PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 889/2014
ze dne 14. srpna 2014,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, pokud jde o uznávání společných bezpečnostních požadavků v rámci programu schválených agentů a známých odesílatelů a programu oprávněných hospodářských subjektů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V oblastech celní i letecké bezpečnosti existují příslušné právní předpisy, zejména nařízení (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2) o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, které umožňují, že subjekty splňující určité podmínky a požadavky mohou být osvědčeny k zajištění zabezpečeného dodavatelského řetězce a k přispívání k němu.
(2)
Stávající právní úprava v oblasti celnictví a letectví stanoví určité uznávání osvědčení podle příslušných programů, zejména pokud jde o bezpečnostní zkoušky provedené pro každý z nich. V čl. 14k odst. 2 písm. b) a čl. 14k odst. 3 nařízení Komise č. 2454/93 (3) se stanoví, že pokud žadatel o postavení oprávněného hospodářského subjektu (AEO) je již schváleným agentem, považuje se kritérium „odpovídajících norem v oblasti bezpečnosti a zabezpečení“ za splněné ve vztahu k prostorám, pro které hospodářský subjekt obdržel postavení schváleného agenta. V bodech 6.3.1.2 a 6.4.1.2 přílohy nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (4) se stanoví, že příslušný orgán nebo nezávislá osoba provádějící ověření, která jedná jeho jménem, by měly vzít v úvahu skutečnost, zda je žadatel o postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele držitelem osvědčení AEO.
(3)
Při praktickém provádění celních předpisů upravujících postavení oprávněných hospodářských subjektů, jakož i právních předpisů v oblasti letectví upravujících postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, se ukázalo, že stávající uznávání mezi programy nestačí k zajištění nejvyšší možné součinnosti mezi příslušnými bezpečnostními programy. Bezpečnostní požadavky na program schválených agentů v oblasti letecké bezpečnosti a známých odesílatelů a na celní program oprávněných hospodářských subjektů jsou rovnocenné do takové míry, že je možné je více sblížit.
(4)
Další sbližování obou programů, pokud jde o stejnou úroveň uznávání, včetně požadované výměny informací, je nezbytná k tomu, aby se snížila administrativní zátěž pro dotčené hospodářské odvětví a státní orgány (jak celní úřady, tak úřady pro civilní letectví), zatímco by se dále posílila současná úroveň bezpečnosti.
(5)
Je nezbytné změnit nařízení (EHS) č. 2454/93 za účelem aktualizace odkazů na platné právní předpisy, zahrnutí uznání postavení známého odesílatele a jeho významu pro AEO, zformulování rámce působnosti pro uznávání společných požadavků mezi příslušnými programy a umožnění nezbytné výměny informací mezi celními a leteckými úřady.
(6)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Článek 14k se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
být schváleným agentem podle definice v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (5) (‚schváleným agentem‘) a splňovat požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 185/2010 (6);
(5) Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72." 						
(6) Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 4“;" 						
b)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Jestliže je letecká společnost schváleným agentem, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel postavení schváleného agenta obdržel, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Jestliže je žadatel usazen na celním území Společenství, je schváleným agentem nebo známým odesílatelem podle definice v článku 3 nařízení (ES) č. 300/2008 a splňuje požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 185/2010, považují se podmínky stanovené v odstavci 1 za splněné ve vztahu k místům a operacím, pro něž žadatel obdržel postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele, a to do té míry, že podmínky pro udělení postavení schváleného agenta jsou totožné nebo srovnatelné s podmínkami stanovenými v odstavci 1.“
2)
V článku 14w se doplňuje nový odstavec 4, který zní:
„4. Celní orgán vydávající osvědčení neprodleně zpřístupní příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví alespoň tyto údaje týkající se postavení oprávněného hospodářského subjektu, které má k dispozici:
a)
osvědčení AEO - bezpečnost a zabezpečení (AEOS) a osvědčení AEO - zjednodušené celní postupy/bezpečnost a zabezpečení (AEOF), včetně jména držitele osvědčení, a případně jejich změny nebo zrušení nebo pozastavení postavení schváleného hospodářského subjektu, a příslušných důvodů;
b)
informace o tom, zda celní orgány navštívily konkrétní dotčené místo, datum poslední návštěvy a její účel (povolovací postup, opětovné posouzení, monitorování);
c)
jakákoli opětovné posouzení osvědčení AEOS nebo AEOF a jejich výsledky.
