ROZHODNUTÍ RADY 2014/912/SZBP
ze dne 15. prosince 2014
na podporu činností v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob zbraní a střeliva s cílem snížit riziko nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně v oblasti Sahelu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi. V této strategii vychází Evropská rada z toho, že z důvodu vysokého stavu zásob ručních palných a lehkých zbraní a munice jsou tyto zbraně snadno dostupné civilisty, zločince, teroristy i bojovníky, a zdůrazňuje potřebu preventivních opatření k řešení nedovolené nabídky konvenčních zbraní a poptávky po nich. Rovněž se soustřeďuje na Afriku jakožto kontinent, který je nejvíce postižen dopadem vnitřních konfliktů, zhoršených destabilizujícím přílivem ručních palných a lehkých zbraní.
(2)
Dne 21. března 2011 potvrdila Rada strategii Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu, která vymezuje integrovaný rámec pro zapojení Unie v oblasti Sahelu. Jedna ze čtyř oblastí činnosti strategie je zaměřena na posílení kapacit v oblasti bezpečnosti, vymáhání práva a právního státu v tomto regionu za účelem účinnějšího a cíleněji zaměřeného boje proti hrozbám a reakce na terorismus a organizovanou trestnou činnost a v zájmu jejich propojení s opatřeními k řádné správě věcí veřejných.
(3)
Dne 14. června 2006 přijaly členské státy Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) v Abuji v Nigérii Úmluvu o ručních palných a lehkých zbraních, střelivu pro ně a o dalších souvisejících materiálech, která vstoupila v platnost dne 29. září 2009. Dne 30. dubna 2010 přijaly členské státy Hospodářského společenství států střední Afriky (ECCAS) a Republika Rwanda v Kinshase v Konžské demokratické republice Úmluvu států střední Afriky o kontrole ručních palných a lehkých zbraní, střeliva pro ně, jejich součástí a dílů, které mohou být použity k výrobě, opravě či montáži těchto zbraní. V obou úmluvách se signatářské státy zavázaly mimo jiné k tomu, že přijmou nezbytná opatření k zajištění bezpečného a účinného řízení, uskladnění a zabezpečení svých vnitrostátních zásob ručních palných a lehkých zbraní v souladu s vhodnými normami a postupy.
(4)
Stejně jako 23 členských států ratifikovaly i Burkina Faso, Mali a Nigérie Smlouvu o obchodu se zbraněmi, zatímco Čad, Mauritánie a Niger tuto smlouvu podepsaly. Podle čl. 16 odst. 1 Smlouvy o obchodu se zbraněmi může v rámci provádění zmíněné smlouvy každý stát, který je její stranou, požádat o pomoc, včetně pomoci právní a legislativní, jakož i o pomoc v oblasti budování institucionálních kapacit a o pomoc technické, materiální či finanční povahy. Tato pomoc může zahrnovat programy zaměřené na řízení zásob, odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění, jakož i vzorové právní předpisy a účinné způsoby provádění. Každý stát, který je stranou smlouvy, tuto pomoc na požádání poskytne, bude-li to v jeho možnostech.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritánie a Nigérie jsou stranami Protokolu proti nedovolené výrobě střelných zbraní a jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (dále jen „protokol o střelných zbraních“).
(6)
Všechny členské státy OSN se zavázaly k účinnému provádění Akčního programu OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech (dále jen „akční program OSN“), jakož i mezinárodního nástroje, který státům umožní včas a spolehlivě identifikovat a sledovat nedovolené ruční palné a lehké zbraně.
(7)
Na pátém bienálním zasedání států věnovaném posouzení provádění akčního programu OSN, konaném ve dnech 16.-20. června 2014 v New Yorku, všechny členské státy OSN opětovně uvedly, že řádné řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní zejména během konfliktů a po jejich ukončení je zásadně důležité pro předcházení nehodám a pro omezení rizika odklonu těchto zbraní do sítí nedovoleného obchodu a do rukou nezákonných ozbrojených skupin, teroristů a dalších neoprávněných příjemců. Členské státy OSN vyzvaly k posílení mezinárodní a regionální spolupráce a pomoci v oblasti řízení zásob a fyzické bezpečnosti a zavázaly se, že bude-li to možné, budou za účelem lepšího řízení zásob včetně opatření fyzické bezpečnosti využívat technologického pokroku.
