PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) 2015/171 DER KOMMISSION
vom 4. Februar 2015
über bestimmte Aspekte des Verfahrens der Genehmigung von Eisenbahnunternehmen
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2012/34/EU des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. November 2012 zur Schaffung eines einheitlichen europäischen Eisenbahnraums (1), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 5,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Empfehlung der Kommission vom 7. April 2004 über die Verwendung eines einheitlichen europäischen Formats für Genehmigungsdokumente gemäß der Richtlinie 95/18/EG des Rates über die Erteilung von Genehmigungen an Eisenbahnunternehmen (2) wird die Verwendung eines Standardformats für die von den nationalen Genehmigungsbehörden erteilten Genehmigungen empfohlen.
(2)
Gemäß Artikel 23 der Richtlinie 2012/34/EU sind von den nationalen Genehmigungsbehörden erteilte Genehmigungen im gesamten Gebiet der Union gültig. Die nationalen Genehmigungsbehörden sollten die Europäische Eisenbahnagentur darüber unterrichten, wenn Genehmigungen erteilt, ausgesetzt, widerrufen oder geändert werden, und die Europäische Eisenbahnagentur sollte wiederum die anderen Mitgliedstaaten darüber unterrichten. Ein gemeinsames Muster für die Genehmigung würde die Arbeit der nationalen Genehmigungsbehörden und der Europäischen Eisenbahnagentur sowie den Zugang aller interessierten Parteien, insbesondere der Genehmigungsbehörden anderer Mitgliedstaaten und der Infrastrukturbetreiber, zu Informationen über die Genehmigungen erleichtern.
(3)
Alle erforderlichen Angaben, die bestätigen, dass ein bestimmtes Eisenbahnunternehmen regelmäßig eine Genehmigung für eine bestimmte Art des Schienenverkehrs erhalten hat, können in einem Standarddokument aufgeführt werden. Das Standardmuster für das Genehmigungsdokument würde die Veröffentlichung aller einschlägigen Informationen über die Genehmigung auf der Website der Europäischen Eisenbahnagentur erleichtern. Das Standardformat könnte künftig unter Berücksichtigung der bei seiner Verwendung gesammelten Erfahrungen und des künftigen Bedarfs an zusätzlichen Informationen verändert werden.
(4)
Die Voraussetzungen, unter denen die Anforderungen an die Deckung für zivilrechtliche Haftung nach Artikel 22 der Richtlinie 2012/34/EU als erfüllt gelten, können entsprechend den nationalen Rechtsvorschriften in den einzelnen Mitgliedstaaten unterschiedlich sein. Der Nachweis, dass ein Eisenbahnunternehmen die entsprechenden nationalen Vorschriften erfüllt, sollte der Genehmigung als Anhang beigefügt werden. Das Standardmuster für diesen Anhang sollte zu diesem Zweck verwendet werden. Will ein Eisenbahnunternehmen seine Tätigkeiten in zwei oder mehr Mitgliedstaaten ausüben, sollte die Deckung für zivilrechtliche Haftung für jeden dieser Mitgliedstaaten in einem zusätzlichen Anhang aufgeführt werden, der von der Genehmigungsbehörde des zusätzlichen Mitgliedstaats, in dem das Eisenbahnunternehmen tätig werden möchte, bereitgestellt wird.
(5)
Die Genehmigungsbehörden können ihre Verwaltungskosten und die Höhe der Genehmigungsgebühren senken sowie die für die Entscheidung über die Genehmigungsanträge benötigte Zeit verkürzen, wenn sie die erforderlichen Daten rasch mit anderen Behörden und anderen öffentlichen oder privaten Stellen austauschen.
(6)
Da am Markt nur wenig Bewegung herrscht, werden in einigen Mitgliedstaaten für ein oder mehrere aufeinander folgende Jahre keine Genehmigungen erteilt. Gleichzeitig können hohe Gebühren ein Hindernis für den Marktzugang von Eisenbahnunternehmen darstellen.
(7)
Für Eisenbahnunternehmen, die eine neue Genehmigung beantragen, sollten keine weniger günstigen Bedingungen gelten als für die bereits am Markt tätigen Unternehmen.
