NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/96
ze dne 1. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. K tomuto účelu byl nařízením (EU) č. 167/2013 zřízen komplexní systém EU pro schvalování typu a zesílený systém dozoru nad trhem pro zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásových vozidel, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která se používají pro širokou škálu zemědělských a lesnických použití, včetně zvláštního určení.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování typu vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. V souladu s touto zásadou obsahuje nařízení (EU) č. 167/2013 základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a environmentální výkonnosti a přenáší na Komisi pravomoc stanovit odpovídající technické specifikace v aktech v přenesené pravomoci.
(4)
Proto by nyní měly být stanoveny technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel s ohledem na jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky.
(5)
V roce 2010 přijala Komise evropskou strategii pro čistá a energeticky účinná vozidla (2). V této strategii bylo navrženo, aby Unie přijala opatření v oblastech, kde mohou mít zřetelnou přidanou hodnotu a doplňovat opatření přijatá průmyslem a vnitrostátními a regionálními orgány veřejné správy. Tato opatření by se měla zaměřit na zvyšování environmentální výkonnosti vozidel a zároveň posílit konkurenceschopnostautomobilového průmyslu Unie. Konkrétně je pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění nutno výrazně omezit emise uhlovodíků u zemědělských a lesnických vozidel. Toho by mělo být dosaženo nejen omezením uhlovodíků ve výfukových plynech a emisí způsobených vypařováním z těchto vozidel, ale také přispěním k omezení množství polétavých částic.
(6)
S odkazem na ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (3) stanoví toto nařízení mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které mají být použity v postupných etapách, a zkušební postup pro spalovací motory určené k pohonu zemědělských a lesnických vozidel. Mezní hodnoty emisí etap IIIA, IIIB a IV pro motory zemědělských a lesnických vozidel představující ambiciózní mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které jsou zároveň sladěny s mezinárodními normami, jsou jedním z opatření, jejichž cílem je omezit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky.
(7)
Je zapotřebí standardizované metody měření spotřeby paliva a emisí oxidu uhličitého u motorů zemědělských a lesnických vozidel, aby se zajistilo, že nevzniknou žádné technické překážky obchodu mezi členskými státy. Dále je také vhodné zajistit, aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace.
(8)
Jedním z hlavních cílů právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uváděné na trh zajišťovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých dílů nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do zemědělských a lesnických vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež musí uvedené díly a zařízení splnit.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES (4) stanovila ES schválení typu vozidla jako celku pro terénní vozidla a vozidla typu side-by-side jakožto zemědělská a lesnická vozidla. Toto nařízení by se proto mělo použít i na uvedené typy vozidel, pokud jde o jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky, jestliže dotčený typ vozidla spadá do některé z kategorií vozidel uvedených v nařízení (EU) č. 167/2013.
(10)
Technický pokrok vyžaduje úpravu technických požadavků stanovených v přílohách uvedené směrnice. Kategorie motorů, mezní hodnoty a data provádění v tomto nařízení by měla být uvedena do souladu s budoucími změnami směrnice 97/68/ES v souladu s článkem 71 nařízení (EU) č. 167/2013.
(11)
Požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky z hlediska emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic by se neměly použít na vozidla vybavená motory, na něž se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, až do dne, kdy se na uvedené motory zmíněná směrnice vztahovat začne. Avšak vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, může být uděleno schválení typu celého vozidla podle tohoto nařízení.
(12)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (5) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK/OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958). Ve svém sdělení s názvem „CARS 2020: Akční plán pro konkurenceschopný a udržitelný automobilový průmysl v Evropě“ Komise zdůraznila, že přijetí mezinárodních předpisů podle dohody EHK OSN z roku 1958 je tou nejlepší cestou k odstranění necelních překážek obchodu. Požadavky stanovené ve směrnicích zrušených nařízením (EU) č. 167/2013 by proto měly být v příslušných případech nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy EHK OSN.
(13)
Možnost používat přepisy EHK OSN pro účely EU schvalování typu vozidel jako základ pro právní předpisy Unie je stanovena v nařízení (EU) č. 167/2013. V souladu s tímto nařízením se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, které se použijí rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie, mají považovat za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(14)
Použití předpisů EHK OSN rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schvalování typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc zlepšilo přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost příslušného odvětví Unie.
(15)
Vzhledem k rozsahu a důsledkům navrhovaného opatření v této oblasti jsou opatření Unie obsažená v tomto nařízení nezbytná, pokud má být dosaženo vymezených cílů v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, konkrétně schvalování typu vozidel v Unii. Těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států.
