PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 815/2012
ze dne 13. září 2012,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EU) č. 904/2010, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 44 odst. 1, čl. 44 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 45 odst. 1 a 2 a čl. 51 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 904/2010 stanoví pravidla pro správní spolupráci a boj proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH). Články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010 se konkrétně týkají výměny informací týkajících se zvláštních úprav pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby uvedených v kapitole 6 hlavy XII směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném režimu daně z přidané hodnoty (2). Uvedené zvláštní režimy se týkají toho, že osoba povinná k dani usazená mimo členský stát spotřeby přiznává DPH z příslušného prodeje v členském státě spotřeby prostřednictvím elektronického rozhraní v členském státě identifikace (jedno správní místo).
(2)
Některé informace týkající se transakcí provedených v rámci uvedených zvláštních režimů se mezi členskými státy shromažďují a vyměňují. Konkrétně se to týká výměny identifikačních údajů a shromažďování a výměny údajů z přiznání k DPH, včetně oprav uvedených daňových přiznání k DPH mezi členskými státy.
(3)
Ve snaze zajistit, aby se informace vyměňovaly jednotným způsobem, je nutno přijmout technické podrobnosti pro tuto výměnu včetně jednotné elektronické zprávy. To umožní jednotný rozvoj technických a funkčních specifikací, protože se budou řídit regulovaným rámcem.
(4)
Některé informace týkající se změn identifikačních údajů, jako například vynětí ze zvláštních režimů, dobrovolné ukončení nebo změna členského státu identifikace, by se také měly bezodkladně vyměňovat jednotným způsobem, aby členské státy mohly kontrolovat správné uplatňování zvláštních režimů a bojovat proti podvodům. Pro tento účel by měla být zajištěna společná opatření týkající se elektronické výměny uvedených informací.
(5)
S cílem udržet administrativní zátěž na minimální úrovni je třeba stanovit určité požadavky na elektronické rozhraní, které umožní osobám povinným k dani předkládat identifikační informace a přiznání k DPH. Členským státům by nemělo být bráněno v poskytnutí dodatečných funkcí umožňujících další snížení administrativní zátěže.
(6)
S cílem zajistit, aby se informace týkající se registrace k režimu a přiznání k DPH podávané v rámci režimu mohly účinně přenášet a zpracovávat, by členské státy měly vyvinout svá elektronická rozhraní jednotným způsobem. Je proto nezbytné vypracovat jednotnou elektronickou zprávu pro přenos těchto informací.
(7)
Je nutné vyjasnit informace, které se předkládají v případech, kdy se v určitém období v jednom nebo ve všech členských státech neuskuteční žádný prodej v rámci zvláštních režimů.
(8)
Ve snaze umožnit členským státům a osobám povinným k dani, aby se ve svých následných sděleních mohly jednoznačně odkazovat na přiznání k DPH včetně platby daně, by členské státy identifikace měly každému daňovému přiznání k DPH přidělit jedinečné referenční číslo.
(9)
Toto nařízení se použije od stejného dne, od kterého se použijí články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro správní spolupráci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;
2)
„režimem Unie“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve Společenství, avšak neusazené ve státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
3)
„zvláštními režimy“ pak režim mimo Unii a režim Unie.
Článek 2
Funkce elektronického rozhraní
Elektronické rozhraní v členském státě identifikace, pomocí kterého se osoba povinná k dani registruje k používání jednoho ze zvláštních režimů a jehož prostřednictvím uvedená osoba předkládá přiznání k dani z přidané hodnoty (DPH) v rámci uvedeného režimu členskému státu identifikace, má tyto funkce:
a)
musí poskytovat nástroj pro ukládání identifikačních údajů podle článku 361 směrnice 2006/112/ES nebo přiznání k DPH podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES před jejich podáním;
b)
musí umožňovat osobě povinné k dani předkládat příslušné informace týkající se daňových přiznání k DPH prostřednictvím systému pro elektronický přenos souborů zasílaného v souladu s podmínkami stanovenými členským státem identifikace.
Článek 3
Přenos identifikačních údajů
1. Členský stát identifikace prostřednictvím sítě CCN/CSI ostatním členským státům zasílá
a)
informace pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim mimo Unii;
b)
obdobně údaje pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim Unie;
c)
přidělené identifikační číslo.
Pro přenos informací uvedených v prvním pododstavci se použije jednotná elektronická zpráva uvedená v příloze I. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze I se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. Členský stát identifikace bezodkladně informuje ostatní členské státy prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze II tohoto nařízení v případě, že osoba povinná k dani
a)
je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů;
b)
dobrovolně přestane používat jeden ze zvláštních režimů;
c)
mění členský stát identifikace v rámci režimu Unie.
