NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 176/2014
ze dne 25. února 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1031/2010 zejména s cílem stanovit objem povolenek na emise skleníkových plynů, které se mají dražit v období 2013-2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 3d odst. 3 a čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2003/87/ES upravuje způsoby stanovování harmonogramu, správy a jiných aspektů dražeb, aby byl zajištěn jejich otevřený, transparentní, harmonizovaný a nediskriminační průběh. Rovněž stanoví, že Komise bude monitorovat fungování evropského trhu s uhlíkem.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 (2) stanoví pro každý rok objemy povolenek určených k dražbě po odečtení povolenek přidělených bezplatně od celkového množství povolenek vydaných v daném roce pro celou Unii. Nařízení Komise (EU) č. 1210/2011 (3) rovněž stanovuje odchylku od tohoto harmonogramu s cílem určit objem povolenek, které se mají dražit v první fázi před rokem 2013, s tím, že objem dražeb pro roky 2013 a 2014 bude odpovídajícím způsobem snížen. Hlavním cílem při stanovení objemu je zajistit hladký přechod z druhého do třetího obchodovacího období, přičemž je třeba brát v úvahu potřebu zajistit soulad během prvních let třetího obchodovacího období. Tyto roční objemy byly stanoveny na základě faktorů určujících nabídku povolenek a poptávku po nich v době, kdy bylo provedeno posouzení a předpokládalo se pokračující ekonomické oživení.
(3)
Je třeba vzít v úvahu výjimečné změny týkající se faktorů, které ovlivňují rovnováhu mezi poptávkou a nabídkou povolenek, zejména opětovné hospodářské zpomalení, a také dočasné faktory přímo spojené s přechodem do třetí fáze, včetně narůstajícího objemu nevyužitých povolenek pro druhé obchodovací období, které byly nutné k zajištění souladu v daném období, narůstajících objemů certifikovaných snížení emisí a jednotek snížení emisí pocházejících z projektů snižování emisí v rámci mechanismu čistého rozvoje nebo společných prováděcích ustanovení, která jsou k dispozici subjektům zapojeným do systému Unie pro obchodování s emisemi k vyřazení a zpeněžení povolenek v rezervě pro nové účastníky na trhu pro třetí obchodovací období na podporu demonstračních projektů zachycování a sekvestrace uhlíku a inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie (NER300) podle rozhodnutí Komise 2010/670/EU (4), a uvolnění povolenek, které nejsou v rezervách pro nové účastníky na trhu v druhém obchodovacím období potřeba. Přestože u všech těchto faktorů existuje určitý stupeň nejistoty, je důležité, aby roční objemy pro dražby v období 2014-2020 byly včas odpovídajícím způsobem upraveny.
(4)
Důležitou součástí politiky EU týkající se klimatu je snižování rizika úniku uhlíku (zvýšení emisí skleníkových plynů v třetích zemích, jejichž průmyslová odvětví nejsou vázána srovnatelnými uhlíkovými omezeními) a snaha zabránit ekonomickému znevýhodnění určitých energeticky náročných odvětví a pododvětví v EU, jež čelí mezinárodní konkurenci. Komise proto analyzovala dopady přezkumu časového profilu dražeb (5) na konkurenceschopnost energeticky náročných průmyslových odvětví, přičemž vycházela z předpokladů, jež zůstávají platné i v období od ledna 2014. V rámci posouzení dopadů bylo zjištěno, že směrnicí 2003/87/ES byla zavedena opatření ke snížení rizika úniku uhlíku v energeticky náročných odvětvích, včetně pokračujícího bezplatného přidělování emisních povolenek a sestavení seznamu odvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí únik uhlíku. Přezkumem časového profilu dražeb není dotčen objem bezplatných povolenek vydávaných v jednotlivých letech ani jejich celkové množství (emisní limity) pro období počínající rokem 2013. Ačkoliv potenciální dopady na náklady na snížení emisí uhlíku mohou být v čase rozloženy různě, podle posouzení dopadů se předpokládá, že zůstanou na úrovni očekávaných průměrných cen uhlíku uvedených v posouzení dopadů provedeném Komisí a připojeném k balíčku prováděcích opatření k cílům Unie v oblasti změny klimatu a obnovitelných zdrojů energie pro rok 2020 (6) a v následné analýze (7).
