NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
VERORDNUNG (EU) Nr. 418/2013 DER KOMMISSION
vom 3. Mai 2013
zur Einführung eines vorläufigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren von bestimmtem Draht aus nicht rostendem Stahl mit Ursprung in Indien
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 7,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
1.1. Einleitung
(1)
Am 10. August 2012 veröffentlichte die Europäische Kommission („Kommission“) im Amtsblatt der Europäischen Union die Bekanntmachung der Einleitung („Einleitungsbekanntmachung“) (2) eines Antidumpingverfahrens („Antidumpingverfahren“) betreffend die Einfuhren von bestimmtem Draht aus nicht rostendem Stahl mit Ursprung in Indien („betroffenes Land“) in die Union.
(2)
Am selben Tag kündigte die Kommission im Wege einer weiteren Einleitungsbekanntmachung (3) im Amtsblatt der Europäischen Union an, ein Antisubventionsverfahren betreffend die Einfuhren von bestimmtem Draht aus nicht rostendem Stahl mit Ursprung in Indien in die Union einzuleiten, und setzte eine gesonderte Untersuchung in Gang („Antisubventionsverfahren“).
(3)
Das Antidumpingverfahren wurde auf einen Antrag hin eingeleitet, der von der European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) („Antragsteller“) am 28. Juni 2012 im Namen von Herstellern eingereicht worden war, auf die mehr als 50 % der Gesamtproduktion von bestimmtem Draht aus nicht rostendem Stahl in der Union entfallen. Der Antrag enthielt Anscheinsbeweise für das Vorliegen von Dumping bei der genannten Ware und für eine dadurch verursachte bedeutende Schädigung; diese Beweise wurden als ausreichend für die Einleitung einer Untersuchung angesehen.
1.2. Von der Untersuchung betroffene Parteien
(4)
Die Kommission unterrichtete den Antragsteller, andere ihr bekannte Unionshersteller, ihr bekannte ausführende Hersteller, Einführer und Verwender sowie die indischen Behörden offiziell über die Einleitung der Untersuchung.
(5)
Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist schriftlich Stellung zu nehmen und eine Anhörung zu beantragen. Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
(6)
Angesichts der Vielzahl der von dem Verfahren betroffenen ausführenden Hersteller in dem betroffenen Land, unabhängigen Einführer und Unionshersteller gab die Kommission in der Einleitungsbekanntmachung bekannt, dass sie beschlossen hatte, die Zahl der zu untersuchenden ausführenden Hersteller in dem betroffenen Land, unabhängigen Einführer und Unionshersteller durch die Bildung einer Stichprobe nach Artikel 17 der Grundverordnung auf ein vertretbares Maß zu beschränken („Stichprobenverfahren“), um die Untersuchung fristgerecht abschließen zu können.
1.2.1. Bildung einer Stichprobe der ausführenden Hersteller
(7)
Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden alle ausführenden Hersteller in dem betroffenen Land aufgefordert, mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und die in der Einleitungsbekanntmachung genannten Informationen zu übermitteln.
(8)
Insgesamt legten 18 ausführende Hersteller, von denen einige zu derselben Gruppe gehörten, die geforderten Informationen vor und erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden; 7 von ihnen baten für den Fall, dass sie nicht in die Stichprobe einbezogen würden, um eine individuelle Ermittlung. Fünfzehn dieser mitarbeitenden Unternehmen gaben an, im Untersuchungszeitraum Draht aus nicht rostendem Stahl in die Union ausgeführt zu haben. Deshalb wurde die Stichprobe anhand der Informationen gebildet, die von diesen 15 ausführenden Herstellern vorgelegt wurden.
(9)
Nach Artikel 17 der Grundverordnung bildete die Kommission eine Stichprobe, und zwar ausgehend vom größten repräsentativen Volumen der Ausfuhren der betroffenen Ware in die Union, das in der verfügbaren Zeit angemessen untersucht werden konnte. Die Stichprobe umfasste zwei Einzelunternehmen und eine Gruppe aus vier verbundenen Unternehmen, auf die zusammen über 63 % des Gesamtvolumens der Ausfuhren der betroffenen Ware in die Union entfielen.
(10)
Alle der Kommission bekannten betroffenen ausführenden Hersteller und die Behörden des betroffenen Landes wurden nach Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung zur Bildung einer repräsentativen Stichprobe konsultiert. Es gingen keine Stellungnahmen zur Bildung der Stichprobe ein.
(11)
Wie in Erwägungsgrund 9 dargelegt, wurde die Stichprobe auf eine vertretbare Zahl von Unternehmen begrenzt, die innerhalb der verfügbaren Zeit untersucht werden konnte. Die im Rahmen dieser Untersuchung untersuchten Unternehmen sind in Erwägungsgrund 19 aufgeführt.
(12)
Darüber hinaus gingen, wie in Erwägungsgrund 8 erwähnt, ursprünglich 7 Anträge auf individuelle Ermittlung ein. Es wurde daher die Auffassung vertreten, dass individuelle Ermittlungen in der jetzigen Phase eine zu große Belastung darstellen und den fristgerechten Abschluss der Untersuchung verhindern würden.
(13)
Die Anträge von Ausführern, die die erforderlichen Informationen fristgerecht übermittelten, werden jedoch im weiteren Verlauf der Untersuchung geprüft.
1.2.2. Bildung einer Stichprobe der Unionshersteller
(14)
In der Einleitungsbekanntmachung gab die Kommission bekannt, dass sie eine vorläufige Stichprobe der Unionshersteller gebildet hatte. Diese Stichprobe umfasste ursprünglich fünf der Kommission vor Einleitung der Untersuchung bekannte Unionshersteller von Draht aus nicht rostendem Stahl. Die Kommission wählte die Stichprobe anhand der Verkaufs- und Produktionsmengen sowie der geografischen Lage aus. Außerdem waren die interessierten Parteien in der Einleitungsbekanntmachung aufgefordert worden, ihren Standpunkt zu der vorläufigen Stichprobe darzulegen. Zu der vorgeschlagenen Stichprobe gingen keine Stellungnahmen ein. Bei der Analyse der Antworten auf den Fragebogen stellte sich heraus, dass zu einem ausgewählten Unionshersteller ein verbundenes Unternehmen gehörte, das ebenfalls im Bereich der Herstellung und des Verkaufs von Draht aus nicht rostendem Stahl tätig war. Dieses verbundene Unternehmen wurde daher ebenfalls in die Stichprobe einbezogen. Somit entfielen auf die sechs in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller 46,5 % der geschätzten Gesamtproduktion in der Union. Die Stichprobe wird als für den Wirtschaftszweig der Union repräsentativ erachtet.
1.2.3. Bildung einer Stichprobe der Einführer
(15)
Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden alle unabhängigen Einführer gebeten, mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und die in der Einleitungsbekanntmachung genannten Informationen zu übermitteln.
(16)
Insgesamt neun unabhängige Einführer stellten die verlangten Informationen zur Verfügung und stimmten ihrer Einbeziehung in die Stichprobe zu. Die Kommission wählte anhand des größten Volumens der Einfuhren in die Union eine Stichprobe von drei Unternehmen aus, auf die im Untersuchungszeitraum 23,8 % der Einfuhren aus Indien in die Union entfielen. Zwei der für die Stichprobe ausgewählten Einführer übermittelten jedoch keine Antworten auf den Fragebogen. Daher war in dieser Phase der Untersuchung keine Stichprobenbildung möglich; im weiteren Verlauf der Untersuchung wird erneut versucht werden, Einführer zur Mitarbeit zu bewegen.
1.2.4. Fragebogenantworten und Kontrollbesuche
(17)
Fragebogen gingen an die drei in die Stichprobe einbezogenen (Gruppen von) ausführenden Hersteller(n) in Indien sowie an die ausführenden Hersteller, die eine individuelle Ermittlung beantragt hatten, an die sechs in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, an die drei in die Stichprobe einbezogenen unabhängigen Einführer sowie an neun der Kommission bekannte Verwender.
(18)
Antworten auf den Fragebogen gingen ein von den drei in die Stichprobe einbezogenen (Gruppen von) ausführenden Herstellern in Indien, von zwei der ausführenden Hersteller, die eine individuelle Ermittlung beantragt hatten, von den sechs in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern, einem unabhängigen Einführer sowie drei Verwendern.
(19)
Die Kommission holte von den interessierten Parteien alle Informationen ein, die sie für die vorläufige Ermittlung von Dumping, einer daraus resultierenden Schädigung und des Unionsinteresses benötigte, und prüfte alle vorgelegten Informationen. Bei den folgenden Parteien wurden Kontrollbesuche vor Ort durchgeführt:
Unionshersteller:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Deutschland,
-
Inoxfil S.A., Igualada, Spanien,
-
Rodacciai SPA, Mailand, Italien,
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Italien,
-
Ugitech-Gruppe:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Frankreich,
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Deutschland;
ausführende Hersteller in Indien:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat,
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra;
-
Venus-Gruppe:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra,
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3. Untersuchungszeitraum und Bezugszeitraum
(20)
Die Dumping- und Schadensuntersuchung betraf den Zeitraum vom 1. April 2011 bis zum 31. März 2012 („Untersuchungszeitraum“ oder „UZ“). Die Untersuchung der für die Schadensanalyse relevanten Entwicklungen betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2009 bis zum Ende des Untersuchungszeitraums („Bezugszeitraum“).
2. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
2.1. Betroffene Ware
(21)
Bei der betroffenen Ware handelt es sich um Draht aus nicht rostendem Stahl
-
mit einem Nickelgehalt von 2,5 GHT oder mehr, ausgenommen Draht mit einem Gehalt an Nickel von 28 bis 31 GHT und an Chrom von 20 bis 22 GHT,
-
mit einem Nickelgehalt von weniger als 2,5 GHT, ausgenommen Draht mit einem Gehalt an Chrom von 13 bis 25 GHT und an Aluminium von 3,5 bis 6 GHT
der derzeit unter den KN-Codes 7223 00 19 und 7223 00 99 eingereiht wird, mit Ursprung in Indien.
