NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 729/2014
ze dne 24. června 2014
o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh
(přepracované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (1) bylo několikrát podstatně změněno (2). Vzhledem k novým změnám by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Podle čl. 128 odst. 2 Smlouvy mohou členské státy vydávat euromince za podmínky, že Evropská centrální banka (ECB) schválí objem emise. Rada přijme na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a ECB opatření k harmonizaci nominálních hodnot a technických specifikací všech mincí určených pro peněžní oběh v míře nezbytné k zajištění jejich plynulého oběhu v Unii.
(3)
Eurobankovky se vydávají v rozmezí od pěti eur do pěti set eur. Je třeba, aby nominální hodnoty bankovek a mincí umožňovaly snadné provádění hotovostních plateb částek vyjádřených v eurech a centech.
(4)
Jednotná soustava mincí Unie by měla vzbuzovat důvěru veřejnosti a zahrnovat technologické inovace, které zajistí, aby byla je bezpečná, spolehlivá a účinná.
(5)
Přijetí této soustavy veřejností je jedním z hlavních cílů mincovní soustavy Unie. Důvěra veřejnosti k soustavě závisí na fyzických vlastnostech euromincí, které by měly být pro uživatele co nejpříjemnější.
(6)
Byli konzultováni sdružení spotřebitelů, Evropská unie nevidomých a zástupci výrobců prodejních automatů, aby byly vzaty v úvahu zvláštní požadavky významných kategorií uživatelů mincí. Pro zajištění plynulého přechodu na euro a pro usnadnění přijetí mincovní soustavy uživateli bylo třeba zajistit snadné rozlišování mezi mincemi na základě viditelných a hmatatelných znaků.
(7)
Euromince jsou snáze rozlišitelné a je možné si na ně snáze zvyknout vzhledem k souvislosti mezi jejich průměrem a nominální hodnotou.
(8)
Jsou zapotřebí určité zvláštní ochranné prvky, aby se omezil prostor pro padělání, pokud jde o mince v nominální hodnotě 1 euro a 2 eura vzhledem k jejich vysoké hodnotě. Třívrstvé mince a kombinace dvou odlišných barev u jedné mince jsou považovány za nejúčinnější dostupné ochranné prvky proti padělání.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/27/ES (3) omezuje používání niklu v některých výrobcích s ohledem na to, že by nikl mohl za určitých podmínek vyvolávat alergie. Zmíněná směrnice se nevztahuje na mince. Zdá se však být žádoucí snížit ze zdravotních důvodů obsah niklu v mincích.
(10)
Skutečnost, že mince mají jednu společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu, je vhodným vyjádřením myšlenky evropské měnové unie mezi členskými státy. Společné evropské strany euromincí obsahují jak název jednotné měny, tak nominální hodnotu mince. Na národní straně by se již neměl opakovat ani název jednotné měny, ani nominální hodnota mince.
(11)
Na národní straně mince by měl být jasně vyznačen název vydávajícího členského státu, aby uživatelé mincí mohli v případě zájmu vydávající členský stát snadno rozpoznat.
(12)
Vlys hrany euromincí by měl být považován za součást národní strany, a nemělo by na něm proto být znovu uvedeno označení hodnoty s výjimkou dvoueurové mince za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ nebo údaj „euro“ uvedený v příslušné abecedě.
(13)
O vzorech na národních stranách mincí rozhodují jednotlivé členské státy, jejichž měnou je euro, a tyto vzory by měly zohledňovat skutečnost, že euromince obíhají v celé eurozóně, a nikoli pouze ve vydávajícím členském státě. Aby bylo zajištěno, že také národní strana je okamžitě rozpoznatelná jako euromince, měl by vzor být zcela lemován dvanácti hvězdami vlajky Unie.
(14)
Aby se usnadnilo rozpoznávání oběžných mincí a aby byla zajištěna řádná kontinuita ražby v mincovnách, mělo by být členským státům umožněno měnit vzory používané na národních stranách běžných oběžných mincí pouze jednou za patnáct let s výjimkou případů, kdy se změní hlava státu zobrazená na minci. Tím by však neměly být dotčeny změny nezbytné k tomu, aby se zabránilo padělání mincí. O změnách vzoru společných stran by měla rozhodovat Rada, přičemž by hlasovací práva měla být omezena na členské státy, jejichž měnou je euro.
