PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 775/2014
ze dne 16. července 2014,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 ze dne 27. června 2005 o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání (1), a zejména s ohledem na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení ve spojení s článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 ze dne 15. ledna 2014, kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o postupy přijímání určitých opatření (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1236/2005 zavádí zákaz vývozu zboží, které nemá jiné praktické využití než pro účely trestu smrti nebo pro účely mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, jakož i kontroly vývozu některého zboží, které by pro tyto účely mohlo být použito. Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména dodržování a ochranu lidské důstojnosti, práva na život a zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání.
(2)
Po konzultaci se skupinou odborníků byly přezkoumány seznamy zboží, které je předmětem kontroly a zákazu.
(3)
Všeobecně se uznává, že běžná pouta na ruce mohou být použita jako omezovací prostředek při prosazování práva a že taková pouta mají donucovací orgány ve své běžné výbavě. Standardní minimální pravidla OSN pro zacházení s vězni zakazují používání řetězů nebo želízek k omezování pohybu a stanoví, že pouta na ruce a další omezovací prostředky se nesmí používat k trestání. Použití omezovacích prostředků, kromě řetězů a želízek, je dovoleno pouze pro některé zvláštní účely, zejména jako preventivní opatření proti útěku vězně při převozu, nebo aby se vězni zabránilo v poškozování sebe nebo jiných osob.
(4)
Použití pout na palce a prsty a obojků na krk se nepovažuje za přípustné při prosazování práva a také použití pout na nohy se obvykle nepovažuje za přípustné pro účely prosazování práva. Ozubená pouta na palce a prsty, palečnice, okovy a závaží na nohy způsobí kvůli své povaze silnou bolest nebo utrpení spíše, než jiná pouta na palce, prsty a nohy.
(5)
Je pravděpodobnější, že použití více mechanických omezovacích prostředků způsobí silnou bolest nebo utrpení, např. jestliže jsou pouta na zápěstí a kotnících spojena za zády. Takové způsoby omezování pohybu s sebou často nesou nebezpečí udušení, zvláště při použití obojku na krk.
(6)
Proto je nutné zakázat obchodování s pouty na palce a prsty, palečnicemi, okovy a závažím na nohy. S přihlédnutím k tomu, že jejich použití může být výjimečně odůvodněné, měl by se kontrolovat vývoz želízek a pout, jiných než jsou běžná pouta na ruce.
(7)
Tyto kontroly jsou rovněž vhodné při vývozu jednotlivých manžet nebo kroužků, jako jsou obojky na krk nebo kroužky okovů na nohy.
(8)
V definici běžných pout na ruce by měla být vymezena velikost jednotlivých manžet, což by mělo přinést více jasnosti ohledně škály pout, jejichž vývoz nepodléhá kontrole.
(9)
Použití mechanických omezovacích prostředků, jako jsou např. pouta určená k připoutání vězně k pevnému objektu ukotvenému k podlaze, zdi nebo stropu, není přijatelný způsob omezování pohybu. Proto je nutné obchodování s pouty určenými k takovému ukotvení zakázat.
(10)
Podobné kombinace mechanických omezovacích prostředků, vícebodová znehybňovací zařízení, způsobí silnou bolest či utrpení spíše než běžná pouta. Poutací křesla, poutací desky a poutací postele omezují pohyb vězně mnohem více než současné použití například pout na ruce a kotníkových manžet. Inherentní riziko mučení nebo nelidského zacházení se zvyšuje, pokud je tento způsob omezování pohybu uplatňován delší dobu. Proto je nutné obchodování s poutacími křesly, poutacími deskami a poutacími postelemi zakázat.
(11)
Křesla, desky a postele vybavené výlučně popruhy nebo pásy by měly být z tohoto zákazu vyjmuty, jelikož jejich použití může být za určitých okolností na krátkou dobu odůvodněné, například proto, aby se pacientům ve stavu rozrušení zabránilo v poškození samých sebe nebo jiných osob. Použití popruhů, pásů nebo jiných omezujících prostředků na pacienty však postrádá jakékoli léčebné nebo lékařské odůvodnění.
(12)
Klecová a síťová lůžka nejsou vhodným prostředkem pro omezování pohybu pacientů nebo vězňů. Proto je nutné obchodování s klecovými a síťovými lůžky zakázat.
