PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) 2015/461 DER KOMMISSION
vom 19. März 2015
zur Festlegung technischer Durchführungsstandards hinsichtlich des Prozesses zur Erzielung einer gemeinsamen Entscheidung über den Antrag auf Verwendung eines gruppeninternen Modells gemäß der Richtlinie 2009/138/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2009/138/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 25. November 2009 betreffend die Aufnahme und Ausübung der Versicherungs- und der Rückversicherungstätigkeit (Solvabilität II) (1), insbesondere auf Artikel 231 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Ein effizienter Austausch angemessener Informationen zwischen den betroffenen nationalen Aufsichtsbehörden ist für einen wirksamen Prozess zur Erzielung einer gemeinsamen Entscheidung über gruppeninterne Modelle von grundlegender Bedeutung.
(2)
Um eine konsistente Anwendung des Prozesses der gemeinsamen Entscheidungsfindung sicherzustellen, muss jeder Schritt genau festgelegt werden. Ein klarer Prozess erleichtert außerdem den Informationsaustausch, fördert das gegenseitige Verständnis, lässt Beziehungen zwischen den betroffenen Aufsichtsbehörden entstehen und ist einer wirksamen Aufsicht förderlich.
(3)
Eine fristgerechte und realistische Planung des Prozesses der gemeinsamen Entscheidungsfindung ist von grundlegender Bedeutung. Jede betroffene Aufsichtsbehörde sollte der für die Gruppenaufsicht zuständigen Behörde fristgerecht einschlägige Informationen zur Verfügung stellen.
(4)
Für den Inhalt und die Umsetzung der gemeinsamen Entscheidung sind klare Prozesse festzulegen und zu dokumentieren, um eine ausführliche Begründung der Entscheidung zu gewährleisten.
(5)
Der Prozess zur Erzielung einer gemeinsamen Entscheidung über den Antrag auf Verwendung eines gruppeninternen Modells sollte auch für die gemeinsame Entscheidung über größere Änderungen und für Änderungen der Leitlinien zur Änderung des gruppeninternen Modells gelten.
(6)
Diese Verordnung stützt sich auf den Entwurf technischer Durchführungsstandards, die der Kommission von der Europäischen Aufsichtsbehörde für das Versicherungswesen und die betriebliche Altersversorgung (EIOPA) vorgelegt wurde.
(7)
Die EIOPA hat zu diesem Entwurf offene öffentliche Konsultationen durchgeführt, die damit verbundenen potenziellen Kosten- und Nutzeneffekte analysiert und die Stellungnahme der nach Artikel 37 der Verordnung (EU) Nr. 1094/2010 des Europäischen Parlament und des Rates (2) eingesetzten Interessengruppe eingeholt.
(8)
Um die Rechtssicherheit im Hinblick darauf zu erhöhen, welche Aufsichtsregelung während der in Artikel 308a der Richtlinie 2009/138/EG vorgesehenen, am 1. April 2015 beginnenden Phase der schrittweisen Einführung gilt, sollte gewährleistet werden, dass diese Verordnung so schnell wie möglich, d. h. am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union, in Kraft tritt -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand und Anwendungsbereich
Mit dieser Verordnung werden die Verfahren festgelegt, die von den Aufsichtsbehörden einzuhalten sind, um zu einer gemeinsamen Entscheidung gemäß Artikel 231 Absatz 2 der Richtlinie 2009/138/EG zu gelangen, wenn die Erlaubnis beantragt wird, die konsolidierte Solvenzkapitalanforderung für die Gruppe sowie die Solvenzkapitalanforderung für Versicherungs- und Rückversicherungsunternehmen der Gruppe anhand eines gruppeninternen Modells zu berechnen.
Artikel 2
Begriffsbestimmung
Für die Zwecke dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck „betroffene Aufsichtsbehörden“ die Aufsichtsbehörden aller Mitgliedstaaten, in denen die verbundenen Versicherungs- und Rückversicherungsunternehmen ihren Sitz haben, die die Erlaubnis beantragen, ihre Solvenzkapitalanforderung anhand eines gruppeninternen Modells zu berechnen.
Artikel 3
Vereinbarung über den Prozess
(1) Die betroffenen Aufsichtsbehörden vereinbaren den Prozess zur Erzielung und Festschreibung einer gemeinsamen Entscheidung einschließlich Zeitrahmen, wesentlicher Schritte und Leistungen und berücksichtigen dabei auch die in der Richtlinie 2009/138/EG festgelegten und in der Delegierten Verordnung (EU) 2015/35 der Kommission (3) zur Ergänzung der Richtlinie 2009/138/EG näher erläuterten Anforderungen. Gemäß Artikel 231 Absatz 2 der Richtlinie 2009/138/EG unternehmen die betroffenen Aufsichtsbehörden im Rahmen ihrer Befugnisse alles, um zu einer gemeinsamen Entscheidung zu gelangen, und gewährleisten daher, dass die für den vereinbarten Prozess festgelegten wesentlichen Schritte und Leistungen fristgerecht ausgeführt werden.
