PROVÁDĚCÍ SMĚRNICE KOMISE 2014/37/EU
ze dne 27. února 2014,
kterou se mění směrnice Rady 91/671/EHS o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/671/EHS o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (1), a zejména na článek 7a uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 24. března 1998 přistoupilo Evropské společenství k Dohodě Evropské hospodářské Komise Organizace spojených národů (EHK OSN) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“), v souladu s rozhodnutím Rady 97/836/ES (2).
(2)
V souladu s bodem 1 přílohy II rozhodnutí 97/836/ES se technické požadavky předpisů EHK OSN podle revidované dohody z roku 1958 stanou alternativami k technickým přílohám odpovídajících zvláštních směrnic Unie, jestliže tyto směrnice mají stejnou oblast působnosti a jestliže k předpisům EHK OSN existují zvláštní směrnice Unie. Doplňující ustanovení směrnic, která se týkají například požadavků na montáž nebo postupů schvalování, zůstávají nicméně v platnosti.
(3)
Pod záštitou EHK OSN byl přijat nový předpis EHK OSN o jednotných podmínkách pro schvalování zdokonalených dětských zádržných systémů používaných v motorových vozidlech (dále jen „předpis č. 129“).
(4)
Předpis č. 129 vstoupil v platnost dne 9. července 2013 jako příloha revidované dohody z roku 1958.
(5)
Normalizované požadavky předpisu č. 129 představují alternativní zdokonalené požadavky vzhledem k těm, které stanoví předpis č. 44 týkající se jednotných ustanovení pro schvalování typu zádržných zařízení pro děti cestující v motorových vozidlech („dětské zádržné systémy“) (3), a odrážejí technický pokrok dětských zádržných systémů v několika ohledech, jako jsou testy pro boční náraz, orientaci dětí do 15 měsíců směrem dozadu, kompatibilitu s různými druhy vozidel, zkušební figuríny a zkušební zařízení, přizpůsobitelnost velikosti dítěte.
(6)
Vzhledem k tomu, že směrnice 91/671/EHS stanoví požadavky na schválení a povinné používání dětských zádržných systémů motorových vozidel v rámci Unie, měla by proto být změněna tak, aby zahrnovala používání dětských zádržných systémů schválených podle technických požadavků předpisu č. 129.
(7)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 7b směrnice 91/671/EHS,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Článek 2 směrnice 91/671/EHS se mění takto:
1)
odst. 1 písm. a) bod i) nahrazuje tímto:
„i)
u vozidel kategorií M1, N1, N2 a N3 členské státy vyžadují, aby všechny osoby cestující ve vozidlech při jízdě používaly bezpečnostní systémy, jimiž jsou tato vozidla vybavena.
Děti do 150 cm výšky cestující ve vozidlech kategorií M1, N1, N2 a N3 vybavených bezpečnostními systémy musí být upoutány integrálním nebo neintegrálním dětským zádržným systémem ve smyslu čl. 1 odst. 4 písm. a) a b), který je vhodný pro fyzickou konstituci dítěte v souladu s:
-
dělením do skupin stanoveným v čl. 1 odst. 3 pro dětské zádržné systémy schválené podle písm. c) bodu i) tohoto odstavce,
-
a rozpětím výšky a maximální hmotností cestujícího, pro kterého je dětský zádržný systém určen, jak je uvedeno výrobcem, pro dětské zádržné systémy schválené podle písm. c) bodu ii) tohoto odstavce.
U vozidel kategorií M1, N1, N2 a N3, které nejsou vybaveny bezpečnostními systémy:
-
děti mladší tří let nesmějí být přepravovány,
-
aniž je dotčeno ustanovení bodu ii), děti starší tří let a méně než 150 cm vysoké musí používat jiné sedadlo než přední;“
2)
odst. 1 písm. c) se nahrazuje tímto:
„c)
pokud je používán dětský zádržný systém, musí být schválen podle norem:
i)
předpisu EHK OSN č. 44/03 nebo směrnice 77/541/EHS nebo
ii)
předpisu EHK OSN č. 129;
nebo podle jejich případných dalších změn.
Dětský zádržný systém musí být namontován podle montážních informací (například návod k použití, leták nebo zveřejnění v elektronické podobě), které poskytl výrobce dětského zádržného systému a ve kterých uvádí, jakým způsobem a v kterých typech vozidel může být systém bezpečně používán.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do šesti měsíců od vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. února 2014.
DURCHFÜHRUNGSRICHTLINIE 2014/37/EU DER KOMMISSION
vom 27. Februar 2014
zur Änderung der Richtlinie 91/671/EWG des Rates über die Gurtanlegepflicht und die Pflicht zur Benutzung von Kinderrückhalteeinrichtungen in Kraftfahrzeugen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 91/671/EWG des Rates über die Gurtanlegepflicht und die Pflicht zur Benutzung von Kinderrückhalteeinrichtungen in Kraftfahrzeugen (1), insbesondere auf Artikel 7a,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Am 24. März 1998 trat die Europäische Gemeinschaft mit Beschluss 97/836/EG des Rates (2) dem Übereinkommen der Wirtschaftskommission für Europa der Vereinten Nationen über die Annahme einheitlicher technischer Vorschriften für Radfahrzeuge, Ausrüstungsgegenstände und Teile, die in Radfahrzeuge(n) eingebaut und/oder verwendet werden können, und die Bedingungen für die gegenseitige Anerkennung von Genehmigungen, die nach diesen Vorschriften erteilt wurden (im Folgenden „geändertes Übereinkommen von 1958“), bei.