(13)
Vězni jsou někdy nuceni nosit takzvanou kápi proti plivání, aby byli zaměstnanci a další osoby chráněni před pliváním. Kápě kryje ústa, ale často i nos a jako taková představuje určité riziko udušení. Je-li kombinována s dalšími omezujícími prostředky, jako jsou pouta, existuje též riziko poranění krku. Proto by měl být vývoz kápí proti plivání kontrolován.
(14)
Všeobecně se uznává, že obušky představují řádné vybavení donucovacích orgánů a štíty jsou běžným obranným prostředkem. Obchod s tzv. obušky s ostny je již zakázán, neboť je pravděpodobné, že způsobují silnou bolest nebo utrpení, spíše než obyčejné obušky. Ze stejného důvodu je nutné zakázat obchod s ostnatými štíty.
(15)
Tělesné trestání, jako je bičování, představuje mučení nebo jiný krutý, nelidský či ponižující trest. K trestání lidí bičováním byly určeny knuty a jiné biče s více řemínky nebo pásy, které nemají žádné zákonné použití. Biče s jedním řemínkem či páskem, obité hřebíky, ostny či podobnými prostředky, představují inherentní riziko, že způsobí silnou bolest nebo utrpení, a také nemají žádné zákonné použití. Obchodování s takovými biči je proto nutné zakázat. Biče s jedním hladkým řemínkem či páskem však mají jak zákonné, tak nezákonné použití, a obchod s nimi by proto neměl být zakázán.
(16)
Co se týče zbraní vydávajících elektrické šoky a zařízení podle bodu 2.1 přílohy II a bodu 2.1 přílohy III nařízení (ES) č. 1236/2005, je vhodné zrušit požadavek napětí převyšující naprázdno 10 000 V, aby se zabránilo tomu, že zákaz obchodování a vývozní kontroly budou obcházet zbraně a zařízení, které jsou schopné vydávat elektrický šok, ale mít o něco nižší napětí naprázdno.
(17)
Je rovněž nezbytné rozšířit rozsah kontrol vývozu a zahrnout do nich kromě přenosných zbraní, které jsou již kontrolovány, fixní nebo vestavitelné zbraně vydávající elektrický výboj s širokým dosahem a zasahující více fyzických osob. Tyto zbraně jsou často prezentovány jako takzvané neletální (nesmrtící) zbraně, ale znamenají přinejmenším stejné riziko způsobení silné bolesti nebo utrpení jako přenosné zbraně vydávající elektrický výboj.
(18)
Pokud jde přenosné zbraně nebo zařízení, které šíří paralyzující chemické látky, je vhodné rozšířit působnost kontroly vývozu tak, aby zahrnovala zbraně a zařízení šířící dráždivé chemické látky, které se kvalifikují jako „látky k potlačení nepokojů“.
(19)
Jelikož s fixními zařízeními pro rozptyl dráždivých chemických látek k použití uvnitř budovy se obchoduje, a jelikož vnitřní použití těchto látek představuje riziko způsobení silné bolesti nebo utrpení bez tradičního použití ve venkovních prostorách, měla by být taková zařízení kontrolována.
(20)
Kontrola vývozu by se rovněž měla aplikovat na fixní nebo vestavitelná zařízení pro rozptyl paralyzujících nebo dráždivých látek, které mají široký dosah, pokud takové zařízení dosud nepodléhá kontrole vývozu v souladu se společným postojem Rady 2008/944/SZBP (3). Tyto zbraně jsou často prezentovány jako takzvané neletální (nesmrtící) technologie, ale znamenají přinejmenším stejné riziko způsobení silné bolesti nebo utrpení jako přenosné zbraně a zařízení. Přestože voda není paralyzujícím či dráždivým chemickým činitelem, k rozptylu takových látek v kapalné formě mohou být použita vodní děla a jejich vývoz by měl být kontrolován.
(21)
Vývozní kontrola látky oleoresin capsicum (OC) a vanilylamidu kyseliny pelargonové (PAVA) by měla být doplněna o kontrolu vývozu některých směsí obsahujících tyto látky, které mohou být podávány jako paralyzující nebo dráždivé látky nebo se mohou používat k výrobě takových látek. Je vhodné vysvětlit, že případným odkazům na paralyzující či dráždivé chemické činitele je třeba rozumět tak, že obsahují látku oleoresin capsicum a příslušné směsi s obsahem této látky.
