ROZHODNUTÍ RADY č. 377/2014/EU
ze dne 12. června 2014
o dani AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přijímá konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smluv v těchto regionech, včetně společných politik.
(2)
Je proto třeba přijmout konkrétní opatření s cílem stanovit podmínky pro uplatnění Smlouvy o fungování EU v těchto regionech. Tato opatření musí brát v úvahu zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje i vnitřní trh a společné politiky.
(3)
Nejvýznačnějším znevýhodněním zjištěným na Kanárských ostrovech je závislost hospodářství Kanárských ostrovů na odvětví služeb, zejména turistického ruchu, a malý podíl průmyslu na HDP Kanárských ostrovů.
(4)
Na druhém místě je izolovanost souostroví, která brání volnému pohybu osob, zboží a služeb. Zvyšuje se závislost na některých typech dopravy, letecké a námořní, protože tyto obory dopravy ještě nebyly plně liberalizovány. Kromě toho jsou výrobní náklady vyšší, protože tyto typy dopravy jsou méně efektivní a nákladnější než silniční nebo železniční doprava.
(5)
Tato izolovanost se projevuje i ve vyšších výrobních nákladech v důsledku závislosti na surovinách a energii, nutnosti vytvářet zásoby a obtížích ovlivňujících dodávky výrobních zařízení.
(6)
Malý rozsah trhu a nízká úroveň vývozní činnosti, zeměpisná roztříštěnost souostroví a nutnost zachování diverzifikovaných, avšak malých výrobních oborů splňujících požadavky malého trhu omezují možností úspor z rozsahu.
(7)
V mnoha případech je obtížnější nebo nákladnější zajistit specializované služby a údržbu a školení pro vedoucí a technické pracovníky nebo zadávat zakázky a podporovat hospodářskou expanzi mimo hranice trhu Kanárských ostrovů. Úzký rozsah metod distribuce vede k vytváření nadměrných zásob.
(8)
Pokud jde o životní prostředí, odstraňování průmyslových odpadů a zpracování toxického odpadu zvyšují náklady na ochranu životního prostředí. Růst těchto nákladů je způsoben skutečností, že neexistují recyklační závody, s výjimkou těch, které jsou určeny pro konkrétní produkty, odpad musí být převážen na pevninu a toxické odpady musí být zpracovány mimo Kanárské ostrovy.
(9)
Na základě výše uvedených informací a oznámení španělských orgánů Komisi ze dne 4. března 2013 by měla být prodloužena platnost povolení k uplatnění daně vztahující se na seznam výrobků, pro které platí osvobození od daně pro místní produkty.
(10)
Rozhodnutím Rady 2002/546/ES (1), přijatým na základě článku 299 Smlouvy o ES, bylo Španělsku do 31. prosince 2011 povoleno uplatňovat osvobození od daně nebo její snížení, označované jako „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), u některých produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam produktů, na které se vztahuje výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve zdanění produktů z místní produkce a ostatních produktů nesmí podle druhu produktu překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů.
(11)
Rozhodnutí Rady č. 895/2011/EU (2) změnilo rozhodnutí 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 31. prosince 2013.
(12)
Rozhodnutí Rady č. 1413/2013/EU (3) opět změnilo rozhodnutí Rady 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 30. června 2014.
(13)
Daň AIEM slouží cíli autonomního rozvoje průmyslové výroby a diverzifikace hospodářství Kanárských ostrovů.
(14)
Maximální výše osvobození, které mohou být uplatněny na dané průmyslové výrobky, se liší podle odvětví a podle produktů v rozpětí od 5 % do 15 %.
(15)
Maximální výše osvobození, kterou lze uplatnit na konečné tabákové výrobky, je však vyšší, neboť odvětví tabáku je výjimečný případ. Tabákový průmysl, který dříve na Kanárských ostrovech zaznamenal velký rozmach, po několik let významně upadá. Příčinou poklesu místní produkce tabáku na Kanárských ostrovech jsou tradiční znevýhodnění související s ostrovní povahou, jak jsou uvedena výše. Existují důvody pro zachování výrazného osvobození tabáku. Osvobození od daně je v přímé souvislosti s cílem udržet produkci na Kanárských ostrovech.
(16)
Cíle na podporu socioekonomického rozvoje Kanárských ostrovů se odrážejí na vnitrostátní úrovni v účelu daně a rozdělování příjmů, které vytváří. Začlenění příjmů z této daně do zdrojů hospodářského a daňového systému Kanárských ostrovů a jeho použití v rámci strategie hospodářského a sociálního rozvoje, včetně podpory místních činností, je zákonnou povinností.
(17)
Osvobození od daně AIEM nebo její snížení se má použít po dobu 6,5 roku. Bude však nutné vyhodnotit výsledky tohoto osvobození a snížení. Španělské orgány by proto měly předložit Komisi nejpozději do 30. září 2017 zprávu o uplatňování osvobození od daně AIEM či jejího snížení za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezme v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Na tomto základě budou oblast působnosti a osvobození povolené podle pravidel Unie případně pozměněny.
(18)
Daňové zvýhodnění související s AIEM musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státní podpory před vlivy, které by je mohly ohrozit.