Článek 4
Předložení přiznání k DPH osobou povinnou k dani
1. Osoba povinná k dani předkládá přiznání k DPH s údaji podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES členskému státu identifikace prostřednictvím jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. V případě, že osoba povinná k dani během zdaňovacího období neposkytne žádné služby v rámci zvláštních režimů v žádném členském státě, vyplní se nulové přiznání k DPH. Pro uvedený účel se vyplňují pro režim Unie jen pole 1, 2 a 21 jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III a v případě režimu mimo Unii pole 1, 2 a 11.
3. Osoba povinná k dani je povinna uvést jen služby poskytnuté do členského státu spotřeby a z členského státu usazení, pokud služby v rámci zvláštních režimů byly poskytnuty v daném členském státě nebo z něj v rámci zdaňovacího období.
Článek 5
Přenos informací uvedených v přiznání k DPH
Informace uvedené v přiznání k DPH, na které se odkazuje v čl. 4 odst. 1, zasílá členský stát identifikace každému členskému státu spotřeby a usazení uvedenému v přiznání k DPH prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení.
Pro účely prvního pododstavce členský stát identifikace zašle členskému státu spotřeby a usazení, v němž nebo z něhož byly poskytnuty služby, obecné informace uvedené v části 1 jednotné elektronické zprávy stanovené v příloze III spolu s informacemi v části 2 uvedené jednotné elektronické zprávy, které se týkají daného konkrétního členského státu spotřeby nebo usazení.
Členský stát identifikace zašle informace uvedené v přiznání k DPH pouze těm členským státům, které jsou uvedeny v daném přiznání k DPH.
Článek 6
Jedinečné referenční číslo
Informace předávané podle článku 5 obsahují referenční číslo přidělené členským státem identifikace, které je pro dané přiznání k DPH jedinečné.
Článek 7
Opravy přiznání k DPH
Členský stát identifikace umožní osobě povinné k dani opravit přiznání k DPH prostřednictvím elektronického rozhraní uvedeného v článku 2. Členský stát identifikace zašle v souladu s článkem 5 informace o opravách dotyčnému členskému státu (státům) spotřeby a usazení a přidělí daným informacím časové razítko.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2012.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 815/2012 DER KOMMISSION
vom 13. September 2012
mit Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EU) Nr. 904/2010 des Rates hinsichtlich der Sonderregelungen für gebietsfremde Steuerpflichtige, die Telekommunikationsdienstleistungen, Rundfunk- und Fernsehdienstleistungen oder elektronische Dienstleistungen an Nichtsteuerpflichtige erbringen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 904/2010 des Rates vom 7. Oktober 2010 über die Zusammenarbeit der Verwaltungsbehörden und die Betrugsbekämpfung auf dem Gebiet der Mehrwertsteuer (1), insbesondere auf Artikel 44 Absatz 1, Artikel 44 Absatz 2 Unterabsatz 2, Artikel 45 Absätze 1 und 2 und Artikel 51 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EU) Nr. 904/2010 sind die Bestimmungen für die Zusammenarbeit der Verwaltungsbehörden und die Betrugsbekämpfung auf dem Gebiet der Mehrwertsteuer (MwSt.) festgelegt. Die Artikel 44 und 45 der Verordnung (EU) Nr. 904/2010 betreffen im Speziellen den Informationsaustausch im Zusammenhang mit den Sonderregelungen für Telekommunikationsdienstleistungen, Rundfunk- und Fernsehdienstleistungen oder elektronische Dienstleistungen gemäß Titel XII Kapitel 6 der Richtlinie 2006/112/EG des Rates vom 28. November 2006 über das gemeinsame Mehrwertsteuersystem (2). Diese Sonderregelungen betreffen nicht im Mitgliedstaat des Verbrauchs ansässige Steuerpflichtige, die die Mehrwertsteuererklärung für im Mitgliedstaat des Verbrauchs erfolgte relevante Verkäufe über eine elektronische Schnittstelle im Mitgliedstaat der Identifizierung (einzige Anlaufstelle) abgeben.
(2)
Im Zusammenhang mit Umsätzen im Rahmen dieser Sonderregelungen sind bestimmte Informationen zu erheben und zwischen den Mitgliedstaaten auszutauschen. Dies betrifft insbesondere den Austausch von Angaben zur Identität sowie die Erhebung und den Austausch von Angaben in Mehrwertsteuererklärungen, einschließlich Berichtigungen dieser Mehrwertsteuererklärungen, zwischen Mitgliedstaaten.
(3)
Damit Informationen auf einheitliche Weise ausgetauscht werden können, müssen die technischen Einzelheiten für diesen Austausch festgelegt werden, u. a. eine einheitliche elektronische Mitteilung. Auf diese Weise wird auch die einheitliche Erarbeitung der technischen und funktionalen Spezifikationen ermöglicht, da sie auf Grundlage geregelter Rahmenbedingungen erfolgen kann.