(22)
Eine Partei gab zu bedenken, es gebe sogenannte „hochtechnische“ Warentypen, die sich von den anderen in Indien, aber auch der Union hergestellten Typen der betroffenen Ware unterschieden. Im Unterschied zu den meisten aus Indien in die Union ausgeführten Typen handele es sich bei den technischen Typen nicht um Massenware, sondern um spezielle Warentypen, die für spezifische Verwendungen aus bestimmten Stahlsorten und mit bestimmten Durchmessern hergestellt würden und nicht Gegenstand der Untersuchung sein sollten.
(23)
Zum jetzigen Zeitpunkt hat es den Anschein, dass die technischen Typen unter die Warendefinition fallen und dass sie ähnliche grundlegende materielle, chemische und technische Eigenschaften aufweisen wie andere Typen der betroffenen Ware. Darüber hinaus werden diese Typen offenbar auch von Unionsherstellern hergestellt; die technischen Warentypen sind somit ebenfalls Gegenstand der Untersuchung.
2.2. Gleichartige Ware
(24)
Die Untersuchung ergab, dass die betroffene Ware und die in Indien hergestellte und auf dem indischen Inlandsmarkt verkaufte Ware sowie die vom Wirtschaftszweig der Union hergestellte und auf dem Unionsmarkt verkaufte Ware dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften sowie Verwendungen aufweisen. Daher werden die Waren vorläufig als gleichartig im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen.
3. DUMPING
3.1. Vorbemerkung
(25)
Bei den Kontrollbesuchen in den Betrieben der drei in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller in Indien und der nachfolgenden Analyse der eingeholten Informationen wurde festgestellt, dass von allen einige Informationen vorgelegt worden waren, die nicht als zuverlässig angesehen werden konnten.
(26)
Im Falle eines der ausführenden Hersteller hatte die Kommission festgestellt, dass die in seiner Fragebogenantwort aufgeführten Kosten widersprüchlich waren und nicht mit den im internen Buchführungssystem des Herstellers ausgewiesenen Kosten abgestimmt werden konnten.
(27)
Der ausführende Hersteller behauptete, die beobachteten Abweichungen zwischen den der Kommission gemeldeten Kosten und den beim Kontrollbesuch festgestellten, in seinem internen Buchführungssystem ausgewiesenen Kosten seien durch Fehler bei der Registrierung der Geschäftsvorgänge sowie durch Unterschiede in den Buchungsmethoden, insbesondere was den Rohstoffverbrauch angehe, bedingt. Der ausführende Hersteller argumentierte, die Daten im internen Buchführungssystem seien nicht zuverlässig und sollten für die Zwecke der Untersuchung nicht herangezogen werden. Obwohl der ausführende Hersteller eben dieses Buchführungssystem seit mehreren Jahren verwendet, machte er geltend, die Kommission solle ihrer Analyse die in der Fragebogenantwort aufgeführten Kosten und nicht die Kostendaten im internen Buchführungssystem des Unternehmens zugrunde legen.
(28)
Auf Folgendes sei hingewiesen: Die im internen Buchführungssystem enthaltenen Daten stimmten zwar mit den von dem ausführenden Hersteller vorgelegten geprüften Finanzausweisen überein, es war aber bei dem Kontrollbesuch nicht möglich, die speziell für die jetzige Untersuchung erstellten Kostentabellen und die im internen Buchführungssystem enthaltenen Daten miteinander abzustimmen und so eine Verknüpfung zwischen ihnen herzustellen. Daher wird im Einklang mit Artikel 18 der Grundverordnung die Auffassung vertreten, dass die im Buchführungssystem des ausführenden Herstellers enthaltenen Informationen für die Zwecke dieser Antidumpinguntersuchung verwendet werden sollten.
(29)
Aus diesem Grund wurden die von besagtem ausführendem Hersteller in seiner Fragebogenantwort angegebenen Kostendaten von der Kommission anhand der in seinem internen Buchführungssystem verfügbaren Informationen vorläufig berichtigt.
(30)
Im Falle eines zweiten ausführenden Herstellers stellte die Kommission fest, dass die der Kommission in seiner Fragebogenantwort gemeldeten Angaben zu Rohstoffeinkäufen und Rohstoffverbrauch durch die im Lagerverwaltungssystem des Herstellers enthaltenen Daten nicht belegt wurden. Insbesondere war die Verteilung nach Stahlsorten in den beiden Quellen offenbar unterschiedlich. Die Kommission weist darauf hin, dass die Stahlsorte ein Schlüsselfaktor bei der Ermittlung der Kosten des Endprodukts ist. Unzuverlässige Informationen über die Stahlsorte könnten die Berechnungen von Kosten und Verkaufspreisen einzelner Warentypen erheblich verzerren und somit irreführend sein.
(31)
Der ausführende Hersteller gab jedoch an, die von der Kommission beim Kontrollbesuch eingesehenen Computerdateien mit Angaben zu den Rohstoffeinkäufen seien unvollständig, da von anderen Einheiten im Unternehmen zusätzliche Rohstoffeinkäufe getätigt worden seien; diese Einkäufe seien jedoch nicht gemeldet worden und seien in den von der Kommission bei ihrem Kontrollbesuch eingesehenen und überprüften Computerdateien nicht enthalten. Ferner brachte der ausführende Hersteller vor, die festgestellten Abweichungen bei den Mengen der Stahlsorten seien dadurch bedingt, dass sich einige Stahlsorten teilweise miteinander überschnitten und dass einige Teile des Herstellungsverfahrens nicht auf der Ebene einzelner Stahlsorten zurückverfolgt werden könnten.
(32)
Die Kommission weist jedoch darauf hin, dass die vorstehend dargelegten Vorbringen des Unternehmens in Bezug auf die zusätzlichen Rohstoffeinkäufe nicht ausreichen, um die festgestellten Abweichungen auf der Ebene einzelner Stahlsorten zu erklären. Die Kommission weist des Weiteren darauf hin, dass das Unternehmen angegeben hat, es sei nicht möglich, auf allen Stufen des Herstellungsverfahrens in Bezug auf die einzelnen Stahlsorten eine genaue Rückverfolgung vorzunehmen. Dieses Argument lässt weitere Zweifel an der Zuverlässigkeit des Meldesystems für Stahlsorten in seiner Gesamtheit aufkommen. Die vorgelegten Informationen zu den Stahlsorten müssen vorläufig als irreführend eingestuft werden.
(33)
Die Kommission ist der Auffassung, dass die gemeldete Verteilung der Rohstoffe nach Stahlsorten nicht zuverlässig ist und vorläufig unberücksichtigt bleiben sollte; die Feststellungen sollten nach Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfügbaren Informationen getroffen werden. Aufgrund der Unzuverlässigkeit des Meldesystems insgesamt war es nicht möglich, die Feststellungen auf der Grundlage irgendeiner der gemeldeten Stahlsorten zu treffen. Daher wurde bei der Berechnung einer Gesamtdumpingspanne für alle Waren der Gesamtverbrauch aller Rohstoffe insgesamt, ohne Berücksichtigung der Verteilung nach Stahlsorten, herangezogen.
(34)
Im Falle des dritten ausführenden Herstellers stellte die Kommission beim Kontrollbesuch auch fest, dass die in der Fragebogenantwort angegebenen Rohstoffströme nicht mit den Daten im Buchführungssystem des Herstellers übereinstimmten. Die Verteilung nach Stahlsorten war in den beiden Quellen offenbar unterschiedlich.
(35)
Der ausführende Hersteller räumte zwar einige Fehler in seiner Fragebogenantwort ein, behauptete jedoch, in Bezug auf die Abweichungen bei den Gesamtmengen der Rohstoffe könne eine Abstimmung erfolgen, wenn die Veränderungen der Lagerbestände berücksichtigt würden. Das Unternehmen behauptete jedoch auch, die sich teilweise überschneidenden Stahlsorten machten es unmöglich, für jede einzelne Stahlsorte eine genaue Abstimmung vorzunehmen. Dieses Argument lässt weitere Zweifel an der Zuverlässigkeit des Meldesystems für Stahlsorten in seiner Gesamtheit aufkommen. Die vorgelegten Informationen zu den Stahlsorten müssen als irreführend eingestuft werden.
(36)
Die Kommission ist der Auffassung, dass die gemeldete Verteilung der Rohstoffe nach Stahlsorten nicht zuverlässig ist und vorläufig unberücksichtigt bleiben sollte; die Feststellungen sollten nach Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfügbaren Informationen getroffen werden. Aufgrund der Unzuverlässigkeit des Meldesystems insgesamt war es nicht möglich, die Feststellungen auf der Grundlage irgendeiner der gemeldeten Stahlsorten zu treffen. Daher wurde bei der Berechnung einer Gesamtdumpingspanne für alle Waren der Gesamtverbrauch aller Rohstoffe insgesamt, ohne Berücksichtigung der Verteilung nach Stahlsorten, herangezogen.
(37)
Jeder ausführende Hersteller erhielt ein direkt an ihn gerichtetes Schreiben mit den spezifischen und detailliert ausgeführten Gründen, warum einige der in seiner Fragebogenantwort enthaltenen Angaben nicht akzeptiert werden konnten. Ferner wurde ihnen mitgeteilt, dass die Kommission beabsichtigte, vorläufige Feststellungen nach Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfügbaren Informationen zu treffen.