(5)
Vzhledem k tomu, že objem povolenek, které mají být draženy v jednotlivých letech období 2014-2016, byl snížen, měly by být odpovídajícím způsobem sníženy rovněž hraniční objemy jednotlivých dražeb konaných prostřednictvím dražební platformy jmenované členským státem, který se neúčastní společného postupu.
(6)
Nařízení (EU) č. 1031/2010 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Aby se toto nařízení vztahovalo na dražby konané v roce 2014 a později a aby bylo zajištěno řádné fungování trhu s uhlíkem a předvídatelné dražby, mělo by vstoupit v platnost co nejdříve.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 1031/2010 se mění takto:
1)
Za čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec se vkládají nové pododstavce, které znějí:
„Objem povolenek, které mají být draženy v daném roce, určený podle prvního nebo druhého pododstavce tohoto odstavce v letech 2014-2016 se sníží o množství povolenek pro daný rok uvedené v druhém sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení.
Jestliže snížení v rozsahu stanoveném v příloze IV nelze v roce 2014 rozložit do období delšího než 9 měsíců, sníží se o 100 milionů povolenek a poté o stejné množství pro každé čtvrtletí daného roku. Rozsah snížení pro roky 2015 a 2016 se v takovém případě odpovídajícím způsobem upraví o rovnoměrné počty.
Objem povolenek, které mají být draženy v daném roce, určený podle prvního nebo druhého pododstavce tohoto odstavce v letech 2019-2020 se zvýší o množství povolenek pro daný rok uvedené v třetím sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení.
Pokud jde o členské státy, které uplatňují článek 10c směrnice, a aniž by byl dotčen čl. 10c odst. 2 první věta směrnice, nebude celkové množství povolenek, které mají být po úpravě podle druhého sloupce tabulky v příloze IV tohoto nařízení draženy v daném roce, nižší než množství povolenek, které mají být v témže roce přechodně bezplatně přiděleny zařízením na výrobu elektrické energie.
Pokud to bude nutné, zvýší se odpovídajícím způsobem celkové množství povolenek, které mají být členským státem uplatňujícím článek 10c směrnice draženy v daném roce v letech 2014-2016. Pokud dojde ke zvýšení celkového množství povolenek, které mají být draženy, podle předchozí věty, sníží se následně tak, aby bylo dodrženo rozložení podle prvního pododstavce tohoto odstavce. Objemy povolenek, které mají být draženy, uvedené v druhém a třetím sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení se upraví tak, aby bylo toto případné zvýšení a snížení zohledněno.“
2)
Poslední věta čl. 32 odst. 1 se nahrazuje tímto:
„Objem povolenek, na které se vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES a které jsou v letech 2014-2016 draženy v jednotlivých dražbách pořádaných uvedenými dražebními platformami, však nesmí být nižší než 2 miliony povolenek.“
3)
Za přílohu III se doplňuje nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA IV
Úpravy objemů povolenek (v milionech), které mají být draženy v letech 2013-2020 podle čl. 10 odst. 2
Rok
Objem snížení
Objem zvýšení
2013
2014
400
2015
300
2016
200
2017
2018
2019
300
2020
600“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. února 2014.
VERORDNUNG (EU) Nr. 176/2014 DER KOMMISSION
vom 25. Februar 2014
zur Änderung der Verordnung (EU) Nr. 1031/2010 insbesondere zur Festlegung der im Zeitraum 2013-2020 zu versteigernden Mengen Treibhausgasemissionszertifikate
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft und zur Änderung der Richtlinie 96/61/EG des Rates (1), insbesondere auf Artikel 3d Absatz 3 und Artikel 10 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Richtlinie 2003/87/EG sieht vor, dass der zeitliche und administrative Ablauf sowie sonstige Aspekte der Versteigerung geregelt werden, um ein offenes, transparentes, harmonisiertes und nicht diskriminierendes Verfahren sicherzustellen. Sie sieht außerdem vor, dass die Kommission das Funktionieren des europäischen CO2-Marktes überwacht.