(8)
Unnötiger Verwaltungsaufwand für Genehmigungsbehörden und Unternehmen sollte verringert werden, indem die Anforderungen streng auf die in der Richtlinie 2012/34/EU genannten Voraussetzungen beschränkt werden.
(9)
Die Genehmigungsbehörden der Mitgliedstaaten sind nicht verpflichtet, von einem Eisenbahnunternehmen eine Gebühr für die Genehmigung zu erheben. Die Mitgliedstaaten können jedoch beschließen, eine Gebühr für die von den Genehmigungsbehörden bei der Prüfung des Antrags geleistete Arbeit zu erheben. In diesem Fall sollte die Gebühr für die Erteilung der Genehmigung nicht diskriminierend sein, von allen Unternehmen, die eine Genehmigung beantragen, erhoben werden und sich am tatsächlichen Arbeitsaufwand der Genehmigungsbehörde orientieren. Übersteigt die Gebühr für die Erteilung der Genehmigung 5 000 EUR, so gibt die Genehmigungsbehörde im Zahlungsvermerk für die Gebühr die Anzahl der aufgewendeten Personenstunden und die Ausgaben an.
(10)
Um gleiche Wettbewerbsbedingungen zwischen den Eisenbahnunternehmen zu schaffen, wurden durch die Richtlinie 2012/34/EU bestimmte, nicht mit der Verbesserung der marktüblichen Konditionen in Einklang stehende Vereinbarungen aufgehoben, wonach die Eisenbahnunternehmen versichert sein oder über angemessene Bürgschaften zu marktüblichen Konditionen verfügen müssen. Die Genehmigungsbehörden sollten aufgefordert werden, die Umsetzung der überarbeiteten Bedingungen in Zusammenarbeit mit anderen Behörden der Mitgliedstaaten zu überprüfen.
(11)
Die Erteilung einer Genehmigung sollte nicht davon abhängig gemacht werden, dass das Eisenbahnunternehmen über eine Sicherheitsbescheinigung gemäß Artikel 10 der Richtlinie 2004/49/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (3) verfügt.
(12)
Neue Eisenbahnunternehmen sind für den Wettbewerb unverzichtbar, es kann für sie aber in der Praxis schwierig sein, einen Nachweis ihrer finanziellen Leistungsfähigkeit zu erbringen, der es ihnen ermöglicht, ihre künftigen Verpflichtungen unter realistischen Annahmen über einen Zeitraum von 12 Monaten gemäß Artikel 20 Absätze 1 und 2 der Richtlinie 2012/34/EU zu erfüllen. Da der Europäische Gesetzgeber die Möglichkeit eines vereinfachten Nachweises für bestimmte kleinere Luftfahrtunternehmen gemäß Artikel 5 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1008/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (4) geschaffen hat, kann das Verfahren für den Erhalt einer Genehmigung diesen praktischen Schwierigkeiten Rechnung tragen, indem das Verfahren zum Nachweis der finanziellen Leistungsfähigkeit für Eisenbahnunternehmen, die eine Genehmigung beantragen, erleichtert wird.
(13)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des nach Artikel 62 Absatz 1 der Richtlinie 2012/34/EU eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand
Diese Verordnung legt die Einzelheiten für die Verwendung eines gemeinsamen Musters für das Genehmigungsdokument fest. Sie regelt ferner bestimmte Aspekte des Verfahrens für die Erteilung von Genehmigungen.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke der vorliegenden Verordnung bedeutet „Genehmigungsdokument“ das der Europäischen Eisenbahnagentur vorzulegende vollständige und ordnungsgemäß unterzeichnete gemeinsame Muster gemäß den Anhängen I und II der vorliegenden Verordnung.
Artikel 3
Verwendung des gemeinsamen Musters für das Genehmigungsdokument
(1) Für gemäß Kapitel III der Richtlinie 2012/34/EU erteilte Genehmigungen wird das Standardformat nach den Anhängen I und II der vorliegenden Verordnung verwendet.
Bei Erteilung einer neuen Genehmigung vergibt die Genehmigungsbehörde die Notifizierungsnummer der EG-Genehmigung nach dem harmonisierten Nummernsystem (Europäische Identifikationsnummer, EIN) gemäß Anlage 2 der Entscheidung 2007/756/EG der Kommission (5).
