NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1221/2014
ze dne 10. listopadu 2014,
kterým se pro rok 2015 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři a kterým se mění nařízení (EU) č. 1180/2013 a (EU) č. 43/2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada přijmout na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Nařízení Rady a Evropského parlamentu (EU) č. 1380/2013 (1) požaduje, aby byla opatření pro zachování zdrojů se přijímána s přihlédnutím k dostupnému vědeckému, technickému a ekonomickému poradenství, včetně zpráv vypracovaných Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) a jinými poradními orgány, a poradenství poskytnutého poradními sbory.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností každého členského státu pro každou populaci ryb nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by tedy měly být stanoveny v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 a s ohledem na zásady uvedené ve 2. bodě odůvodnění.
(5)
Pro lov malých pelagických druhů (sleď obecný a šprot obecný), tresky obecné a lososa obecného v Baltském moři platí povinnost vykládky, stanovená v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, ode dne 1. ledna 2015. Podle čl. 16 odst. 2 téhož nařízení mají být při zavedení povinnosti vykládky pro určitou rybí populaci rybolovná práva stanovena s ohledem na to, že ze způsobu stanovení rybolovných práv na základě vykládky se přešlo na způsob stanovení těchto práv na základě úlovků.
(6)
Pro populace podléhající specifickým víceletým plánům by měla být rybolovná práva určena v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. Omezení odlovu by tedy měla být stanovena v souladu s pravidly uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 (2) (plánem pro tresku obecnou v Baltském moři).
(7)
Vědecké doporučení o intenzitě rybolovu pro populace tresky obecné v Baltském moři, které poskytla Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES), určilo, že pokud by se povinnost vykládky vztahovala na konkrétní populaci, nepřispělo by stanovení nižších omezení intenzity k dosažení cílů reformované společné rybářské politiky. Proto je vhodné stanovit omezení intenzity pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 22-24 na úrovni roku 2014. Stanovení omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014 usnadní zavedení povinnosti vykládky a přispěje k dosažení cílů společné rybářské politiky stanovených v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
S ohledem na poskytnuté vědecké doporučení lze zavést flexibilitu v řízení intenzity rybolovu tresky obecné v Baltském moři v subdivizích ICES 22-24, aniž by byly ohroženy cíle plánu pro tresku obecnou a aniž by to vedlo ke zvýšení úmrtnosti způsobené rybolovem. Tato flexibilita by umožnila efektivnější řízení intenzity rybolovu v případech, kdy kvóty nejsou mezi loďstvo členského státu rozděleny rovnoměrně, a usnadnila by rychlé reakce na výměny kvót. Členským státům by proto mělo být dovoleno, aby přidělily rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkou dodatečné dny nepřítomnosti v přístavu, pokud je stejný počet dnů odejmut jiným rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkou.
(9)
V aktuálním vědeckém doporučení uvádí, že ICES nemohla stanovit biologické referenční hodnoty pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 25-32 a namísto toho doporučila, aby TAC pro tuto populaci tresky obecné vycházel z koncepce pro populace, o nichž jsou k dispozici jen omezené údaje. Neexistence biologických referenčních hodnot znemožňuje dodržovat pravidla týkající se stanovení rybolovných práv pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 25-32. Jelikož nestanovení rybolovných práv by mohlo představovat vážnou hrozbu pro udržitelnost této populace, je vhodné stanovit TAC pro tuto populaci tresky obecné na úrovni odpovídající přístupu vypracovanému a doporučenému ICES a stanovit omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014. Stanovení omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014 usnadní zavedení povinnosti vykládky, zajistí selektivnější rybolov a přispěje k dosažení cílů společné rybářské politiky stanovených v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(10)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (3), a zejména jeho články 33 a 34, pokud jde o zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je proto třeba upřesnit kódy týkající se vykládek populací, na něž se vztahuje toto nařízení, které mají členské státy používat při předávání údajů Komisi.