(8)
Povstání libyjského lidu v únoru 2011 a následující ozbrojený konflikt, jakož i politická a bezpečnostní krize v Mali v roce 2012 jsou příkladem toho, jak nestátní aktéři včetně teroristů mohou využít nedostatečně zabezpečených a nesprávně řízených zásob, které vlastní stát, k odklonu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, a ohrožovat tak mír a bezpečnost. V kontextu intenzivnějších aktivit nestátních aktérů v oblasti Sahelu včetně severní Nigérie je kvalitnější zabezpečení zbraní a střeliva ve státech Sahelu prioritou.
(9)
Regionální středisko OSN pro mír a odzbrojení v Africe (UNREC), jež je součástí Úřadu OSN pro otázky odzbrojení (UNODA), má dlouholeté zkušenosti s poskytováním podpory státům a občanské společnosti v oblasti Sahelu při provádění mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti kontroly ručních palných a lehkých zbraní v souladu s mandátem, jejž obdrželo od Valného shromáždění OSN (rezoluce 40/151 G ze dne 16. prosince 1985).
(10)
Od roku 2013 poskytuje integrovaná vícerozměrná mise OSN pro stabilizaci v Mali (MINUSMA) prostřednictvím Centra OSN pro odstraňování min (UNMAS) pomoc orgánům Mali při odstraňování min a řízení zbraní a střeliva v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 2100 (2013) a 2164 (2014).
(11)
Nevládní organizace Poradní skupina pro problematiku min (MAG) nedávno zahájila regionální projekt zaměřený na naléhavé otázky související se zabezpečením a řízením konvenčních zbraní a střeliva v cílových zemích v oblasti Sahelu a Maghrebu.
(12)
Na základě rozhodnutí Rady 2011/428/SZBP (1) financovala Unie mimo jiné vybavení pro označování zbraní, které bylo poskytnuto donucovacím orgánům v několika státech západní Afriky, jakož i odbornou přípravu věnovanou mezinárodnímu nástroji pro sledování a mezinárodním technickým pokynům k problematice střeliva.
(13)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/320/SZBP (2) Unie podporuje opatření, jejichž účelem je zajistit patřičnou fyzickou bezpečnost a řízení zásob v libyjských zbrojnicích, aby se omezilo riziko, které představuje nedovolené šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro bezpečnost v Libyi a sousedních zemích, včetně oblasti Sahelu.
(14)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/698/SZBP (3) Unie podporuje zřízení globálního mechanismu hlášení nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a jiných konvenčních zbraní a střeliva (iTrace), jenž vychází zejména z průzkumu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které jsou v oběhu v oblastech zasažených konfliktem včetně Afriky, probíhajícího přímo v dotčených oblastech.
(15)
V rámci společné bezpečnostní a obranné politiky zahájila Unie v oblasti Sahelu tři akce, totiž nejprve misi EUCAP Sahel Niger, zahájenou 8. srpna 2012, na podporu boje proti organizované trestné činnosti a terorismu v Nigeru, poté výcvikovou misi Evropské unie v Mali, zahájenou 18. února 2013, s cílem přispět k restrukturalizaci a reorganizaci malijských ozbrojených sil prostřednictvím výcviku a poradenství, a konečně misi EUCAP Sahel Mali, zahájenou 15. dubna 2014, za účelem poskytnutí strategického poradenství a odborné přípravy vnitřním bezpečnostním složkám v Mali.
(16)
Od roku 2011 podporuje Unie prostřednictvím nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru Úřad OSN pro drogy a kriminalitu v úsilí o prosazování ratifikace a provádění protokolu o střelných zbraních, a to zejména v západní Africe. Prostřednictvím tohoto nástroje rovněž poskytuje od roku 2010 finanční podporu Regionálnímu středisku pro ruční palné zbraně (RECSA) v oblasti Velkých jezer, Afrického rohu a v sousedních zemích se sídlem v Nairobi,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie přispívá k bezpečnosti a stabilitě v oblasti Sahelu tím, že státům dotčeného regionu poskytuje pomoc, aby prostřednictvím zdokonalování fyzické bezpečnosti a řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které vlastní stát, předcházela jejich odklonu a nedovolenému obchodování s nimi.