(4)
Bestimmte Informationen im Zusammenhang mit Änderungen der Angaben zur Identität, wie der Ausschluss von den Sonderregelungen, der Verzicht auf die Inanspruchnahme auf eigenen Wunsch oder die Änderung des Mitgliedstaats der Identifizierung, sollten ebenfalls unverzüglich und auf einheitliche Weise ausgetauscht werden, um den Mitgliedstaaten die Überwachung der ordnungsgemäßen Anwendung der Sonderregelungen und die Bekämpfung von Betrug zu ermöglichen. Zu diesem Zweck sind gemeinsame Vorkehrungen für den elektronischen Austausch derartiger Informationen zu treffen.
(5)
Um den Verwaltungsaufwand so gering wie möglich zu halten, müssen bestimmte Anforderungen an die elektronische Schnittstelle festgelegt werden, die die Übermittlung von Angaben zur Identität und von Mehrwertsteuererklärungen durch Steuerpflichtige erleichtern. Es sollte den Mitgliedstaaten gestattet sein, zusätzliche Funktionen zur Verfügung zu stellen, um den Verwaltungsaufwand weiter zu reduzieren.
(6)
Um sicherzustellen, dass die Informationen im Zusammenhang mit der Registrierung für die Regelung - und im Rahmen der Regelung abgegebene Mehrwertsteuererklärungen - wirksam übermittelt und verarbeitet werden können, sollten die Mitgliedstaaten ihre elektronische Schnittstelle auf einheitliche Weise entwickeln. Es ist daher notwendig, die einheitliche elektronische Mitteilung zur Übermittlung dieser Informationen festzulegen.
(7)
Es muss geklärt werden, welche Informationen in Fällen zu übermitteln sind, in denen während eines bestimmten Zeitraums in einem oder allen Mitgliedstaaten keine Verkäufe im Rahmen der Sonderregelungen erfolgen.
(8)
Um den Mitgliedstaaten und den Steuerpflichtigen die Möglichkeit zu geben, im späteren Schriftverkehr unmissverständlich auf die Mehrwertsteuererklärungen Bezug zu nehmen, u. a. bei Entrichtung der Steuer, sollte der Mitgliedstaat der Identifizierung für jede Mehrwertsteuererklärung eine einmalige Bezugsnummer erteilen.
(9)
Diese Verordnung sollte ab demselben Tag gelten wie die Artikel 44 und 45 der Verordnung (EU) Nr. 904/2010.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen stehen mit der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Zusammenarbeit der Verwaltungsbehörden in Einklang -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke dieser Verordnung gelten folgende Begriffsbestimmungen:
1. „Nicht-EU-Regelung“: die Sonderregelung für von nicht in der Gemeinschaft ansässigen Steuerpflichtigen erbrachte Telekommunikationsdienstleistungen, Rundfunk- und Fernsehdienstleistungen oder elektronische Dienstleistungen gemäß Titel XII Kapitel 6 Abschnitt 2 der Richtlinie 2006/112/EG;
2. „EU-Regelung“: die Sonderregelung für von in der Gemeinschaft, nicht aber im Mitgliedstaat des Verbrauchs ansässigen Steuerpflichtigen erbrachte Telekommunikationsdienstleistungen, Rundfunk- und Fernsehdienstleistungen oder elektronische Dienstleistungen gemäß Titel XII Kapitel 6 Abschnitt 3 der Richtlinie 2006/112/EG;
3. „Sonderregelungen“: Nicht-EU-Regelung und EU-Regelung.
Artikel 2
Funktionen der elektronischen Schnittstelle
Die elektronische Schnittstelle im Mitgliedstaat der Identifizierung, über die sich ein Steuerpflichtiger für die Inanspruchnahme einer der Sonderregelungen registriert und über die er die Mehrwertsteuererklärungen im Rahmen dieser Regelung an den Mitgliedstaat der Identifizierung übermittelt, muss die nachstehenden Funktionen aufweisen:
a)
Sie muss die Möglichkeit bieten, die Angaben zur Identität gemäß Artikel 361 der Richtlinie 2006/112/EG bzw. die Mehrwertsteuererklärung gemäß Artikel 365 und Artikel 369g der Richtlinie 2006/112/EG vor der Übermittlung zu speichern;
b)
Steuerpflichtige müssen die Möglichkeit haben, relevante Informationen zu den Mehrwertsteuererklärungen durch eine elektronische Dateiübertragung gemäß den Bedingungen des Mitgliedstaats der Identifizierung zu übermitteln.