(38)
Alle drei ausführenden Hersteller erhielten Gelegenheit zur Stellungnahme und beantragten Anhörungen, die ihnen auch gewährt wurden. Sie übermittelten ferner schriftliche Anmerkungen zur möglichen Anwendung des Artikels 18 der Grundverordnung. Trotz der von den Unternehmen vorgelegten Erläuterungen konnten jedoch die vorstehend beschriebenen Punkte nicht zufriedenstellend geklärt werden, was dazu führte, dass einige der Angaben durch die besten verfügbaren Informationen ersetzt wurden.
3.2. Normalwert
(39)
Zur Bestimmung des Normalwerts prüfte die Kommission zunächst nach Artikel 2 Absatz 2 der Grundverordnung für jeden in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller, ob seine Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer repräsentativ waren, d. h. ob die Gesamtmenge dieser Verkäufe im UZ mindestens 5 % der Gesamtmenge der Ausfuhrverkäufe der betroffenen Ware in die Union ausmachte. Die Kommission stellte fest, dass die von jedem der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller getätigten Gesamtverkäufe der gleichartigen Ware auf dem Inlandsmarkt repräsentativ waren.
(40)
Anschließend ermittelte die Kommission für die in die Stichprobe einbezogenen Hersteller mit insgesamt repräsentativen Inlandsverkäufen, welche auf dem Inlandsmarkt verkauften Warentypen mit den zur Ausfuhr in die Union verkauften Typen identisch oder direkt vergleichbar waren.
(41)
Wie in Abschnitt 3.1 erläutert, wurden jedoch im Falle zweier ausführender Hersteller die nachstehend beschriebenen Vergleiche auf der Grundlage aller Waren insgesamt vorgenommen, anstatt einzelne Warentypen getrennt zu vergleichen.
(42)
Für jeden einzelnen Warentyp, den ein in die Stichprobe einbezogener Hersteller auf seinem Inlandsmarkt verkaufte und der den Untersuchungsergebnissen zufolge mit dem zur Ausfuhr in die Union verkauften Warentyp identisch oder vergleichbar war, wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe hinreichend repräsentativ im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung waren. Die Inlandsverkäufe eines bestimmten Warentyps wurden als hinreichend repräsentativ betrachtet, wenn die im UZ auf dem Inlandsmarkt an unabhängige Abnehmer verkaufte Gesamtmenge dieses Warentyps mindestens 5 % der zur Ausfuhr in die Union verkauften Gesamtmenge des identischen oder vergleichbaren Warentyps entsprach.
(43)
Anschließend prüfte die Kommission, ob die Inlandsverkäufe eines jeden in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Herstellers als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Zu diesem Zweck wurde ermittelt, wie hoch im UZ der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt war.
(44)
Wenn die Verkäufe eines Warentyps zu einem Nettoverkaufspreis in Höhe der rechnerisch ermittelten Produktionskosten oder darüber mehr als 80 % der gesamten Verkaufsmenge dieses Typs ausmachten und wenn der gewogene durchschnittliche Verkaufspreis mindestens den Produktionsstückkosten entsprach, wurde dem Normalwert der tatsächliche Inlandspreis zugrunde gelegt, der als gewogener Durchschnitt der Preise aller Inlandsverkäufe dieses Warentyps im UZ ermittelt wurde, und zwar unabhängig davon, ob diese Verkäufe gewinnbringend waren oder nicht.
(45)
Wenn die Menge der gewinnbringenden Verkäufe 80 % oder weniger der gesamten Verkaufsmenge dieses Warentyps ausmachte oder wenn der gewogene Durchschnittspreis des betreffenden Typs unter den Produktionsstückkosten lag, wurde dem Normalwert der tatsächliche Inlandspreis zugrunde gelegt, der als gewogener Durchschnittspreis ausschließlich der gewinnbringenden Inlandsverkäufe dieses Warentyps im UZ ermittelt wurde.
(46)
Wurden alle Warentypen mit Verlust verkauft, so wurde davon ausgegangen, dass der Verkauf nicht im normalen Handelsverkehr erfolgte.
(47)
Wurde eine gleichartige Ware nicht im normalen Handelsverkehr verkauft oder wurde ein Warentyp auf dem Inlandsmarkt nicht in repräsentativen Mengen verkauft, so wurde der Normalwert von der Kommission nach Artikel 2 Absätze 3 und 6 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt.
(48)
Der Normalwert wurde rechnerisch ermittelt, indem zu den - erforderlichenfalls berichtigten - durchschnittlichen Produktionskosten im Untersuchungszeitraum der gewogene Durchschnitt der entstandenen Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten (VVG-Kosten) und der gewogene Durchschnitt des von den in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Herstellern mit Inlandsverkäufen der gleichartigen Ware im normalen Handelsverkehr im Untersuchungszeitraum erzielten Gewinns hinzuaddiert wurden. Soweit erforderlich, insbesondere wie in Abschnitt 3.1 erläutert, wurden die Produktions- und die VVG-Kosten berichtigt, bevor sie bei der Prüfung der Frage, ob die Verkäufe im normalen Handelsverkehr getätigt wurden, und für die rechnerische Ermittlung des Normalwerts verwendet wurden.
(49)
Jedes Unternehmen erhält die individuellen ausführlichen Berechnungen, die zur Ermittlung seines Normalwerts verwendet wurden, und wird Gelegenheit zur Stellungnahme erhalten.
3.3. Ausfuhrpreis
(50)
Die in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller wickelten ihre Ausfuhren in die Union entweder direkt mit unabhängigen Abnehmern oder über verbundene Unternehmen ab.
(51)
Wenn die Ausfuhrverkäufe der betroffenen Ware direkt an unabhängige Abnehmer in der Union erfolgten, wurde der Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand der tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Ausfuhrpreise ermittelt.
(52)
Wenn die Ausfuhrverkäufe in die Union über ein verbundenes Unternehmen erfolgten, wurde der Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung anhand des Preises ermittelt, zu dem die eingeführte Ware erstmals an unabhängige Abnehmer in der Union verkauft wurde. In diesen Fällen wurden Berichtigungen zur Berücksichtigung aller zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf angefallenen Kosten, einschließlich Zölle und Abgaben, sowie der VVG-Kosten und Gewinne vorgenommen. Hierzu wurden die VVG-Kosten des verbundenen Einführers herangezogen, und eine angemessene Gewinnspanne wurde anhand der Gewinnspanne ermittelt, die von einem unabhängigen Einführer der betroffenen Ware erzielt wurde.
3.4. Vergleich
(53)
Der Normalwert und der Ausfuhrpreis der in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen.
(54)
Im Interesse eines gerechten Vergleichs zwischen dem Normalwert und dem Ausfuhrpreis wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen.
(55)
So wurden Berichtigungen für Transport-, Seefracht- und Versicherungskosten, Bereitstellungs-, Verlade- und Nebenkosten, Verpackungskosten, Kreditkosten, Preisnachlässe und Provisionen, die nachweislich die Vergleichbarkeit der Preise beeinflussten, gewährt.
3.5. Dumpingspannen
(56)
Nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde für jedes in die Stichprobe einbezogene Unternehmen der für die gleichartige Ware ermittelte gewogene durchschnittliche Normalwert mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis der betroffenen Ware verglichen.
(57)
Im Einklang mit Artikel 9 Absatz 6 der Grundverordnung konnte aufgrund der Anwendung des Artikels 18 der Grundverordnung auf alle drei in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller die Dumpingspanne der nicht in die Stichprobe einbezogenen mitarbeitenden ausführenden Hersteller nicht anhand der durchschnittlichen Dumpingspanne der in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen ermittelt werden.
(58)
In diesem Fall wurde es für angezeigt gehalten, die Dumpingspanne für die mitarbeitenden, nicht in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller vorläufig anhand ihres Ausfuhrpreises nach der Einfuhrstatistik von Eurostat sowie anhand des für die indischen Hersteller in der Stichprobe ermittelten durchschnittlichen Normalwerts zu ermitteln, soweit der durchschnittliche Normalwert nicht von der Anwendung des Artikels 18 der Grundverordnung betroffen war.
(59)
Auf dieser Grundlage wurde die Dumpingspanne für die nicht in die Stichprobe einbezogenen mitarbeitenden Unternehmen vorläufig auf 28,0 % festgesetzt.
(60)
In Bezug auf alle übrigen ausführenden Hersteller in Indien ermittelte die Kommission zunächst den Grad der Mitarbeit. Hierfür wurden die in den Antworten auf den Stichprobenfragebogen angegebenen Gesamtausfuhrmengen mit der Gesamtmenge der Einfuhren aus Indien verglichen, die sich aus der Eurostat-Einfuhrstatistik ergibt. In Anbetracht der hohen Bereitschaft zur Mitarbeit wurde die residuale Dumpingspanne in Höhe der höchsten Dumpingspanne festgesetzt, die für die ausführenden Hersteller in der Stichprobe ermittelt wurde.
(61)
Auf dieser Grundlage wurde die landesweite Dumpingspanne vorläufig auf 32,3 % festgesetzt.
(62)
Die auf dieser Grundlage ermittelten vorläufigen gewogenen durchschnittlichen Dumpingspannen, ausgedrückt als Prozentsatz des CIF-Preises frei Grenze der Union, unverzollt, betragen:
(in %)
Unternehmen
Vorläufige Dumpingspanne
Raajratna Metal Industries
32,3
Venus-Gruppe
30,4
Viraj Profiles
24,4
Nicht in die Stichprobe einbezogene mitarbeitende Unternehmen
28,0
Alle übrigen Unternehmen
32,3
4. WIRTSCHAFTSZWEIG DER UNION
4.1. Wirtschaftszweig der Union
(63)
Die gleichartige Ware wurde von 27 Unionsherstellern gefertigt. Sie sind als Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung anzusehen und werden nachstehend als „Wirtschaftszweig der Union“ bezeichnet.