Po dohodě s příslušným vnitrostátním orgánem pro bezpečnost civilního letectví mohou vnitrostátní celní orgány nejpozději do 1. března 2015 stanovit podrobné způsoby výměny informací podle prvního pododstavce, na něž se nevztahuje elektronický informační a komunikační systém uvedený v článku 14x, a to nejpozději do 1. března 2015.
Vnitrostátní orgány odpovědné za bezpečnost civilního letectví, které s dotčenými informacemi nakládají, tyto informace použijí pouze pro účely příslušných programů pro schválené agenty nebo známé odesílatele a přijmou vhodná technická a organizační opatření, aby zajistily bezpečnost těchto informací.“
3)
V článku 14x se vkládá nový odstavec 2a, který zní:
„2a. Tam, kde to připadá v úvahu, zejména pokud se postavení schváleného hospodářského subjektu považuje za základ pro udělení souhlasu nebo schválení nebo povolení podle jiných právních předpisů Unie, může být udělen přístup k informacím uvedeným v čl. 14w odst. 4 písm. a) a c) také příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví.“
4)
Příloha 1C se mění takto:
a)
název kolonky 15 se nahrazuje tímto:
b)
název vysvětlivky ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„15.
Již udělená povolení pro zjednodušené celní postupy nebo zjednodušení, osvědčení podle čl. 14k odst. 4 a/nebo postavení schváleného agenta nebo známého odesílatele získaná podle čl. 14k odst. 2 a 3“;
c)
vysvětlivka ke kolonce 15 se nahrazuje tímto:
„V případě již udělených povolení pro zjednodušené celní postupy uveďte druh zjednodušení, příslušný celní režim a číslo povolení.Příslušný celní režim se uvádí formou písmen používaných jako názvy sloupců (A až K) k určení celních režimů v tabulce uvedené v příloze 37 hlavě I bodu B.
V případě čl. 14k odst. 2 a 3 uveďte získané postavení:schválený agent nebo známý odesílatel a číslo osvědčení.
V případě, že žadatel je držitelem jednoho nebo více osvědčení uvedených v čl. 14k odst. 4, uveďte druh a číslo osvědčení.“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. srpna 2014.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 889/2014 DER KOMMISSION
vom 14. August 2014
zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 hinsichtlich der Anerkennung der gemeinsamen Sicherheitsanforderungen im Rahmen der reglementierten Beauftragten und bekannten Versender und des Programms für zugelassene Wirtschaftsbeteiligte
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (1), insbesondere auf Artikel 247,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Sowohl im Bereich des Zolls als auch der Luftsicherheit ermöglichen entsprechende Rechtsvorschriften, insbesondere die Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 und die Verordnung (EG) Nr. 300/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (2), dass Stellen, die bestimmte Bedingungen und Anforderungen erfüllen, bescheinigt werden kann, dass sie die Sicherheit der Lieferkette gewährleisten und dazu beitragen.