(15)
Jednotlivým členským státům by však mělo být umožněno vydávat pamětní mince pro připomenutí významných příležitostí národního nebo evropského významu, přičemž pamětní mince vydané společně všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, by měly být určeny pouze pro příležitosti nejvyššího evropského významu. K tomuto účelu jsou nejvhodnější dvoueurové mince, především pro svůj velký průměr a technické charakteristiky, které poskytují odpovídající ochranu proti padělání.
(16)
Vzhledem k tomu, že euromince obíhají v celé eurozóně, a s cílem zabránit používání nevhodných vzorů by měly vydávající členské státy informovat sebe navzájem a Komisi o návrzích vzorů národních stran euromincí s dostatečným předstihem před plánovaným datem jejich vydání. Komise by měla ověřit, zda jsou tyto návrhy vzorů v souladu s technickými požadavky podle tohoto nařízení. Návrhy vzorů by měly být Komisi předloženy s dostatečným předstihem před plánovaným datem vydání, aby měl vydávající členský stát dostatek času k provedení změny vzoru v případě, že se to ukáže jako nezbytné.
(17)
Dále je třeba stanovit jednotné podmínky pro schvalování vzorů národních stran euromincí s cílem zabránit tomu, aby byly vybírány vzory, které by mohly být v některých členských státech považovány za nevhodné. Vzhledem ke skutečnosti, že natolik citlivá otázka, jakou je vzor národní strany euromicí, spadá do pravomoci vydávajících členských států, by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Radě. Prováděcí rozhodnutí přijímaná na tomto základě Radou úzce souvisejí s akty, které Rada přijímá na základě čl. 128 odst. 2 Smlouvy. Na přijímání těchto rozhodnutí Radou by se tudíž mělo vztahovat pozastavení hlasovacích práv členů Rady zastupujících členské státy, jejichž měnou není euro, jak je uvedeno v čl. 139 odst. 4 Smlouvy. Tento postup by měl vydávajícím členským státům umožnit, aby svůj vzor v případě nutnosti ve stanovené lhůtě změnily,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Série euromincí zahrnuje osm nominálních hodnot v rozmezí od jednoho centu do dvou eur, které splňují technické specifikace stanovené v příloze I.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„oběžnými mincemi“ euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou uvedeny v článku 1;
2)
„běžnými mincemi“ oběžné mince s výjimkou pamětních mincí;
3)
„pamětními mincemi“ oběžné mince, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 9.
Článek 3
Oběžné mince mají společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu.
Článek 4
1. Na národní straně oběžných mincí se znovu neuvádí nominální hodnota mince ani jakákoli její část. Neopakuje se ani název jednotné měny nebo její podjednotky, pokud potřeba takového označení nevychází z používání rozdílné abecedy.
2. Odchylně od odstavce 1 může vlys hrany dvoueurové euromince obsahovat označení nominální hodnoty za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ nebo údaj „euro“ uvedený v příslušné abecedě nebo obé.
Článek 5
Národní strana všech nominálních hodnot oběžných mincí obsahuje označení vydávajícího členského státu ve formě názvu členského státu nebo jeho zkratky.
Článek 6
1. Národní strana oběžných mincí obsahuje kruh dvanácti hvězd, které zcela lemují národní vzor, a to včetně označení roku a názvu vydávajícího členského státu. Tato skutečnost nebrání tomu, aby některé prvky vzoru přesahovaly do kruhu hvězd, a to pod podmínkou, že jsou všechny hvězdy zřetelně a plně viditelné. Dvanáct hvězd je zobrazeno stejně jako na vlajce Unie.
2. Vzory národních stran oběžných mincí se vyberou s přihlédnutím k tomu, že euromince obíhají ve všech členských státech, jejichž měnou je euro.