(16)
Jelikož požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel mají pro schvalování typu těchto vozidel zásadní význam, mělo by se toto nařízení použít ode dne použitelnosti nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se environmentální výkonnosti a výkonnosti pohonné jednotky z hlediska emisí znečišťujících látek a přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku a schvalování a dozoru nad trhem u zemědělských a lesnických vozidel, jejich motorů a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 167/2013. Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„emisemi znečišťujících látek“ se rozumí emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
2)
„systémem následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku“ se rozumí průchod výfukových plynů zařízením nebo systémem, jehož účelem je změnit chemicky nebo fyzikálně emise znečišťujících látek před jejich vypuštěním do ovzduší, včetně katalyzátorů, filtrů částic nebo jakékoli jiné konstrukční části, systému nebo samostatného technického celku, za účelem omezení nebo zpracování emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
3)
„systémem omezujícím emise vnějšího akustického tlaku“ se rozumí všechny konstrukční části a samostatné technické celky, které tvoří výfukový systém, včetně výfukového systému, systému sání vzduchu a tlumiče, nebo jakékoli systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mají význam pro přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku vydávaného zemědělským nebo lesnickým vozidlem, typu, který byl namontován do vozidla v době schválení typu nebo rozšíření schválení typu;
4)
„zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který je součástí systému následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku;
5)
„náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který má zcela nebo částečně nahradit systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku ve vozidle, jehož typ byl schválen v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a tímto nařízením;
6)
„typem motoru“ se rozumí kategorie motorů nelišících se v podstatných vlastnostech motoru uvedených v dodatku 1 přílohy II směrnice 97/68/ES;
7)
„základním motorem“ se rozumí motor zastupující pohonnou jednotku nebo rodinu motorů, jak je stanoveno v bodě 7 přílohy I směrnice 97/68/ES;
8)
„rodinou motorů“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů v souladu s bodem 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, u nichž se vzhledem k jejich konstrukci očekává, že budou mít podobné vlastnosti, pokud jde o emise znečišťujících látek z výfuku, a které splňují požadavky tohoto nařízení;
9)
„náhradním motorem“ se rozumí nově vyrobený motor určený k nahrazení motoru v zemědělském nebo lesnickém vozidle, který byl dodán pouze za tímto účelem;
10)
„příslušenstvím“ se rozumí všechna zařízení, přístroje a prostředky uvedené v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01;
11)
„výkonem motoru“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru;
12)
„netto výkonem motoru“ se rozumí výkon motoru dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru spolu s příslušenstvím a zařízením uvedeným v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01 (6), přičemž se tento výkon stanoví za referenčních atmosférických podmínek.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Výrobce zajistí, aby všechna nová vozidla uváděná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii, všechny nové a náhradní motory uváděné na trh nebo do provozu v Unii a všechny nové systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky vozidla, které jsou uváděny na trh nebo do provozu v Unii, byly navrženy, konstruovány a namontovány tak, aby vozidlo při běžném použití a údržbě v souladu s pokyny výrobce splňovalo požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Výrobce vozidel, motorů, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků musí schvalovacímu orgánu názornou demonstrací a zkouškami prokázat, že vozidla, motory, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, registrovány nebo uváděny do provozu v Unii, odpovídají podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům stanoveným v článcích 6 až 9a a v přílohách I a II směrnice 97/68/ES.
3. Tento článek se nepoužije na typy vozidel pro vývoz do třetích zemí.
Článek 4
Obecné požadavky na emise znečišťujících látek a hladinu vnějšího akustického tlaku
1. Výrobce musí splnit požadavky týkající se emisí znečišťujících látek stanovené v přílohách I a II.
Výrobce musí splnit požadavky týkající se hladiny vnějšího akustického tlaku stanovené v příloze III.
2. Schválení typu s ohledem na požadavky na emise znečišťujících látek z výfuku a hladinu vnějšího akustického tlaku může být ze strany orgánů schvalujících typ rozšířeno různé varianty a verze vozidel a typy a rodiny motorů pod podmínkou, že parametry varianty vozidla, pohonné jednotky a systému k regulaci znečišťujících látek mají tutéž výkonnost nebo nepřekračují mezní hodnoty stanovené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 167/2013.
3. Výrobce neprodleně oznámí schvalovacímu orgánu veškeré změny systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělského a lesnického vozidla poté, co byl schválený typ vozidla uveden na trh v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 167/2013. Povinná zpráva musí obsahovat tyto informace:
a)
parametry typu nebo rodiny motorů, jak je stanoveno v příloze I směrnice 97/68/ES a v bodě 9 přílohy I tohoto nařízení;
b)
systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku podle bodu 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, bodu 9.1 přílohy I a bodu 3.2 přílohy II tohoto nařízení;
c)
systém omezující emise vnějšího akustického tlaku vozidla v souladu s požadavky přílohy III.
4. Kromě ustanovení odstavců 1, 2 a 3 a článku 14 musí výrobce splnit tyto požadavky na životní prostředí a pohonnou jednotku:
d)
pokud jde o referenční paliva, požadavky stanovené v příloze 7 předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01 a v příloze V směrnice 97/68/ES;
e)
pokud jde zařízení k regulaci znečišťujících látek a náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, požadavky stanovené v dodatku 5 přílohy III směrnice 97/68/ES;
f)
pokud jde zkušební vybavení, požadavky stanovené v příloze III směrnice 97/68/ES.
5. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu důkazy o tom, že změny uvedené v odstavci 3 nezhoršují environmentální výkonnost vozidla, pokud jde o environmentální výkonnost prokázanou při schválení typu.
6. Výrobce musí prokázat, že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která vyžadují schválení typu podle článků 9 až 13 tohoto nařízení a která jsou uváděna na trh nebo do provozu v Unii, byla v příslušných případech schválena podle podrobných technických požadavků a zkušebních postupů stanovených v bodě 4.1.1 přílohy I směrnice 97/68/ES.
7. Vozidla vybavená náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí splňovat tytéž požadavky na environmentální zkoušky a mezní hodnoty emisí znečišťujících látek jako vozidla vybavená původním zařízením k regulaci znečišťujících látek.
Článek 5
Zvláštní povinnosti týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Výrobce zajistí, aby emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku u určitého typu motoru nepřekročily emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku, jak je specifikováno pro kategorie motorů a rozsah výkonu v oblasti působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Výrobce zajistí, aby výkonnost pohonné jednotky odpovídala úrovni, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci při dodání vozidla na trh nebo před jeho uvedením do provozu.
Použití odpojovacích zařízení vymezených v bodě 2.8c přílohy I směrnice 97/68/ES, která snižují účinnost zařízení k regulaci emisí, se zakazuje v souladu s bodem 4.1.1 přílohy III směrnice 97/68/ES.
3. Změny značky systému, části nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
Článek 6
Požadavky na schválení typu motorů jako samostatného technického celku
Za účelem získání EU schválení typu motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku musí výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I tohoto nařízení prokázat, že motory jsou podrobeny zkouškám a jsou v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v tomto nařízení a ve směrnici 97/68/ES.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 7
Rovnocennost alternativních schválení typu
1. Vnitrostátní orgány uznají alternativní schválení typu jako rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení v souladu s přílohou IV.
