SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/1794
ze dne 6. října 2015,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES, 2009/38/ES a 2002/14/ES a směrnice Rady 98/59/ES a 2001/23/ES, pokud jde o námořníky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 153 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 153 odst. 1 písm. b) a e) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 153 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem směrnicemi stanovit minimální požadavky, které se uplatní postupně a jejichž cílem je zlepšování pracovních podmínek a informování pracovníků a konzultace s nimi. Tyto směrnice nesmějí působit nepřiměřené náklady ani vytvářet správní, finanční a právní překážky bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků, které jsou hnací silou udržitelného růstu a vytváření nových pracovních míst.
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES (4), 2009/38/ES (5) a 2002/14/ES (6) a směrnice Rady 98/59/ES (7) a 2001/23/ES (8) buď některé námořníky ze své oblasti působnosti vylučují, nebo členským státům toto vyloučení umožňují.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 21. ledna 2009 nazvaném „Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018“ zdůraznila význam zřízení integrovaného právního rámce za účelem posílení konkurenceschopnosti námořního odvětví.
(4)
Vyloučení nebo možnost vyloučení námořníků z působnosti uvedených směrnic jim může bránit v plném výkonu jejich práv na slušné a spravedlivé pracovní podmínky a na informování a projednávání, nebo plný výkon těchto práv omezit. Není-li toto vyloučení nebo jeho možnost odůvodněna objektivními důvody a s námořníky není zacházeno stejným způsobem, je třeba ustanovení umožňující takové vyloučení zrušit.
(5)
Současný právní stav, který je zčásti důsledkem zvláštních rysů námořnického povolání, vede k nerovnému zacházení s touž kategorií pracovníků ze strany různých členských států v závislosti na tom, zda uplatňují všeobecná a volitelná vyloučení, jež jim umožňují platné právní předpisy, či nikoliv. Značný počet členských států těchto volitelných vyloučení nevyužil nebo jich využil pouze v omezeném rozsahu.
(6)
Komise ve svém sdělení ze dne 10. října 2007 s názvem „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“ uvedla, že tato politika je založena na jasném uznání toho, že všechny záležitosti týkající se evropských moří a oceánů jsou navzájem propojeny, a že mají-li politiky související s mořem dosáhnout kýžených výsledků, musí být vypracovávány ve vzájemném propojení. Rovněž vyzdvihuje potřebu zvýšit počet a kvalitu pracovních příležitostí v námořním odvětví pro občany Unie a význam zlepšení pracovních podmínek na palubě plavidel, mimo jiné investicemi do výzkumu, vzdělávání, odborné přípravy, zdraví a bezpečnosti.
(7)
Tato směrnice je v souladu se strategií Evropa 2020 a jejími cíli v oblasti zaměstnanosti a se strategií, kterou Komise stanovila ve svém sdělení ze dne 23. listopadu 2010 s názvem „Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa: evropský příspěvek k plné zaměstnanosti“.
(8)
Tzv. modrá ekonomika se značnou měrou podílí na hospodářství Unie, pokud jde o pracovní místa a hrubou přidanou hodnotu.
(9)
V souladu s čl. 154 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie konzultovala Komise se sociálními partnery na úrovni Unie otázku možného zaměření akce Unie v této oblasti.
(10)
Sociální partneři v námořním odvětví v rámci svého sociálního dialogu dosáhli společné dohody, která je pro tuto směrnici velmi důležitá. V této společné dohodě se podařilo nalézt vhodnou rovnováhu mezi potřebou zlepšit pracovní podmínky námořníků a potřebou přihlížet ke zvláštním rysům tohoto odvětví.
(11)
Vzhledem ke zvláštní povaze námořního odvětví, a zejména ke zvláštním pracovním podmínkám pracovníků, na něž se vztahují vyloučení, která tato směrnice ruší, je nezbytné přizpůsobit některá ustanovení směrnic pozměněných touto směrnicí zvláštním rysům tohoto odvětví.