Článek 7
1. Změny vzorů národních stran běžných mincí lze provádět pouze jednou za patnáct let, aniž jsou dotčeny změny nezbytné k tomu, aby se zabránilo padělání mincí.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, lze změny vzorů národních stran běžných mincí provádět v případě, že dojde ke změně hlavy státu zobrazené na minci. Dočasné uvolnění či provizorní obsazení funkce hlavy státu nedává žádné dodatečné právo k provedení této změny.
Článek 8
Vydávající členské státy aktualizují své národní strany oběžných mincí, aby byly plně v souladu s tímto nařízením do 20. června 2062.
Článek 9
1. Pamětní mince zobrazují jiný národní vzor než ten, který je použit na běžných mincích, a připomínají pouze významné příležitosti národního nebo evropského významu. Pamětní mince vydané společně všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, připomínají pouze příležitosti nejvyššího evropského významu a jejich vzorem nesmějí být dotčeny případné ústavní požadavky těchto členských států.
2. Vlys hrany pamětních mincí je shodný s vlysem hrany běžných mincí.
3. Pamětní mince mohou být pouze v nominální hodnotě dvou eur.
Článek 10
1. Členské státy se vzájemně informují o návrzích vzorů nových národních stran oběžných mincí včetně vlysu hrany mince a v případě pamětních mincí o odhadovaném objemu emise, a to před formálním schválením těchto vzorů.
2. Pravomoc schvalovat vzory nových či pozměněných národních stran oběžných mincí se svěřuje Radě, která rozhoduje kvalifikovanou většinou v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 3 až 7.
Při přijímání rozhodnutí podle tohoto článku se pozastavují hlasovací práva členských států, jejichž měnou není euro.
3. Pro účely odstavce 1 vydávající členský stát předloží návrhy vzorů oběžných mincí Radě, Komisi a ostatním členským státům, jejichž měnou je euro, zpravidla nejpozději tři měsíce před plánovaným datem vydání.
4. Do sedmi dní od předložení návrhů podle odstavce 3 může kterýkoli členský stát, jehož měnou je euro, vznést k návrhu vzoru předloženému vydávajícím členským státem námitku v odůvodněném stanovisku určeném Radě a Komisi, pokud je pravděpodobné, že daný návrh vzoru vyvolá mezi jeho občany nepříznivé reakce.
5. Pokud se Komise domnívá, že návrh vzoru nesplňuje technické požadavky stanovené tímto nařízením, musí do sedmi dní od předložení návrhu podle odstavce 3 předložit Radě negativní hodnocení.
6. Pokud není Radě ve lhůtě podle odstavců 4 a 5 předloženo odůvodněné stanovisko ani negativní hodnocení, považuje se rozhodnutí, kterým se návrh schvaluje, za přijaté Radou dnem následujícím po dni uplynutí lhůty podle odstavce 5.
7. Ve všech ostatních případech Rada neprodleně rozhodne o schválení návrhu vzoru, pokud do sedmi dní od předložení odůvodněného stanoviska nebo negativního hodnocení vydávající členský stát svůj předložený návrh nestáhne a Radu neinformuje o svém úmyslu předložit nový návrh vzoru.
8. Všechny příslušné informace týkající se nových vzorů národních stran oběžných mincí zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 11
Články 4, 5 a 6 a čl. 9 odst. 2:
a)
se nepoužijí na oběžné mince, které byly vydány nebo vyrobeny před 19. červnem 2012;
b)
se během přechodného období, které skončí dne 20. června 2062, nepoužijí na vzory, které se ke dni 19. června 2012 na oběžných mincích již legálně používaly.
Oběžné mince, které byly vydány nebo vyrobeny během přechodného období, mohou zůstat zákonným platidlem bez jakéhokoliv časového omezení.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 975/98 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 24. června 2014.
VERORDNUNG (EU) Nr. 729/2014 DES RATES
vom 24. Juni 2014
über die Stückelungen und technischen Merkmale der für den Umlauf bestimmten Euro-Münzen
(Neufassung)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 128 Absatz 2,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments,
nach Stellungnahme der Europäischen Zentralbank,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 975/98 des Rates vom 3. Mai 1998 über die Stückelungen und technischen Merkmale der für den Umlauf bestimmten Euro-Münzen (1) ist mehrfach und in wesentlichen Punkten geändert worden (2). Aus Gründen der Klarheit empfiehlt es sich, im Rahmen der jetzt anstehenden Änderungen eine Neufassung dieser Verordnung vorzunehmen.
