NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 786/2013
ze dne 16. srpna 2013,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o přípustné limity yessotoxinů u živých mlžů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Uvedené nařízení stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby živí mlži uvádění na trh k lidské spotřebě neobsahovali určité mořské biotoxiny v celkovém množství (měřeno v celém těle nebo v jakékoliv jednotlivé jedlé části), které překračuje limity stanovené v příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 uvedeného nařízení. V bodě 2 písm. d) uvedené kapitoly se stanoví maximální limit pro yessotoxiny 1 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram.
(2)
V prosinci 2008 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) stanovisko vědecké komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci vypracované na žádost Evropské komise, které se týkalo mořských biotoxinů u korýšů - skupiny yessotoxinů (2). Na základě uvedeného stanoviska nebyla v řadě studií akutní toxicity po orálním podání yessotoxinů pozorována žádná letalita ani klinické známky toxicity. Kromě toho dospěl EFSA k závěru, že jedna porce korýšů by neměla obsahovat více než 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram. Uvedená hodnota přesahuje stávající limit stanovený v příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 písm. d) nařízení (ES) č. 853/2004.
(3)
Výbor Codex Alimentarius pro ryby a produkty rybolovu na svém 32. zasedání (ve dnech 1.-5. října 2012) potvrdil vyřazení yessotoxinů ze seznamu mořských biotoxinů, které by měly být testovány na mezinárodní úrovni.
(4)
Vzhledem ke stanovisku EFSA a k závěrům 32. zasedání Výboru Codex Alimentarius pro ryby a produkty rybolovu je vhodné zvýšit stávající limit pro yessotoxiny na 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram.
(5)
Příloha III nařízení (ES) č. 853/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V příloze III oddíle VII kapitole V bodě 2 nařízení (ES) č. 853/2004 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
pro yessotoxiny 3,75 mg ekvivalentu yessotoxinu na kilogram;“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. srpna 2013.
VERORDNUNG (EU) Nr. 786/2013 DER KOMMISSION
vom 16. August 2013
zur Änderung des Anhangs III der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf die zulässigen Grenzwerte von Yessotoxinen in lebenden Muscheln
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs (1), insbesondere auf Artikel 10 Absatz 1 Buchstabe d,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 sind die von Lebensmittelunternehmern einzuhaltenden spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs festgelegt. Darin ist vorgesehen, dass Lebensmittelunternehmer sicherstellen müssen, dass lebende Muscheln, die zum menschlichen Verzehr in Verkehr gebracht werden, keine marinen Biotoxine in (im ganzen Tierkörper oder in allen essbaren Teilen gesondert gemessenen) Gesamtmengen enthalten, die die Grenzwerte von Anhang III Abschnitt VII Kapitel V Nummer 2 überschreiten. In Nummer 2 Buchstabe d dieses Kapitels ist als Höchstgrenzwert für Yessotoxine 1 Milligramm Yessotoxin-Äquivalent je Kilogramm festgelegt.
(2)
Die Europäische Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) verabschiedete im Dezember 2008 auf Ersuchen der Europäischen Kommission eine Stellungnahme des Wissenschaftlichen Gremiums für Kontaminanten in der Lebensmittelkette über marine Biotoxine in Muscheln (Gruppe der Yessotoxine) (2). Laut dieser Stellungnahme wurden bei einer Reihe von Studien zur akuten Toxizität bei oraler Verabreichung von Yessotoxinen keine Letalität und keinerlei klinische Anzeichen von Toxizität festgestellt. Zudem kam die EFSA zu dem Ergebnis, dass eine Portion Muscheln nicht mehr als 3,75 Milligramm Yessotoxin-Äquivalent je Kilogramm enthalten kann. Dieser Wert liegt über dem aktuellen Grenzwert nach Anhang III Abschnitt VII Kapitel V Nummer 2 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 853/2004.
(3)
Das Codex-Komitee für Fische und Fischereierzeugnisse bestätigte auf seiner 32. Sitzung (1. bis 5. Oktober 2012), dass die Yessotoxine von der Liste mariner Biotoxine, die international zu prüfen sind, gestrichen werden sollten.
(4)
In Anbetracht der Stellungnahme der EFSA und der Ergebnisse der 32. Sitzung des Codex-Komitees für Fische und Fischereierzeugnisse ist es angezeigt, den geltenden Grenzwert für Yessotoxine auf 3,75 Milligramm Yessotoxin-Äquivalent je Kilogramm anzuheben.
(5)
Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 ist daher entsprechend zu ändern.
(6)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit, und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
In Anhang III Abschnitt VII Kapitel V Nummer 2 der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 erhält der Buchstabe d folgende Fassung:
„d)
Yessotoxine: 3,75 Milligramm Yessotoxin-Äquivalent je Kilogramm und“.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 16. August 2013