(2)
Die bestehenden Rechtsvorschriften im Bereich des Zolls und der Luftsicherheit sehen eine gewisse Anerkennung der Zertifizierungen im Rahmen der jeweiligen Programme vor, insbesondere im Hinblick auf die jeweiligen Sicherheitsprüfungen. Artikel 14k Absatz 2 Buchstabe b und Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission (3) sieht vor, dass im Falle eines den Status eines zugelassenen Wirtschaftsbeteiligten anstrebenden Antragstellers, der bereits ein reglementierter Beauftragter ist, das Kriterium der angemessenen Sicherheitsstandards in Bezug auf die Räumlichkeiten, für die dem Wirtschaftsbeteiligten der Status eines reglementierten Beauftragten bewilligt wurde, als erfüllt gilt. Laut den Abschnitten 6.3.1.2 und 6.4.1.2 des Anhangs der Verordnung (EU) Nr. 185/2010 der Kommission (4) sollte die zuständige Behörde oder ein in ihrem Namen handelnder unabhängiger Validierungsprüfer berücksichtigen, ob der Antragsteller, der den Status eines reglementierten Beauftragten oder bekannten Versenders beantragt, über ein AEO-Zertifikat verfügt.
(3)
Bei der praktischen Anwendung sowohl der zollrechtlichen Vorschriften für den AEO-Status als auch der Luftverkehrsvorschriften in Bezug auf den reglementierten Beauftragten und bekannten Versender hat sich herausgestellt, dass die bestehende Anerkennung zwischen den Programmen nicht ausreicht, um maximale Synergien zwischen den jeweiligen Sicherheitsprogrammen zu gewährleisten. Die Sicherheitsanforderungen sowohl für den reglementierten Beauftragten und bekannten Versender im Rahmen der Luftsicherheit als auch für das AEO-Programm des Zolls weisen ein so hohes Maß an Äquivalenz auf, dass beide Programme weiter aufeinander abgestimmt werden können.
(4)
Um den Verwaltungsaufwand sowohl für die betroffene Branche als auch für die Regierungsbehörden (Zoll- und Zivilluftfahrtbehörden) zu verringern und gleichzeitig das Sicherheitsniveau weiter zu erhöhen, ist eine weitere Angleichung der beiden Programme in Bezug auf eine Äquivalenz bei der Anerkennung einschließlich des erforderlichen Informationsaustauschs erforderlich.
(5)
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 ist zu ändern, um die Verweise auf die für die Luftfahrt geltenden Vorschriften einschließlich der Anerkennung des Status des bekannten Versenders, der auch für den AEO von Belang ist, zu aktualisieren, den Umfang der Anerkennung der gemeinsamen Anforderungen zwischen den jeweiligen Programmen festzulegen und den erforderlichen Informationsaustausch zwischen Zoll- und Luftfahrtbehörden zu ermöglichen
(6)
Daher sollte die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 entsprechend geändert werden.
(7)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für den Zollkodex -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 14k wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 2 Buchstabe b erhält folgende Fassung:
„b)
reglementierte Beauftragte im Sinne von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 300/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (5) (‚reglementierter Beauftragter‘) sein und die Anforderungen der Verordnung (EU) Nr. 185/2010 der Kommission (6) erfüllen;
(5) ABl. L 97 vom 9.4.2008, S. 72." 						
(6) ABl. L 55 vom 5.3.2010, S. 1.“" 						
b)
in Absatz 2 wird folgender Unterabsatz angefügt:
„Ist die Luftverkehrsgesellschaft eine reglementierte Beauftragte, so gelten die in Absatz 1 genannten Bedingungen in Bezug auf die Örtlichkeiten und Aktivitäten, für die der Antragsteller den Status eines reglementierten Beauftragten erhalten hat, als erfüllt, soweit für die Gewährung des Status des reglementierten Beauftragten dieselben oder Absatz 1 entsprechende Kriterien gelten;“.
c)
Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Ist der Antragsteller im Zollgebiet der Gemeinschaft ansässig und reglementierter Beauftragter oder bekannter Versender im Sinne von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 300/2008 und erfüllt er die Anforderungen der Verordnung (EU) Nr. 185/2010, so gelten die in Absatz 1 genannten Kriterien in Bezug auf die Örtlichkeiten und Aktivitäten, für die dem Antragsteller der Status eines reglementierten Beauftragten oder bekannten Versenders bewilligt wurde, als erfüllt, soweit für die Bewilligung des Status eines reglementierten Beauftragten oder bekannten Versenders dieselben oder entsprechende Voraussetzungen gelten wie in Absatz 1 festgelegt.“
2.