(2)
Nach Artikel 128 Absatz 2 AEUV haben die Mitgliedstaaten das Recht zur Ausgabe von Euro-Münzen, wobei der Umfang dieser Ausgabe der Genehmigung durch die Europäische Zentralbank (EZB) bedarf. Der Rat kann auf Vorschlag der Kommission nach Anhörung des Europäischen Parlaments und der EZB Maßnahmen erlassen, um die Stückelung und die technischen Merkmale aller für den Umlauf bestimmten Münzen so weit zu harmonisieren, wie dies für deren reibungslosen Umlauf innerhalb der Union erforderlich ist.
(3)
Euro-Banknoten reichen von 5 Euro bis 500 Euro. Mit den Stückelungen der Banknoten und Münzen müssen Barzahlungen von Euro- und Cent-Beträgen leicht möglich sein.
(4)
Das einheitliche Münzsystem der Union sollte das Vertrauen der Öffentlichkeit genießen und mit technologischen Innovationen einhergehen, die sicherstellen, dass es sich um ein sicheres, zuverlässiges und effizientes System handelt.
(5)
Die Akzeptanz des Systems durch die Öffentlichkeit ist eines der Hauptziele des Münzsystems der Union. Das Vertrauen der Öffentlichkeit in das System hängt von den materiellen Eigenschaften der Euro-Münzen ab, die so benutzerfreundlich wie möglich sein sollten.
(6)
Verbraucherverbände, die Europäische Blinden-Union und Vertreter der Automatenindustrie wurden konsultiert, um den speziellen Anforderungen wichtiger Münzverwendergruppen gerecht zu werden. Um einen reibungslosen Übergang zum Euro zu gewährleisten und die Akzeptanz des neuen Münzsystems durch die Verwender zu erleichtern, musste gewährleistet sein, dass die Münzen anhand optischer und ertastbarer Kennzeichen leicht voneinander zu unterscheiden sind.
(7)
Die Unterscheidbarkeit der Euro-Münzen ist verbessert und die Gewöhnung daran erleichtert, weil ein Zusammenhang zwischen der Größe des Durchmessers und dem Nennwert der Münzen besteht.
(8)
Aufgrund des hohen Wertes der 1- und 2-Euro-Münzen sind hierbei besondere Sicherheitsmerkmale erforderlich, um die Fälschungsmöglichkeiten einzuschränken. Die Münzherstellung in drei Schichten und die Kombination von zwei verschiedenen Farben in einer Münze werden als die effizientesten bestehenden Sicherheitsmerkmale angesehen.
(9)
Die Richtlinie 94/27/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (3) beschränkt die Verwendung von Nickel in bestimmten Erzeugnissen, da Nickel unter bestimmten Umständen Allergien hervorrufen kann. Münzen fallen nicht unter jene Richtlinie. Dennoch scheint es wünschenswert zu sein, den Nickelgehalt der Münzen aus Gesundheitsgründen zu verringern.
(10)
Die Gestaltung einer gemeinsamen europäischen und einer eigenen nationalen Seite der Münzen ist ein angemessener Ausdruck des Gedankens der europäischen Währungsunion zwischen den Mitgliedstaaten. Auf den gemeinsamen europäischen Seiten der Euro-Münzen sind sowohl der Name der einheitlichen Währung als auch die Stückelung angegeben. Auf der nationalen Seite sollten weder der Name der Währung noch die Stückelung der Münze wiederholt werden.
(11)
Auf der nationalen Seite der Münzen sollte der Ausgabestaat deutlich angegeben und damit für interessierte Nutzer leicht erkennbar sein.