(2) Bei der Vereinbarung über den Prozess berücksichtigen die betroffenen Aufsichtsbehörden alle rechtlichen Hindernisse oder internen Prozesse, die sie gegebenenfalls daran hindern, innerhalb des festgelegten Zeitrahmens einen förmlichen Standpunkt zu äußern. Daher informieren sich alle betroffenen Aufsichtsbehörden gegenseitig über rechtliche Hindernisse oder interne Prozesse, die in ihrer jeweiligen Aufsichtsbehörde bestehen.
(3) Die betroffenen Aufsichtsbehörden stellen den anderen betroffenen Aufsichtsbehörden so bald wie möglich alle Informationen zur Verfügung, die für die Entscheidung über den Antrag von Bedeutung sind.
(4) Wirft eine der betroffenen Aufsichtsbehörden eine Frage zum Prozess auf, vor allem, wenn voraussichtlich keine einvernehmliche Entscheidung erzielt wird, muss sie den anderen betroffenen Aufsichtsbehörden die Gründe hierfür darlegen und angeben, ob sie vorhat, gemäß Artikel 231 Absatz 3 der Richtlinie 2009/138/EG die EIOPA mit der Angelegenheit zu befassen. Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde sucht im Gespräch mit allen betroffenen Aufsichtsbehörden nach einer Lösung für die Angelegenheit. Die Aufsichtsbehörden vereinbaren einen Zeitrahmen für die Einigung auf eine Lösung.
(5) Wird innerhalb des vereinbarten Zeitrahmens keine zufriedenstellende Lösung gefunden und beschließt die betreffende Aufsichtsbehörde, die EIOPA mit der Angelegenheit zu befassen, tut sie dies unverzüglich.
Artikel 4
Vorschlag für eine Entscheidung
(1) Bevor die betroffenen Aufsichtsbehörden einen Vorschlag für eine Entscheidung unterbreiten, bestätigen sie, dass die Prüfung des Antrags abgeschlossen ist und das Ergebnis dieser Prüfung die Grundlage für die Entscheidung über den Antrag bildet.
(2) Die anderen betroffenen Aufsichtsbehörden übermitteln der für die Gruppenaufsicht zuständigen Behörde schriftlich ihre Beiträge zum Vorschlag für eine Entscheidung, indem sie das Ergebnis der Prüfung zusammenfassen.
(3) Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde erstellt anhand der in Absatz 2 genannten Beiträge der anderen betroffenen Aufsichtsbehörden einen schriftlichen Vorschlagsentwurf für eine Entscheidung, einschließlich der Bedingungen, an die die vorgeschlagene Entscheidung gegebenenfalls geknüpft ist. Der Vorschlag enthält die Gründe für die Entscheidung und gegebenenfalls für die Bedingungen.
(4) Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde berücksichtigt in ihrem Entscheidungsentwurf gegebenenfalls die während der Bewertung des Antrags von den anderen betroffenen Aufsichtsbehörden geäußerten Standpunkte in Bezug auf die Angemessenheit des gruppeninternen Modells für die Berechnung der konsolidierten Solvenzkapitalanforderung für die Gruppe. Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde berücksichtigt gegebenenfalls auch die Standpunkte der anderen Mitglieder des Kollegiums der Aufsichtsbehörden in Bezug auf das gruppeninterne Modell.
(5) Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde leitet den Entscheidungsvorschlag an die betroffenen Aufsichtsbehörden und gegebenenfalls an die anderen Mitglieder des Kollegiums und die Beteiligten weiter.
(6) Die anderen betroffenen Aufsichtsbehörden übermitteln der für die Gruppenaufsicht zuständigen Behörde ihre schriftliche Stellungnahme zum Entscheidungsvorschlag und gegebenenfalls zu den Bedingungen, an die die vorgeschlagene Entscheidung geknüpft ist. Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde fasst die eingegangenen Stellungnahmen zusammen und leitet die Schlussfolgerungen an die anderen betroffenen Aufsichtsbehörden weiter.
(7) Die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde organisiert mindestens eine Sitzung mit den anderen betroffenen Aufsichtsbehörden, um den Entscheidungsvorschlag und die eingegangenen Stellungnahmen zu erörtern. Diese Sitzungen können als tatsächliche Zusammenkünfte oder, wenn alle betroffenen Aufsichtsbehörden damit einverstanden sind, in anderer Form stattfinden. Mit der Diskussion soll eine Einigung auf eine gemeinsame Entscheidung erzielt werden. Anschließend bestätigt jede betroffene Aufsichtsbehörde ihre Standpunkte oder übermittelt der für die Gruppenaufsicht zuständigen Behörde schriftlich ihre endgültigen Standpunkte und Vorbehalte.