2. Činnosti, které bude Unie podporovat, musí sledovat tyto konkrétní cíle:
a)
zajistit nezbytnou politickou podporu pro posílení postupů v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob a prosazovat regionální spolupráci a sdílení poznatků;
b)
podporovat cílové země při vypracovávání aktualizovaných právních předpisů, správních postupů a praktických standardních operačních postupů jakožto základu pro posílenou fyzickou bezpečnost a řízení zásob, v souladu s mezinárodními osvědčenými normami;
c)
přímo podporovat provádění činností v oblasti řízení a zabezpečení zásob, mimo jiné i prostřednictvím renovace skladů, ničení nadbytečných, zastaralých či nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a pilotním testováním nových technologií.
Podrobný popis těchto činností je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 po technické stránce provádí UNODA prostřednictvím UNREC. UNODA plní dotyčné úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s UNODA nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 3 561 257,06 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet celého projektu činí 4 129 393,06 EUR a bude financován spolufinancováním
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly Unie, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádné provádění příspěvku Unie uvedeného v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s UNODA finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že UNODA zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po 15. prosinci 2014. Komise informuje Radu a vysokého představitele o případných potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody do dvou týdnů od podpisu.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných UNODA. Tyto pravidelné zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou.
2. Komise informuje o finančních aspektech provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Použitelnost tohoto rozhodnutí končí 42 měsíců po dni uzavření příslušné finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců po jeho přijetí, nebude-li v této lhůtě žádná finanční dohoda uzavřena.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
BESCHLUSS 2014/912/GASP DES RATES
vom 15. Dezember 2014
zur Unterstützung von Maßnahmen zur physischen Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen, um die Gefahr des unerlaubten Handels mit Kleinwaffen und leichten Waffen (SALW) und der dazugehörigen Munition in der Sahel-Region zu verringern
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 26 Absatz 2 und Artikel 31 Absatz 1,
auf Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Europäische Rat hat am 15. und 16. Dezember 2005 die Strategie der EU zur Bekämpfung der Anhäufung von Kleinwaffen und leichten Waffen und dazugehöriger Munition sowie des unerlaubten Handels damit angenommen. In dieser Strategie stellt der Europäische Rat fest, dass es die Menge an Waffen- und Munitionsbeständen Zivilpersonen ebenso wie Kriminellen, Terroristen und Kämpfern erleichtert, in den Besitz von Kleinwaffen und leichten Waffen zu gelangen und es wird hervorgehoben, dass weiterhin vorbeugende Maßnahmen gegen das illegale Anbieten konventioneller Waffen sowie die illegale Nachfrage nach ihnen ergriffen werden müssen. Ferner wird Afrika in der genannten Strategie als der Kontinent herausgestellt, der am stärksten unter internen Konflikten leidet, die durch die destabilisierende Wirkung des Zulaufs von SALW noch verschärft werden.
(2)
Der Rat hat am 21. März 2011 die Strategie der Europäischen Union für Sicherheit und Entwicklung in der Sahelzone gebilligt, mit der ein integrierter Rahmen für das Engagement der Union in der Sahel-Region geschaffen wird. Mit einem der vier Handlungsbereiche der Strategie wird die Stärkung der Kapazitäten in den Bereichen Sicherheit, Strafverfolgung und Rechtsstaatlichkeit in der Region angestrebt, um so Bedrohungen abzuwehren, Terrorismus und organisierte Kriminalität wirksamer und gezielter anzugehen und eine Verknüpfung mit Maßnahmen zur verantwortungsvollen Staatsführung herzustellen.