2. Aby alternativní schválení typu mohlo být uznáno za rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení, musí výrobce kromě splnění požadavků uvedených v prvním pododstavci poskytnout nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, jak požaduje kapitola XV nařízení (EU) č. 167/2013 a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
Článek 8
Měření emisí znečišťujících látek
Technické zkušebny měří emise znečišťujících látek z výfuku u zemědělských a lesnických vozidel a motorů v souladu s ustanoveními směrnice 97/68/ES s úpravami podle požadavků přílohy I tohoto nařízení.
Článek 9
Měření hladiny vnějšího akustického tlaku
1. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie T vybavených pneumatikami a kategorie C vybavených pryžovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami stanovenými v bodě 1.3.1 přílohy III.
2. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.2 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenávat podle ustanovení bodu 1.3.2.4 přílohy III.
3. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie C vybavených kovovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami pro stojící vozidla stanovenými v bodě 1.3.2 přílohy III.
4. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.3 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenat.
Článek 10
Požadavky na výkonnost pohonné jednotky
Pro účely hodnocení výkonnosti pohonné jednotky zemědělských a lesnických vozidel se provede měření netto výkonu motoru, točivého momentu motoru a specifické spotřeby paliva podle předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01.
Článek 11
Zvláštní ustanovení týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Schválení typu lze udělit vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na vozidla vybavená motory, na které se v současné době oblast působnosti uvedené směrnice nevztahuje, [nebo nejpozději dne 1. ledna 2018] odmítnou členské státy udělit schválení typu podle tohoto nařízení vozidlům, která nesplňují všechny požadavky tohoto nařízení.
3. Schválení typu udělená podle odstavce 1 pozbývají platnost tři roky po dni vstupu právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na uvedené motory, v platnost [nebo nejpozději dne 31. prosince 2018].
S účinností od 1. ledna 2019 považují členské státy prohlášení o shodě pro nová vozidla za neplatná pro účely článku 38 nařízení (EU) č. 167/2013 a zakážou registraci, prodej a uvádění těchto vozidel do provozu.
4. Pro účely schvalování typu se lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3c, čl. 9 odst. 3d a čl. 9 odst. 4a směrnice 97/68/ES v případě zemědělských a lesnických vozidel kategorií T2, T4.1 a C2 podle definic v čl. 4 odst. 3, 6 a 9 a čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013, která jsou vybavena motory kategorií L až R, odkládají o tři roky. Přechodná ustanovení a ustanovení o odchylkách v čl. 9 odst. 4a a čl. 10 odst. 5 směrnice 97/68/ES a článku 39 nařízení (EU) č. 167/2013 se rovněž odpovídajícím způsobem odloží.
5. Náhradní motory musí splňovat tytéž mezní hodnoty, které musel splňovat nahrazovaný motor, když byl původně uveden na trh.
6. Náhradní motory musí být označeny podle požadavků dodatku přílohy I.
Článek 12
Postupy EU schvalování typu
Aniž je dotčen článek 11 a s výhradou vstupu prováděcích opatření uvedených v článku 68 nařízení (EU) č. 167/2013 v platnost, pokud o to výrobce zažádá, nesmí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se emisí vozidel odmítnout udělit EU schválení typu či vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla či motoru, ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení nového vozidla do provozu či zakázat prodej nebo používání nových motorů, pokud dotčené vozidlo nebo motory jsou v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními.
Článek 13
Dodávání náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek na trh nebo jejich montáž na vozidle
Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, na něž se rovněž vztahuje schválení typu pro systém související s vozidlem, nepodléhají v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 167/2013 žádnému dalšímu schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Článek 14
Přechodný režim
1. Odchylně od čl. 10 odst. 3 umožní členské státy uvedení na trh omezeného počtu vozidel vybavených motory splňujícími požadavky článku 9 směrnice 97/68/ES v rámci přechodného režimu v souladu s ustanoveními přílohy V na žádost výrobce a pod podmínkou, že schvalovací orgán udělil příslušné povolení pro uvedení do provozu.
2. Přechodný režim stanovený v odstavci 1 se použije od okamžiku začátku každé etapy a má tutéž délku trvání jako uvedená etapa.
Přechodný režim uvedený v bodě 1.2 přílohy V je omezen na dobu trvání etapy IIIB nebo na dobu tří let v případech, kdy následná etapa neexistuje.
3. Typy vozidel uváděné do provozu v rámci přechodného režimu musí být vybaveny typy motorů, které jsou v souladu s ustanoveními přílohy V.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 1. října 2014.
DELEGIERTE VERORDNUNG (EU) 2015/96 DER KOMMISSION
vom 1. Oktober 2014
zur Ergänzung der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates in Bezug auf die Anforderungen an die Umweltverträglichkeit und die Leistung der Antriebseinheit von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 167/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 5. Februar 2013 über die Genehmigung und Marktüberwachung von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen (1), insbesondere auf Artikel 19 Absatz 6,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Binnenmarkt umfasst einen Raum ohne Binnengrenzen, in dem der freie Verkehr von Waren, Personen, Dienstleistungen und Kapital sichergestellt ist. Zu diesem Zweck wurde mit der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 ein umfassendes System für die EU-Typgenehmigung sowie ein System der verstärkten Marktüberwachung für land- und forstwirtschaftliche Fahrzeuge und die Systeme, Bauteile und selbständigen technischen Einheiten dieser Fahrzeuge geschaffen.
(2)
Der Begriff „land- und forstwirtschaftliche Fahrzeuge“ umfasst eine große Bandbreite verschiedener Typen von Fahrzeugen mit einer oder mehr Achsen und zwei, vier oder mehr Rädern oder Kettenfahrzeuge, z. B. Zugmaschinen auf Rädern, Zugmaschinen auf Gleisketten, Anhänger oder gezogene Geräte, die für eine Vielzahl von Verwendungszwecken in Land- und Forstwirtschaft, einschließlich besonderer Verwendungszwecke, verwendet werden.