(12)
Die Randprägung der Euro-Münzen sollte als Bestandteil der nationalen Seite angesehen werden, weshalb darauf die Angabe der Stückelung nicht wiederholt werden sollte; dies gilt nicht für 2-Euro-Münzen, sofern nur die Zahl „2“ oder der Begriff „Euro“ oder beides in der Schreibweise des jeweiligen Alphabets verwendet werden.
(13)
Die Gestaltung auf der nationalen Seite der Euro-Münzen wird von jedem Mitgliedstaat, dessen Währung der Euro ist, festgelegt, wobei zu berücksichtigen ist, dass Euro-Münzen nicht nur im Ausgabemitgliedstaat, sondern im gesamten Euro-Währungsgebiet umlaufen. Um sicherzustellen, dass Euro-Münzen auch von ihrer nationalen Seite unmittelbar als Euro-Münzen erkennbar sind, sollte die Gestaltung vollständig von den zwölf Sternen der Flagge der Union umrahmt sein.
(14)
Damit Umlaufmünzen leicht erkennbar sind und eine angemessene Kontinuität bei der Prägung sichergestellt ist, sollten die Mitgliedstaaten die auf den nationalen Seiten der regulären Umlaufmünzen verwendete Gestaltung nur alle 15 Jahre ändern können, außer bei einem Wechsel des auf der Münze abgebildeten oder genannten Staatsoberhaupts. Dies sollte jedoch unbeschadet etwaiger Änderungen gelten, die erforderlich sind, um Münzfälschungen zu verhindern. Über Änderungen der Gestaltung der gemeinsamen europäischen Seite der Umlaufmünzen sollte der Rat beschließen, wobei nur die Mitgliedstaaten, deren Währung der Euro ist, über Stimmrechte verfügen sollten.
(15)
Es sollte den einzelnen Mitgliedstaaten gestattet sein, aus Anlass eines Ereignisses von großer nationaler oder europäischer Bedeutung Gedenkmünzen auszugeben, während von allen Mitgliedstaaten, deren Währung der Euro ist, gemeinsam ausgegebene Gedenkmünzen Ereignissen von höchster europäischer Bedeutung vorbehalten sein sollten. Die 2-Euro-Münze ist insbesondere aufgrund ihres großen Durchmessers, ihrer technischen Merkmale und der damit verbundenen Fälschungssicherheit für diesen Zweck am besten geeignet.
(16)
Angesichts der Tatsache, dass Euro-Münzen im gesamten Euro-Währungsgebiet umlaufen, und um zu verhindern, dass ungeeignete Gestaltungen Verwendung finden, sollten die Ausgabemitgliedstaaten einander und die Kommission vor dem geplanten Ausgabetermin über die Gestaltungsentwürfe für die nationale Seite der Euro-Münzen unterrichten. Die Kommission sollte die Übereinstimmung der Gestaltungen mit den technischen Anforderungen dieser Verordnung überprüfen. Gestaltungsentwürfe sollten rechtzeitig vor dem geplanten Ausgabetermin für Ausgabemitgliedstaaten der Kommission vorgelegt werden, um die Gestaltung erforderlichenfalls abzuändern.
(17)
Darüber hinaus sollten für die Genehmigung der Gestaltung der nationalen Seiten der Euro-Münzen einheitliche Bedingungen festgelegt werden, um zu verhindern, dass die Wahl auf Gestaltungen fällt, die in bestimmten Mitgliedstaaten als unangebracht betrachtet werden könnten. Da die Zuständigkeit für eine so heikle Frage wie die Gestaltung der nationalen Seiten der Euro-Münzen bei den Ausgabemitgliedstaaten liegt, sollten dem Rat diesbezüglich Durchführungsbefugnisse übertragen werden. Jegliche auf dieser Grundlage vom Rat erlassenen Durchführungsbeschlüsse stünden in engem Zusammenhang mit den Rechtsakten, die der Rat auf der Grundlage des Artikels 128 Absatz 2 des Vertrags erlässt. Daher sollte gemäß Artikel 139 Absatz 4 des Vertrags das Stimmrecht der Ratsmitglieder, die Mitgliedstaaten vertreten, deren Währung nicht der Euro ist, beim Erlass der entsprechenden Beschlüsse durch den Rat ruhen. Das Verfahren sollte es ermöglichen, dass die Ausgabemitgliedstaaten erforderlichenfalls die Gestaltung rechtzeitig abändern können -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Serie von Euro-Münzen umfasst acht Stückelungen von 1 Cent bis 2 Euro, die die in Anhang I aufgeführten technischen Merkmale aufweisen.