Artikel 5
Endgültige Entscheidung
(1) Wurde wie in Artikel 231 Absatz 5 der Richtlinie 2009/138/EG dargestellt eine gemeinsame Entscheidung erzielt,
a)
dokumentiert die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die endgültige Entscheidung über den Antrag und gegebenenfalls über die Bedingungen, an die die vorgeschlagene Entscheidung geknüpft ist;
b)
leitet die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die endgültige Entscheidung zusammen mit den Standpunkten der betroffenen Aufsichtsbehörden an alle Mitglieder des Kollegiums und gegebenenfalls an Teilnehmer weiter.
In dem in Unterabsatz 1 genannten Fall wird die Einigung über die endgültige Entscheidung von Vertretern der betroffenen Aufsichtsbehörden schriftlich bestätigt, wobei die Vertreter über ausreichende Befugnisse verfügen, um ihre jeweiligen Behörden zu vertreten.
(2) Wurde wie in Artikel 231 Absatz 6 der Richtlinie 2009/138/EG dargestellt keine gemeinsame Entscheidung erzielt,
a)
dokumentiert die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde ihre endgültige Entscheidung;
b)
dokumentiert die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die in Artikel 4 Absatz 7 genannten Standpunkte und Vorbehalte;
c)
legt die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die Standpunkte und Vorbehalte der zuständigen betroffenen Aufsichtsbehörden dar und erläutert gegebenenfalls, warum sie in dem Dokument, in dem sie den betroffenen Aufsichtsbehörden ihre Entscheidung gemäß Artikel 231 Absatz 6 der Richtlinie 2009/138/EG vorstellt, von diesen Standpunkten abgewichen ist;
d)
leitet die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die Entscheidung zusammen mit den Standpunkten und Vorbehalten der betroffenen Aufsichtsbehörden an die übrigen Mitglieder des Kollegiums und gegebenenfalls an Teilnehmer weiter.
Artikel 6
Mitteilung der Entscheidung
(1) Wenn eine endgültige Entscheidung erzielt wurde, teilt die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde dem Antragsteller die Entscheidung umgehend mit.
(2) Wurde die Erlaubnis zur Verwendung des gruppeninternen Modells erteilt, nimmt die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde folgende Angaben in die Entscheidung auf:
a)
ob es sich bei der Entscheidung um eine gemeinsame Entscheidung gemäß Artikel 231 Absatz 5 der Richtlinie 2009/138/EG handelt oder ob die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde gemäß Artikel 231 Absatz 6 der Richtlinie 2009/138/EG selbst über den Antrag entschieden hat;
b)
die Begründung der Entscheidung;
c)
die Namen der verbundenen Unternehmen, die in den Anwendungsbereich des internen Modells zur Berechnung der Solvenzkapitalanforderung für die Gruppe einbezogen sind;
d)
die Namen der verbundenen Unternehmen, die ihre Solvenzkapitalanforderung anhand des gruppeninternen Modells berechnen dürfen;
e)
gegebenenfalls die Risiken und Hauptgeschäftsbereiche innerhalb des Anwendungsbereichs eines internen Partialmodells;
f)
das Startdatum, ab dem die unter den Buchstaben c und d genannten Solvenzkapitalanforderungen anhand des gruppeninternen Modells berechnet werden;
g)
gegebenenfalls die Bedingungen, an die die Erlaubnis zur Verwendung des gruppeninternen Modells geknüpft ist, und die Begründung dieser Bedingungen;
h)
gegebenenfalls die Vorgabe, dass das Unternehmen einen Plan einschließlich Beschreibung und Zeitrahmen entwickeln und vorlegen muss, der die Ausdehnung des Anwendungsbereichs des internen Modells vorsieht;
i)
gegebenenfalls die Integrationsmethode, die für die Integration des internen Partialmodells in die Standardformel zur Berechnung der Solvenzkapitalanforderung genehmigt wurde.
(3) Wird der Antrag auf Verwendung eines gruppeninternen Modells abgelehnt, versieht die für die Gruppenaufsicht zuständige Behörde die Entscheidung mit einer kurzen Beschreibung der Teile oder Aspekte des internen Modells, die die Anforderungen an die Verwendung eines gruppeninternen Modells nicht erfüllen, und gibt genau an, welchen Anforderungen nicht entsprochen wird. In der Mitteilung wird außerdem darauf hingewiesen, dass die Ablehnung nichts darüber aussagt, ob andere Anforderungen als erfüllt bewertet wurden.
Artikel 7
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 19. März 2015