(11)
Nařízení Rady (ES) č. 847/96 (4) zavedlo dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů, včetně ustanovení o flexibilitě podle článku 3 pro populace, na něž se vztahuje preventivní TAC, a článku 4 pro populace, na něž se vztahuje analytický TAC. Podle článku 2 uvedeného nařízení má Rada při stanovení TAC rozhodnout, na které populace se nevztahují články 3 a 4, a to zejména na základě biologického stavu těchto populací. Ustanovení čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013 nedávno zavedla mechanismus meziroční flexibility pro všechny populace, na které se vztahuje povinnost vykládky. Ve snaze zabránit nadměrné flexibilitě, která by narušovala dodržování zásady rozumného a odpovědného využívání živých mořských biologických zdrojů, bránila dosažení cílů společné rybářské politiky a zhoršila biologický stav populací, by proto mělo být stanoveno, že se články 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 použijí na analytické TAC pouze tehdy, pokud není použita meziroční flexibilita podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(12)
Vědecké doporučení ohledně šprota obecného v Severním moři se týká období od července do června následujícího roku, ačkoli TAC se stanoví pro období od ledna do prosince. Nejnovější vědecké doporučení pro období od července 2014 do června 2015 uvádí, že TAC lze významně zvýšit. V druhé polovině roku 2014 tedy existuje větší dostupnost šprota obecného, než se předpokládalo. Jelikož tato populace je předmětem analytického hodnocení a nachází se v rámci bezpečných biologických limitů, jsou splněny podmínky pro uplatnění článků 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 umožňující meziroční flexibilitu kvót a taková flexibilita by měla být povolena, aby bylo v rámci rybolovu možné využít co nejefektivněji zvýšené dostupnosti šprota obecného. Nařízení (EU) č. 43/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Nařízení (EU) č. 43/2014 v současnosti umožňuje, aby určitý členský stát využil v roce 2015 ve vztahu k některým populacím veškerá nevyužitá množství až do výše 10 % kvóty, kterou měl daný členský stát k dispozici v roce 2014. Dne 6. srpna 2014 uvalila Ruská federace embargo na dovoz některých zemědělských produktů a produktů rybolovu z Unie. V důsledku toho bylo nemožné uskutečnit část vývozu, který producenti do Ruska plánovali uskutečnit během podzimu 2014, a v některých případech nebylo možné nalézt narychlo alternativní trhy. S ohledem na tyto výjimečné okolnosti a na naléhavost celé záležitosti je nutné umožnit určité úpravy pro rybářskou sezónu 2014. Vzhledem k pozitivnímu vědeckému doporučení a pozitivnímu přístupu příslušných pobřežních států je vhodné umožnit, a to výjimečně a pouze pro populace nejhůře nebo přímo postižené ruským embargem, zvýšení procentního podílu množství nevyužitých v roce 2014, která mohou být převedena do roku 2015. Toto výjimečné opatření je omezeno na rybářskou sezónu 2014. Předpokládá se, že toto opatření umožní nalézt nové trhy nebo přizpůsobit odlovy, pokud by embargo platilo dále i v roce 2015. Ze stejných důvodů by se měla v nařízení Rady (EU) č. 1180/2013 (5) zavést odpovídající možnost převést nevyužitá rybolovná práva. Nařízení (EU) č. 43/2014 a (EU) č. 1180/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14)
Aby se předešlo přerušení rybolovných činností a zajistila obživa rybářů Unie, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2015. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost bezprostředně po vyhlášení. Z důvodů uvedených ve 13. bodě odůvodnění by se ustanovení o možnosti převodu rybolovných práv nevyužitých v roce 2014 měla použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se pro rok 2015 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na rybářská plavidla Unie působící v Baltském moři.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„ICES“ Mezinárodní rada pro průzkum moří;
2)
„Baltským mořem“ oblasti ICES IIIb, IIIc a IIId;
3)
„subdivizí“ subdivize ICES v Baltském moři podle definice v příloze I nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 (6);
4)
„rybářským plavidlem“ jakékoli plavidlo vybavené pro účely obchodního využívání biologických mořských druhů;
5)
„rybářským plavidlem Unie“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a zapsané v Unii;
6)
„intenzitou rybolovu“ rozumí součin kapacity a činnosti rybářského plavidla; pro skupinu plavidel součet intenzit rybolovu všech rybářských plavidel ve skupině;
7)
„populací“ biologické mořské zdroje, které se vyskytují v dané oblasti řízení;
8)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství ryb z každé populace, které může být:
i)
uloveno během období jednoho roku v případě rybolovu podléhajícího povinnosti vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013; nebo
ii)
vyloženo během období jednoho roku v případě rybolovu nepodléhajícího povinnosti vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
9)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
10)
„dnem nepřítomnosti v přístavu“ každé nepřetržité období 24 hodin nebo jeho část, během něhož je rybářské plavidlo nepřítomno v přístavu.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA
Článek 4
TAC a jejich rozdělení
TAC, kvóty a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 5
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009;
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96 nebo podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
množství převedená podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96 nebo podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 6
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků, které nepodléhají povinnosti vykládky
Úlovky a vedlejší úlovky platýse evropského se uchovávají na palubě nebo vykládají pouze tehdy, pokud byl odlov proveden rybářskými plavidly Unie plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 7
Omezení intenzity rybolovu
Omezení intenzity rybolovu jsou stanovena v příloze II.