(3)
Die Mitgliedstaaten der Wirtschaftsgemeinschaft der westafrikanischen Staaten (im Folgenden „ECOWAS“) haben am 14. Juni 2006 in Abuja, Nigeria das ECOWAS Übereinkommen über Kleinwaffen und leichte Waffen, ihre Munition und ähnliches Material angenommen, das am 29. September 2009 in Kraft getreten ist. Die Mitgliedstaaten der Wirtschaftsgemeinschaft der zentralafrikanischen Staaten (im Folgenden „ECCAS“) und die Republik Ruanda haben am 30. April 2010 in Kinshasa, Demokratische Republik Kongo, ein Zentralafrikanisches Übereinkommen zur Kontrolle von Kleinwaffen und leichten Waffen, deren Munition und aller Teile und Komponenten, die zur Herstellung, Instandsetzung und Montage dieser Waffen verwendet werden können, angenommen. In beiden Übereinkommen verpflichten sich die Unterzeichnerstaaten unter anderem dazu, die Maßnahmen zu ergreifen, die zur sicheren und wirksamen Verwaltung, Lagerung und Sicherung ihrer nationalen Bestände an SALW in Einklang mit den geeigneten Standards und Verfahren erforderlich sind.
(4)
Burkina Faso, Mali und Nigeria haben den Vertrag über den Waffenhandel ratifiziert, ebenso wie 23 Mitgliedstaaten, während Mauretanien, Niger und Tschad ihn unterzeichnet haben. Artikel 16 Absatz 1 des Vertrags über den Waffenhandel sieht vor, dass bei der Durchführung dieses Vertrags sich jeder Vertragsstaat um Unterstützung, einschließlich rechtlicher Unterstützung oder Hilfe bei der Gesetzgebung, Hilfe beim Aufbau institutioneller Kapazitäten sowie technischer, materieller oder finanzieller Hilfe, bemühen kann. Zu dieser Unterstützung kann Folgendes gehören: Lagerhaltung, Entwaffnungs-, Demobilisierungs- und Wiedereingliederungsprogramme, Mustergesetze und wirksame Durchführungsverfahren. Jeder Vertragsstaat, der dazu in der Lage ist, leistet diese Unterstützung auf Ersuchen.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauretanien und Nigeria sind Vertragsstaaten des Zusatzprotokolls gegen die unerlaubte Herstellung von Feuerwaffen, deren Teilen, Komponenten und Munition sowie gegen den unerlaubten Handel damit zum Übereinkommen der Vereinten Nationen gegen die grenzüberschreitende organisierte Kriminalität (im Folgenden „Feuerwaffen-Protokoll“).
(6)
Alle VN-Mitgliedstaaten setzen sich für die wirksame Umsetzung des VN-Aktionsprogramms zur Verhütung, Bekämpfung und Beseitigung des unerlaubten Handels mit Kleinwaffen und leichten Waffen unter allen Aspekten (im Folgenden „VN-Aktionsprogramm“) und des Internationalen Rechtsinstruments zur Ermöglichung der rechtzeitigen und zuverlässigen Identifikation und Rückverfolgung illegaler Kleinwaffen und leichter Waffen durch die Staaten ein.
(7)
Auf der fünften zweijährlichen Tagung der Staaten zur Überprüfung der Umsetzung des VN-Aktionsprogramms (New York, 16.-20. Juni 2014) bekräftigten alle VN-Mitgliedstaaten, dass die ordnungsgemäße Verwaltung von SALW-Beständen, insbesondere während und nach Konflikten, von entscheidender Bedeutung ist, wenn es darum geht, Unfälle zu vermeiden und das Risiko zu verringern, dass Waffen in den unerlaubten Handel oder zu illegalen bewaffneten Gruppen, Terroristen und anderen unbefugten Empfängern umgelenkt werden. Die VN-Mitgliedstaaten forderten einen Ausbau der internationalen und regionalen Zusammenarbeit sowie der Hilfe bei Fragen der Verwaltung von Lagerbeständen und der physischen Sicherung und verpflichteten sich, soweit möglich, technische Fortschritte zur Verbesserung der Verwaltung von Lagerbeständen, einschließlich Maßnahmen bezüglich der physischen Sicherung, zu nutzen.
(8)
Der Volksaufstand in Libyen im Februar 2011 und der anschließende bewaffnete Konflikt sowie die politische und die sicherheitspolitische Krise in Mali 2012 haben gezeigt, wie nichtstaatliche Akteure, einschließlich Terroristen, die nicht ordnungsgemäße Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen im Eigentum des Staates zur Umlenkung von SALW und Munition - zu Lasten von Frieden und Sicherhei - ausnutzen können. Vor dem Hintergrund verstärkter Aktivitäten nichtstaatlicher Akteure in der Sahel-Region, einschließlich Nordnigeria, ist eine bessere Sicherung von Waffen und Munition in den Staaten der Sahelzone vorrangig geworden.