(12)
S ohledem na technologický vývoj posledních let, zejména pokud jde o komunikační technologie, by požadavky týkající se informování a projednávání měly být aktualizovány a měly by být uplatňovány co nejvhodněji, včetně využitím nových technologií dálkové komunikace, zvýšením dostupnosti internetu a zajištěním jeho rozumného využití na palubě plavidel, s cílem zlepšit provádění této směrnice.
(13)
Práva námořníků, na něž se vztahuje tato směrnice a jež členské státy udělily ve vnitrostátních právních předpisech, kterými provádějí směrnice 2008/94/ES, 2009/38/ES, 2002/14/ES, 98/59/ES a 2001/23/ES, by neměla být dotčena. Provádění této směrnice by nemělo sloužit k ospravedlnění jakéhokoli zhoršení stavu, který v členských státech existuje ke dni vstupu této směrnice v platnost.
(14)
Cílem Úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci na moři z roku 2006 je dosáhnout důstojných pracovních a životních podmínek pro námořníky stanovením zdravotních a bezpečnostních norem a spravedlivých podmínek pro zaměstnání a odbornou přípravu a současně zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž pro vlastníky lodí prostřednictvím celosvětového uplatňování uvedené úmluvy, jakož i zaručit rovné podmínky na mezinárodní úrovni, pokud jde o některá, nikoliv však všechna práva zaměstnanců, bez ohledu na státní příslušnost nebo stát vlajky plavidla. Uvedená úmluva, směrnice Rady 2009/13/ES (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (10) a 2013/54/EU (11) stanoví práva námořníků na důstojné pracovní podmínky v široké škále oblastí, stanoví soudržná práva a ochranu při práci námořníků a přispívají k rovným podmínkám, a to i uvnitř Unie.
(15)
Unie by měla usilovat o zlepšení pracovních a životních podmínek na palubách lodí a využívat potenciálu inovací k zatraktivnění námořního odvětví pro námořníky z Unie, včetně mladých pracovníků.
(16)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zlepšení pracovních podmínek námořníků a jejich informování a projednávání s nimi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu rozsahu a účinků akce, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(17)
Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména pak právo na slušné a spravedlivé pracovní podmínky a na informování a projednávání v podniku. Tato směrnice by měla být provedena v souladu s těmito právy a zásadami.
(18)
Směrnice 2008/94/ES, 2009/38/ES, 2002/14/ES, 98/59/ES a 2001/23/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2008/94/ES
V článku 1 směrnice 2008/94/ES se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Členské státy mohou, pokud je tak již v jejich vnitrostátních právních předpisech stanoveno, i nadále vyloučit z oblasti působnosti této směrnice zaměstnance v domácnosti zaměstnané fyzickou osobou.“
Článek 2
Změny směrnice 2009/38/ES
Směrnice 2009/38/ES se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje odstavec 7.
2)
V čl. 10 odst. 3 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Člen zvláštního vyjednávacího výboru nebo evropské rady zaměstnanců nebo náhradník tohoto člena, který je členem posádky námořního plavidla, je oprávněn účastnit se schůze zvláštního vyjednávacího výboru nebo evropské rady zaměstnanců nebo všech dalších schůzí pořádaných podle postupů stanovených v čl. 6 odst. 3, není-li v době konání dané schůze na moři nebo v přístavu země jiné než země, v níž má dopravní společnost své sídlo.
Schůze se pokud možno pořádají tak, aby byla usnadněna účast členů nebo jejich náhradníků, kteří jsou členy posádek námořních plavidel.
V případech, kdy se člen zvláštního vyjednávacího výboru nebo evropské rady zaměstnanců nebo náhradník tohoto člena, jenž je členem posádky námořního plavidla, nemůže schůze zúčastnit, musí být zvážena možnost případného využití nových informačních a komunikačních technologií.“
Článek 3
Změna směrnice 2002/14/ES
V článku 3 směrnice 2002/14/ES se zrušuje odstavec 3.
Článek 4
Změny směrnice 98/59/ES
Směrnice 98/59/ES se mění takto:
1)
V čl. 1 odst. 2 se zrušuje písmeno c).