KAPITOLA III
FLEXIBILITA PŘI STANOVOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH PRÁV NĚKTERÝCH POPULACÍ
Článek 8
Změny nařízení (EU) č. 43/2014
Nařízení (EU) č. 43/2014 se změní takto:
1)
Článek 18a se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„m)
sled obecný v oblastech VIIa, VIIg, VIIh, VIIj a VIIk;
n)
kranas obecný ve vodách Unie oblastí IIa, Ia, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId a VIIIe; ve vodách Unie a mezinárodních vodách oblasti Vb; v mezinárodních vodách oblastí XII a XIV.“
;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Odchylně od odstavce 4 se procentní podíl ve výši 10 % zvyšuje o dalších 15 % pro populace uvedené v odst. 1 písm. c), d), f), g), j), k), m) a n).“
2)
V příloze IA se položka týkající se šprota obecného a souvisejících vedlejších úlovků ve vodách Unie oblastí IIa a IV nahrazuje tímto:
„Druh:
Šprot obecný a související vedlejší úlovky
Sprattus sprattus
Oblast:
Vody Unie oblastí IIa a IV
(SPR/2AC4-C)
Belgie
1 546 (8)
Dánsko
122 383 (8)
Německo
1 546 (8)
Francie
1 546 (8)
Nizozemsko
1 546 (8)
Švédsko
1 330 (7) (8)
Spojené království
5 103 (8)
Unie
135 000
Norsko
9 000
TAC
144 000
Analytický TAC
Článek 9
Změny nařízení (EU) č. 1180/2013
Nařízení (EU) č. 1180/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
Flexibilita při stanovování rybolovných práv některých populací
1. Tento článek se vztahuje na populace:
a)
sledě obecného v subdivizích ICES 30-31;
b)
sledě obecného ve vodách Unie subdivizí ICES 25-27, 28.2, 29 a 32;
c)
sledě obecného v subdivizi ICES 28.1;
d)
šprota obecného ve vodách Unie subdivizí ICES 22-32.
2. Veškerá množství až do výše 25 % kvóty členského státu pro populace určené v odstavci 1, která nebyla v roce 2014 využita, se přičítají pro účely výpočtu kvóty dotčeného členského státu pro příslušnou populaci v roce 2015. Při určování využitých a nevyužitých množství podle tohoto odstavce se zohlední veškerá množství, která byla převedena jiným členským státům podle čl. 16 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (9), jakož i veškerá množství, která byla odečtena v souladu s články 37, 105 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Článek 4 nařízení (ES) č. 847/96 se u dotčených členských států pro populace určené v odstavci 1 tohoto článku nepoužije.
(9) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).“" 						
2)
V příloze I se vkládá následující poznámka pod čarou pro položky týkající se těchto populací: sleď obecný v subdivizích 30-31, sleď obecný ve vodách Unie v subdivizích 25-27, 28.2, 29 a 32, sleď obecný v subdivizi 28.1 a šprot obecný ve vodách Unie v subdivizích 22-32:
„Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije.
Článek 4 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije.“
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Předávání údajů
Zasílají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje týkající se vykládek množství odlovených nebo vyložených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
Článek 11
Flexibilita
1. Není-li v příloze I tohoto nařízení uvedeno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení na populace, na které se vztahuje analytický TAC.
2. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 3 a článku 4 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužijí, pokud členský stát používá meziroční flexibilitu stanovenou v čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Články 8 a 9 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. listopadu 2014.
VERORDNUNG (EU) Nr. 1221/2014 DES RATES
vom 10. November 2014
zur Festsetzung der Fangmöglichkeiten für bestimmte Fischbestände und Bestandsgruppen in der Ostsee für das Jahr 2015 und zur Änderung der Verordnung (EU) Nr. 43/2014 und (EU) Nr. 1180/2013
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 43 Absatz 3,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Artikel 43 Absatz 3 des Vertrags sieht vor, dass der Rat auf Vorschlag der Kommission Maßnahmen zur Festsetzung und Aufteilung der Fangmöglichkeiten in der Fischerei erlässt.
(2)
Nach der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates (1) sind Bestandserhaltungsmaßnahmen unter Berücksichtigung der verfügbaren wissenschaftlichen, technischen und wirtschaftlichen Gutachten erlassen, einschließlich gegebenenfalls der Berichte des Wissenschafts-, Technik- und Wirtschaftsausschusses für Fischerei (im Folgenden „STECF“) und anderer Beratungsgremien so wie der Empfehlungen der Beiräte zu erlassen.
(3)
Es ist Aufgabe des Rates, Maßnahmen zur Festsetzung und Aufteilung der Fangmöglichkeiten, gegebenenfalls einschließlich bestimmter funktional damit verbundener Bedingungen, zu erlassen. Die Aufteilung der Fangmöglichkeiten auf die Mitgliedstaaten sollte für jeden Mitgliedstaat für jeden Fischbestand bzw. jede Fischerei eine relative Stabilität der Fischereitätigkeit gewährleisten und die Ziele der Gemeinsamen Fischereipolitik gemäß der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 gebührend berücksichtigen.
(4)
Die zulässigen Gesamtfangmengen (im Folgenden „TAC“) sollten daher im Einklang mit der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 und unter Berücksichtigung der in Erwägungsgrund 1 genannten Grundsätze festgelegt werden.
(5)
Für kleine pelagische Arten (Hering und Sprotte), Dorsch und Lachs in der Ostsee gilt die Pflicht zur Anlandung gemäß Artikel 15 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 ab dem 1. Januar 2015. Gemäß Artikel 16 Absatz 2 der genannten Verordnung wird, wenn die Pflicht zur Anlandung für einen Fischbestand eingeführt wird, bei der Festsetzung der Fangmöglichkeiten dem Umstand Rechnung getragen, dass diese Festsetzung nicht mehr die Anlandungen, sondern die Fänge widerspiegelt.
(6)
Die Fangmöglichkeiten für Bestände, für die spezifische Mehrjahrespläne erstellt wurden, sollten gemäß den Bestimmungen dieser Pläne festgesetzt werden. Dementsprechend sollten die Fangbeschränkungen gemäß den Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1098/2007des Rates (2) (im Folgenden „Ostsee Dorschplan“) festgelegt werden.
(7)
In dem wissenschaftlichen Gutachten, das in Bezug auf den Fischereiaufwand für Dorschbestände in der Ostsee vom Internationalen Rat für Meeresforschung (im Folgenden „ICES“) vorgelegt wurde, ist angegeben, dass in den Fällen, in denen eine Pflicht zur Anlandung für einen spezifischen Bestand Anwendung findet, die Festlegung geringerer Aufwandsbeschränkungen nicht zur Verwirklichung der Ziele der reformierten Gemeinsamen Fischereipolitik beitragen würde. Daher ist es angebracht, die Aufwandbeschränkungen für Dorschbestände in den ICES-Unterdivisionen 22 bis 24 auf den Stand von 2014 festzusetzen. Die Festsetzung der Fischereiaufwandsbeschränkungen auf den Stand von 2014 wird die Einführung der Pflicht zur Anlandung erleichtern und zur Verwirklichung der Ziele der Gemeinsamen Fischereipolitik gemäß der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 beitragen.