(19)
Tímto rozhodnutím není dotčeno možné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článků 28, 30 a 110 Smlouvy o fungování EU se španělským orgánům povoluje do 31. prosince 2020 stanovit v případě produktů uvedených v příloze, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech, úplné osvobození od daně nebo částečné snížení daně označované jako „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las Islas Canarias“ (AIEM). Tato osvobození nebo snížení musí být součástí strategie hospodářského a sociálního rozvoje Kanárských ostrovů a musí přispívat k podpoře místních činností.
2. Uplatňování úplných osvobození nebo snížení uvedených v odstavci 1 nesmí vést k rozdílům vyšším než:
a)
5 % u produktů uvedených v příloze v oddílu A;
b)
10 % u produktů uvedených v příloze v oddílu B;
c)
15 % u produktů uvedených v příloze v oddílu C;
d)
25 % u produktů uvedených v příloze v oddílu D. Španělské orgány však mohou stanovit minimální daň z cigaret, která nesmí být vyšší než 18 EUR z 1 000 cigaret a kterou lze uplatnit pouze tehdy, pokud je daň AIEM vyplývající z uplatnění obecných druhů zdanění nižší než tato hodnota.
Článek 2
Španělské orgány předloží Komisi do 30. září 2017 zprávu o uplatňování opatření uvedených v článku 1 za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezme v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony.
Na tomto základě Komise předloží Radě zprávu obsahující úplnou analýzu hospodářských a sociálních aspektů a případně návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije od 1. července 2014.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Lucemburku dne 12. června 2014.
BESCHLUSS Nr. 377/2014 DES RATES
vom 12. Juni 2014
über die Anwendung der AIEM-Steuer auf den Kanarischen Inseln
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 349,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments,
gemäß einem besonderen Gesetzgebungsverfahren,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Rat beschließt gemäß Artikel 349 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) unter Berücksichtigung der strukturbedingten sozialen und wirtschaftlichen Lage der Regionen in äußerster Randlage, die durch die Faktoren Abgelegenheit, Insellage, geringe Größe, schwierige Relief- und Klimabedingungen und wirtschaftliche Abhängigkeit von einigen wenigen Erzeugnissen erschwert wird, spezifische Maßnahmen, die insbesondere darauf abzielen, die Bedingungen für die Anwendung der Verträge auf die genannten Gebiete, einschließlich gemeinsamer Politiken, festzulegen.
(2)
Daher sollten spezifische Maßnahmen erlassen werden, um die Bedingungen für die Anwendung des AEUV auf diese Gebiete zu schaffen. Bei diesen Maßnahmen sind die Besonderheiten und Sachzwänge dieser Gebiete zu berücksichtigen, ohne die Geschlossenheit und Einheitlichkeit der Rechtsordnung der Union zu gefährden, die auch den Binnenmarkt und die gemeinsamen Politiken umfasst.
(3)
Der größte Nachteil für die Kanarischen Inseln ist die hohe Abhängigkeit ihrer Wirtschaft vom Dienstleistungssektor, insbesondere der Tourismusbranche zusammen mit dem geringen Anteil der gewerblichen Wirtschaft am BIP der Inseln.
(4)
An zweiter Stelle steht die Abgelegenheit der Inselgruppe, die den freien Personen-, Waren- und Dienstleistungsverkehr beeinträchtigt. Die Abhängigkeit von bestimmten Verkehrsträgern - Luft- und Seeverkehr - hat besonders schwerwiegende Auswirkungen, da in diesen Bereichen noch keine vollständige Liberalisierung erreicht wurde. Zudem sind die Produktionskosten höher, da diese Verkehrsträger weniger effizient, aber kostspieliger sind als der Straßen- und Schienenverkehr.
(5)
Höhere Produktionskosten aufgrund der Abgelegenheit entstehen auch durch die Abhängigkeit in Bezug auf Rohstoffe und Energie, durch den Zwang zur Lagerhaltung und durch die Schwierigkeiten bei der Beschaffung von Fertigungsausrüstung.
(6)
Die Enge des Marktes und die nur schwach entwickelte Exporttätigkeit, die geografische Zersplitterung der Inselgruppe und die Verpflichtung, unterschiedliche Produktionslinien für die Herstellung geringer Stückzahlen einzusetzen, um der Nachfrage auf diesem engen Markt gerecht zu werden, beeinträchtigen die Nutzung von Größenvorteilen.
(7)
Auch die Inanspruchnahme von Spezial- und Wartungsdiensten, die Ausbildung von leitenden Angestellten und Technikern, die Vergabe von Unteraufträgen oder eine Expansion außerhalb des kanarischen Marktes sind erheblich schwieriger. Darüber hinaus sind die Unternehmen aufgrund der eingeschränkten Vertriebsmöglichkeiten zur Bildung großer Lagerbestände gezwungen.
(8)
Im Umweltbereich fallen höhere Kosten für die Entsorgung von Industrieabfällen und die Behandlung giftiger Abfälle an. Diese Kosten sind höher, weil es nur für bestimmte Erzeugnisse Verwertungsanlagen gibt und daher Abfälle zum Kontinent befördert bzw. giftige Abfälle außerhalb der Inseln behandelt werden müssen.