Wird eine Genehmigung erteilt, in einer Weise geändert, die für das Genehmigungsdokument von Belang ist, ausgesetzt, widerrufen oder durch eine befristete Genehmigung ersetzt, so erstellt die Genehmigungsbehörde ein diesem Format entsprechendes Genehmigungsdokument.
(2) Die Genehmigungsbehörden unterrichten die Europäische Eisenbahnagentur gemäß Artikel 24 Absatz 8 der Richtlinie 2012/34/EU und legen gemäß dem zwischen ihnen vereinbarten Kommunikationsprotokoll eine Kopie des Genehmigungsdokuments vor.
(3) Die Angaben zur finanziellen Deckung für zivilrechtliche Haftung gemäß Artikel 22 der Richtlinie 2012/34/EU werden im Anhang zur Genehmigung gemacht, wobei das Standarddokument in Anhang II der vorliegenden Verordnung zu verwenden ist. Die Behörde, die die Genehmigung erteilt, fügt der Genehmigung einen Anhang bei. Dieser Anhang erhält die Nummer eins (1).
(4) Anhand der Angaben in den Anhängen zur Haftung gemäß Anhang II der vorliegenden Verordnung kann die Genehmigungsbehörde in einem bestimmten Mitgliedstaat oder ein Infrastrukturbetreiber überprüfen, ob die durch das Eisenbahnunternehmen gebotene und von anderen Genehmigungsbehörden gebilligte Deckung für zivilrechtliche Haftung in diesem Mitgliedstaat ausreichend ist. Stellt die Genehmigungsbehörde fest, dass die Deckung nicht ausreicht, so kann sie das Eisenbahnunternehmen auffordern, für eine zusätzliche Deckung zu sorgen. Das Eisenbahnunternehmen legt der Genehmigungsbehörde die geforderten Angaben zur Deckung seiner Haftpflicht vor.
(5) Bewertet die Genehmigungsbehörde die Deckung als zufriedenstellend, unterrichtet sie die Europäische Eisenbahnagentur, indem sie einen bestehenden Anhang, der von einer Genehmigungsbehörde desselben Mitgliedstaats übermittelt wurde, aktualisiert oder der Genehmigung einen weiteren Anhang beifügt, wobei sie das Muster in Anhang II verwendet und diesem Anhang die nächste Nummer (2, 3, 4 usw.) zuweist.
(6) In jedem Anhang zur Haftung werden Deckungssumme, Umfang, beispielsweise geografischer Geltungsbereich oder Art der Dienste, sowie Beginn und gegebenenfalls Auslaufen der Deckung genannt. Die Notifizierungsnummer der Genehmigung wird in jedem Anhang genannt, um eine deutliche Verbindung zu dem genehmigten Eisenbahnunternehmen herzustellen. Die Genehmigungsbehörde erstellt einen aktualisierten Anhang, wenn ihr eine Änderung der Deckung für zivilrechtliche Haftung mitgeteilt wird und übermittelt den Anhang der Europäischen Eisenbahnagentur.
Artikel 4
Gebühren für die Erteilung der Genehmigung
Die Mitgliedstaaten können für die Prüfung jedes Antrags auf Erteilung einer Genehmigung eine Gebühr verlangen. Gebühren für die Erteilung der Genehmigung werden in nicht diskriminierender Weise angewandt.
Artikel 5
Bestimmte Aspekte der Anforderungen an die Deckung für zivilrechtliche Haftung und angemessene Bürgschaften
(1) Die Genehmigungsbehörde veröffentlicht das vorgeschriebene Mindestniveau der Deckung, einschließlich der Fälle, in denen der Betrag dieser Deckung im nationalen Recht niedergelegt ist.
(2) Die Genehmigungsbehörde kann nicht verlangen, dass die Deckung wirksam wird, bevor das Eisenbahnunternehmen seinen Zugbetrieb aufnimmt.
(3) Bis spätestens 25. August 2015 fordert die Genehmigungsbehörde, die die Genehmigung erteilt hat, von allen zugelassenen Eisenbahnunternehmen den Nachweis von Höhe und Umfang ihrer bestehenden Deckung für die Unfallhaftpflicht, es sei denn, sie haben eine Versicherung abgeschlossen oder die Behörde verfügt bereits über diese Angaben. Die Genehmigungsbehörde kann darüber hinaus von den Eisenbahnunternehmen entsprechende Nachweise verlangen, wenn sie Zweifel hat, ob ihre Deckung den Anforderungen nach Artikel 22 der Richtlinie 2012/34/EU genügt.