4.2. Unionsproduktion
(64)
Zur Ermittlung der Gesamtproduktion der Union im Untersuchungszeitraum wurden alle verfügbaren Informationen über den Wirtschaftszweig der Union herangezogen, wie die im Antrag enthaltenen Informationen, die vor und nach der Einleitung der Untersuchung bei Unionsherstellern eingeholten Daten sowie die Fragebogenantworten der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller.
(65)
Es sei angemerkt, dass ein Unionshersteller, der mit einem ausführenden Hersteller in Indien verbunden ist und die Einleitung des Verfahrens ablehnte, ebenfalls in die Definition des Wirtschaftszweigs der Union einbezogen wurde.
(66)
Auf dieser Grundlage wurde die Gesamtproduktion der Union im UZ auf rund 139 141 t geschätzt. Darin war nicht nur die Produktion aller Unionshersteller enthalten, die mit der Kommission Kontakt aufgenommen hatten, sondern auch die geschätzte Produktionsmenge der übrigen Unionshersteller, die sich im Laufe der Untersuchung nicht gemeldet hatten.
4.3. Bildung einer Stichprobe der Unionshersteller
(67)
Wie in Erwägungsgrund 14 dargelegt, wurden sechs Unionshersteller in die Stichprobe einbezogen, auf die 46,5 % der geschätzten Gesamtproduktion der gleichartigen Ware in der Union entfielen.
5. SCHÄDIGUNG
5.1. Unionsverbrauch
(68)
Der Unionsverbrauch wurde auf der Grundlage der Gesamtmenge der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt und der Gesamtmenge der Einfuhren ermittelt. Das Jahr 2009 war von beispiellos hohen Preisen von Nickel, dem wichtigsten Rohstoff für die Herstellung der betroffenen Ware und der gleichartigen Ware, sowie den weltweiten negativen Folgen der Finanzkrise gekennzeichnet, was zusammen zu einem besonders niedrigen Unionsverbrauch in diesem Jahr führte. Wie der nachstehenden Tabelle zu entnehmen ist, war jedoch eine Verbesserung der Marktlage zu verzeichnen und der Unionsverbrauch legte von 2009 bis zum UZ um 50 % zu.
2009
2010
2011
UZ
Verbrauch (in t)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Quelle:
Eurostat, Antrag und Fragebogenantworten.
5.2. Einfuhren aus dem betroffenen Land in die Union
5.2.1. Menge und Marktanteil der betroffenen Einfuhren
(69)
Den Untersuchungsergebnissen zufolge entwickelten sich die gedumpten Einfuhren der mitarbeitenden ausführenden Hersteller in die Union im Bezugszeitraum in Bezug auf Menge und Marktanteil wie folgt:
2009
2010
2011
UZ
Menge
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Marktanteil (in %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Quelle:
Eurostat, Antrag und Fragebogenantworten.
(70)
Über den Bezugszeitraum betrachtet nahm die Menge der Einfuhren aus Indien erheblich zu, nämlich um 110 %. Der Anstieg war insbesondere von 2009 bis 2010 sehr hoch, als die Einfuhren aus Indien um 72 % zulegten und der Unionsverbrauch um 42 % anstieg. Während der Verbrauch von 2010 bis zum UZ jedoch nur um 5 % zunahm, stieg die Einfuhrmenge aus Indien in diesem Zeitraum weiter deutlich an, nämlich um 22 %.
(71)
Beim Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus Indien war im Bezugszeitraum ein erheblicher Zuwachs von 40 % zu verzeichnen.
5.2.2. Einfuhrpreise und Preisunterbietung
(72)
Wie in Erwägungsgrund 22 dargelegt, äußerte eine Partei Bedenken, weil der Antidumpingfragebogen keine Unterscheidung insbesondere zwischen bestimmten Typen der betroffenen Ware ermöglicht habe, die, so die betreffende Partei, unterschiedlich seien.
(73)
Diesen Bedenken wurde in dem Fragebogen Rechnung getragen, indem die sogenannten Warenkontrollnummern (Product Control Numbers - PCN) erweitert wurden, damit die jeweiligen Warentypen in der Untersuchung eindeutig zugeordnet werden konnten, vor allem für die Zwecke des Preisvergleichs. Nach derzeitigem Stand der Untersuchung führten die ausführenden Hersteller in Indien nur begrenzte Mengen dieser hochtechnischen Warentypen aus. Dennoch ist darauf hinzuweisen, dass durch die vorgenommenen Änderungen bei den PCN sichergestellt wurde, dass die Preise bestimmter Warentypen direkt mit den Preisen ähnlicher Warentypen verglichen wurden.
(74)
In der nachstehenden Tabelle wird der Durchschnittspreis der gedumpten Einfuhren ausgewiesen:
2009
2010
2011
UZ
Durchschnittspreis (in EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Quelle:
Eurostat und Fragebogenantworten.
(75)
Die Durchschnittspreise der Einfuhren aus Indien stiegen im Bezugszeitraum um 35 %, doch sie lagen nach wie vor unter den Verkaufspreisen des Wirtschaftszweigs der Union in diesem Zeitraum (siehe Erwägungsgrund 93). Dies erklärt den massiven Anstieg des Einfuhrvolumens und den erheblichen Zuwachs des Marktanteils der indischen Ausführer von 40 % in diesem Zeitraum.
(76)
Zur Ermittlung der Preisunterbietung im UZ wurden für jeden Warentyp die auf die Stufe ab Werk gebrachten gewogenen durchschnittlichen Verkaufspreise, welche die Unionshersteller in der Stichprobe unabhängigen Abnehmern auf dem Unionsmarkt in Rechnung stellten, mit den entsprechenden gewogenen Durchschnittspreisen je Warentyp der von den in die Stichprobe einbezogenen indischen Herstellern stammenden gedumpten Einfuhren verglichen, welche dem ersten unabhängigen Abnehmer auf dem Unionsmarkt in Rechnung gestellt wurden, und zwar auf CIF-Stufe nach gebührender Berichtigung für nach der Einfuhr anfallende Kosten.
(77)
Der Vergleich ergab für die gedumpten Einfuhren aus dem betroffenen Land auf den Unionsmarkt eine gewogene durchschnittliche Preisunterbietungsspanne von 15 %, ausgedrückt als Prozentsatz des Umsatzes der in der Stichprobe einbezogenen Unionshersteller im UZ. Der erhebliche Anstieg der Menge und des Marktanteils der Einfuhren aus Indien von 2009 bis zum UZ erklärt sich durch die im Vergleich zu den Preisen der Union niedrigeren Preise der gedumpten Einfuhren im Bezugszeitraum.
5.3. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union
5.3.1. Vorbemerkungen
(78)
Nach Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung umfasste die Prüfung der Auswirkungen der gedumpten Einfuhren aus Indien auf den Wirtschaftszweig der Union eine Bewertung aller Wirtschaftsindikatoren, die für die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum relevant waren.
(79)
Wie in Erwägungsgrund 14 erläutert, wurde bei der Untersuchung einer etwaigen Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union mit einer Stichprobe gearbeitet.
(80)
Für die Zwecke der Schadensanalyse unterschied die Kommission zwischen makroökonomischen und mikroökonomischen Schadensindikatoren. Dazu wurde die wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union bewertet auf der Grundlage von a) makroökonomischen Indikatoren, d. h. Indikatoren für Produktion, Produktionskapazität, Kapazitätsauslastung, Verkaufsmenge, Marktanteil und Wachstum, Beschäftigung, Produktivität, Höhe der tatsächlichen Dumpingspanne und Erholung von früherem Dumping, zu denen Daten auf Ebene des Wirtschaftszweigs der Union insgesamt erhoben wurden, sowie auf der Grundlage von b) mikroökonomischen Indikatoren, d. h. Indikatoren wie durchschnittliche Stückpreise, Stückkosten, Rentabilität, Cashflow, Investitionen, Kapitalrendite und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten, Lagerbestände und Arbeitskosten, zu denen Daten auf Ebene der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller erhoben wurden.
(81)
Es sei angemerkt, dass zur Ermittlung der makroökonomischen Indikatoren und insbesondere der Daten zu den nicht in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern alle verfügbaren Informationen über den Wirtschaftszweig der Union herangezogen wurden, darunter die im Antrag enthaltenen Informationen, Daten, die vor und nach der Einleitung der Untersuchung bei Unionsherstellern eingeholt wurden, sowie die Fragebogenantworten der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller.
(82)
Die mikroökonomischen Indikatoren beruhen auf Informationen, die von den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern in ihren Fragebogenantworten vorgelegt wurden.
5.3.2. Makroökonomische Indikatoren
a) Produktion, Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(83)
Bei der Produktion, der Produktionskapazität und der Kapazitätsauslastung des Wirtschaftszweigs der Union waren im Bezugszeitraum folgende Entwicklungen festzustellen:
2009
2010
2011
UZ
Produktionsvolumen (in t)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Produktionskapazität (in t)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapazitätsauslastung ) in %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Quelle:
Antrag, Fragebogenantworten.
(84)
Bei der Unionsproduktion war im Bezugszeitraum ein Anstieg von 32 % zu verzeichnen, was in gewissem Umfang die positive Entwicklung beim Verbrauch widerspiegelt. Das Produktionsvolumen stagnierte hingegen von 2010 bis zum UZ.
(85)
Zwar war im Bezugszeitraum bei der Kapazitätsauslastung eine Verbesserung mit einem Anstieg um 13 Prozentpunkte festzustellen, doch die Produktionskapazität blieb in diesem Zeitraum im Wesentlichen konstant.
b) Verkaufsmenge, Marktanteil und Wachstum
(86)
Was Verkaufsmenge, Marktanteil und Wachstum anbelangt, so war im Bezugszeitraum folgende Entwicklung festzustellen:
2009
2010
2011
UZ
Verkaufsmenge (in t)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Marktanteil (in %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Quelle:
Antrag, Fragebogenantworten.