(2)
Nach Anhang II Absatz 1 des Beschlusses 97/836/EG gelten die gemäß dem geänderten Übereinkommen von 1958 festgelegten technischen Vorschriften der UN/ECE-Regelungen alternativ zu den technischen Anhängen der entsprechenden EG-Einzelrichtlinien, sofern diese denselben Anwendungsbereich haben und sofern für die aufgeführten Regelungen EG-Einzelrichtlinien bestehen. Die ergänzenden Bestimmungen der Richtlinien, etwa diejenigen zu Einbauvorschriften oder zum Genehmigungsverfahren, bleiben jedoch weiterhin gültig.
(3)
Im Rahmen der UN/ECE wurde eine neue Regelung zu einheitlichen Bedingungen für die Genehmigung verbesserter Kinderrückhalteeinrichtungen in Kraftfahrzeugen (im Folgenden „Regelung 129“) ausgearbeitet und verabschiedet.
(4)
Die Regelung 129 trat am 9. Juli 2013 als Anhang zum geänderten Übereinkommen von 1958 in Kraft.
(5)
Die Vorschriften der Regelung 129 stellen eine Verbesserung gegenüber den Vorschriften der Regelung 44 über einheitliche Bedingungen für die Genehmigung von Rückhalteeinrichtungen für in Kraftfahrzeugen beförderte Kinder („Kinderrückhaltesysteme“) (3) dar und sind Ausdruck der in mehrfacher Hinsicht erzielten technischen Fortschritte bei der Normung von Kinderrückhaltesystemen - etwa in Bezug auf Seitenaufpralltests, die Platzierung von Kindern von bis zu 15 Monaten entgegen der Fahrtrichtung, die Kompatibilität mit verschiedenen Fahrzeugen, der Einsatz von Test-Dummies und Prüfbänken sowie die Möglichkeit der Anpassung an die unterschiedliche Körpergröße von Kindern.
(6)
Die Richtlinie 91/671/EWG über die Anforderungen an die Zulassung und die Pflicht zur Benutzung von Kinderrückhalteeinrichtungen in Kraftfahrzeugen in der Union sollte geändert werden, damit die Verwendung von entsprechend den technischen Vorschriften der Regelung 129 zugelassenen Kinderrückhalteeinrichtungen aufgenommen werden kann.
(7)
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen stehen mit der Stellungnahme des gemäß Artikel 7b der Richtlinie 91/671/EWG eingesetzten Ausschusses im Einklang -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Artikel 2 der Richtlinie 91/671/EWG wird wie folgt geändert:
(1)
Absatz 1 Buchstabe a Ziffer i erhält folgende Fassung:
„i)
Die Mitgliedstaaten schreiben vor, dass alle Insassen von am Straßenverkehr teilnehmenden Fahrzeugen der Klassen M1, N1, N2 und N3 die vorhandenen Sicherheitssysteme benutzen.
Kinder mit einer Körpergröße von weniger als 150 cm, die in mit Sicherheitssystemen ausgestatteten Fahrzeugen der Klassen M1, N1, N2 und N3 befördert werden, sind durch eine integrierte oder nichtintegrierte Kinderrückhalteeinrichtung im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 Buchstaben a und b zu sichern, die gemäß den folgenden Kriterien für die körperlichen Merkmale des Kindes geeignet ist:
-
Gewichtsgruppe gemäß Artikel 1 Absatz 3 für Kinderrückhalteeinrichtungen, die gemäß Buchstabe c Ziffer i zugelassen sind;
-
Angaben des Herstellers zu Größenbereich und Höchstgewicht des Kindes für die jeweilige Kinderrückhalteeinrichtung bei gemäß Buchstabe c Ziffer ii zugelassenen Kinderrückhalteeinrichtungen;
In nicht mit Sicherheitssystemen ausgestatteten Fahrzeugen der Klassen M1, N1, N2 und N3
-
dürfen Kinder unter drei Jahren nicht befördert werden;
-
müssen Kinder im Alter von drei Jahren und darüber, wenn sie kleiner als 150 cm sind, unbeschadet der Ziffer ii einen anderen als den Vordersitz belegen.“
(2)
Absatz 1 Buchstabe c erhält folgende Fassung:
„c)
Wird eine Kinderrückhaltevorrichtung verwendet, so muss sie nach
i)
der UN/ECE-Regelung 44/03 oder der Richtlinie 77/541/EWG oder
ii)
der UN/ECE-Regelung 129
oder entsprechend nachfolgender Anpassungen dieser Regelungen bzw. dieser Richtlinie zugelassen sein.
Die Kinderrückhalteeinrichtung ist entsprechend der Anleitung des Herstellers der Kinderrückhalteeinrichtung (Handbuch, Broschüre oder elektronische Veröffentlichung) einzubauen, aus der hervorgeht, auf welche Art und Weise und in welchem Fahrzeugtyp das System sicher verwendet werden kann.“
Artikel 2
1. Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie spätestens sechs Monate nach ihrem Inkrafttreten nachzukommen. Sie teilen der Kommission unverzüglich den Wortlaut dieser Rechtsvorschriften mit.
Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme.
2. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 27. Februar 2014