(9)
Das Regionalzentrum der Vereinten Nationen für Frieden und Abrüstung in Afrika (im Folgenden „UNREC“), das zum Büro der Vereinten Nationen für Abrüstungsfragen (im Folgenden „UNODA“) gehört, verfügt über langjährige Erfahrung im Bereich der Unterstützung der Staaten und der Zivilgesellschaft in der Sahel-Region bei der Umsetzung von internationalen und regionalen Instrumenten zur SALW-Kontrolle im Einklang mit dem ihm von der VN-Generalversammlung erteilten Mandat (Resolution 40/151 G, 16. Dezember 1985).
(10)
Die Mehrdimensionale integrierte Stabilisierungsmission der Vereinten Nationen in Mali (im Folgenden „MINUSMA“) hat die malischen Behörden über den Dienst für Antiminenprogramme der Vereinten Nationen (im Folgenden „UNMAS“) in Einklang mit den Resolutionen 2100(2013) und 2164(2014) des VN-Sicherheitsrates bei der Minenräumung und der Verwaltung der Bestände an Waffen und Munition unterstützt.
(11)
Die Nichtregierungsorganisation Mine Advisory Group (im Folgenden „MAG“) hat unlängst ein regionales Projekt ins Leben gerufen, das sich mit dringenden Fragen der Sicherung und Verwaltung konventioneller Waffen und Munition in den Zielländern in der Region Sahelzone-Maghreb befasst.
(12)
Im Rahmen des Beschlusses 2011/428/GASP des Rates (1) hat die Union unter anderem die Bereitstellung von Kennzeichnungsausrüstung für die Strafverfolgungsbehörden mehrerer westafrikanischer Staaten sowie Schulungen in Bezug auf das Internationale Rückverfolgungsinstrument und die Internationalen technischen Leitlinien für Munition finanziert.
(13)
Im Rahmen des Beschlusses 2013/320/GASP des Rates (2) unterstützt die Union Maßnahmen zur Gewährleistung einer ordnungsgemäßen physischen Sicherung und Verwaltung der libyschen Lagerbestände an Waffen, um so die Gefahren zu verringern, die von der unerlaubten Verbreitung von SALW und Munition für die Sicherheit Libyens und seiner Nachbarländer, einschließlich der Sahelzone, ausgehen.
(14)
Im Rahmen des Beschlusses 2013/698/GASP des Rates (3) fördert die Union die Einrichtung eines globalen Berichterstattungsmechanismus für illegale SALW und andere konventionelle Waffen und Munition (im Folgenden „iTrace“), der sich insbesondere auf Untersuchungen vor Ort über die Verschiebung von SALW und Munition in Konfliktgebieten, einschließlich in Afrika, stützt.
(15)
Die Union hat im Rahmen ihrer Gemeinsamen Sicherheits- und Verteidigungspolitik drei Maßnahmen in der Sahel-Region eingeleitet: erstens die am 8. August 2012 angelaufene EUCAP Sahel Niger zur Unterstützung der Bekämpfung von organisierter Kriminalität und Terrorismus in Niger; zweitens die am 18. Februar 2013 angelaufene Ausbildungsmission der Europäischen Union in Mali als Beitrag zur Umstrukturierung und Neuorganisation der malischen Streitkräfte durch Ausbildung und Beratung und drittens die am 15. April 2014 eingeleitete EUCAP Sahel Mali zur strategischen Beratung und zur Ausbildung der internen Sicherheitskräfte in Mali.
(16)
Die Union unterstützt im Rahmen des Stabilitäts- und Friedensinstruments seit 2011 das Büro der Vereinten Nationen für Drogen- und Verbrechensbekämpfung bei seinen Bemühungen zur Förderung der Ratifizierung und Umsetzung des Feuerwaffen-Protokolls, insbesondere in Westafrika. Im Rahmen dieses Instruments stellt die Union seit 2010 finanzielle Unterstützung für das Regionalzentrum für Kleinwaffen (im Folgenden „RECSA“) in der Region der Großen Seen, am Horn von Afrika und in den angrenzenden Staaten mit Sitz in Nairobi bereit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Die Union leistet einen Beitrag zu Sicherheit und Stabilität in der Sahel-Region, indem sie den Staaten dieser Region hilft, durch eine bessere physische Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen die Umlenkung von SALW und Munition im Eigentum des Staates sowie den unerlaubten Handel damit zu verhüten.
