
zur Festlegung des Verfahrens für AIFM, die beschließen, sich der Richtlinie 2011/61/EU des Europäischen Parlaments und des Rates zu unterwerfen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2011/61/EU des Europäischen Parlaments und des Rates vom 8. Juni 2011 über die Verwalter alternativer Investmentfonds und zur Änderung der Richtlinien 2003/41/EG und 2009/65/EG und der Verordnungen (EG) Nr. 1060/2009 und (EU) Nr. 1095/2010 (1), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 5,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach Artikel 3 Absatz 4 der Richtlinie 2011/61/EU können Verwalter alternativer Investmentfonds (AIFM), die die in Artikel 3 Absatz 2 dieser Richtlinie genannten Voraussetzungen erfüllen, beschließen, sich der Richtlinie zu unterwerfen, um dadurch in den Genuss der durch sie gewährten Rechte zu kommen. Wenn ein AIFM sich der Richtlinie unterwirft, unterliegt er ihr in ihrer Gesamtheit.
(2)
Die Richtlinie 2011/61/EU sieht ein Zulassungsverfahren für AIFM vor. Die im Rahmen dieses Verfahrens vorzulegenden Unterlagen und Angaben liefern notwendige Einzelheiten zum antragstellenden AIFM; aus diesem Grund sollten die gleichen Unterlagen und das gleiche Verfahren auch genutzt werden, wenn ein AIFM sich der Richtlinie unterwerfen will. Für den Beschluss, sich der Richtlinie zu unterwerfen, gibt es keinen speziellen Grund, der es rechtfertigen würde, ein anderes Verfahren zu nutzen als das für AIFM, deren verwaltete Vermögenswerte über die in Artikel 3 Absatz 2 der Richtlinie 2011/61/EU vorgesehenen Schwellenwerte hinausgehen. Aus diesem Grund sollten AIFM, die beschließen, sich der Richtlinie 2011/61/EU zu unterwerfen, das Verfahren für AIFM anwenden, die nach der Richtlinie 2011/61/EU eine Zulassung beantragen müssen.
(3)
Das Recht, sich der Richtlinie zu unterwerfen, haben AIFM, die zuvor entweder nach Artikel 3 Absatz 3 der Richtlinie 2011/61/EU registriert oder nach der Richtlinie 2009/65/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Juli 2009 zur Koordinierung der Rechts- und Verwaltungsvorschriften betreffend bestimmte Organismen für gemeinsame Anlagen in Wertpapieren (OGAW) (2) als OGAW-Verwaltungsgesellschaften zugelassen waren. Eine Verdopplung der Meldepflichten sollte vermieden werden, und die Unterlagen und Angaben, die ein AIFM den zuständigen Behörden bereits im Rahmen des Registrierungs- und Zulassungsverfahrens übermittelt hat, sollten berücksichtigt werden, sofern sich diese noch auf aktuellem Stand befinden.
(4)
Die zuständigen Behörden sollten den Antrag auf Unterwerfung unter die Richtlinie prüfen und die diesbezügliche Erlaubnis unter den gleichen Bedingungen und nach dem gleichen Verfahren erteilen wie bei AIFM, deren verwaltete Vermögenswerte über die in Artikel 3 Absatz 2 der Richtlinie 2011/61/EU vorgesehenen Schwellenwerte hinausgehen.
(5)
Die Beziehung zwischen dem Verfahren für AIFM, die beschließen, sich der Richtlinie zu unterwerfen, und dem Widerruf einer Zulassung, die AIFM nach der Richtlinie 2011/61/EU erteilt wurde, muss klargestellt werden. Ein AIFM, dem nach der Richtlinie 2011/61/EU eine Zulassung erteilt wurde und dessen verwaltete Vermögenswerte danach unter die in Artikel 3 Absatz 2 der Richtlinie 2011/61/EU festgelegten Schwellenwerte fallen, behält seine Zulassung und unterliegt dieser Richtlinie weiter in ihrer Gesamtheit, solange die Zulassung nicht widerrufen wird. Der Widerruf einer Zulassung sollte nicht automatisch, wenn die von einem zugelassenen AIFM verwalteten Vermögenswerte unter die maßgebliche Schwelle fallen, sondern ausschließlich auf Antrag des AIFM erfolgen. Solange ein AIFM im Besitz einer Zulassung nach der Richtlinie 2011/61/EU ist, sollte er folglich nicht die Unterwerfung unter die Richtlinie beantragen können, während ein AIFM, dessen Zulassung auf seinen Antrag hin widerrufen wurde, nach wie vor die Unterwerfung unter die Richtlinie 2011/61/EU beantragen können sollte.
(6)
Nach der Richtlinie 2011/61/EU müssen die Mitgliedstaaten die Rechts- und Verwaltungsvorschriften zu ihrer Umsetzung ab dem 22. Juli 2013 anwenden. Der Geltungsbeginn der vorliegenden Verordnung wird deshalb auf dasselbe Datum gelegt.
(7)
Die in dieser Verordnung genannten Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Europäischen Wertpapierausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Verfahren und Voraussetzungen für eine Unterwerfung unter die Richtlinie
(1) Der Verwalter eines alternativen Investmentfonds (AIFM), der die in Artikel 3 Absatz 2 der Richtlinie 2011/61/EU genannten Voraussetzungen erfüllt und beschließt, sich dieser Richtlinie zu unterwerfen, stellt bei der zuständigen Behörde seines Herkunftsmitgliedstaats einen Zulassungsantrag.
Die Antragstellung erfolgt nach dem Verfahren, das in Artikel 7 Absätze 1 bis 5 der Richtlinie 2011/61/EU und in den zur Durchführung dieser Bestimmungen erlassenen Maßnahmen festgelegt ist.
(2) Die zuständige Behörde des Herkunftsmitgliedstaats kann einen in Absatz 1 genannten AIFM von der Pflicht zur Übermittlung aller in Artikel 7 der genannten Richtlinie verlangten Unterlagen und Angaben befreien, wenn die betreffenden Angaben oder Unterlagen der zuständigen Behörde bereits zu Registrierungszwecken gemäß Artikel 3 Absatz 3 dieser Richtlinie oder als Teil des Zulassungsverfahrens nach Artikel 5 der Richtlinie 2009/65/EG übermittelt wurden und diese Angaben und Unterlagen sich noch auf aktuellem Stand befinden, was vom AIFM schriftlich bestätigt wird.
(3) Die zuständige Behörde des Herkunftsmitgliedstaats erteilt die Erlaubnis nach dem in Artikel 8 Absätze 1 bis 5 der Richtlinie 2011/61/EU festgelegten Verfahren.
Artikel 2
Inkrafttreten und Geltung
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung gilt ab dem 22. Juli 2013.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 15. Mai 2013