(3)
Auf Ersuchen des Europäischen Parlaments und zur Vereinfachung und Beschleunigung der Annahme von Rechtsvorschriften für die Typgenehmigung wurde bei den Rechtsvorschriften der Union für die Typgenehmigung von Fahrzeugen ein neues Regulierungskonzept eingeführt; in diesem ist vorgesehen, dass der Gesetzgeber im ordentlichen Gesetzgebungsverfahren nur die grundlegenden Regeln und Prinzipien festlegt und die Befugnis zum Erlass von Rechtsakten in Bezug auf weitere technische Einzelheiten an die Kommission delegiert. Im Einklang mit diesem Grundsatz werden in der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 grundlegende Vorschriften hinsichtlich der funktionalen Sicherheit und der Sicherheit am Arbeitsplatz sowie hinsichtlich der Umweltverträglichkeit festgelegt und wird der Kommission die Befugnis übertragen, die technischen Spezifikationen in delegierten Rechtsakten festzulegen.
(4)
Deshalb sollten nun die technischen Anforderungen für die Typgenehmigung von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen hinsichtlich ihrer Umweltverträglichkeit und der Leistung ihrer Antriebseinheit festgelegt werden.
(5)
Im Jahr 2010 legte die Kommission eine europäische Strategie für saubere und energieeffiziente Fahrzeuge fest (2). In dieser Strategie wurde vorschlagen, dass die Union in Bereichen tätig wird, in denen ihr Eingreifen einen zusätzlichen Nutzen erbringt und die Maßnahmen der Industrie sowie der nationalen und regionalen Behörden ergänzt. Das Handeln der EU sollte auf eine Verbesserung der Umweltverträglichkeit von Kraftfahrzeugen und die gleichzeitige Stärkung der Wettbewerbsfähigkeit der Automobilindustrie der Union zielen. Insbesondere ist eine erhebliche Reduzierung der Kohlenwasserstoffemissionen von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen nötig, um die Luftqualität zu verbessern und die Luftbelastungsgrenzwerte einzuhalten. Dies sollte nicht nur durch eine Verringerung der Auspuff- und Verdunstungsemissionen von Kohlenwasserstoffen dieser Fahrzeuge erreicht werden, sondern auch durch eine Senkung des Niveaus der Emissionen flüchtiger Partikel.
(6)
Durch die Bezugnahme auf die Bestimmungen der Richtlinie 97/68/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (3) werden in der vorliegenden Verordnung die in verschiedenen Stufen anzuwendenden Grenzwerte für die Emission gasförmiger Schadstoffe und luftverunreinigender Partikel sowie das Prüfverfahren für Verbrennungsmotoren zum Antrieb von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen festgelegt. Zu den Maßnahmen zur Reduzierung der Emissionen von Partikeln und Ozonvorläuferstoffen wie Stickoxiden und Kohlenwasserstoffen gehören die Emissionsgrenzwerte der Stufen IIIA, IIIB und IV; durch sie werden ehrgeizige Emissionsgrenzwerte für die Emission gasförmiger Schadstoffe und luftverunreinigender Partikel festgelegt, während zugleich eine Anpassung an internationale Normen erfolgt.
(7)
Um zu verhindern, dass zwischen den Mitgliedstaaten technische Handelshemmnisse entstehen, ist ein standardisiertes Verfahren für die Messung des Kraftstoffverbrauchs und der Kohlendioxidemissionen von Motoren land- und forstwirtschaftlicher Fahrzeuge notwendig. Ferner empfiehlt es sich auch zu gewährleisten, dass die Verbraucher und Anwender objektive und genaue Informationen erhalten.
(8)
Eines der wichtigsten Ziele der Rechtsvorschriften der Union für die Genehmigung von Fahrzeugen besteht darin, sicherzustellen, dass neue Fahrzeuge, Bauteile und selbständige technische Einheiten, die in Verkehr gebracht werden, ein hohes Umweltschutzniveau bieten. Dieses Ziel sollte nicht dadurch beeinträchtigt werden, dass bestimmte Teile oder Ausrüstungen eingebaut werden, nachdem ein Fahrzeug in Verkehr gebracht oder in Betrieb genommen wurde. Daher sollten geeignete Maßnahmen ergriffen werden, um sicherzustellen, dass Teile oder Ausrüstungen, die in land- und forstwirtschaftliche Fahrzeuge eingebaut werden können und die Funktionsweise von Systemen, die in Bezug auf Sicherheit und Umweltschutz von wesentlicher Bedeutung sind, erheblich beeinträchtigen können, einer vorhergehenden Kontrolle durch eine Genehmigungsbehörde unterliegen, bevor sie in Verkehr gebracht werden. Diese Maßnahmen sollten technische Vorschriften in Bezug auf die Anforderungen an solche Teile oder Ausrüstungen umfassen.
(9)
In der Richtlinie 2003/37/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (4) sind die Bestimmungen für die EG-Gesamtfahrzeug-Typgenehmigung für Geländefahrzeuge und Side-by-Side-Fahrzeuge als land- und forstwirtschaftliche Fahrzeuge festgelegt. Diese Fahrzeugarten sollten deshalb auch unter diese Verordnung fallen, was die Anforderungen an ihre Umweltverträglichkeit und die Leistung ihrer Antriebseinheit betrifft, falls der jeweils betroffene Fahrzeugtyp zu einer der Fahrzeugklassen gehört, die in der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 genannt werden.
(10)
Der technische Fortschritt erfordert eine Anpassung der in den Anhängen dieser Richtlinie aufgeführten technischen Anforderungen. Die darin enthaltenen Motorenkategorien, Grenzwerte und Anwendungsdaten sollten in Einklang mit künftigen Änderungen der Richtlinie 97/68/EG gemäß Artikel 71 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 gebracht werden.