2)
V čl. 3 odst. 1 se za druhý pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„Jestliže se návrh na hromadné propouštění týká členů posádky námořního plavidla, oznámí zaměstnavatel tuto skutečnost příslušnému orgánu státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje.“
Článek 5
Změna směrnice 2001/23/ES
V článku 1 směrnice 2001/23/ES se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Tato směrnice se vztahuje na převod námořního plavidla, které je součástí převodu podniku, závodu nebo části podniku nebo závodu ve smyslu odstavců 1 a 2, jestliže se nabyvatel nachází nebo převedený podnik, závod nebo část podniku nebo závodu zůstává v oblasti územní působnosti Smlouvy.
Tato směrnice se nepoužije, je-li předmětem převodu výhradně jedno nebo více námořních plavidel.“
Článek 6
Úroveň ochrany
Provádění této směrnice nesmí být za žádných okolností důvodem ke snížení obecné úrovně ochrany osob, na něž se tato směrnice vztahuje, kterou členské státy již poskytují v oblastech působnosti směrnic 2008/94/ES, 2009/38/ES, 2002/14/ES, 98/59/ES a 2001/23/ES.
Článek 7
Podávání zpráv Komisí
Komise po konzultaci s členskými státy a sociálními partnery na úrovni Unie předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění a uplatňování článků 4 a 5 do 10. října 2019.
Článek 8
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 10. října 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 6. října 2015.
RICHTLINIE (EU) 2015/1794 DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
vom 6. Oktober 2015
zur Änderung der Richtlinien 2008/94/EG, 2009/38/EG und 2002/14/EG des Europäischen Parlaments und des Rates und der Richtlinien 98/59/EG und 2001/23/EG des Rates in Bezug auf Seeleute
(Text von Bedeutung für den EWR)
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 153 Absatz 2 Buchstabe b in Verbindung mit Artikel 153 Absatz 1 Buchstaben b und e,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Zuleitung des Entwurfs des Gesetzgebungsakts an die nationalen Parlamente,
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (1),
nach Stellungnahme des Ausschusses der Regionen (2),
gemäß dem ordentlichen Gesetzgebungsverfahren (3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Gemäß Artikel 153 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) können das Europäische Parlament und der Rat gemäß dem ordentlichen Gesetzgebungsverfahren durch Richtlinien Mindestvorschriften erlassen, die schrittweise anzuwenden sind und die der Verbesserung der Arbeitsbedingungen und der Unterrichtung und Anhörung der Arbeitnehmer dienen. Diese Richtlinien dürfen keine unverhältnismäßigen Kosten oder verwaltungsmäßigen, finanziellen oder rechtlichen Auflagen vorschreiben, die der Gründung und Entwicklung von kleinen und mittleren Unternehmen entgegenstehen, die die Triebkräfte für nachhaltiges Wachstum und dauerhafte Arbeitsplätze sind.
(2)
Die Richtlinien 2008/94/EG (4), 2009/38/EG (5) und 2002/14/EG (6) des Europäischen Parlaments und des Rates sowie die Richtlinien 98/59/EG (7) und 2001/23/EG (8) des Rates schließen bestimmte Seeleute von ihrem Anwendungsbereich aus oder ermöglichen es den Mitgliedstaaten, sie auszuschließen.
(3)
Die Kommission betonte in ihrer Mitteilung vom 21. Januar 2009 mit dem Titel „Strategische Ziele und Empfehlungen für die Seeverkehrspolitik der EU bis 2018“, dass es eines integrierten Rechtsrahmens bedarf, um die Wettbewerbsfähigkeit des maritimen Sektors zu erhöhen.
(4)
Die Existenz und/oder die Möglichkeit zur Einführung von Ausschlussregelungen kann Seeleute an der vollen Ausübung ihres Rechts auf gerechte und angemessene Arbeitsbedingungen und auf Unterrichtung und Anhörung hindern oder in der vollen Ausübung dieser Rechte beschränken. Soweit die Existenz und/oder die Möglichkeit zur Einführung von Ausschlussregelungen nicht objektiv begründet ist und Seeleute nicht gleich behandelt werden, sollten Bestimmungen, die derartige Ausschlussregelungen ermöglichen, gestrichen werden.