(2)
Mit der Verordnung (EU) Nr. 1031/2010 der Kommission (2) wurden die Mengen der pro Jahr zu versteigernden Zertifikate nach Abzug der kostenlosen Zuteilung aus der EU-weiten Menge der im selben Jahr vergebenen Zertifikate festgelegt. In der Verordnung (EU) Nr. 1210/2011 der Kommission (3) wurde eine Abweichung von diesem Zeitplan vorgesehen, um die Menge der frühzeitig, nämlich vor 2013 zu versteigernden Zertifikate festzulegen und die entsprechenden Mengen von den 2013 und 2014 zu versteigernden Mengen abzuziehen, um in erster Linie den reibungslosen Übergang vom zweiten zum dritten Handelszeitraum sicherzustellen und damit der Notwendigkeit, in den ersten Jahren des dritten Handelszeitraums die Erfüllung der Vorschriften abzusichern, hinreichend Rechnung zu tragen. Diese jährlichen Mengen wurden zu einem Zeitpunkt, zu dem eine laufende wirtschaftliche Erholung beobachtet und angenommen wurde, auf der Grundlage der bestimmenden Faktoren des Angebots an und der Nachfrage nach Zertifikaten festgelegt.
(3)
Den außergewöhnlichen Änderungen bei den treibenden Kräften, die das Gleichgewicht zwischen der Nachfrage nach und dem Angebot an Zertifikaten bestimmen, sollte Rechnung getragen werden, darunter namentlich der erneut schwachen Konjunktur sowie vorübergehenden Faktoren, die direkt mit dem Übergang zur Phase 3 zusammenhängen, einschließlich des Anstiegs der für die zweite Handelsperiode gültigen Zertifikate, die in der genannten Periode nicht zur Erfüllung der Vorschriften genutzt werden, der ansteigenden Mengen zertifizierter Emissionsreduktionen (CER) und Emissionsreduktionseinheiten (ERU) aus Projekten zur Emissionsminderung im Rahmen des Mechanismus für umweltverträgliche Entwicklung (CDM) oder der Bestimmungen über die gemeinsame Umsetzung (JI), die den unter das EU-Emissionshandelssystem fallenden Betreibern zur Abgabe zur Verfügung stehen, der Monetisierung von Zertifikaten aus der Reserve für neue Marktteilnehmer für die dritte Handelsperiode zur Förderung von Demonstrationsprojekten für CO2-Abscheidung und -Speicherung und für innovative Technologien für erneuerbare Energien (NER300) gemäß dem Beschluss 2010/670/EU der Kommission (4) und der Freigabe von Zertifikaten aus der Reserve für neue Marktteilnehmer, die für die zweite Handelsperiode nicht benötigt werden. Auch wenn diese Faktoren allesamt, wenn auch in unterschiedlichem Maße, mit Unsicherheit behaftet sind, ist es wichtig, die angemessenen Berichtigungen der Mengen, die 2014-2020 jährlich versteigert werden sollen, rechtzeitig festzulegen.
(4)
Das Risiko der Verlagerung von CO2-Emissionen (carbon leakage, d. h. des Anstiegs der Treibhausgasemissionen in Drittländern, in denen die Industrie keinen vergleichbaren CO2-Auflagen unterliegt,) zu senken und zu vermeiden, dass bestimmte, dem internationalen Wettbewerb ausgesetzte energieintensive Sektoren und Teilsektoren in der EU wirtschaftlich benachteiligt werden, sind wichtige Belange der EU-Klimapolitik. Die Kommission prüfte daher anhand von Hypothesen, die bis Januar 2014 gelten, wie sich die Änderung des Versteigerungszeitplans (5) voraussichtlich auf die Wettbewerbssituation von energieintensiven Industriezweigen auswirken wird. Bei der Folgenabschätzung wurde darauf hingewiesen, dass mit der Richtlinie 2003/87/EG Maßnahmen eingeführt wurden, wie die weiterhin kostenlose Zuteilung von Emissionszertifikaten und die Aufstellung einer Liste von Industriesektoren, für die ein Risiko der Verlagerung der CO2-Emissionen angenommen wird, um dem Risiko der Verlagerung von CO2-Emissionen in energieintensiven Industriezweigen zu begegnen. Die Änderung der Versteigerungstermine wirkt sich nicht auf den Umfang der jedes Jahr vergebenen kostenlos zugeteilten Zertifikate oder auf die Gesamtzertifikatmenge (Obergrenze) für den 2013 beginnenden Zeitraum aus. Die potenziellen Auswirkungen auf die CO2-Kosten können im Laufe der Zeit unterschiedlich ausfallen, werden jedoch laut Folgenabschätzung voraussichtlich innerhalb des CO2-Preisdurchschnitts bleiben, der in der Folgenabschätzung der Kommission zu dem Paket von Durchführungsmaßnahmen für die Ziele der EU auf den Gebieten Klimawandel und erneuerbare Energien bis 2020 (6) und der späteren Analyse (7) prognostiziert wurde.