(22)
Číselný znak látky oleoresin capsicum v kombinované nomenklatuře by se měl nahradit jiným číselným znakem a do seznamů zboží uvedených v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1236/2005 by se mělo doplnit několik číselných znaků.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro společná pravidla pro vývoz výrobků,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1236/2005 se mění takto:
1)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
2)
Příloha III se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. července 2014.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 775/2014 DER KOMMISSION
vom 16. Juli 2014
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 des Rates betreffend den Handel mit bestimmten Gütern, die zur Vollstreckung der Todesstrafe, zu Folter oder zu anderer grausamer, unmenschlicher oder erniedrigender Behandlung oder Strafe verwendet werden könnten
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 des Rates vom 27. Juni 2005 betreffend den Handel mit bestimmten Gütern, die zur Vollstreckung der Todesstrafe, zu Folter oder zu anderer grausamer, unmenschlicher oder erniedrigender Behandlung oder Strafe verwendet werden könnten (1), insbesondere auf Artikel 12 Absatz 2 in Verbindung mit Artikel 3 der Verordnung (EU) Nr. 37/2014 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 15. Januar 2014 zur Änderung bestimmter Verordnungen zur gemeinsamen Handelspolitik hinsichtlich der Verfahren für die Annahme bestimmter Maßnahmen (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 ist die Ausfuhr von Gütern, die außer zur Vollstreckung der Todesstrafe oder zum Zwecke der Folter oder anderer grausamer, unmenschlicher oder erniedrigender Behandlung oder Strafe keine praktische Verwendung haben, verboten und ist die Ausfuhr bestimmter Güter, die zu solchen Zwecken verwendet werden könnten, zu kontrollieren. Die Verordnung steht im Einklang mit den Grundrechten und den in der Charta der Grundrechte der Europäischen Union anerkannten Grundsätzen, insbesondere hinsichtlich der Achtung und des Schutzes der Menschenwürde, des Rechts auf Leben und des Verbots der Folter und unmenschlichen oder erniedrigenden Behandlung oder Strafe.
(2)
Die Listen der Güter, die den Kontrollen und dem Verbot unterliegen, wurden in Zusammenarbeit mit einer Sachverständigengruppe überprüft.
(3)
Es wird allgemein anerkannt, dass normale Handschellen im Bereich der Strafverfolgung und des Strafvollzugs als Zwangsmittel verwendet werden können und zur regulären Ausstattung von Strafverfolgungs-/Vollzugsbehörden gehören. Die von den Vereinten Nationen angenommenen Mindestgrundsätze für die Behandlung von Gefangenen verbieten die Verwendung von Ketten oder Eisen als Zwangsmittel und sehen vor, dass Handschellen und andere Zwangsmittel niemals zur Bestrafung angewendet werden dürfen. Die Verwendung von Zwangsmitteln außer Ketten oder Eisen ist nur für bestimmte Zwecke erlaubt, insbesondere als Sicherungsmaßnahme gegen die Entweichung eines Gefangenen beim Transport oder, um einen Gefangenen von einer Verletzung seiner selbst oder anderer abzuhalten.
(4)
Daumen- und Fingerschellen sowie Halsfesseln werden für Strafverfolgungs- und Vollzugszwecke als nicht zulässig angesehen und auch die Verwendung von Fußfesseln für solche Zwecke gilt in der Regel als nicht zulässig. Die Wahrscheinlichkeit, dass gezackte Daumen- und Fingerschellen, Daumen- und Fingerschrauben, Stangenfesseln und mit Gewicht versehene Fußfesseln große Schmerzen oder Leiden verursachen, ist wegen ihrer Beschaffenheit größer als bei anderen Daumen- und Fingerschellen und Fußfesseln.
(5)
Die Wahrscheinlichkeit, dass große Schmerzen oder Leiden verursacht werden, erhöht sich, wenn mechanische Zwangsmittel miteinander kombiniert werden, z. B. wenn Hand- und Fußschellen hinter dem Rücken miteinander verbunden werden. Solche Fixierungsmethoden bergen häufig ein Erstickungsrisiko, insbesondere wenn Halsfesseln verwendet werden.
(6)
Es ist daher notwendig, den Handel mit Daumen- und Fingerschellen, Daumen- und Fingerschrauben, Stangenfesseln und mit Gewicht versehenen Fußfesseln zu verbieten. Die Ausfuhr von Fesseln, die keine normalen Handschellen sind, sollte unter Berücksichtigung der Tatsache, dass ihre Verwendung in Ausnahmefällen gerechtfertigt sein kann, kontrolliert werden.