(2) Mit den von der Union geförderten Maßnahmen werden die folgenden spezifischen Ziele verfolgt:
a)
Herbeiführen der erforderlichen politischen Unterstützung für die Verbesserung der Verfahren zur physischen Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen sowie Förderung der regionalen Zusammenarbeit und des regionalen Wissensaustauschs;
b)
Unterstützung der Zielländer bei der Ausarbeitung von aktuellen Rechtsvorschriften, Verwaltungsverfahren und praktischen Standardverfahren (im Folgenden „SOPs“) als Grundlage für eine verbesserte physische Sicherung und Verwaltung von Lagerbeständen in Einklang mit internationalen bewährten Verfahren;
c)
direkte Unterstützung der Durchführung von Maßnahmen zur Verwaltung von Lagerbeständen und zu deren Sicherung, auch durch Sanierung von Lagerungseinrichtungen, Vernichtung von überschüssigen, veralteten oder illegalen SALW sowie Erprobung von neuen Technologien.
Eine ausführliche Beschreibung dieser Maßnahmen ist im Anhang enthalten.
Artikel 2
(1) Für die Durchführung dieses Beschlusses ist der Hohe Vertreter der Union für Außen- und Sicherheitspolitik (im Folgenden „Hoher Vertreter“) zuständig.
(2) Die technische Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen erfolgt durch das UNODA über das UNREC. Das UNODA nimmt diese Aufgaben unter der Verantwortung des Hohen Vertreters wahr. Hierzu trifft der Hohe Vertreter die notwendigen Vereinbarungen mit dem UNODA.
Artikel 3
(1) Der finanzielle Bezugsrahmen für die Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen beträgt 3 561 257,06 EUR. Die geschätzten Gesamtmittel des Gesamtprojekts belaufen sich auf 4 129 393,06 EUR, die durch Kofinanzierung bereitgestellt werden sollen.
(2) Die mit dem Betrag nach Absatz 1 finanzierten Ausgaben werden entsprechend den für den Gesamthaushaltsplan der Union geltenden Unionsverfahren und -vorschriften verwaltet.
(3) Die Kommission beaufsichtigt die ordnungsgemäße Ausführung des in Absatz 1 genannten Beitrags der Union. Hierzu schließt sie eine Finanzierungsvereinbarung mit dem UNODA. In der Vereinbarung wird festgehalten, dass das UNODA dafür Sorge trägt, dass dem Beitrag der Union die seinem Umfang entsprechende öffentliche Beachtung zuteil wird.
(4) Die Kommission bemüht sich, die in Absatz 3 genannte Finanzierungsvereinbarung so bald wie möglich nach dem 15. Dezember 2014 zu schließen. Sie unterrichtet innerhalb von zwei Wochen nach der Unterzeichnung den Rat und den Hohen Vertreter über eventuell dabei auftretende Schwierigkeiten sowie über den Zeitpunkt, zu dem die Finanzierungsvereinbarung geschlossen wird.
Artikel 4
(1) Der Hohe Vertreter unterrichtet den Rat auf der Grundlage regelmäßiger Berichte, die vom UNODA zu erstellen sind, über die Durchführung dieses Beschlusses. Diese Berichte bilden die Grundlage für die Bewertung durch den Rat.
(2) Die Kommission stellt Informationen über die finanziellen Aspekte der Durchführung der in Artikel 1 Absatz 2 genannten Maßnahmen zur Verfügung.
Artikel 5
(1) Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
(2) Die Geltungsdauer dieses Beschlusses endet 42 Monate nach Abschluss der entsprechenden Finanzierungsvereinbarung gemäß Artikel 3 Absatz 3 oder sechs Monate nach dem Zeitpunkt der Annahme dieses Beschlusses, wenn innerhalb dieses Zeitraums keine Finanzierungsvereinbarung geschlossen wurde.
Geschehen zu Brüssel am 15. Dezember 2014.