(87)
Nachdem die Verkäufe an unabhängige Abnehmer, bedingt durch den steigenden Verbrauch, von 2009 bis 2010 erheblich zugenommen hatten, gingen sie wieder zurück und konnten nicht von dem anhaltenden Anstieg der Nachfrage profitieren (4,9 % von 2010 bis 2011). Dies zeigt sich auch in der Zunahme der Schlussbestände, die im Bezugszeitraum insgesamt um 41 % stiegen (siehe Erwägungsgrund 100).
(88)
Des Weiteren war trotz des stetigen Anstiegs des Verbrauchs um 50 % ein Rückgang des Marktanteils des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum von 4,7 Prozentpunkten zu verzeichnen.
(89)
Wie in Erwägungsgrund 68 dargelegt, nahm der Unionsverbrauch von 2009 bis zum UZ um 50 % zu, während gleichzeitig bei der Menge der gedumpten Einfuhren im selben Zeitraum ein beträchtlicher Anstieg von 110 % festzustellen war (siehe Erwägungsgrund 70). Das Wachstum des Unionsmarktes von 2009 bis zum UZ wurde somit teilweise von den gedumpten Einfuhren absorbiert, während die Unionsverkäufe des Wirtschaftszweigs der Union im selben Zeitraum um 40 % stiegen. Dies zeigt, dass der Wirtschaftszweig der Union aufgrund des zunehmenden Marktanteils der gedumpten Einfuhren nicht in vollem Umfang vom Verbrauchsanstieg in der Union profitieren konnte.
c) Beschäftigung und Produktivität
(90)
Trotz der in den Erwägungsgründen 94 bis 99 beschriebenen schwierigen finanziellen Lage blieb die Beschäftigung im Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum relativ stabil. Bedingt durch das gestiegene Produktionsvolumen (siehe Erwägungsgrund 84) nahm die Produktivität, gemessen als Produktion in Tonnen je Beschäftigten pro Jahr, im gleichen Zeitraum um 30 % zu, woraus sich schließen lässt, dass der Wirtschaftszweig der Union erhebliche Anstrengungen zur Verbesserung seiner Effizienz unternahm.
2009
2010
2011
UZ
Zahl der Beschäftigten
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivität (in Einheit/Beschäftigten)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Quelle:
Antrag, Fragebogenantworten
d) Höhe der tatsächlichen Dumpingspanne und Erholung von früherem Dumping
(91)
Die Dumpingspannen von drei in die Stichprobe einbezogenen indischen ausführenden Herstellern liegen über der Geringfügigkeitsschwelle (siehe Erwägungsgrund 62). Angesichts der Branche der betroffenen Ware, der Menge, des Marktanteils und der Preise der gedumpten Einfuhren aus Indien, wie vorstehend dargelegt, können die Auswirkungen der tatsächlichen Dumpingspanne auf den Wirtschaftszweig der Union nicht als unerheblich angesehen werden.
(92)
Bekanntlich wurden 1999 Antidumping- und Antisubventionsmaßnahmen (4) gegenüber der betroffenen Ware eingeführt. Aufgrund der zwischen dem Auslaufen der 1999 eingeführten Maßnahmen und der jetzigen Untersuchung verstrichenen Zeit stehen jedoch keine Daten zur Verfügung, die es ermöglichen würden, die Auswirkungen des früheren Dumpings zu bewerten. Auf jeden Fall wurden bei der Untersuchung keinerlei Beweise dafür gefunden, dass der Wirtschaftszweig noch immer dabei ist, sich von früherem Dumping zu erholen.
5.3.3. Mikroökonomische Indikatoren
a) Durchschnittliche Verkaufsstückpreise auf dem Unionsmarkt und Produktionsstückkosten
(93)
Über den Bezugszeitraum betrachtet stiegen die durchschnittlichen Verkaufspreise der Unionshersteller in der Stichprobe, die unabhängigen Abnehmern in der Union in Rechnung gestellt wurden, um 34 %. Diese Zunahme spiegelt den allgemeinen Anstieg der Rohstoffkosten wider, den der Wirtschaftszweig der Union in diesem Zeitraum zu tragen hatte. Im Jahr 2011 und im UZ konnten die Unionshersteller ihre Preise nur moderat anheben, um die steigenden Produktionskosten zu decken; mit diesen Preiserhöhungen konnte die Rentabilität im Jahr 2011 nur knapp über 1 % und im UZ an der Gewinnschwelle gehalten werden. Wie den Zahlen in der vorstehenden Tabelle zu entnehmen ist, war es dem Wirtschaftszweig der Union somit trotz einer erheblichen Erhöhung der Verkaufspreise nicht möglich, einen angemessenen Gewinn zu erwirtschaften.
2009
2010
2011
UZ
Durchschnittlicher Stückpreis der Verkäufe an unabhängige Abnehmer in der Union
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Produktionsstückkosten (EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Quelle:
Fragebogenantworten
b) Rentabilität, Cashflow, Investitionen, Kapitalrendite und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(94)
Was den Cashflow, die Investitionen, die Kapitalrendite und die Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten der Unionshersteller anbelangt, so war im Bezugszeitraum folgende Entwicklung festzustellen:
2009
2010
2011
UZ
Rentabilität der Verkäufe an unabhängige Abnehmer in der Union (in % des Umsatzes)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Cashflow (in EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investitionen (in EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Kapitalrendite (in %)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Quelle:
Fragebogenantworten.
(95)
Die Rentabilität der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller wurde als Nettogewinn vor Steuern aus den Verkäufen der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer in Prozent des entsprechenden Umsatzes ermittelt. Im Jahr 2009 erwirtschafteten die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller Verluste, im Jahr 2010 setzte aber entsprechend der in Erwägungsgrund 68 beschriebenen Zunahme des Verbrauchs um 50 % wieder eine Erholung ein. Doch trotz eines leichten Anstiegs der Rentabilität lagen die Gewinne mit 0,2 % nach wie vor weit unter einem für die Stahlbranche angemessenen Rentabilitätsniveau. Die Zielgewinnspanne wurde vorläufig auf 5 % festgesetzt, da dies als die angemessene Gewinnspanne erachtet wurde, die von einem Wirtschaftszweig dieser Art in der Branche der untersuchten Ware unter normalen Wettbewerbsbedingungen, d. h. ohne gedumpte Einfuhren, mit Verkäufen der gleichartigen Ware in der Union nach Angaben des Wirtschaftszweigs der Union erzielt werden könnte. Zudem handelt es sich bei den 5 % um eine Gewinnspanne vor Steuern, die auch in anderen Fällen, in denen ähnliche Waren in derselben Branche untersucht wurden, als angemessene Mindestspanne betrachtet wurde.
(96)
Im UZ erreichten die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller die Gewinnschwelle, doch aufgrund des durch die gedumpten Einfuhren ausgeübten Preisdrucks war es ihnen nicht möglich, ihre Preise an den Kosten auszurichten und zufriedenstellende Ergebnisse zu erzielen. Diese Situation erklärt sich auch dadurch, dass die Ware, die Gegenstand der Untersuchung ist, als Massenware betrachtet wird, weshalb die Preise der wichtigste Gesichtspunkt für die Kaufentscheidung des Kunden sind.
(97)
Der Cashflow, also die Möglichkeit des Wirtschaftszweigs, seine Tätigkeiten selbst zu finanzieren, der auf der Grundlage der Geschäftsvorgänge berechnet wurde, war bis 2010 negativ. Trotz einer Verbesserung im Jahr 2011 war von 2011 bis zum UZ ein Rückgang um 34 % zu verzeichnen.
(98)
Aufgrund der Entwicklung der Rentabilität und des Cashflows im Bezugszeitraum waren die Möglichkeiten der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller zu Investitionen in ihre Tätigkeiten eingeschränkt und wurde ihre Entwicklung untergraben. Folglich waren die Möglichkeiten der Unionshersteller zur Kapitalbeschaffung und Finanzierung ihrer Kosten begrenzt. Obwohl es den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern gelang, 2010 einige Investitionen im Zusammenhang mit der gleichartigen Ware zu tätigen, war anschließend und insbesondere im UZ ein Einbruch zu verzeichnen, der sich im UZ auf 51 % gegenüber 2010 belief. Die Kapitalrendite, gemessen als Gewinn in Prozent des Nettobuchwerts der Investitionen, wurde im Jahr 2011 zwar positiv, im UZ war jedoch ein beträchtlicher Rückgang um 5,9 Prozentpunkte zu verzeichnen, so dass nur ein niedriger Wert von 0,8 % erreicht wurde.
(99)
Angesichts des dargestellten Sachverhalts kann die Schlussfolgerung gezogen werden, dass die finanzielle Leistungsfähigkeit der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller im UZ weiterhin etwas schwach war.
c) Lagerbestände
(100)
Die Lagerbestände der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller erhöhten sich im Bezugszeitraum um 41 %; dieser Anstieg fiel zeitlich mit einem Verlust von Marktanteilen, insbesondere im UZ, zusammen.
2009
2010
2011
UZ
Schlussbestand (in t)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Quelle:
Fragebogenantworten
d) Arbeitskosten
(101)
Bei den durchschnittlichen Arbeitskosten der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller war im Bezugszeitraum ein moderater Anstieg festzustellen; somit stellen sie keinen entscheidenden Faktor für den Anstieg der Produktionskosten dar.
2009
2010
2011
UZ
Durchschnittliche Arbeitskosten je Beschäftigen (in EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Quelle:
Fragebogenantworten.