(11)
Anforderungen an die Umweltverträglichkeit und die Leistung der Antriebseinheit hinsichtlich der Emission gasförmiger Schadstoffe und luftverunreinigender Partikel sollten für Fahrzeuge mit nicht unter die Richtlinie 97/68/EG fallenden Motoren so lange nicht gelten, bis diese Motoren von der Richtlinie erfasst werden. Für Fahrzeuge, die mit Motoren ausgestattet sind, die außerhalb des Anwendungsbereichs der Richtlinie 97/68/EG liegen, kann jedoch gemäß der vorliegenden Verordnung eine Gesamtfahrzeug-Typgenehmigung erteilt werden.
(12)
Mit dem Beschluss 97/836/EG des Rates (5) ist die Union dem Übereinkommen der Wirtschaftskommission für Europa der Vereinten Nationen (UNECE) über die Annahme einheitlicher technischer Vorschriften für Radfahrzeuge, Ausrüstungsgegenstände und Teile, die in Radfahrzeuge(n) eingebaut und/oder verwendet werden können, und die Bedingungen für die gegenseitige Anerkennung von Genehmigungen, die nach diesen Vorschriften erteilt wurden („Geändertes Übereinkommen von 1958“) beigetreten. In ihrer Mitteilung „CARS 2020: Ein Aktionsplan für eine wettbewerbsfähige und nachhaltige Automobilindustrie in Europa“ hob die Kommission hervor, dass die Annahme internationaler Regelungen nach dem UNECE-Übereinkommen von 1958 die beste Möglichkeit ist, nichttarifäre Handelshemmnisse zu beseitigen. Die Vorschriften der durch die Verordnung (EU) Nr. 167/2013 aufgehobenen Richtlinien sollten, wo angemessen, durch Verweise auf die entsprechenden UNECE-Regelungen ersetzt werden.
(13)
Die Möglichkeit, UNECE-Regelungen zum Zwecke der EU-Fahrzeugtypgenehmigung als Grundlage der Rechtsvorschriften der Union anzuwenden, ist in Verordnung (EU) Nr. 167/2013 vorgesehen. Gemäß dieser Verordnung werden Typgenehmigungen im Einklang mit UNECE-Regelungen, die auf der gleichen Grundlage wie die Unionsvorschriften gelten, als EU-Typgenehmigungen im Einklang mit der genannten Verordnung und ihren delegierten Rechtsakten und Durchführungsrechtsakten angesehen.
(14)
Das Ersetzen von Rechtsakten der Union durch UNECE-Regelungen, die mit Unionsvorschriften gleichwertig sind, trägt zur Vermeidung von Doppelungen nicht nur hinsichtlich der technischen Anforderungen, sondern auch hinsichtlich der Zertifizierungs- und Verwaltungsverfahren bei. Außerdem sollten Typgenehmigungen, die unmittelbar auf international vereinbarten Standards basieren, den Zugang zu den Märkten von Drittstaaten verbessern, insbesondere derjenigen, die Vertragspartei des Geänderten Übereinkommens von 1958 sind, und dadurch die Wettbewerbsfähigkeit der EU-Industrie stärken.
(15)
Aufgrund des Umfangs und der Auswirkungen der vorgeschlagenen Tätigkeiten auf die betreffende Branche sind die gemäß dieser Verordnung vorgesehenen Unionsmaßnahmen unabdingbar, wenn die beschlossenen Umwelt- und Sicherheitsziele, nämlich die Genehmigung von Fahrzeugen in der Union, erreicht werden sollen. Die Mitgliedstaaten können diese Ziele unabhängig voneinander nicht hinreichend erreichen.
(16)
Da Anforderungen an die Umweltverträglichkeit und die Leistung der Antriebseinheit von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen von wesentlicher Bedeutung für die Typgenehmigung dieser Fahrzeuge sind, sollte die vorliegende Verordnung mit Wirkung vom ersten Geltungstag der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 gelten -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
GEGENSTAND UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN
Artikel 1
Gegenstand
Diese Verordnung enthält die detaillierten technischen Anforderungen und Prüfverfahren hinsichtlich der Umweltverträglichkeit und der Leistung der Antriebseinheit in Bezug auf Schadstoffemissionen und die zulässigen äußeren Geräuschpegel sowie in Bezug auf die Genehmigung und Marktüberwachung von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen, ihren Motoren und Systemen, Bauteilen und selbständigen technischen Einheiten nach Maßgabe der Verordnung (EU) Nr. 167/2013.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Im Rahmen dieser Verordnung gelten die Begriffsbestimmungen von Artikel 3 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013. Darüber hinaus gelten folgende Begriffsbestimmungen:
1. „Emittierte Schadstoffe“: gas- und partikelförmige Schadstoffemissionen aus dem Auspuff;
2. „Nachbehandlungssystem für Schadstoffemissionen aus dem Auspuff“: der Durchfluss von Abgasen durch die Einrichtung oder das System, die bzw. das dazu dient, die Gase vor der Freisetzung in die Atmosphäre chemisch oder physikalisch zu verändern, einschließlich Katalysatoren, Feinstaubfilter oder jedes andere Bauteil oder System oder jede andere selbständige technische Einheit für die Reduzierung oder Behandlung von gasförmigen Schadstoffen und luftverunreinigenden Partikeln des Motors;
3. „System zur Minderung der Geräuschemissionen nach außen“: alle Bauteile und selbständigen technischen Einheiten, aus denen die Auspuff- und Schalldämpferanlage besteht, einschließlich Auspuffanlage, Ansaugsystem, Schalldämpfer oder jegliche Systeme, Bauteile und selbständigen technischen Einheiten, die für die von dem land- oder forstwirtschaftlichen Fahrzeug nach außen abgegebenen Geräuschpegel von Belang sind und einem Typ entsprechen, der zum Zeitpunkt der Typgenehmigung oder der Erweiterung der Typgenehmigung am Fahrzeug angebracht ist;