(7)
Solche Kontrollen sind außerdem im Falle der Ausfuhr von Einzelschellen oder Ringen, etwa von Halsfesseln oder Ringen von Fußfesseln, angezeigt.
(8)
Durch Definition des Ausdrucks „normale Handschellen“ mittels Festlegung der zulässigen Größe der einzelnen Schellen sollte klargestellt werden, welche Handschellen nicht der Ausfuhrkontrolle unterliegen.
(9)
Der Einsatz von mechanischen Zwangsmitteln wie Handschellen, mit denen ein Gefangener an ein in Boden, Wand oder Decke fest verankertes Objekt gefesselt wird, ist nicht zulässig. Daher muss der Handel mit Handschellen, die für eine derartige Fixierung bestimmt sind, verboten werden.
(10)
Wie bei der Kombination mechanischer Zwangsmittel ist es auch bei Vorrichtungen zur gleichzeitigen Fesselung verschiedener Körperpartien wahrscheinlicher, dass große Schmerzen oder Leiden verursacht werden, als beispielsweise bei normalen Handschellen. Zwangsstühle, Fesselbretter und Fesselbetten schränken die Bewegungsfreiheit des Gefangenen deutlich mehr ein als die gleichzeitige Verwendung etwa von Hand- und Fußschellen. Das inhärente Risiko von Folter oder unmenschlicher Behandlung erhöht sich, wenn diese Fixierungsmethode über einen längeren Zeitraum angewandt wird. Daher muss der Handel mit Zwangsstühlen und Fesselbrettern und -betten verboten werden.
(11)
Stühle, Bretter und Betten, die ausschließlich mit Riemen oder Gurten versehen sind, sollten von diesem Verbot ausgenommen werden, da ihre Verwendung unter bestimmten Umständen über kurze Zeiträume gerechtfertigt sein kann, z. B. um zu verhindern, dass Patienten in erregtem Zustand sich selbst oder anderen Schaden zufügen. Allerdings gibt es für die Fixierung von Patienten durch Riemen, Gurte oder andere Zwangsmittel keine therapeutische oder medizinische Begründung.
(12)
Käfig- und Netzbetten sind kein geeignetes Mittel, um Patienten oder Gefangenen die Bewegungsfreiheit zu nehmen. Daher muss der Handel mit Käfig- und Netzbetten verboten werden.
(13)
Um Personal und andere Personen davor zu schützen, angespuckt zu werden, müssen Gefangene manchmal sogenannte Spuckschutzhauben tragen. Da eine solche Haube den Mund und häufig auch die Nase bedeckt, ist damit ein inhärentes Erstickungsrisiko verbunden. Bei Kombination mit Fesseln wie Handschellen besteht zudem das Risiko von Halsverletzungen. Die Ausfuhr von Spuckschutzhauben sollte daher kontrolliert werden.
(14)
Es wird allgemein anerkannt, dass Stöcke und Schlagstöcke zur regulären Ausstattung der Strafverfolgungs-/Vollzugsbehörden gehören und dass es sich bei Schilden um eine reguläre Schutzausrüstung handelt. Der Handel mit Stöcken, die mit Metallspitzen versehen sind, ist bereits verboten, da es wahrscheinlicher ist, dass mit ihnen große Schmerzen oder Leiden verursacht werden als mit gewöhnlichen Stöcken. Aus dem gleichen Grund ist auch der Handel mit Schilden mit Metallspitzen zu verbieten.
(15)
Körperliche Züchtigungen wie Auspeitschen sind eine Form von Folter oder anderer grausamer, unmenschlicher oder erniedrigender Behandlung. Knuten und andere Peitschen mit mehreren Schnüren oder Riemen wurden zur Bestrafung von Menschen durch Auspeitschen konzipiert und haben keinen rechtmäßigen Verwendungszweck. Peitschen mit nur einer Schnur oder einem Riemen, welche(r) mit Nägeln, Stacheln oder Ähnlichem versehen ist, können große Schmerzen oder Leiden verursachen und haben ebenfalls keinen rechtmäßigen Verwendungszweck. Daher muss der Handel mit derartigen Peitschen verboten werden. Jedoch können Peitschen mit einer einfachen Schnur oder einem einfachen Riemen sowohl für rechtmäßige als auch für unrechtmäßige Zwecke verwendet werden; der Handel damit sollte daher nicht verboten werden.