(5)
Angesichts der Kürzung der in jedem Jahr des Zeitraums 2014-2016 zu versteigernden Menge sollten auch die Schwellenwerte für die Versteigerungsmenge jeder Einzelversteigerung, die auf einer von einem nicht an der gemeinsamen Maßnahme beteiligten Mitgliedstaat bestellten Auktionsplattform durchgeführt wird, entsprechend verringert werden.
(6)
Die Verordnung (EU) Nr. 1031/2010 ist daher entsprechend zu ändern.
(7)
Damit diese Verordnung für die Versteigerungen ab 2014 anwendbar ist und um das ordnungsgemäße Funktionieren des CO2-Marktes und voraussehbare Versteigerungen sicherzustellen, sollte diese Verordnung unverzüglich in Kraft treten.
(8)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Klimaänderung -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EU) Nr. 1031/2010 wird wie folgt geändert:
1.
Nach Artikel 10 Absatz 2 Unterabsatz 2 werden folgende Unterabsätze eingefügt:
„Die gemäß Unterabsatz 1 oder 2 bestimmte Menge der im Zeitraum 2014-2016 in einem gegebenen Jahr zu versteigernden Zertifikate wird um die in der zweiten Spalte der Tabelle in Anhang IV für das betreffende Jahr aufgeführte Zertifikatmenge verringert.
Kann im Jahr 2014 die Kürzungsmenge gemäß Anhang IV nicht über einen Zeitraum von mehr als neun Monaten verteilt werden, wird sie um 100 Mio. Zertifikate und danach für jedes Quartal des Jahres um dieselbe Menge verringert. In diesem Fall werden die Kürzungsmengen für die Jahre 2015 und 2016 entsprechend in gleichen Tranchen angepasst.
Die gemäß Unterabsatz 1 oder 2 bestimmte Menge der 2019-2020 in einem gegebenen Jahr zu versteigernden Zertifikate wird um die in der dritten Spalte der Tabelle in Anhang IV für das betreffende Jahr aufgeführte Zertifikatmenge erhöht.
Unbeschadet Artikel 10c Absatz 2 erster Satz der Richtlinie darf bei Mitgliedstaaten, die Artikel 10c der Richtlinie anwenden, die Gesamtmenge der in einem gegebenen Jahr zu versteigernden Zertifikate nach der Anpassung gemäß der zweiten Spalte der Tabelle in Anhang IV dieser Verordnung nicht niedriger sein als die Menge der Zertifikate, die Anlagen für die Stromerzeugung im selben Jahr übergangsweise kostenlos zuzuteilen sind.
Erforderlichenfalls wird die Gesamtmenge der in einem gegebenen Jahr im Zeitraum 2014-2016 von einem Mitgliedstaat, der Artikel 10c der Richtlinie anwendet, zu versteigernden Zertifikate entsprechend erhöht. Soweit die Gesamtmenge der zu versteigernden Zertifikate gemäß dem vorangehenden Satz erhöht wird, wird sie anschließend gekürzt, um zu gewährleisten, dass die Verteilung gemäß Unterabsatz 1 eingehalten wird. Die in der zweiten und dritten Spalte der Tabelle in Anhang IV genannten Mengen zu versteigernder Zertifikate werden angepasst, um eine solche Erhöhung und Kürzung widerzuspiegeln.“
2.
Der letzte Satz in Artikel 32 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„Im Zeitraum 2014 bis 2016 allerdings beträgt die Menge der Zertifikate gemäß Kapitel III der Richtlinie 2003/87/EG, die bei einer Einzelversteigerung dieser Auktionsplattformen versteigert werden, mindestens 2 Mio. Zertifikate.“
3.
Nach Anhang III wird folgender Anhang angefügt:
„ANHANG IV
Anpassungen der Mengen der im Zeitraum 2013-2020 zu versteigernden Zertifikate gemäß Artikel 10 Absatz 2 (in Millionen Zertifikate)
Jahr
Kürzungsmenge
Erhöhungsmenge
2013
2014
400
2015
300
2016
200
2017
2018
2019
300
2020
600“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 25. Februar 2014