(5)
Die derzeitige Rechtslage, die teilweise eine Folge der Besonderheiten des Seemannsberufs ist, führt zur ungleichen Behandlung derselben Arbeitnehmerkategorie durch verschiedene Mitgliedstaaten, je nachdem, ob diese Staaten von den nach geltendem Recht zulässigen Ausschlussregelungen und fakultativen Ausschlussregelungen Gebrauch machen. Zahlreiche Mitgliedstaten machen keinen oder lediglich einen eingeschränkten Gebrauch von diesen fakultativen Ausschlussregelungen.
(6)
Die Kommission hebt in ihrer Mitteilung vom 10. Oktober 2007 mit dem Titel „Eine integrierte Meerespolitik für die Europäische Union“ hervor, dass eine solche Politik auf der Einsicht beruht, dass alle Fragen, die die Ozeane und Meere Europas betreffen, miteinander verbunden sind, und dass die Entwicklung meeresbezogener Maßnahmen auf koordinierte Weise erfolgen muss, wenn die gewünschten Ergebnisse erzielt werden sollen. Sie unterstreicht ferner, dass mehr und bessere Arbeitsplätze für Bürgerinnen und Bürger der Union im maritimen Sektor geschaffen und die Arbeitsbedingungen an Bord verbessert werden müssen, unter anderem durch Investitionen in Forschung, allgemeine und berufliche Bildung sowie Gesundheit und Sicherheit.
(7)
Diese Richtlinie steht im Einklang mit der Strategie Europa 2020 und ihren beschäftigungspolitischen Zielen und mit der Strategie, die die Kommission in ihrer Mitteilung vom 23. November 2010 mit dem Titel „Eine Agenda für neue Kompetenzen und Beschäftigungsmöglichkeiten: Europas Beitrag zur Vollbeschäftigung“ aufgestellt hat.
(8)
Die sogenannte „blaue Wirtschaft“ macht, in Form von Arbeitsplätzen und Bruttowertschöpfung, einen wesentlichen Teil der Wirtschaft der Union aus.
(9)
Gemäß Artikel 154 Absatz 2 AEUV hat die Kommission die Sozialpartner auf Unionsebene zu der Frage gehört, wie eine Unionsaktion in diesem Bereich gegebenenfalls ausgerichtet werden sollte.
(10)
Im Rahmen ihres sozialen Dialogs haben die Sozialpartner im maritimen Sektor eine Verständigung erzielt, die für diese Richtlinie von grundlegender Bedeutung ist. Mit dieser Verständigung wird für ein ausgewogenes Verhältnis zwischen der nötigen Verbesserung der Arbeitsbedingungen der Seeleute und der erforderlichen Berücksichtigung der Besonderheiten des betreffenden Wirtschaftszweigs gesorgt.
(11)
Angesichts der Besonderheiten des maritimen Sektors und der speziellen Arbeitsbedingungen von Arbeitnehmern, die von den Ausschlussregelungen betroffen sind, die mit dieser Richtlinie gestrichen werden, ist es erforderlich, einige Bestimmungen der Richtlinien, die durch die vorliegende Richtlinie geändert werden, so anzupassen, dass sie die Besonderheiten des betroffenen Sektors widerspiegeln.
(12)
Angesichts der technologischen Entwicklungen der letzten Jahre - insbesondere der Kommunikationstechnologien - sollten die Anforderungen an Unterrichtung und Anhörung aktualisiert und in der geeignetsten Weise auch dadurch angewandt werden, dass zur besseren Umsetzung dieser Richtlinie neue Technologien für die Fernkommunikation genutzt, die Verfügbarkeit des Internets verbessert und seine angemessene Nutzung an Bord gewährleistet werden.