5.4. Schlussfolgerung zur Schädigung
(102)
Die Untersuchung zeigte, dass der Wirtschaftszweig der Union von dem steigenden Verbrauch im Bezugszeitraum und insbesondere im UZ nicht in vollem Umfang profitieren konnte. Zunächst war von 2009 bis 2010 eine weitgehende Verbesserung der meisten Schadensindikatoren für den Wirtschaftszweig der Union zu verzeichnen, doch anschließend war eine Stagnation oder sogar eine Verschlechterung seiner wirtschaftlichen Lage festzustellen.
(103)
So war vor dem Hintergrund eines boomenden Marktes von 2009 bis 2010 ein deutlicher Anstieg bestimmter Indikatoren wie Produktion und Verkaufsmenge des Wirtschaftszweigs der Union zu beobachten, doch ab 2010 setzte eine rückläufige Entwicklung ein. Diese Situation trat trotz eines konstanten Anstiegs des Verbrauchs ein.
(104)
Des Weiteren wurden die Schadensindikatoren in Bezug auf die finanzielle Leistungsfähigkeit des Wirtschaftszweigs der Union wie Cashflow, Investitionen und Rentabilität stark durch den insbesondere im UZ auf dem Unionsmarkt herrschenden Preisdruck beeinträchtigt. Der Wirtschaftszweig der Union konnte von 2009 bis 2010 seine Preise nicht ausreichend anheben, um seine Produktionskosten zu decken. Die Rentabilität verbesserte sich zwar von 2009 bis 2011, und im Jahr 2011 wurde ein leichter Gewinn von 1,4 % erzielt; im UZ setzte jedoch erneut eine Verschlechterung ein, und es konnte lediglich die Gewinnschwelle erreicht werden. Dadurch wurden auch die Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten des Wirtschaftszweigs der Union und somit seine Möglichkeiten zu einer Erholung untergraben.
(105)
Aufgrund dieses Sachverhalts wird vorläufig der Schluss gezogen, dass der Wirtschaftszweig der Union eine bedeutende Schädigung im Sinne des Artikels 3 Absatz 5 der Grundverordnung erlitt.
6. SCHADENSURSACHE
6.1. Vorbemerkungen
(106)
Nach Artikel 3 Absätze 6 und 7 der Grundverordnung prüfte die Kommission, ob die gedumpten Einfuhren aus Indien den Wirtschaftszweig der Union in einem solchen Ausmaß schädigten, dass diese Schädigung als bedeutend bezeichnet werden kann. Neben den gedumpten Einfuhren wurden andere bekannte Faktoren, die den Wirtschaftszweig der Union möglicherweise zur gleichen Zeit geschädigt haben könnten, ebenfalls geprüft, um auszuschließen, dass eine etwaige durch diese anderen Faktoren verursachte Schädigung den gedumpten Einfuhren zugerechnet wird.
6.2. Auswirkungen der gedumpten Einfuhren
(107)
Im Zuge der Untersuchung wurde festgestellt, dass der Unionsverbrauch über den Bezugszeitraum betrachtet um 50 % anstieg und dass sich gleichzeitig die Menge der Einfuhren mit Ursprung in Indien mehr als verdoppelte. Die Zunahme der gedumpten Einfuhren fiel zeitlich mit einer schwächeren Entwicklung der an unabhängige Abnehmer verkauften Mengen des Wirtschaftszweigs der Union von 2010 bis zum UZ zusammen.
(108)
Was den auf dem Unionsmarkt im Bezugszeitraum vorherrschenden Preisdruck anbelangt, so ergab die Untersuchung, dass sich die Durchschnittspreise der Einfuhren aus Indien konstant unter den durchschnittlichen Verkaufspreisen des Wirtschaftszweigs der Union hielten. Durch eine Unterbietung der Preise des Wirtschaftszweigs der Union um durchschnittlich 15 % im UZ erhöhte sich der Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus Indien von 2009 bis zum UZ um 40 %, während gleichzeitig der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union um 4,7 Prozentpunkte schrumpfte (von 67,6 % im Jahr 2009 auf 62,9 % im UZ). Der Verlust von Marktanteilen macht deutlich, dass der Wirtschaftszweig der Union von dem höheren Verbrauch nur in begrenztem Umfang profitieren konnte.
(109)
Angesichts der zunehmenden Produktionskosten versuchte der Wirtschaftszweig der Union, den Stückpreis für unabhängige Abnehmer zu erhöhen (Erwägungsgrund 93). Aufgrund des Preisdrucks, der, wie bereits dargelegt, von den steigenden Mengen der gedumpten Einfuhren aus Indien ausging, war die Preiserhöhung jedoch nicht ausreichend, um die steigenden Kosten auszugleichen; somit konnte der Wirtschaftszweig der Union keine zufriedenstellenden Gewinnspannen erzielen, die für diesen Wirtschaftszweig als erforderlich angesehen werden können.
(110)
Aus den dargelegten Gründen wird der Schluss gezogen, dass der drastische Anstieg der gedumpten Einfuhren aus Indien zu Preisen, welche die Preise des Wirtschaftszweigs der Union fortlaufend unterboten, entscheidend zur bedeutenden Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union beitrug.
6.3. Auswirkungen anderer Faktoren
6.3.1. Einfuhren aus Drittländern
Land
2009
2010
2011
UZ
VR China
Volumen (in t)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Marktanteil (in %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Durchschnittspreis
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Schweiz
Volumen (in t)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Marktanteil (in %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Durchschnittspreis
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Republik Korea
Volumen (in t)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Marktanteil (in %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Durchschnittspreis
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Drittländer insgesamt, außer Indien
Volumen (in t)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Marktanteil (in %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Durchschnittspreis
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Neben den gedumpten Einfuhren aus Indien, die im UZ 48 % aller Einfuhren auf den Unionsmarkt ausmachten, erfolgten Einfuhren aus anderen Ländern, beispielsweise aus der Volksrepublik China, Korea und der Schweiz, die im Rahmen des ursächlichen Zusammenhangs zu prüfen waren.
(112)
Der Untersuchung ergab, dass die durchschnittlichen Verkaufspreise der ausführenden Hersteller in Korea und der Schweiz im gesamten Bezugszeitraum und insbesondere im UZ über den Verkaufspreisen der indischen ausführenden Hersteller und des Wirtschaftszweigs der Union lagen. Außerdem sank ihr Marktanteil im UZ um 0,5 beziehungsweise 1,6 Prozentpunkte.
(113)
Der Durchschnittspreis der Einfuhren aus der Volksrepublik China lag unter dem Preisniveau des Wirtschaftszweigs der Union und beim Marktanteil dieses Landes war im Bezugszeitraum eine zunehmende Tendenz zu beobachten. Wie sich bei der Untersuchung jedoch zeigte, sind die Einfuhren aus der Volksrepublik China durch ein anderes Warensortiment gekennzeichnet, und die chinesischen Waren stehen nicht in direktem Wettbewerb mit den Waren des Wirtschaftszweigs der Union oder den Waren indischen Ursprungs. Daher wurde die Auffassung vertreten, dass die chinesischen Ausfuhren keine nennenswerten Auswirkungen auf die wichtigsten vom Wirtschaftszweig der Union auf dem Unionsmarkt verkauften Warentypen haben konnten. Die Einfuhren aus der Volksrepublik China haben sich also, wenn überhaupt, nur minimal auf die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union ausgewirkt.
(114)
Dennoch war ein ausführender Hersteller der Ansicht, die Einfuhren von Draht aus nicht rostendem Stahl aus der Volksrepublik China, der Republik Korea und der Schweiz hätten in diese Untersuchung einbezogen werden sollen.
(115)
Neben den bereits dargelegten Tatsachen und Erwägungen ist hierzu anzumerken, dass in der Phase der Einleitung des Verfahrens und bis zum jetzigen Stand keine Anhaltspunkte für Dumping, eine Schädigung oder einen ursächlichen Zusammenhang vorlagen, die die Einleitung eines Antidumpingverfahrens betreffend die Einfuhren mit Ursprung in den obengenannten Ländern gerechtfertigt hätten. Und selbst wenn es Nachweise gäbe, die die Untersuchung anderer Einfuhren rechtfertigen würden, wäre eine unterschiedliche Behandlung, die darin bestünde, dass nur in Bezug auf die Einfuhren aus Indien ein Antidumpingverfahren eingeleitet würde, nicht als diskriminierend einzustufen. Der Einwand, dass diese Länder in die Untersuchung hätten einbezogen werden sollen, ist somit nicht begründet und sollte zurückgewiesen werden.
(116)
In Anbetracht dessen wird der Schluss gezogen, dass die Ausfuhren aus Drittländern nicht wesentlich zur Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union beitrugen.
6.3.2. Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Union
(117)
Die gesamten Ausfuhren der betroffenen Ware des Wirtschaftszweigs der Union machten 8,5 % der Gesamtproduktion im UZ aus. Dieses Bild zeigt sich auch bei den Ausfuhren an unabhängige Abnehmer durch die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, auf deren Ausfuhren 7 % der Produktion im UZ entfielen, wobei die Preise im gleichen Zeitraum 36 % höher als auf dem EU-Markt waren. Daraus lässt sich schließen, dass die Ausfuhrtätigkeit des Wirtschaftszweigs der Union als mögliche Ursache für eine bedeutende Schädigung nicht in Frage kommt.
6.3.3. Wirtschaftskrise und Rohstoffpreise
(118)
Wie in Erwägungsgrund 68 erwähnt, war der Verbrauch im Jahr 2009 aufgrund des außergewöhnlich hohen Preisniveaus bei Nickel und der Folgen der Wirtschaftskrise besonders niedrig. Dadurch lässt sich zwar sicherlich die besonders schlechte finanzielle Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Jahr 2009 erklären. Es sei aber darauf hingewiesen, dass ab 2010, also in einer Zeit, in der der Verbrauch wieder zunahm, die Ergebnisse der gedumpten Niedrigpreiseinfuhren im Kontrast zu den Ergebnissen des Wirtschaftszweigs der Union standen.