4. „emissionsmindernde Einrichtung“: ein Bauteilsystem oder eine selbständige technische Einheit, die Teil des Nachbehandlungssystems für Schadstoffemissionen aus dem Auspuff ist;
5. „emissionsmindernde Einrichtung für den Austausch“: ein Bauteilsystem oder eine selbständige technische Einheit, die bzw. das ein Nachbehandlungssystem für Schadstoffemissionen aus dem Auspuff an einem gemäß der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 oder der vorliegenden Verordnung typgenehmigten Fahrzeug ganz oder teilweise ersetzen soll;
6. „Motortyp“: eine Kategorie von Motoren, die sich hinsichtlich der in Anhang II Anlage 1 der Richtlinie 97/68/EG aufgeführten wesentlichen Merkmale nicht unterscheiden;
7. „Stamm-Motor“: ein für die Antriebseinheit oder Motorenfamilie gemäß Anhang I Nummer 7 der Richtlinie 97/68/EG repräsentativer Motor;
8. „Motorenfamilie“: eine vom Hersteller festgelegte Gruppe von Motoren gemäß Anhang I Nummer 6 der Richtlinie 97/68/EG, die konstruktionsbedingt ähnliche Abgas-Emissionseigenschaften aufweisen sollen und den Anforderungen dieser Verordnung entsprechen;
9. „Austauschmotor“: ein Motor, der zum Ersatz eines Motors in einem land- oder forstwirtschaftlichen Fahrzeug neu hergestellt und nur zu diesem Zweck geliefert worden ist;
10. „Hilfseinrichtungen“: alle in Anhang 4 Tabelle 1 der UNECE-Regelung Nr. 120 Änderungsserie 01 aufgeführten Ausrüstungsteile, Geräte und Einrichtungen;
11. „Motorleistung“: die Leistung, die bei entsprechender Drehzahl auf einem Prüfstand an der Kurbelwelle oder dem entsprechenden Bauteil abgenommen wird;
12. „Nutzleistung des Motors“: die Leistung, die auf einem Prüfstand am Ende der Kurbelwelle oder einem vergleichbaren Bauteil bei der entsprechenden Motordrehzahl abgenommen und unter atmosphärischen Referenzbedingungen ermittelt wird; dabei muss der Motor mit den in Anhang 4 Tabelle 1 der UNECE-Regelung Nr. 120 Änderungsserie 01 (6) angegebenen Ausrüstungsteilen und Nebenverbrauchern versehen sein.
KAPITEL II
PFLICHTEN DER HERSTELLER
Artikel 3
Allgemeine Pflichten
(1) Der Hersteller gewährleistet, dass alle in der Union in Verkehr gebrachten, zugelassenen oder in Betrieb genommenen Neufahrzeuge, alle in der Union in Verkehr gebrachten oder in Betrieb genommenen neuen Motoren oder Austauschmotoren und alle in der Union in Verkehr gebrachten oder in Betrieb genommenen neuen Systeme, Bauteile und selbständigen technischen Einheiten, die sich auf die Umweltverträglichkeit und die Leistung der Antriebseinheit des Fahrzeuges auswirken können, so ausgelegt, gebaut und zusammengebaut sind, dass das Fahrzeug unter normalen Betriebsbedingungen und unter Einhaltung der Wartungsvorschriften des Herstellers den Anforderungen der vorliegenden Verordnung entspricht.
(2) Der Hersteller von Fahrzeugen, Motoren, Systemen, Bauteilen und selbständigen technischen Einheiten weist der Genehmigungsbehörde gegenüber durch physische Demonstration und Prüfung nach, dass die in der Union auf dem Markt bereitgestellten, zugelassenen oder in Betrieb genommenen Fahrzeuge, Motoren, Systeme, Bauteile und selbständigen technischen Einheiten den ausführlichen technischen Anforderungen und Prüfverfahren entsprechen, die in den Artikeln 6 bis 9a und den Anhängen I und II der Richtlinie 97/68/EG festgelegt sind.
(3) Dieser Artikel gilt nicht für Fahrzeugtypen, die in Drittländer ausgeführt werden sollen.
Artikel 4
Allgemeine Anforderungen zu Schadstoffemissionen und äußeren Geräuschpegeln
(1) Der Hersteller muss die in den Anhängen I und II festgelegten Anforderungen hinsichtlich Schadstoffemissionen einhalten.
Der Hersteller muss die in Anhang III festgelegten Anforderungen hinsichtlich des äußeren Geräuschpegels einhalten.
(2) Die Typgenehmigungsbehörden können Typgenehmigungen hinsichtlich der Anforderungen für Schadstoffemissionen aus dem Auspuff und äußere Geräuschpegel auf andere Fahrzeugvarianten und -versionen sowie Motortypen und -familien ausweiten, falls die Parameter für Fahrzeugvariante, Antriebseinheit und Emissionsminderungssystem eine identische Leistung aufweisen oder innerhalb der in Artikel 19 Absatz 4 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 angegebenen Grenzwerten liegen.
(3) Der Hersteller teilt der Genehmigungsbehörde unverzüglich jegliche Änderung an Systemen, Bauteilen und selbständigen technischen Einheiten mit, die sich auf die Umweltverträglichkeit und die Leistung der Antriebseinheit des land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugs auswirken können, nachdem der genehmigte Fahrzeugtyp gemäß Artikel 19 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 auf den Markt gebracht worden ist. Die Berichtspflicht umfasst Folgendes:
a)
die Parameter des Typs oder der Motorenfamilie gemäß Anhang II der Richtlinie 97/68/EG und Anhang I Nummer 9 der vorliegenden Verordnung;
b)
das Nachbehandlungssystem des Motors für Schadstoffemissionen aus dem Auspuff wie in Anhang I Nummer 6 der Richtlinie 97/68/EG und in Anhang I Nummer 9.1 sowie Anhang II Nummer 3.2 der vorliegenden Verordnung beschrieben;
c)
das System des Fahrzeugs zur Minderung der Geräuschemissionen nach außen gemäß den Anforderungen von Anhang III.