(13)
Die Rechte der von dieser Richtlinie betroffenen Seeleute, die von den Mitgliedstaaten in den nationalen Rechtsvorschriften zur Umsetzung der Richtlinien 2008/94/EG, 2009/38/EG, 2002/14/EG, 98/59/EG und 2001/23/EG gewährt werden, sollten unberührt bleiben. Die Umsetzung der vorliegenden Richtlinie sollte nicht als Begründung für Rückschritte gegenüber der Situation herangezogen werden können, die in den einzelnen Mitgliedstaaten bereits besteht.
(14)
Mit dem Seearbeitsübereinkommen der Internationalen Arbeitsorganisation von 2006 sollen sowohl menschenwürdige Arbeits- und Lebensbedingungen für Seeleute geschaffen werden, indem für Gesundheits- und Sicherheitsstandards, angemessene Beschäftigungs-bedingungen und Berufsausbildung gesorgt wird, als auch faire Wettbewerbsbedingungen für Reeder durch die allgemeine Anwendung des Übereinkommens sichergestellt werden, sowie auf internationaler Ebene gleiche Ausgangsbedingungen für einige, aber nicht alle Rechte der Arbeitnehmer - ungeachtet ihrer Staatsangehörigkeit oder der Flagge des Schiffes - gewährleistet werden. Mit dem Übereinkommen, der Richtlinie 2009/13/EG (9) des Rates und den Richtlinien 2009/16/EG (10) und 2013/54/EU (11) des Europäischen Parlaments und des Rates werden die Rechte der Seeleute auf menschenwürdige Arbeitsbedingungen in einer Vielzahl von Bereichen festgelegt, für Seeleute einheitliche Rechte und Arbeitsschutzbestimmungen vorgesehen und ein Beitrag zur Schaffung gleicher Ausgangsbedingungen - auch innerhalb der Union - geleistet.
(15)
Die Union sollte darauf hinwirken, die Arbeits- und Lebensbedingungen an Bord von Schiffen zu verbessern und das Innovationspotenzial auszuschöpfen, damit der maritime Sektor für Seeleute der Union, einschließlich jungen Arbeitnehmern, attraktiver wird.
(16)
Da die Ziele dieser Richtlinie, nämlich die Verbesserung der Arbeitsbedingungen von Seeleuten und ihre Unterrichtung und Anhörung, von den Mitgliedstaaten nicht ausreichend verwirklicht werden können, sondern - wegen des Umfangs und der Wirkungen der Maßnahmen - auf Unionsebene besser zu verwirklichen sind, kann die Union im Einklang mit dem in Artikel 5 des Vertrags über die Europäische Union verankerten Subsidiaritätsprinzip tätig werden. Entsprechend dem in demselben Artikel genannten Grundsatz der Verhältnismäßigkeit geht diese Richtlinie nicht über das zur Verwirklichung dieser Ziele erforderliche Maß hinaus.
(17)
Diese Richtlinie steht im Einklang mit den in der Charta der Grundrechte der Europäischen Union anerkannten Grundrechten und Grundsätzen, insbesondere dem Recht auf gerechte und angemessene Arbeitsbedingungen und auf Unterrichtung und Anhörung im Unternehmen. Diese Richtlinie sollte im Einklang mit diesen Rechten und Grundsätzen umgesetzt werden.
(18)
Die Richtlinien 2008/94/EG, 2009/38/EG, 2002/14/EG, 98/59/EG und 2001/23/EG sollten daher entsprechend geändert werden -
HABEN FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Änderung der Richtlinie 2008/94/EG
Artikel 1 Absatz 3 der Richtlinie 2008/94/EG erhält folgende Fassung:
„(3) Die Mitgliedstaaten können, sofern eine solche Vorschrift nach ihrem innerstaatlichen Recht bereits angewandt wird, Hausangestellte, die von einer natürlichen Person beschäftigt werden, auch weiterhin vom Anwendungsbereich dieser Richtlinie ausschließen.“
Artikel 2
Änderungen der Richtlinie 2009/38/EG
Die Richtlinie 2009/38/EG wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 1 Absatz 7 wird gestrichen.