(8)
Unter Berücksichtigung der wissenschaftlichen Gutachten kann der Fischereiaufwand für die Dorschbestände in den ICES-Unterdivisionen 22 bis 24 der Ostsee flexibel gesteuert werden, ohne die Ziele des Ostsee Dorschplans in Frage zu stellen und ohne dass dies zu einer Zunahme der fischereilichen Sterblichkeit führt. Durch diese Flexibilität könnte der Fischereiaufwand effizienter gesteuert werden, wenn die Quoten nicht gleichmäßig auf die Fischereiflotte eines Mitgliedstaats aufgeteilt sind, und es könnte rasch auf den Tausch von Quoten reagiert werden. Daher sollte ein Mitgliedstaat einem Fischereifahrzeug unter seiner Flagge eine höhere Zahl von Tagen außerhalb des Hafens zuteilen können, wenn die gleiche Zahl von Tagen außerhalb des Hafens anderen Schiffen unter seiner Flagge entzogen wird.
(9)
Aus den jüngsten wissenschaftlichen Gutachten geht hervor, dass der ICES die biologischen Referenzgrößen für den Dorschbestand in den ICES-Unterdivisionen 25 bis 32 nicht festlegen konnte, sondern vielmehr empfohlen hat, dass die TAC für diesen Dorschbestand sich auf die Methode bei begrenzter Datenlage stützen sollten. In Ermangelung biologischer Referenzgrößen ist es unmöglich, die Regeln für die Festsetzung der Fangmöglichkeiten für den Dorschbestand in den ICES-Unterdivisionen 25 bis 32 einzuhalten. Da die Nichtfestsetzung der Fangmöglichkeiten eine ernsthafte Bedrohung für die Nachhaltigkeit dieses Bestands darstellen könnte, ist es angezeigt, die TAC für diesen Dorschbestand in Höhe des vom ICES entwickelten und empfohlenen Ansatzes sowie die Fischereiaufwandsbeschränkungen auf den Stand von 2014 festzusetzen. Die Festsetzung der Fischereiaufwandsbeschränkungen auf den Stand von 2014 wird die Einführung der Pflicht zur Anlandung erleichtern, selektivere Fangmethoden vorsehen und zur Verwirklichung der Ziele der Gemeinsamen Fischereipolitik gemäß der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 beitragen.
(10)
Für die Nutzung der in der vorliegenden Verordnung festgesetzten Fangmöglichkeiten gilt die Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 des Rates (3), insbesondere Artikel 33 und 34 dieser Verordnung, betreffend die Aufzeichnung von Fangmengen und Fischereiaufwand und betreffend die Daten über ausgeschöpfte Fangmöglichkeiten. Deshalb müssen die Codes festgelegt werden, die die Mitgliedstaaten zu verwenden haben, wenn sie der Kommission Daten über Anlandungen übermitteln, die unter diese Verordnung fallende Bestände betreffen.
(11)
Durch die Verordnung (EG) Nr. 847/96 des Rates (4) wurden zusätzliche Bestimmungen für die jahresübergreifende Verwaltung der TAC festgelegt, darunter die Flexibilitätsbestimmungen nach den Artikeln 3 und 4 für vorsorgliche bzw. analytische TAC. Gemäß Artikel 2 der genannten Verordnung legt der Rat bei der Festsetzung der TAC fest, für welche Bestände die Artikel 3 und 4 nicht gelten, insbesondere in Anbetracht der biologischen Lage der Bestände. In jüngerer Zeit wurde der jahresübergreifende Flexibilitätsmechanismus für alle Bestände eingeführt, für welche die Pflicht zur Anlandung gemäß Artikel 15 Absatz 9 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 gilt. Um daher zu vermeiden, dass durch übermäßige Flexibilität der Grundsatz der rationellen und verantwortungsbewussten Nutzung der biologischen Meeresschätze beeinträchtigt, die Verwirklichung der Ziele der Gemeinsamen Fischereipolitik behindert und die biologische Lage der Bestände verschlechtert wird, sollte klargestellt werden, dass die Artikel 3 und 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 nur für analytische TAC Anwendung finden, wenn die jahresübergreifende Flexibilität nach Artikel 15 Absatz 9 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 nicht angewendet wird.