In Artikel 14w wird folgender Absatz angefügt:
„(4) Die erteilende Zollbehörde macht der für die Sicherheit der Zivilluftfahrt zuständigen nationalen Behörde unverzüglich mindestens die folgenden, ihr zur Verfügung stehenden Informationen zum Status eines zugelassenen Wirtschaftsbeteiligten zugänglich:
a)
das AEO-Zertifikat ‚Sicherheit‘ (AEOS) und das AEO-Zertifikat ‚Zollrechtliche Vereinfachungen/Sicherheit‘ (AEOF), einschließlich des Namens des Inhabers des Zertifikats und gegebenenfalls Änderung oder Widerruf des Zertifikats oder Aussetzung des Status des zugelassenen Wirtschaftsbeteiligten und die Gründe dafür;
b)
Informationen, ob die betreffende Örtlichkeit von Zollbehörden besucht wurde, Datum des letzten Besuchs und Zweck des Besuchs (Bewilligungsverfahren, Neubewertung, Monitoring);
c)
etwaige Neubewertungen von AEOS- und AEOF-Zertifikaten und deren Ergebnisse.
Die nationalen Zollbehörden regeln bis spätestens 1. März 2015 im Einvernehmen mit der für die Sicherheit der Zivilluftfahrt zuständigen nationalen Behörde die Einzelheiten des Austauschs von Informationen nach Unterabsatz 1, die im elektronischen Informations- und Kommunikationssystem nach Artikel 14x nicht erfasst sind.
Die für die Sicherheit der Zivilluftfahrt zuständigen nationalen Behörden, die die betreffenden Informationen bearbeiten, verwenden diese ausschließlich für die Zwecke der einschlägigen Programme für reglementierte Beauftragte oder bekannte Versender und treffen geeignete technische und organisatorische Maßnahmen zum Schutz dieser Informationen.“
3.
In Artikel 14x wird folgender Absatz 2a eingefügt:
„(2a) Insbesondere in dem Fall, dass der Status eines zugelassenen Wirtschaftsbeteiligten als Grundlage für Genehmigungen, Bewilligungen oder Vereinfachungen aufgrund anderer Rechtsvorschriften der Union herangezogen wird, kann auch der für die Sicherheit der Zivilluftfahrt zuständigen nationalen Behörde Zugang zu den Informationen nach Artikel 14w Absatz 4 Buchstaben a und c gewährt werden.“
4.
Anhang 1c wird wie folgt geändert:
a)
Der Titel von Feld 15 erhält folgende Fassung:
b)
Der Titel der Erläuterungen zu Feld 15 erhält folgende Fassung:
„15.
Bereits bewilligte Vereinfachungen und Erleichterungen, Zertifikate nach Artikel 14k Absatz 4 und/oder Status eines reglementierten Beauftragten oder bekannten Versenders, der wie in Artikel 14k Absätze 2 und 3 ausgeführt erlangt wurde“.
c)
Die Erläuterungen zu Feld 15 erhalten folgende Fassung:
„Sind bereits Vereinfachungen bewilligt worden, Art der Vereinfachung, einschlägiges Zollverfahren und Bewilligungsnummer angeben. Das einschlägige Zollverfahren ist in Form der Buchstaben einzutragen, die als Spaltenüberschriften (A bis K) zur Bezeichnung der Zollverfahren in der Tabelle in Anhang 37, Titel I Punkt B angegeben sind.
In dem Fall nach Artikel 14k Absätze 2 und 3 ist der bewilligte Status anzugeben: reglementierter Beauftragter oder bekannter Versender und Nummer des Zertifikats.
Ist der Antragsteller Inhaber eines oder mehrerer Zertifikate nach Artikel 14k Absatz 4, Art und Nummer des Zertifikats/der Zertifikate angeben.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 14. August 2014