(119)
Die Untersuchung ergab, dass der Wirtschaftszweig der Union selbst während der allgemeinen wirtschaftlichen Erholung nicht in der Lage war, aus dem steigenden Verbrauch Nutzen zu ziehen, und im gesamten Bezugszeitraum Marktanteile einbüßte, während die gedumpten indischen Ausfuhren Marktanteile hinzugewannen.
(120)
Obwohl die Wirtschaftskrise und der Anstieg der Rohstoffpreise möglicherweise zu den schlechten Ergebnissen des Wirtschaftszweigs der Union beigetragen haben, kann daher insgesamt nicht davon ausgegangen werden, dass sie am ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und der bedeutenden Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im UZ etwas ändern.
6.4. Schlussfolgerung zur Schadensursache
(121)
Wie nachgewiesen wurde, nahmen Menge und Marktanteil der gedumpten Einfuhren mit Ursprung in Indien im Bezugszeitraum erheblich zu (um 110 % bzw. 40 %). Ferner ergab die Untersuchung, dass die Preise dieser Einfuhren durchweg und vor allem im UZ unter den auf dem Unionsmarkt vom Wirtschaftszweig der Union in Rechnung gestellten Preisen lagen (durchschnittlich um 15 %).
(122)
Der Anstieg bei Menge und Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus Indien fiel zeitlich mit der schleppenden Entwicklung bei der finanziellen Lage des Wirtschaftszweigs der Union, insbesondere ab 2010, zusammen. Trotz der Erholung beim Verbrauch konnte der Wirtschaftszweig der Union deshalb den Anstieg bei den Produktionskosten nicht in ausreichendem Umfang an seine Abnehmer weitergeben, und folglich hielten sich finanzielle Indikatoren wie Rentabilität, Cashflow und Investitionen auf einem niedrigen Niveau.
(123)
Die Prüfung der anderen bekannten Faktoren, die den Wirtschaftszweig der Union geschädigt haben könnten, ergab, dass diese Faktoren nicht gegen den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren aus Indien und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union sprechen.
(124)
Aufgrund der vorstehenden Analyse, bei der die Auswirkungen aller bekannten Faktoren auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union von den schädigenden Auswirkungen der gedumpten Ausfuhren unterschieden und abgegrenzt wurden, wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die gedumpten Einfuhren aus Indien eine bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne des Artikels 3 Absatz 6 der Grundverordnung verursachten.
7. UNIONSINTERESSE
7.1. Allgemeine Erwägungen
(125)
Nach Artikel 21 der Grundverordnung wurde untersucht, ob in diesem Fall trotz der vorläufigen Feststellung eines schädigenden Dumpings zwingende Gründe vorliegen, die mit Blick auf das Unionsinteresse gegen die Einführung von Maßnahmen sprechen. Dabei wurden die Interessen aller Beteiligten berücksichtigt, einschließlich derjenigen des Wirtschaftszweigs der Union, der Einführer und der Verwender.
7.2. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union
(126)
Als Wirtschaftszweig der Union gelten die 27 der Kommission bekannten Hersteller, auf die die Gesamtproduktion der gleichartigen Ware der Union entfiel. Die Hersteller sind in verschiedenen Mitgliedstaaten der Union angesiedelt und beschäftigten im UZ 1 747 Arbeitskräfte im unmittelbaren Zusammenhang mit der gleichartigen Ware.
(127)
Ein Unionshersteller, auf den ein relativ kleiner Anteil der Unionsproduktion entfiel und der mit einem Unternehmen in Indien verbunden war, sprach sich gegen die Einleitung der Untersuchung aus. Wie in Erwägungsgrund 22 erwähnt, argumentierte er ferner, die hochtechnischen Waren sollten nicht Gegenstand der Untersuchung sein und es sei nicht im Interesse der Union, gegenüber diesem Warentyp dieselben Maßnahmen einzuführen.
(128)
Wie in Erwägungsgrund 72 erwähnt, wurde diesen Bedenken im Fragebogen Rechnung getragen, indem die PCN erweitert wurden, wodurch diese Warentypen in der Untersuchung eindeutig zugeordnet werden konnten. Derzeitiger Stand der Untersuchung ist jedoch, dass hochtechnische Waren Gegenstand der Untersuchung sind und dass die ausführenden Hersteller in Indien nur begrenzte Mengen dieser Warentypen ausführten. Die von diesem Hersteller angeführten Bedenken wurden somit nicht als begründet betrachtet und sein Vorbringen wurde zurückgewiesen.
(129)
Den Untersuchungsergebnissen zufolge erlitt der Wirtschaftszweig der Union durch die gedumpten Einfuhren aus Indien eine bedeutende Schädigung. Es sei daran erinnert, dass der Wirtschaftszweig der Union nicht in der Lage war, von dem wachsenden Verbrauch voll zu profitieren, und dass seine finanzielle Lage weiterhin instabil blieb.
(130)
Es steht zu erwarten, dass durch die Einführung von Antidumpingzöllen auf dem Unionsmarkt wieder faire Handelsbedingungen hergestellt werden und dass der Wirtschaftszweig der Union dann seine Preise für die gleichartige Ware an den Produktionskosten ausrichten kann.
(131)
Ferner wird die Einführung von Maßnahmen den Wirtschaftszweig der Union vermutlich in die Lage versetzen, zumindest einen Teil der im Bezugszeitraum eingebüßten Marktanteile zurückzugewinnen, was weitere positive Auswirkungen auf seine Rentabilität und seine finanzielle Lage insgesamt hätte. Die Einführung von Maßnahmen würde es dem Wirtschaftszweig ermöglichen, seine Anstrengungen, kosteneffizient zu arbeiten, fortzuführen und weiterzuentwickeln.
(132)
Falls keine Maßnahmen eingeführt werden, wäre mit einem weiteren Verlust von Marktanteilen zu rechnen und die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union würde sich verschlechtern.
(133)
Daher wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einführung von Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Indien im Interesse des Wirtschaftszweigs der Union läge.
7.3. Interesse der Verwender
(134)
Es wurden Fragebogen an neun Verwender in der Union verschickt. Nur drei Verwender, auf die im UZ etwa 6 % der Gesamtmenge der aus Indien eingeführten betroffenen Ware entfielen, beantworteten den Fragenbogen. Sie sind im Bereich der Lebensmittelverarbeitung, einschließlich Großküchen und Gastronomie, im Bereich Haushaltsgeräte und in der Automobilindustrie tätig.
(135)
Durchschnittlich machten die Käufe aus Indien etwa 67 % ihrer gesamten Käufe der betroffenen Ware aus; nur für einen Verwender stellte Indien die ausschließliche Bezugsquelle dar. Im UZ belief sich der durchschnittliche Anteil des Umsatzes im Zusammenhang mit der betroffenen Ware auf 54 % des Gesamtumsatzes.
(136)
Die Untersuchung ergab, dass die durchschnittliche Rentabilität aller mitarbeitenden Verwender in den Branchen, die die betroffene Ware verwenden, im UZ mehr als 9 % des Umsatzes betrug.
(137)
Die vermutlichen Auswirkungen der vorgeschlagenen Maßnahmen wurden anhand der von den Verwendern übermittelten Antworten auf den Fragebogen sowie des Unionsmarkts für die betroffene Ware und die gleichartige Ware insgesamt ermittelt. Im ungünstigsten Fall für den Unionsmarkt, d. h. wenn die Weitergabe einer Preiserhöhung an die Vertriebskette nicht möglich wäre und die Verwender weiterhin Käufe aus Indien in den bisherigen Mengen tätigten, wäre durch den Zoll mit einem Rückgang der Rentabilität der Verwender von etwa 1,2 Prozentpunkten zu rechnen.
(138)
Es sei darauf hingewiesen, dass ein Verwender einen neutralen Standpunkt zur Untersuchung vertrat, da die Einführung von Maßnahmen seiner Ansicht nach keine nennenswerten Auswirkungen auf die Marktpreise hätte, weil ein etwaiger Preisanstieg von den Vertriebsunternehmen aufgefangen würde.
(139)
Ein weiterer Verwender äußerte Bedenken, da von der Einführung von Maßnahmen auch bestimmte Warentypen betroffen wären, die in der Union nicht mehr hergestellt würden. Die Untersuchung ergab jedoch, dass die von besagtem Verwender angeführten Warentypen noch in der Union hergestellt werden und die Nachfrage nach diesen Typen aus nicht rostenden Stahlsorten unerheblich ist. Des Weiteren wird darauf hingewiesen, dass die Unionshersteller ihre Produktionskapazität im Bezugszeitraum nicht voll ausgeschöpft hatten und somit bei einer zunehmenden Nachfrage die Produktion entsprechend steigern könnten.
(140)
Da die betroffene Ware in Bezug auf Sektor und Verwendung standardisiert ist, wäre es für die Verwender darüber hinaus ein Leichtes, die Bezugsquellen zu wechseln, was die Produktqualität oder den Preis anbelangt. Durch die Einführung der Maßnahmen soll nicht die Möglichkeit von Einfuhren der betroffenen Ware aus anderen Ländern ausgeschlossen werden, auch nicht aus Indien; sie dient lediglich dazu, handelsverzerrende Auswirkungen von Dumping zu beseitigen.
(141)
Unter Berücksichtigung des vorstehenden Sachverhalts werden die Auswirkungen insgesamt auf die Verwender als begrenzt angesehen, auch wenn bestimmte Verwender von den Maßnahmen gegenüber Einfuhren aus Indien stärker betroffen sein dürften als andere.