(4) Zusätzlich zu den Bestimmungen der Absätze 1, 2 und 3 und des Artikels 14 muss der Hersteller folgende Anforderungen an die Umweltverträglichkeit und die Antriebseinheit erfüllen:
d)
hinsichtlich der Bezugskraftstoffe die Anforderungen von Anhang 7 der UNECE-Regelung Nr. 120 Änderungsserie 01 sowie von Anhang V der Richtlinie 97/68/EG;
e)
hinsichtlich emissionsmindernder Einrichtungen und emissionsmindernder Einrichtungen für den Austausch die Anforderungen gemäß Anhang III Anlage 5 der Richtlinie 97/68/EG;
f)
hinsichtlich der Prüfausrüstung die Anforderungen von Anhang III der Richtlinie 97/68/EG.
(5) Der Hersteller muss der Genehmigungsbehörde gegenüber nachweisen, dass die in Absatz 3 genannten Änderungen die Umweltverträglichkeit eines Fahrzeugs im Vergleich zu der bei der Typgenehmigung nachgewiesenen Umweltverträglichkeit nicht verschlechtern.
(6) Der Hersteller muss nachweisen, dass emissionsmindernde Einrichtungen für den Austausch, für die eine Typgenehmigung gemäß den Artikeln 9 bis 13 dieser Verordnung erforderlich ist, und die in der Union in Verkehr gebracht oder in Betrieb genommen werden, gegebenenfalls gemäß den in Anhang I Nummer 4.1.1 der Richtlinie 97/68/EG festgelegten ausführlichen technischen Anforderungen und Prüfverfahren genehmigt sind.
(7) Fahrzeuge mit einer emissionsmindernden Einrichtung für den Austausch müssen denselben Prüfanforderungen für die Umweltverträglichkeit und denselben Grenzwerten für Schadstoffe entsprechen wie Fahrzeuge mit einer emissionsmindernden Einrichtung für die Erstausrüstung.
Artikel 5
Spezifische Verpflichtungen in Bezug auf die Typgenehmigung von Fahrzeugen oder Motoren
(1) Der Hersteller muss gewährleisten, dass die Auspuffemissionen von gasförmigen Schadstoffen und Partikeln des Motortyps nicht über denjenigen Auspuffemissionen von gasförmigen Schadstoffen und Partikeln liegen, die für die von der Richtlinie 97/68/EG erfassten Motorenkategorien und Leistungsstufen festgelegt sind.
(2) Der Hersteller muss gewährleisten, dass die Leistung der Antriebseinheit dem Niveau entspricht, das der Genehmigungsbehörde bei der Bereitstellung des Fahrzeugs auf dem Markt oder vor seiner Inbetriebnahme in der Beschreibungsmappe mitgeteilt wurde.
Die Verwendung von Abschalteinrichtungen gemäß Anhang I Nummer 2.8c der Richtlinie 97/68/EG, die die Wirkung der emissionsmindernden Einrichtungen beeinträchtigen, ist gemäß Anhang III Nummer 4.1.1 der Richtlinie 97/68/EG verboten.
(3) Durch Änderungen an der Bauart von Systemen, Bauteilen oder selbständigen technischen Einheiten, die nach der Typgenehmigung vorgenommen werden, verliert eine Typgenehmigung nur dann automatisch ihre Gültigkeit, wenn die ursprünglichen Eigenschaften oder technischen Merkmale so verändert werden, dass sie die Funktionsfähigkeit des Motors oder des Emissionsminderungssystems beeinträchtigen.
Artikel 6
Anforderungen an die Typgenehmigung von Motoren als selbständige technische Einheiten
Um die EU-Typgenehmigung eines Motors oder einer Motorenfamilie als selbständige technische Einheit zu erhalten, muss der Hersteller gemäß den Bestimmungen von Anhang I dieser Verordnung nachweisen, dass die Motoren den Prüfungen der Richtlinie 97/68/EG unterzogen werden und den Anforderungen der vorliegenden Verordnung und der Richtlinie 97/68/EG entsprechen.
KAPITEL III
VERPFLICHTUNGEN DER MITGLIEDSTAATEN
Artikel 7
Gleichwertigkeit alternativer Typgenehmigungen
(1) Die nationalen Behörden erkennen alternative Typgenehmigungen gemäß Anhang IV als gleichwertig mit einer Genehmigung nach dieser Verordnung an.
(2) Über die Anforderungen von Unterabsatz 1 hinaus gewährt der Hersteller, wie in Kapitel XV der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 und dem entsprechenden delegierten Rechtsakt vorgeschrieben, diskriminierungsfreien Zugang zu Reparatur- und Wartungsinformationen für das Fahrzeug, damit eine alternative Typgenehmigung als gleichwertig mit einer Genehmigung nach dieser Verordnung anerkannt werden kann.
Artikel 8
Messung von Schadstoffemissionen
Die technischen Dienste messen die Schadstoffemissionen aus dem Auspuff von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen und Motoren gemäß den Bestimmungen der Richtlinie 97/68/EG in der an die Anforderungen von Anhang I der vorliegenden Verordnung angepassten Fassung.
Artikel 9
Messung des äußeren Geräuschpegels
(1) Die technischen Dienste messen zum Zwecke der Typgenehmigung den äußeren Geräuschpegel von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen der Klasse T mit Luftreifen und der Klasse C mit Gummiketten gemäß den Prüfvorschriften und Verfahren von Anhang III Nummer 1.3.1.
(2) Auch die Prüfbedingungen und Verfahren gemäß Anhang III Nummer 1.3.2 werden angewendet, und die Ergebnisse werden von den technischen Diensten gemäß den Bestimmungen von Anhang III Nummer 1.3.2.4 aufgezeichnet.
(3) Die technischen Dienste messen den äußeren Geräuschpegel von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen der Klasse C mit Metallketten zum Zwecke der Typgenehmigung gemäß den Vorschriften und Verfahren für die Prüfung am stehenden Fahrzeug gemäß Anhang III Nummer 1.3.2.