2.
In Artikel 10 Absatz 3 werden folgende Unterabsätze angefügt:
„Ein Mitglied eines besonderen Verhandlungsgremiums oder eines Europäischen Betriebsrats oder dessen Stellvertreter, das Besatzungsmitglied eines Seeschiffs ist, ist berechtigt, an einer Sitzung des besonderen Verhandlungsgremiums oder des Europäischen Betriebsrats oder an jeder anderen Sitzung gemäß den Verfahren des Artikels 6 Absatz 3 teilzunehmen, sofern es sich zum Sitzungszeitpunkt nicht auf See oder in einem Hafen in einem anderen Land als dem befindet, in dem die Reederei ihren Geschäftssitz hat.
Die Sitzungen sind nach Möglichkeit so anzusetzen, dass sie die Teilnahme von Mitgliedern oder Stellvertretern, die Besatzungsmitglied eines Seeschiffs sind, erleichtern.
Kann ein Mitglied eines besonderen Verhandlungsgremiums oder eines Europäischen Betriebsrats oder dessen Stellvertreter, das Besatzungsmitglied eines Seeschiffs ist, nicht an einer Sitzung teilnehmen, so ist nach Möglichkeit die Nutzung neuer Informations- und Kommunikationstechnologien in Erwägung zu ziehen.“
Artikel 3
Änderung der Richtlinie 2002/14/EG
Artikel 3 Absatz 3 der Richtlinie 2002/14/EG wird gestrichen.
Artikel 4
Änderungen der Richtlinie 98/59/EG
Die Richtlinie 98/59/EG wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 1 Absatz 2 Buchstabe c wird gestrichen.
2.
In Artikel 3 Absatz 1 wird nach Unterabsatz 2 folgender Unterabsatz eingefügt:
„Betrifft eine geplante Massenentlassung die Besatzungsmitglieder eines Seeschiffs, so unterrichtet der Arbeitgeber die zuständige Behörde des Staates, unter dessen Flagge das Schiff fährt.“
Artikel 5
Änderung der Richtlinie 2001/23/EG
Artikel 1 Absatz 3 der Richtlinie 2001/23/EG erhält folgende Fassung:
„(3) Diese Richtlinie gilt für den Übergang eines Seeschiffs, das Teil des Übergangs eines Unternehmens, Betriebs oder Unternehmens- bzw. Betriebsteils im Sinne der Absätze 1 und 2 ist, sofern der Erwerber sich im räumlichen Geltungsbereich des Vertrags befindet oder das übertragene Unternehmen, der übertragene Betrieb oder Unternehmens- bzw. Betriebsteil dort verbleibt.
Diese Richtlinie gilt nicht, wenn es sich bei dem Gegenstand des Übergangs ausschließlich um eines oder mehrere Seeschiffe handelt.“
Artikel 6
Schutzniveau
Die Umsetzung dieser Richtlinie darf unter keinen Umständen als Rechtfertigung für eine Absenkung des - von den Mitgliedstaaten bereits in den Regelungsbereichen der Richtlinien 2008/94/EG, 2009/38/EG, 2002/14/EG, 98/59/EG und 2001/23/EG garantierten - allgemeinen Schutzniveaus für die Personen, die unter diese Richtlinie fallen, dienen.
Artikel 7
Berichterstattung durch die Kommission
Nach Anhörung der Mitgliedstaaten und der Sozialpartner auf Unionsebene legt die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat bis zum 10. Oktober 2019 einen Bericht über die Umsetzung und Anwendung der Artikel 4 und 5 vor.
Artikel 8
Umsetzung
(1) Die Mitgliedstaaten setzen die Rechts- und Verwaltungsvorschriften in Kraft, die erforderlich sind, um dieser Richtlinie spätestens bis zum 10. Oktober 2017 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis.
Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 9
Inkrafttreten
Diese Richtlinie tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 10
Adressaten
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Straßburg am 6. Oktober 2015.