7.4. Interesse der Einführer
(142)
Die unabhängigen Einführer waren nur begrenzt zu einer Mitarbeit bereit. Neun Einführer übermittelten Daten für die Bildung einer Stichprobe, aber nur ein Einführer arbeitete an der Untersuchung mit. Auf dieses Unternehmen entfielen etwa 7 % aller Einfuhren aus Indien im UZ. Das Unternehmen sprach sich gegen die Einführung von Maßnahmen aus, da Indien das mit Abstand wichtigste Bezugsland für es sei. Obwohl die Einführung von Maßnahmen aufgrund der daraus resultierenden höheren Kosten negative Auswirkungen auf seine Rentabilität hätte, dürfte das Einfuhrunternehmen in der Lage sein, zumindest einen Teil der höheren Kosten an seine Kunden weiterzugeben.
(143)
Des Weiteren könnten die Einführer zu anderen Bezugsquellen wechseln, darunter der Wirtschaftszweig der Union und andere Ausfuhrländer.
(144)
Daher wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einführung von Antidumpingmaßnahmen keine bedeutenden negativen Auswirkungen auf das Interesse der Einführer hätte.
7.5. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(145)
Aufgrund des vorstehenden Sachverhalts wird vorläufig der Schluss gezogen, dass insgesamt auf der Grundlage der Informationen zum Unionsinteresse keine zwingenden Gründe gegen die Einführung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware aus Indien sprechen.
(146)
Unter Berücksichtigung der Gesamtauswirkungen der Antidumpingmaßnahmen auf den Unionsmarkt überwiegen darüber hinaus offensichtlich die positiven Auswirkungen, insbesondere auf den Wirtschaftszweig der Union, die möglichen negativen Auswirkungen auf die kleineren Interessengruppen.
8. VORSCHLAG FÜR VORLÄUFIGE ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(147)
In Anbetracht der Schlussfolgerungen zu Dumping, Schädigung, Schadensursache und Unionsinteresse sollten vorläufige Antidumpingmaßnahmen eingeführt werden, um eine weitere Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union durch die gedumpten Einfuhren zu verhindern.
8.1. Schadensbeseitigungsschwelle
(148)
Bei der Festsetzung der Höhe dieser Maßnahmen wurden die festgestellten Dumpingspannen und der Zollsatz berücksichtigt, der zur Beseitigung der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union erforderlich ist.
(149)
Bei der Ermittlung des Zollsatzes, der zur Beseitigung der Auswirkungen des schädigenden Dumpings erforderlich ist, wurde berücksichtigt, dass etwaige Maßnahmen dem Wirtschaftszweig der Union die Möglichkeit verschaffen sollten, seine Produktionskosten zu decken und einen angemessenen Gewinn vor Steuern zu erzielen, der in einer solchen Branche unter normalen Wettbewerbsbedingungen, d. h. ohne gedumpte Einfuhren, beim Verkauf der gleichartigen Ware in der Union erwirtschaftet werden könnte.
(150)
Daher erfolgte die Berechnung der Schadensbeseitigungsschwelle anhand eines Vergleichs des gewogenen Durchschnittspreises der gedumpten Einfuhren, so wie er bei den Preisunterbietungsberechnungen in Erwägungsgrund 77 ermittelt wurde, mit dem nicht schädigenden Preis des Wirtschaftszweigs der Union für die gleichartige Ware. Der nicht schädigende Preis wurde durch Addition einer angemessenen Gewinnspanne zu den Produktionskosten festgesetzt. Die Zielgewinnspanne wurde vorläufig auf 5 % festgesetzt (siehe Erwägungsgrund 94).
(151)
Die sich aus diesem Vergleich ergebende Differenz wurde dann als Prozentsatz des durchschnittlichen CIF-Gesamteinfuhrpreises ausgedrückt (siehe Erwägungsgrund 154).
8.2. Vorläufige Maßnahmen
(152)
Aus den dargelegten Gründen sollten nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung und unter Berücksichtigung der sogenannten Regel des niedrigeren Zolls vorläufige Antidumpingzölle auf die Einfuhren von bestimmtem Draht aus nicht rostendem Stahl mit Ursprung in Indien eingeführt werden, und zwar in Höhe der Dumpingspanne oder der Schadensspanne, je nachdem, welche niedriger ist.
(153)
Was die parallel laufende Antisubventionsuntersuchung anbelangt, so dürfen nach Artikel 14 Absatz 1 der Grundverordnung und nach Artikel 24 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 597/2009 des Rates vom 11. Juni 2009 über den Schutz gegen subventionierte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (5) auf eine Ware nicht zugleich Antidumpingzölle und Ausgleichszölle erhoben werden, um ein und dieselbe Situation, die sich aus Dumping oder der Gewährung einer Ausfuhrsubvention ergibt, zu bereinigen. Alle in der vorläufigen Antisubventionsverordnung (6) behandelten Subventionierungsregelungen beziehen sich auf Ausfuhrsubventionen. Der jeweilige vorläufige Antidumpingzollsatz für die betreffenden mitarbeitenden Hersteller wird daher entsprechend angepasst.
(154)
Auf dieser Grundlage wurden die vorläufigen Antidumpingzollsätze durch Vergleich der Schadensspannen, der Dumpingspannen und der Ausgleichszollsätze festgesetzt. Dementsprechend werden folgende Antidumpingzölle vorgeschlagen:
(in %)
Unternehmen
Schadensspanne
Dumpingspanne
Ausgleichszollsatz
Vorläufiger Antidumpingzollsatz
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venus-Gruppe
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Nicht in die Stichprobe einbezogene mitarbeitende Unternehmen
24,0
28,0
3,8
20,2
Alle übrigen Unternehmen
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Die in dieser Verordnung angegebenen unternehmensspezifischen Antidumpingzollsätze wurden anhand der Feststellungen dieser Untersuchung festgesetzt. Mithin spiegeln sie die Lage der betreffenden Unternehmen während dieser Untersuchung wider. Im Gegensatz zum landesweiten Zollsatz für „alle übrigen Unternehmen“ gelten diese Zollsätze daher ausschließlich für die Einfuhren der betroffenen Ware, die ihren Ursprung in Indien haben und von den namentlich genannten juristischen Personen hergestellt wurden. Eingeführte betroffene Waren, die von anderen, nicht mit Name und Anschrift im verfügenden Teil dieser Verordnung genannten Unternehmen (einschließlich der mit den ausdrücklich genannten Unternehmen verbundenen Unternehmen) hergestellt werden, unterliegen nicht diesen unternehmensspezifischen Zollsätzen, sondern dem für „alle übrigen Unternehmen“ geltenden Zollsatz.
(156)
Etwaige Anträge auf Anwendung eines dieser unternehmensspezifischen Antidumpingzollsätze (beispielsweise infolge einer Umfirmierung des betreffenden Unternehmens oder nach Gründung neuer Produktions- oder Verkaufseinheiten) sind umgehend an die Kommission (7) zu richten, und zwar unter Beifügung aller relevanten Informationen, insbesondere Informationen über etwaige Änderungen der Unternehmenstätigkeit in den Bereichen Produktion, Inlands- und Ausfuhrverkäufe im Zusammenhang mit z. B. der Umfirmierung oder den Veränderungen bei den Produktions- und Verkaufseinheiten. Sofern erforderlich, wird die Verordnung entsprechend geändert und die Liste der Unternehmen, für die unternehmensspezifische Zollsätze gelten, aktualisiert.
(157)
Damit eine ordnungsgemäße Anwendung des Antidumpingzolls gewährleistet ist, sollte der landesweite Zollsatz nicht nur für die nicht mitarbeitenden ausführenden Hersteller, sondern auch für jene Hersteller gelten, die im Untersuchungszeitraum keine Ausfuhren in die Union getätigt haben.
9. SCHLUSSBESTIMMUNG
(158)
Im Interesse einer ordnungsgemäßen Verwaltung sollte eine Frist gesetzt werden, innerhalb deren die interessierten Parteien, die sich innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist selbst meldeten, ihren Standpunkt schriftlich darlegen und eine Anhörung beantragen können. Außerdem sei darauf hingewiesen, dass die Feststellungen zur Einführung von Antidumpingzöllen im Rahmen dieser Verordnung vorläufig sind und im Hinblick auf endgültige Feststellungen möglicherweise überprüft werden müssen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein vorläufiger Antidumpingzoll eingeführt auf die Einfuhren von Draht aus nicht rostendem Stahl
-
mit einem Nickelgehalt von 2,5 GHT oder mehr, ausgenommen Draht mit einem Gehalt an Nickel von 28 bis 31 GHT und an Chrom von 20 bis 22 GHT,
-
mit einem Nickelgehalt von weniger als 2,5 GHT, ausgenommen Draht mit einem Gehalt an Chrom von 13 bis 25 GHT und an Aluminium von 3,5 bis 6 GHT,
der derzeit unter den KN-Codes 7223 00 19 und 7223 00 99 eingereiht wird, mit Ursprung in Indien.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende vorläufige Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Unternehmen
Zollsatz (in %)
TARIC-Zusatzcode
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
Im Anhang aufgeführte Unternehmen
20,2
B781
Alle übrigen Unternehmen
27,8
B999
(3) Die Überführung der in Absatz 1 genannten Ware in den zollrechtlich freien Verkehr in der Union ist von der Leistung einer Sicherheit in Höhe des vorläufigen Zolls abhängig.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollbestimmungen Anwendung.
Artikel 2
(1) Unbeschadet des Artikels 20 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 können interessierte Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten dieser Verordnung eine Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen beantragen, auf deren Grundlage diese Verordnung erlassen wurde, ihren Standpunkt schriftlich darlegen und eine Anhörung durch die Kommission beantragen.
(2) Nach Artikel 21 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 können die betroffenen Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten dieser Verordnung Anmerkungen zu deren Anwendung vorbringen.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 1 dieser Verordnung gilt für einen Zeitraum von sechs Monaten.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 3. Mai 2013