Artikel 2
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Begriff
1.
„Umlaufmünzen“ für den Umlauf bestimmte Euro-Münzen, deren Stückelungen und technische Merkmale in Artikel 1 genannt sind;
2.
„reguläre Münzen“ Umlaufmünzen mit Ausnahme von Gedenkmünzen;
3.
„Gedenkmünzen“ Umlaufmünzen, die gemäß Artikel 9 zum Gedenken an ein bestimmtes Ereignis ausgegeben werden.
Artikel 3
Umlaufmünzen haben eine gemeinsame europäische Seite und eine eigene nationale Seite.
Artikel 4
(1) Die Stückelung der Münze wird auf der nationalen Seite der Umlaufmünzen weder ganz noch teilweise wiederholt. Auch wird der Name der einheitlichen Währung oder ihrer Untereinheit nicht wiederholt, außer wenn ein anderes Alphabet verwendet wird.
(2) Abweichend von Absatz 1 kann auf der Randprägung der 2-Euro-Münzen die Stückelung angegeben werden, sofern nur die Zahl „2“ oder der Begriff „Euro“ oder beides in der Schreibweise des jeweiligen Alphabets verwendet wird.
Artikel 5
Auf der nationalen Seite aller Stückelungen der Umlaufmünzen wird der volle oder abgekürzte Name des Ausgabemitgliedstaats angegeben.
Artikel 6
(1) Auf der nationalen Seite der Umlaufmünzen werden die nationale Gestaltung sowie die Jahreszahl und der Name des Ausgabemitgliedstaats vollständig von einem Kreis aus zwölf Sternen umrahmt. Dessen ungeachtet dürfen einzelne Elemente der Gestaltung in den Kreis aus Sternen hineinragen, solange alle Sterne deutlich und vollständig sichtbar bleiben. Die zwölf Sterne werden wie auf der Flagge der Union dargestellt.
(2) Bei der Auswahl der Gestaltung der nationalen Seite der Umlaufmünzen wird berücksichtigt, dass Euro-Münzen in allen Mitgliedstaaten, deren Währung der Euro ist, umlaufen.
Artikel 7
(1) Unbeschadet etwaiger Änderungen, die erforderlich sind, um Münzfälschungen zu verhindern, dürfen die auf den nationalen Seiten der regulären Münzen verwendeten Gestaltungen nur alle 15 Jahre geändert werden.
(2) Unbeschadet des Absatzes 1 dürfen Änderungen der für die nationalen Seiten der regulären Münzen verwendeten Gestaltungen bei einem Wechsel des auf der Münze abgebildeten oder genannten Staatsoberhaupts vorgenommen werden. Ist die Position des Staatsoberhauptes jedoch vorübergehend nicht oder nur vorläufig besetzt, begründet dies kein zusätzliches Recht zu einer solchen Änderung.
Artikel 8
Die Ausgabemitgliedstaaten aktualisieren ihre nationalen Seiten der regulären Münzen bis 20. Juni 2062, damit sie vollständig mit dieser Verordnung im Einklang stehen.
Artikel 9
(1) Gedenkmünzen haben eine von regulären Münzen abweichende nationale Gestaltung und werden nur zum Gedenken an ein Ereignis von großer nationaler oder europäischer Bedeutung ausgegeben. Gedenkmünzen, die von allen Mitgliedstaaten, deren Währung der Euro ist, gemeinsam ausgegeben werden, bleiben Themen von höchster europäischer Bedeutung vorbehalten, und ihre Gestaltung erfolgt unbeschadet etwaiger verfassungsrechtlicher Anforderungen dieser Mitgliedstaaten.
(2) Gedenkmünzen weisen die gleiche Randprägung auf wie reguläre Münzen.