Artikel 3
Übermittlung von Angaben zur Identität
(1) Der Mitgliedstaat der Identifizierung übermittelt den anderen Mitgliedstaaten über das CCN/CSI-Netz die nachstehenden Informationen:
a)
Angaben zur Identität des Steuerpflichtigen, der die Nicht-EU-Regelung in Anspruch nimmt;
b)
vergleichbare Angaben zur Identität des Steuerpflichtigen, der die EU-Regelung in Anspruch nimmt;
c)
die erteilte Identifikationsnummer.
Die einheitliche elektronische Mitteilung gemäß Anhang I dient der Übermittlung der Informationen nach Unterabsatz 1. Für die Nicht-EU-Regelung ist Spalte B und für die EU-Regelung Spalte C der in Anhang I festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung zu verwenden.
(2) Der Mitgliedstaat der Identifizierung informiert die anderen Mitgliedstaaten unverzüglich über das CCN/CSI-Netz mittels der in Anhang II dieser Verordnung festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung, wenn der Steuerpflichtige:
a)
von den Sonderregelungen ausgeschlossen wird;
b)
auf eigenen Wunsch auf die Inanspruchnahme der Sonderregelungen verzichtet;
c)
im Rahmen der EU-Regelung den Mitgliedstaat der Identifizierung wechselt.
Artikel 4
Übermittlung der Mehrwertsteuererklärung durch den Steuerpflichtigen
(1) Der Steuerpflichtige übermittelt dem Mitgliedstaat der Identifizierung die Mehrwertsteuererklärungen mit den Angaben gemäß Artikel 365 und Artikel 369g der Richtlinie 2006/112/EG mittels der in Anhang III dieser Verordnung festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung. Für die Nicht-EU-Regelung ist Spalte B und für die EU-Regelung Spalte C der in Anhang III festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung zu verwenden.
(2) Erbringt ein Steuerpflichtiger während eines Erklärungszeitraums in keinem Mitgliedstaat Dienstleistungen im Rahmen der Sonderregelungen, ist eine MwSt.-Nullmeldung auszufüllen. Zu diesem Zweck werden für die EU-Regelung nur die Felder 1, 2 und 21 und für die Nicht-EU-Regelung die Felder 1, 2 und 11 der in Anhang III festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung ausgefüllt.
(3) Die einen Mitgliedstaat des Verbrauchs und einen Mitgliedstaat der Niederlassung betreffenden Dienstleistungen sind vom Steuerpflichtigen nur dann anzugeben, wenn innerhalb des Erklärungszeitraums im Rahmen der Sonderregelungen im Mitgliedstaat des Verbrauchs bzw. aus dem Mitgliedstaat der Niederlassung Dienstleistungen erbracht worden sind.
Artikel 5
Übermittlung von in der Mehrwertsteuererklärung enthaltenen Informationen
Die Informationen in der Mehrwertsteuererklärung gemäß Artikel 4 Absatz 1 sind vom Mitgliedstaat der Identifizierung über das CCN/CSI-Netz mittels der in Anhang III dieser Verordnung festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung jedem in der Mehrwertsteuererklärung genannten Mitgliedstaat des Verbrauchs und der Niederlassung zu übermitteln.
Im Sinne des ersten Absatzes übermittelt der Mitgliedstaat der Identifizierung dem Mitgliedstaat des Verbrauchs und der Niederlassung, in dem bzw. aus dem die Erbringung erfolgt ist, die allgemeinen Informationen aus Teil 1 der in Anhang III festgelegten einheitlichen elektronischen Mitteilung sowie die Informationen aus Teil 2 dieser einheitlichen elektronischen Mitteilung, die sich auf den betreffenden Mitgliedstaat des Verbrauchs oder der Niederlassung beziehen.
Der Mitgliedstaat der Identifizierung übermittelt die in der Mehrwertsteuererklärung enthaltenen Informationen nur denjenigen Mitgliedstaaten, die in dieser Mehrwertsteuererklärung genannt sind.
Artikel 6
Einmalige Bezugsnummer
Die gemäß Artikel 5 übermittelten Informationen enthalten eine vom Mitgliedstaat der Identifizierung erteilte Bezugsnummer, die die betreffende Mehrwertsteuererklärung eindeutig kennzeichnet.
Artikel 7
Berichtigungen von Mehrwertsteuererklärungen
Der Mitgliedstaat der Identifizierung gestattet dem Steuerpflichtigen die Berichtigung von Mehrwertsteuererklärungen über die in Artikel 2 genannte elektronische Schnittstelle. Der Mitgliedstaat der Identifizierung übermittelt dem betreffenden Mitgliedstaat des Verbrauchs und der Niederlassung gemäß Artikel 5 Informationen über Berichtigungen und versieht diese Informationen mit einem Zeitstempel.
Artikel 8
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2015.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 13. September 2012