(4) Auch die Prüfbedingungen und Verfahren gemäß Anhang III Nummer 1.3.3 werden angewendet, und die Ergebnisse werden von den technischen Diensten aufgezeichnet.
Artikel 10
Anforderungen für die Leistung der Antriebseinheit
Für die Beurteilung der Leistung der Antriebseinheit von land- und forstwirtschaftlichen Fahrzeugen werden entsprechend der UNECE-Regelung Nr. 120, Änderungsserie 01, Messungen der Nutzleistung des Motors, des Motordrehmoments und des spezifischen Kraftstoffverbrauchs vorgenommen.
Artikel 11
Spezifische Bestimmungen zur Typgenehmigung von Fahrzeugen oder Motoren
(1) Es können Typgenehmigungen für Fahrzeuge mit Motoren, die außerhalb des Anwendungsbereichs der Richtlinie 97/68/EG liegen, erteilt werden.
(2) Nach Ablauf eines Zeitraums von 24 Monaten nach dem Tag des Inkrafttretens der Rechtsvorschriften zur Erweiterung des Anwendungsbereichs der Richtlinie 97/68/EG auf Fahrzeuge mit Motoren, die gegenwärtig außerhalb des Anwendungsbereichs dieser Richtlinie liegen [oder spätestens ab dem 1. Januar 2018], verweigern die Mitgliedstaaten die Erteilung von Typgenehmigungen gemäß der vorliegenden Verordnung für Fahrzeuge, die nicht allen Anforderungen dieser Verordnung entsprechen.
(3) Gemäß Absatz 1 erteilte Typgenehmigungen verlieren ihre Gültigkeit drei Jahre nach dem Tag des Inkrafttretens der Rechtsvorschriften, mit denen der Anwendungsbereich der Richtlinie 97/68/EG auf jene Motoren erweitert wird [oder spätestens am 31. Dezember 2018].
Ab dem 1. Januar 2019 betrachten die Mitgliedstaaten solche Übereinstimmungsbescheinigungen für neue Fahrzeuge als nicht mehr gültig im Sinne von Artikel 38 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 und untersagen die Zulassung, den Verkauf und die Inbetriebnahme solcher Fahrzeuge.
(4) Die in Artikel 9 Absätze 3c, 3d und 4a der Richtlinie 97/68/EG festgelegten Zeitpunkte werden für land- und forstwirtschaftliche Fahrzeuge der Klassen T2, T4.1 und C2 gemäß Artikel 4 Absätze 3, 6 und 9 sowie Artikel 2 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013, die mit Motoren der Kategorien L bis R ausgestattet sind, um drei Jahre verschoben. Die Übergangs- und Ausnahmeklauseln in den Artikeln 9 Absatz 4a und 10 Absatz 5 der Richtlinie 97/68/EG und Artikel 39 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 werden entsprechend verlängert.
(5) Austauschmotoren müssen denselben Grenzwerten entsprechen, die der zu ersetzende Motor beim ersten Inverkehrbringen zu erfüllen hatte.
(6) Austauschmotoren sind gemäß der Anlage zu Anhang I zu kennzeichnen.
Artikel 12
EU-Typgenehmigungsverfahren
Unbeschadet des Artikels 11 und vorbehaltlich des Inkrafttretens der Durchführungsmaßnahmen nach Artikel 68 der Verordnung (EU) Nr. 167/2013 dürfen die nationalen Behörden aus Gründen, die die Emissionen von Fahrzeugen betreffen, weder eine vom Hersteller beantragte EU-Typgenehmigung oder nationale Typgenehmigung für einen neuen Fahrzeug- bzw. Motortyp versagen noch die Zulassung, den Verkauf oder die Inbetriebnahme eines neuen Fahrzeugs verweigern oder den Verkauf oder die Inbetriebnahme eines neuen Fahrzeugs bzw. den Verkauf oder den Einsatz eines neuen Motors untersagen, wenn das betreffende Fahrzeug bzw. der betreffende Motor dieser Verordnung und ihren Durchführungsmaßnahmen entspricht.
Artikel 13
Bereitstellung von emissionsmindernden Einrichtungen für den Austausch auf dem Markt oder Einbau solcher Einrichtungen in ein Fahrzeug
Emissionsmindernde Einrichtungen für den Austausch, für die zugleich eine System-Typgenehmigung in Bezug auf ein Fahrzeug gilt, unterliegen keiner zusätzlichen Genehmigung für ein Bauteil oder eine selbständige technische Einheit gemäß Artikel 26 Absatz 3 oder Verordnung (EU) Nr. 167/2013.
Artikel 14
Flexibilitätssystem
(1) Abweichend von Artikel 10 Absatz 3 erlauben die Mitgliedstaaten gemäß den Vorschriften von Anhang V auf Antrag des Herstellers im Rahmen eines Flexibilitätssystems das Inverkehrbringen einer begrenzten Anzahl von Fahrzeugen mit Motoren, die den Anforderungen von Artikel 9 der Richtlinie 97/68/EG entsprechen, vorausgesetzt, eine Genehmigungsbehörde hat die entsprechende Erlaubnis für die Inbetriebnahme erteilt.
(2) Das Flexibilitätssystem gemäß Absatz 1 gilt ab dem Beginn einer jeden Stufe und für dieselbe Dauer wie die betreffende Stufe.
Das Flexibilitätssystem gemäß Anhang V Nummer 1.2 ist jedoch auf die Dauer der Stufe III B beziehungsweise, falls es keine nachfolgende Stufe gibt, auf einen Zeitraum von drei Jahren beschränkt.
(3) Fahrzeugtypen, die nach dem Flexibilitätssystem in Verkehr gebracht werden, müssen mit Motortypen ausgestattet sein, die den Bestimmungen von Anhang V entsprechen.
KAPITEL IV
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 15
Inkrafttreten und Anwendung
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2016.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt gemäß den Verträgen unmittelbar in den Mitgliedstaaten.
Brüssel, den 1. Oktober 2014