(3) Gedenkmünzen dürfen nur einen Nennwert von 2 Euro haben.
Artikel 10
(1) Die Mitgliedstaaten unterrichten einander über die Gestaltungsentwürfe für neue nationale Seiten der Umlaufmünzen einschließlich der Randprägung sowie - bei Gedenkmünzen - über die geschätzte Auflagenhöhe, bevor diese Gestaltungen förmlich genehmigt werden.
(2) Der Rat wird ermächtigt, die Gestaltung für neue oder geänderte nationale Seiten von Umlaufmünzen mit qualifizierter Mehrheit nach dem Verfahren zu genehmigen, das in den Absätzen 3 bis 7 geregelt ist.
Bei der Annahme der in diesem Artikel genannten Beschlüsse ruht das Stimmrecht der Mitgliedstaaten, deren Währung nicht der Euro ist.
(3) Zu dem in Absatz 1 genannten Zweck unterbreitet der Ausgabemitgliedstaat dem Rat, der Kommission und den anderen Mitgliedstaaten, deren Währung der Euro ist, die Gestaltungsentwürfe für die Umlaufmünzen grundsätzlich mindestens drei Monate vor dem geplanten Ausgabedatum.
(4) Jeder Mitgliedstaat, dessen Währung der Euro ist, kann binnen sieben Tagen nach Unterbreitung eines Gestaltungsentwurfs nach Absatz 3 in einer an den Rat und die Kommission gerichteten, mit Gründen versehenen Stellungnahme Einwände gegen den von dem Ausgabemitgliedstaat vorgeschlagenen Gestaltungsentwurf erheben, wenn zu erwarten ist, dass dieser unter seinen Bürgern negative Reaktionen hervorruft.
(5) Genügt der betreffende Gestaltungsentwurf nach Auffassung der Kommission nicht den technischen Anforderungen dieser Verordnung, so setzt sie den Rat binnen sieben Tagen nach Unterbreitung eines Gestaltungsentwurfs nach Absatz 3 von ihrer negativen Bewertung in Kenntnis.
(6) Gehen beim Rat binnen der Fristen nach den Absätzen 4 bzw. 5 weder mit Gründen versehene Stellungnahmen noch eine negative Bewertung ein, so gilt der Beschluss zur Genehmigung des Gestaltungsentwurfs als vom Rat an dem Tag angenommen, der auf den Ablauf der in Absatz 5 genannten Frist folgt.
(7) In allen übrigen Fällen beschließt der Rat unverzüglich über die Genehmigung des entsprechenden Gestaltungsentwurfs, sofern der Ausgabemitgliedstaat nicht binnen sieben Tagen nach Übermittlung einer mit Gründen versehenen Stellungnahme oder einer negativen Bewertung seinen Entwurf zurückzieht und den Rat von seiner Absicht unterrichtet, einen neuen Gestaltungsentwurf vorzulegen.
(8) Die Kommission veröffentlicht alle sachdienlichen Informationen über neue nationale Umlaufmünzgestaltungen im Amtsblatt der Europäischen Union.
Artikel 11
Artikel 4, 5 und 6 und Artikel 9 Absatz 2
a)
gelten nicht für Umlaufmünzen, die vor dem 19. Juni 2012 ausgegeben oder hergestellt wurden;
b)
gelten während eines Übergangszeitraums, der am 20. Juni 2062 endet, nicht für Gestaltungen, die am 19. Juni 2012 bereits rechtmäßig auf Umlaufmünzen verwendet wurden.
Umlaufmünzen, die während des Übergangszeitraums ausgegeben oder hergestellt wurden, bleiben zeitlich unbegrenzt gesetzliche Zahlungsmittel.
Artikel 12
Die Verordnung (EG) Nr. 975/98 wird aufgehoben.
Bezugnahmen auf die aufgehobene Verordnung gelten als Bezugnahmen auf die vorliegende Verordnung und sind nach Maßgabe der Entsprechungstabelle in Anhang III zu lesen.
Artikel 13
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt gemäß den Verträgen unmittelbar in den Mitgliedstaaten.
Geschehen zu Luxemburg am 24. Juni 2014.