(16)
Was die Elektroschockwaffen und -geräte unter Nummer 2.1 des Anhangs II und Nummer 2.1 des Anhangs III der Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 betrifft, so sollte auf das Kriterium der Spannung von 10 000 Volt verzichtet werden, um zu verhindern, dass das Handelsverbot und die Ausfuhrkontrollen mit Waffen und Geräten umgangen werden, die zur Verabreichung von Elektroschocks eingesetzt werden können, aber eine etwas geringere Leerlaufspannung aufweisen.
(17)
Sehr wichtig ist auch die Ausweitung des Anwendungsbereichs der Ausfuhrkontrollen, um zusätzlich zu den tragbaren Waffen, die bereits der Kontrolle unterliegen, fest montierte oder montierbare Elektroimpulswaffen mit größerem räumlichen Einsatzbereich aufzunehmen, die gegen mehrere oder viele Zielpersonen eingesetzt werden können. Solche Waffen werden häufig als „nichttödliche“ Waffen bezeichnet, doch bergen sie mindestens das gleiche Risiko, große Schmerzen oder Leiden zu verursachen, wie tragbare Elektroimpulswaffen.
(18)
Was tragbare Waffen oder Geräte zur Ausbringung handlungsunfähig machender chemischer Substanzen angeht, sollte der Anwendungsbereich der Ausfuhrkontrollen auf Waffen und Geräte zur Ausbringung reizender chemischer Substanzen ausgeweitet werden, die unter die „Reizstoffe“ (riot control agents) fallen.
(19)
Da fest montierte Geräte für die Ausbringung reizender chemischer Substanzen zur Verwendung innerhalb von Gebäuden vermarktet werden und ein Einsatz solcher Substanzen in Innenräumen mit dem Risiko verbunden ist, dass schwere Schmerzen oder Leiden verursacht werden, zu denen es beim herkömmlichen Einsatz im Freien nicht kommt, sollte die Ausfuhr solcher Geräte kontrolliert werden.
(20)
Außerdem sollten fest montierte oder montierbare Ausrüstungen mit großem räumlichen Einsatzbereich, die für die Ausbringung handlungsunfähig machender oder reizender Substanzen bestimmt sind, Ausfuhrkontrollen unterworfen werden, sofern diese Ausrüstungen nicht bereits den Ausfuhrkontrollen nach dem Gemeinsamen Standpunkt 2008/944/GASP des Rates (3) unterliegen. Solche Ausrüstungen werden häufig als „nichttödliche“ Technologie bezeichnet, doch bergen sie mindestens das gleiche Risiko, große Schmerzen oder Leiden zu verursachen, wie tragbare Waffen und Geräte. Auch wenn Wasser nicht zu den handlungsunfähig machenden oder reizenden chemischen Stoffen gehört, können Wasserwerfer zur Ausbringung solcher Stoffe in flüssiger Form verwendet werden, weshalb die Ausfuhr von Wasserwerfern kontrolliert werden sollte.
(21)
Die Ausfuhrkontrollen für Oleoresin Capsicum (OC) und Pelargonsäurevanillylamid (Nonivamid, PAVA) sollten durch Kontrollen der Ausfuhr von bestimmten, diese Substanzen enthaltenden Gemischen ergänzt werden, die entweder als solche als handlungsunfähig machende oder reizende Stoffe oder zur Herstellung solcher Stoffe verwendet werden können. Es sollte klargestellt werden, dass etwaige Bezugnahmen auf handlungsunfähig machende oder reizende chemische Stoffe sich auch auf Oleoresin Capsicum und Gemische, die es enthalten, erstrecken müssen.
(22)
Der Code der Kombinierten Nomenklatur für OC sollte durch einen anderen Code ersetzt werden und eine Reihe von Codes sollten den Güterlisten der Anhänge II und III der Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 hinzugefügt werden.
(23)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die gemeinsame Ausfuhrregelung -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1236/2005 wird wie folgt geändert:
(1)
Anhang II erhält die Fassung des Anhangs I der vorliegenden Verordnung.
(2)
Anhang III erhält die Fassung des Anhangs II der vorliegenden Verordnung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 16. Juli 2014