(12)
Das wissenschaftliche Gutachten betreffend Sprotten in der Nordsee umfasst den Zeitraum von Juli bis Juni des Folgejahres, auch wenn die TAC für den Zeitraum von Januar bis Dezember festgelegt wird. Im neuesten wissenschaftlichen Gutachten für den Zeitraum von Juli 2014 bis Juni 2015 ist angegeben, dass die TAC deutlich angehoben werden können. Daher gibt es in der zweiten Jahreshälfte 2014 eine größere Verfügbarkeit von Sprotten als prognostiziert. Da dieser Bestand einer analytischen Abschätzung unterliegt und innerhalb sicherer biologischer Grenzen liegt, sind die Bedingungen für die Anwendung der Artikel 3 und 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96, die eine jahresübergreifende Quotenflexibilität erlauben, erfüllt und sollten zulässig sein, um es der Fischerei zu ermöglichen, die größere Verfügbarkeit von Sprotten so effizient wie möglich zu nutzen. Die Verordnung (EU) Nr. 43/2014 des Rates (5) sollte daher entsprechend geändert werden.
(13)
Die Verordnung (EU) Nr. 43/2014 gestattet derzeit in Bezug auf bestimmte Bestände, dass ein Mitgliedstaat ungenutzte Mengen von 2015 bis zu 10 % der ihm 2014 verfügbaren Quote nutzt. Am 6. August 2014 verhängte die Russische Föderation ein Embargo auf den Import bestimmter landwirtschaftlicher und Fischereierzeugnisse aus der Union. Infolgedessen sind einige Exporte, die die Hersteller im Herbst 2014 nach Russland tätigen wollten, nicht mehr möglich und in einigen Fällen können alternative Märkte kurzfristig nicht gefunden werden. Angesichts dieser außergewöhnlichen Umstände und der Dringlichkeit der Angelegenheit ist es erforderlich, dass bestimmte Anpassungen für die Fangsaison 2014 zugelassen werden. Im Hinblick auf ein positives wissenschaftliches Gutachten sowie einen positiven Ansatz der betreffenden Küstenstaaten sollte ausnahmsweise und lediglich in Bezug auf die Bestände, die am stärksten oder direkt vom russischen Embargo betroffen sind, eine Aufstockung des Prozentsatzes der 2014 ungenutzten Mengen, die auf 2015 übertragen werden können, gestattet werden. Diese außergewöhnliche Maßnahme ist auf die Fangsaison 2014 begrenzt. Es wird erwartet, dass dies die Möglichkeit bietet, neue Märkte zu finden oder Fangmengen anzupassen, falls das Embargo 2015 weiterhin Anwendung finden sollte. Aus denselben Gründen sollte eine entsprechende Möglichkeit der Übertragung ungenutzter Fangmöglichkeiten in die Verordnung (EU) Nr. 1180/2013 des Rates (6) eingeführt werden. Die Verordnung (EU) Nr. 43/2014 und Verordnung (EU) Nr. 1180/2013 sollten daher entsprechend geändert werden.
(14)
Um eine Unterbrechung der Fangtätigkeiten zu vermeiden und den Lebensunterhalt der Fischer in der Union zu sichern, sollte diese Verordnung ab dem 1. Januar 2015 gelten. Aus Gründen der Dringlichkeit sollte diese Verordnung unmittelbar nach ihrer Veröffentlichung in Kraft treten. Aus den in Erwägungsgrund 13 genannten Gründen sollten die Bestimmungen betreffend die Übertragung von 2014 ungenützten Fangmöglichkeiten ab dem 1. Januar 2014 gelten -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung werden die Fangmöglichkeiten für bestimmte Fischbestände und Fischbestandsgruppen in der Ostsee für das Jahr 2015 festgesetzt.
Artikel 2
Geltungsbereich
Diese Verordnung gilt für Unionsschiffe, die in der Ostsee fischen.
Artikel 3
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke dieser Verordnung gelten folgende Begriffsbestimmungen:
1.
„ICES“ den Internationalen Rat für Meeresforschung;
2.
„Ostsee“ die ICES-Gebiete IIIb, IIIc und IIId;
3.
„Unterdivision“ ein ICES-Teilgebiet der Ostsee gemäß Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2187/2005 des Rates (7);
4.
„Fischereifahrzeug“ jedes Schiff, das für die kommerzielle Nutzung biologischer Meeresschätze ausgerüstet ist;
5.
