NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 463/2013
ze dne 17. května 2013,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I, II a IV technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V tabulce A.3 v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003 byl použit výraz „kainit“ jako označení typu hnojiv pro surovou draselnou sůl. Výraz „kainit“ se nyní spojuje pouze s jedním specifickým druhem surové draselné soli, což může vést k obchodním omezením pro výrobce, kteří chtějí uvádět na trh jiné zdroje draselných solí. Aby se zamezilo tomuto omezení, a pro zemědělce ze všech členských států se tak usnadnil přístup k širšímu sortimentu draselných solí, mělo by být použito obecnější označení typu u položek vztahujících se k tomuto typu hnojiv a odkazy na kainit by měly být odpovídajícím způsobem změněny. Výrobcům surových draselných solí by mělo být poskytnuto přechodné období na to, aby přizpůsobili označování novým pravidlům.
(2)
Lignosulfonová kyselina je komplexní materiál získávaný z různých zdrojů dřeva. Jelikož se na trhu vyskytuje v různých stupních jakosti, je třeba přizpůsobit technickému pokroku požadavky na jakost, které musí výrobky splňovat, aby mohly být uváděny na trh jako hnojivo ES.
(3)
Materiály k vápnění půd, známé také jako vápenná hnojiva, snižují kyselost půdy a mohou tak rovněž dodávat živiny hořčík či vápník, popř. obě z nich. Výrobci materiálů k vápnění půd se setkávají s rozdílnými vnitrostátními předpisy, což vede k narušení vnitřního trhu. Materiály k vápnění půd by proto měly být zařazeny mezi typy hnojiv popsané v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003, aby se umožnil jejich volný oběh na vnitřním trhu. Kromě toho Evropský výbor pro normalizaci (CEN) vypracoval normy EN pro metody analýzy materiálů k vápnění půd. S cílem zavést jejich povinné dodržování by tyto normy měly být zařazeny do přílohy IV nařízení (ES) č. 2003/2003, která stanoví metody odběru vzorků a analýzy.
(4)
Mělo by být stanoveno přechodné období s cílem poskytnout výrobcům materiálů k vápnění půd dostatek času pro přizpůsobení se novým normám EN.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví odchylky od deklarovaného obsahu živin. Příloha II by měla být změněna tak, aby zahrnovala odchylky pro materiály k vápnění půd.
(6)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje kontrolu hnojiv ES metodami odběru vzorků a analýzy popsanými v příloze IV uvedeného nařízení. Některé z těchto metod ale nejsou mezinárodně uznávány a měly by být nahrazeny normami EN, které nedávno vypracoval Evropský výbor pro normalizaci.
(7)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
1. Příloha I nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Příloha II nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
3. Příloha IV nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Odchylně od čl. 3 odst. 2 mohou výrobci používat ustanovení bodu 1 přílohy I před 7. prosincem 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Bod 1 přílohy I se použije ode dne 7. prosince 2014.
3. Bod 3 přílohy I, bod 2 přílohy II a bod 4 přílohy III se použijí ode dne 7. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 2013.
VERORDNUNG (EU) Nr. 463/2013 DER KOMMISSION
vom 17. Mai 2013
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates über Düngemittel zwecks Anpassung ihrer Anhänge I, II und IV an den technischen Fortschritt
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über Düngemittel (1), insbesondere auf Artikel 31 Absatz 1 und 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In einigen Sprachfassungen wurde das Wort „Kainit“ in Anhang I der Tabelle A.3 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 als Bezeichnung der aus Kalirohsalzen gewonnenen Düngemittelart benutzt. Das Wort „Kainit“ wird mittlerweile nur noch mit einem bestimmten Kalirohsalz in Verbindung gebracht, was zu einer potenziellen Handelsbeschränkung für Hersteller führen kann, die Kalisalze aus anderen Quellen in den Verkehr bringen wollen. Um dieser Beschränkung entgegen zu wirken und damit Landwirten in sämtlichen Mitgliedstaaten den Zugang zu einer breiteren Palette von Kalisalzen zu erleichtern, sollte für diesen Düngemitteltyp eine allgemeinere Typenbezeichnung in diesen Einträgen verwendet und die Bezugnahmen auf Kalirohsalz entsprechend angepasst werden. Um den Herstellern von Kalirohsalzen die Möglichkeit zu geben, die Kennzeichnung an die neuen Vorschriften anzupassen, sollte ein Übergangszeitraum festgelegt werden.
(2)
Ligninsulfonsäure ist ein komplexer Stoff, der aus verschiedenen Holzarten gewonnen wird. Da im Handel viele verschiedene Qualitätsstufen erhältlich sind, ist es wichtig, die Qualitätsanforderungen, denen die Produkte entsprechen müssen, damit sie als EU-Düngemittel auf den Markt gebracht werden können, an den technischen Fortschritt anzupassen.
(3)
Kalke, auch bekannt als Kalkdünger, wirken der Bodenversauerung entgegen und können gleichzeitig auch der Versorgung mit den Nährstoffen Magnesium oder Calcium oder beidem dienen. Für die Hersteller von Kalk gelten eine Vielfalt von innerstaatlichen Vorschriften, was zu einer Verzerrung des Binnenmarktes führt. Kalke sollten daher zu den in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 beschriebenen Düngemitteltypen hinzugefügt werden, damit sie im Binnenmarkt im freien Verkehr befindlich sein können. Darüber hinaus hat das Europäische Komitee für Normung (CEN) EN-Normen für die Methoden zur Analyse von Kalk entwickelt. Um die Einhaltung dieser Normen verbindlich zu machen, sollten sie in Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003, in dem die Probenahmeverfahren und Analysemethoden festgelegt sind, aufgenommen werden.
(4)
Um sicherzustellen, dass die Hersteller von Kalk Zeit haben, sich an die neuen EN-Normen anzupassen, sollte ein Übergangszeitraum festgelegt werden.
(5)
Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 legt die Toleranzen im Hinblick auf den deklarierten Nährstoffgehalt fest. Anhang II sollte geändert und Toleranzen für Kalk sollten dort aufgenommen werden.
(6)
Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 müssen EG-Düngemittel entsprechend den in Anhang IV beschriebenen Probenahmeverfahren und Analysemethoden kontrolliert werden. Manche dieser Methoden sind jedoch nicht international anerkannt und sollten durch die kürzlich vom Europäischen Komitee für Normung entwickelten EN-Normen ersetzt werden.
(7)
Die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 sollte daher entsprechend geändert werden.
(8)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen stehen im Einklang mit der Stellungnahme des gemäß Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Änderungen
(1) Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang I dieser Verordnung geändert.
(2) Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang II dieser Verordnung geändert.
(3) Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang III dieser Verordnung geändert.
Artikel 2
Übergangsvorschriften
Abweichend von Artikel 3 Absatz 2 können die Hersteller bis zum 7. Dezember 2014 die Bestimmungen von Anhang I Punkt 1 anwenden.
Artikel 3
Inkrafttreten
(1) Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
(2) Anhang I Punkt 1 gilt ab 7. Dezember 2014.
(3) Anhang I Punkt 3, Anhang II Punkt 2 und Anhang III Punkt 4 gelten ab 7. Juni 2014.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 17. Mai 2013