(4) Kann das Unternehmen ausreichenden Versicherungsschutz nicht nachweisen, verfügt jedoch über angemessene Bürgschaften für die Deckung, so prüft die Genehmigungsbehörde, gegebenenfalls nach Konsultation der Regulierungsstelle, ob die Bedingungen, unter denen das Unternehmen die Bürgschaften erhalten hat, den marktüblichen Konditionen entsprechen, die für jedes andere Unternehmen mit derselben finanziellen Leistungsfähigkeit und demselben Risiko gegolten hätten.
(5) Setzt die Genehmigungsbehörde die Genehmigung gemäß Artikel 24 Absatz 1 der Richtlinie 2012/34/EU aus oder erteilt sie eine befristete Genehmigung gemäß Artikel 24 Absatz 3 der genannten Richtlinie, so setzt sie alle sonstigen zuständigen Behörden gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1370/2007 des Europäischen Parlaments und des Rates (6), mit denen das Eisenbahnunternehmen ihres Wissens Dienstleistungsverträge geschlossen hat, hiervon in Kenntnis. Hat die Genehmigungsbehörde Zweifel hinsichtlich der Vereinbarkeit der Bürgschaften zur Deckung der Haftung mit den Vorschriften der Union über staatliche Beihilfen, so kann sie die notwendigen Informationen den für die Kontrolle der Vorschriften über staatliche Beihilfen zuständigen Behörden übermitteln.
Artikel 6
Bezug zu Sicherheitsbescheinigungen
(1) Die Erteilung einer Genehmigung kann nicht davon abhängig gemacht werden, dass das Unternehmen im Besitz einer Sicherheitsbescheinigung gemäß Artikel 10 der Richtlinie 2004/49/EG ist.
(2) Verfügt ein Unternehmen über eine Sicherheitsbescheinigung, so prüft die Genehmigungsbehörde bei Erteilung der Genehmigung nicht die Anforderungen an Sicherheitsbescheinigungen.
Artikel 7
Bestimmte Aspekte des Verfahrens zur Erteilung einer Genehmigung
(1) Binnen eines Monats nach Eingang des Antrags teilt die Genehmigungsbehörde dem Unternehmen mit, dass das Dossier vollständig ist oder bittet um ergänzende Angaben. Diese Frist kann unter außergewöhnlichen Umständen um höchstens zwei Wochen verlängert werden; das Unternehmen wird hiervon unterrichtet. Sobald die ergänzenden Angaben eingegangen sind, teilt die Genehmigungsbehörde dem Unternehmen binnen eines Monats mit, ob das Dossier vollständig ist.
(2) Die Genehmigungsbehörde kann nur Unterlagen anfordern, die in Kapitel III der Richtlinie 2012/34/EU aufgeführt oder nach den nationalen Rechtsvorschriften erforderlich sind. Die Genehmigungsbehörde veröffentlicht eine Liste aller Unterlagen und ihres Inhalts und verlangt keine weiteren Unterlagen von den Unternehmen. Wird die Liste aktualisiert und veröffentlicht, können die Unternehmen sich in Bezug auf Anträge, die sie vor der Aktualisierung eingereicht haben, weiterhin auf die frühere Liste stützen.
(3) Bei Unternehmen mit einem Jahresumsatz von weniger als 5 Mio. EUR mit Schienenverkehrsleistungen kann die Genehmigungsbehörde die Fähigkeit zur Erfüllung tatsächlicher und möglicher Verpflichtungen über einen Zeitraum von 12 Monaten nach Aufnahme der Tätigkeit gemäß Artikel 20 Absatz 1 der Richtlinie 2012/34/EU als gegeben ansehen, wenn das Unternehmen nachweisen kann, dass sein Nettokapital sich auf mindestens 100 000 EUR oder einen mit der Genehmigungsbehörde vereinbarten Betrag beläuft. Die Genehmigungsbehörde veröffentlicht diesen Betrag.
Artikel 8
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung gilt ab dem 16. Juni 2015.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 4. Februar 2015