„Fischereifahrzeug der Union“ ein Fischereifahrzeug, das die Flagge eines Mitgliedstaats führt und in der Union registriert ist;
6.
„Fischereiaufwand“ das Produkt aus Kapazität und Tätigkeit eines Fischereifahrzeugs; für eine Gruppe von Fischereifahrzeugen ist es die Summe des Fischereiaufwands aller Fischereifahrzeuge in der Gruppe;
7.
„Bestand“ einen biologischen Meeresschatz, die im Meer in einem bestimmten Bewirtschaftungsgebiet vorkommt;
8.
„zulässige Gesamtfangmenge“ (im Folgenden „TAC“) die Menge eines jeden Bestands, die
i)
im Zeitraum eines Jahres in Fischereien, die der Pflicht zur Anlandung gemäß Artikel 15 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 unterliegen, gefangen werden darf oder
ii)
im Zeitraum eines Jahres in Fischereien, die nicht der Pflicht zur Anlandung gemäß Artikel 15 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 unterliegen, angelandet werden darf.
9.
„Quote“ ein der Union, einem Mitgliedstaat oder einem Drittland zugeteilter Anteil an der TAC;
10.
„Tage außerhalb des Hafens“ sind ein zusammenhängender Zeitraum von 24 Stunden oder ein Teil davon, während dessen sich ein Fischereifahrzeug nicht in einem Hafen befindet.
KAPITEL II
FANGMÖGLICHKEITEN
Artikel 4
TACs und Aufteilung
Die TAC, die Quoten und die gegebenenfalls funktional damit verbundenen Bedingungen sind in Anhang I festgelegt.
Artikel 5
Besondere Aufteilungsvorschriften von Fangmöglichkeiten
Die Aufteilung der Fangmöglichkeiten auf die Mitgliedstaaten nach der vorliegenden Verordnung lässt Folgendes unberührt:
a)
Tausch von zugewiesenen Fangmöglichkeiten gemäß Artikel 16 Absatz 8 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013;
b)
Abzüge und Neuaufteilungen gemäß Artikel 37 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009;
c)
zusätzliche Anlandungen, die gemäß Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 oder gemäß Artikel 15 Absatz 9 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 zulässig sind;
d)
zurückbehaltene Mengen gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 oder übertragene Mengen gemäß Artikel 15 Absatz 9 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013;
e)
Abzüge gemäß den Artikeln 105, 106 und 107 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009.
Artikel 6
Bedingungen für die Anlandung der Fänge und Beifänge, die nicht der Pflicht zur Anlandung unterliegen
Fänge und Beifänge von Scholle dürfen nur dann an Bord behalten oder angelandet werden, wenn sie von Fischereifahrzeugen der Union unter der Flagge eines Mitgliedstaats gefangen wurden, der über eine noch nicht ausgeschöpfte Quote verfügt.
Artikel 7
Fischereiaufwandsbeschränkungen
Die Fischereiaufwandsbeschränkungen sind in Anhang II festgelegt.
KAPITEL III
FLEXIBILITÄT BEI DER FESTSETZUNG VON FANGMÖGLICHKEITEN FÜR BESTIMMTE BESTÄNDE
Artikel 8
Änderungen der Verordnung (EU) Nr. 43/2014
Die Verordnung (EU) Nr. 43/2014 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 18a wird wie folgt geändert:
a)
In Absatz 1 werden folgende Unterabsätze angefügt:
„m)
Hering in Gebieten VIIa, VIIg, VIIh, VIIj und VIIk;
n)
Stöcker in Unionsgewässern IIa, IVa, VI, VIIa/c, VII e/k, VIIIa, VIIIb, VIIId und VIIIe; in Unionsgewässern und internationalen Gewässern Vb; in internationalen Gewässern XII und XIV.“
;
b)
Folgender Absatz wird eingefügt:
„(7) Abweichend von Absatz 4 wird der Prozentsatz von 10 % um zusätzliche 15 % in Bezug auf die in Absatz 1 Buchstaben c, d, f, g, j, k, m und n genannten Bestände angehoben.“
;
2.
In Anhang IA erhält der Eintrag für Sprotte und dazugehörige Beifänge in den Unionsgewässern IIa und IV folgende Fassung:
„Art:
Sprotte und dazugehörige Beifänge
Sprattus sprattus
Gebiet:
IIa und IV (Unionsgewässer)
(SPR/2AC4-C)
Belgien
1 546 (9)
Dänemark
122 383 (9)
Deutschland
1 546 (9)
Frankreich
1 546 (9)
Niederlande
1 546 (9)
Schweden
1 330 (8) (9)
Vereinigtes Königreich
5 103 (9)
Union
135 000
Norwegen
9 000
TAC
144 000
Analytische TAC
Artikel 9
Änderungen der Verordnung (EU) Nr. 1180/2013
Die Verordnung (EU) Nr. 1180/2013 wird wie folgt geändert:
1.
Folgender Artikel wird eingefügt:
„Artikel 5a
Flexibilität bei der Festsetzung von Fangmöglichkeiten für bestimmte Bestände
(1) Dieser Artikel gilt für die folgenden Bestände:
a)
Hering in den ICES-Unterdivisionen 30-31;
b)
Hering in Unionsgewässern der ICES-Unterdivisionen 25-27, 28.2, 29 und 32;
c)
Hering in der ICES-Unterdivision 28.1;
d)
Sprotte in Unionsgewässern der ICES-Unterdivisionen 22-32:
(2) Mengen bis 25 % der Quote eines Mitgliedstaats der in Absatz 1 genannten Bestände, die 2014 nicht genutzt wurden, werden für die Zwecke der Berechnung der Quote des betreffenden Mitgliedstaats für den entsprechenden Bestand für 2015 hinzugefügt. Alle Mengen, die gemäß Artikel 16 Absatz 8 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates (10) auf andere Mitgliedstaaten übertragen werden, sowie alle Mengen, die gemäß den Artikeln 37, 105 und 107 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 abgezogen werden, werden zum Zweck der Festsetzung der in Anspruch genommenen Mengen und der nicht in Anspruch genommenen Mengen des vorliegenden Absatzes berücksichtigt.
(3) Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 gilt nicht für die in Absatz 1 dieses Artikels genannten Bestände in Bezug auf die betreffenden Mitgliedstaaten.
(10) Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 11. Dezember 2013 über die Gemeinsame Fischereipolitik und zur Änderung der Verordnungen (EG) Nr. 1954/2003 und (EG) Nr. 1224/2009 des Rates sowie zur Aufhebung der Verordnungen (EG) Nr. 2371/2002 und (EG) Nr. 639/2004 des Rates und des Beschlusses 2004/585/EG des Rates (ABl. L 354 vom 28.12.2013, S. 22).“" 						
2.
In Anhang I wird die folgende Fußnote in Bezug auf Einträge betreffend die folgenden Bestände aufgenommen: Hering in den Unterdivisionen 30-31, Hering in Unionsgewässern der Unterdivisionen 25-27, 28.2, 29 und 32; Hering in Unterdivision 28.1; Sprotte in Unionsgewässern der Unterdivisionen 22-32:
„Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 gilt nicht.
Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 gilt nicht.“
KAPITEL IV
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 10
Datenübermittlung
Wenn die Mitgliedstaaten der Kommission gemäß den Artikeln 33 und 34 der Verordnung (EG) Nr. 1224/2009 Daten über die gefangenen oder angelandeten Mengen der Bestände übermitteln, verwenden sie die in Anhang I der vorliegenden Verordnung angegebenen Bestandscodes.
Artikel 11
Flexibilität
(1) Sofern in Anhang I der vorliegenden Verordnung nichts anderes festgelegt ist, gilt Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 für Bestände, die unter eine vorsorgliche TAC fallen, und gelten Artikel 3 Absätze 2 und 3 sowie Artikel 4 jener Verordnung für Bestände, die unter eine analytische TAC fallen.
(2) Artikel 3 Absätze 2 und 3 und Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 gelten nicht, wenn ein Mitgliedstaat die jahresübergreifende Flexibilität nach Artikel 15 Absatz 9 der Verordnung (EU) Nr. 1380/2013 nutzt.
Artikel 12
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2015.
Artikel 8 und 9 gelten jedoch ab dem 1. Januar 2014.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 10. November 2014.