(9)
Aufgrund der der obigen Feststellungen und entsprechend der Mitteilung der spanischen Behörden an die Kommission vom 4. März 2013 sollte die Ermächtigung bezüglich der Erhebung einer Steuer auf bestimmte, in einer Liste zusammengefasste Erzeugnisse, bei der es zulässig ist, lokale Erzeugnisse zu befreien, verlängert werden.
(10)
Mit der Entscheidung 2002/546/EG (1), die auf der Grundlage von Artikel 299 EG-Vertrag erging, wurde Spanien ursprünglich ermächtigt, bis zum 31. Dezember 2011 bestimmte auf den Kanarischen Inseln hergestellte Erzeugnisse ganz oder teilweise von der Steuer mit der Bezeichnung „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM) zu befreien. Im Anhang dieser Entscheidung sind die Erzeugnisse aufgeführt, die ganz oder teilweise von der Steuer befreit werden können. Die Differenz zwischen den auf lokale Erzeugnisse angewendeten Steuersätzen und den auf auswärtige Erzeugnisse angewendeten Steuersätzen darf je nach Erzeugnis 5, 15 oder 25 Prozentpunkte nicht überschreiten.
(11)
Durch den Beschluss Nr. 895/2011/EU des Rates (2) wurde die Entscheidung 2002/546/EG geändert und ihre Geltungsdauer bis zum 31. Dezember 2013 verlängert.
(12)
Durch den Beschluss Nr. 1413/2013/EU (3) wurde die Entscheidung 2002/546/EG des Rates weiter geändert und ihre Geltungsdauer bis zum 30. Juni 2014 verlängert.
(13)
Die Steuer mit der Bezeichnung AIEM dient der autonomen Entwicklung der Sektoren der industriellen Produktion auf den Kanarischen Inseln und der Diversifizierung der Wirtschaft auf den Kanarischen Inseln.
(14)
Die höchstzulässigen Steuerbefreiungen für diese gewerblichen Waren liegen je nach Sektor und Erzeugnis zwischen 5 % und 15 %.
(15)
Für Tabakfertigerzeugnisse ist jedoch eine höhere Steuerbefreiung zulässig, da die Tabakindustrie einen Sonderfall darstellt. Die Tabakindustrie, die sich auf den Kanarischen Inseln zu einem bedeutenden Wirtschaftszweig entwickelt hatte, ist in den letzten Jahren stark geschrumpft. Ursache dafür sind die bekannten Benachteiligungen aufgrund der Insellage. Eine substanzielle Steuerbefreiung für Tabakerzeugnisse ist gerechtfertigt. Eine solche Steuerbefreiung steht in direktem Zusammenhang mit dem Ziel, die Produktionstätigkeit auf den Kanarischen Inseln aufrecht zu erhalten.
(16)
Der Einsatz der Mittel für die Förderung der sozialen und wirtschaftlichen Entwicklung der Kanarischen Inseln wird auf nationaler Ebene durch die Zweckbindung der Einnahmen aus der AIEM gewährleistet. Es besteht die rechtliche Verpflichtung, diese Steuereinnahmen in die Wirtschafts- und Steuerregelung der Kanarischen Inseln (REF) einzubeziehen und zur Förderung der wirtschaftlichen und sozialen Entwicklung der Inseln durch die Unterstützung der lokalen Wirtschaftstätigkeit einzusetzen.
(17)
Die Steuerbefreiungen von bzw. -ermäßigungen der AIEM sollten für 6,5 Jahre gelten. Allerdings ist eine Evaluierung der Steuerbefreiungen bzw. -ermäßigungen erforderlich. Daher sollten die spanischen Behörden der Kommission bis zum 30. September 2017 einen Bericht über die Anwendung der Steuerbefreiungen von bzw. -ermäßigungen der AIEM vorlegen, um die Auswirkungen der getroffenen Maßnahmen sowie deren Beitrag zur Förderung oder Erhaltung von lokalen Wirtschaftstätigkeiten unter Berücksichtigung der Schwierigkeiten, mit denen die Gebiete in äußerster Randlage konfrontiert sind, zu überprüfen. Auf dieser Grundlage wird gegebenenfalls eine Anpassung des Anwendungsbereichs und der zulässigen Steuerbefreiungen, die in der Unionsvorschrift festgelegt sind, vorgenommen.
(18)
Der in Bezug auf die AIEM gewährte Steuervorteil muss verhältnismäßig bleiben, um die Aushöhlung der Geschlossenheit und Einheitlichkeit der Rechtsordnung der Union zu verhindern, zu der der Schutz eines funktionierenden Wettbewerbs im Binnenmarkt und eine Beihilfenpolitik gehören.
(19)
Dieser Beschluss berührt nicht die etwaige Anwendung der Artikel 107 und 108 AEUV -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Abweichend von den Artikeln 28, 30 und 110 AEUV werden die spanischen Behörden ermächtigt, für die im Anhang aufgeführten Erzeugnisse, die lokal auf den Kanarischen Inseln hergestellt werden, bis zum 31. Dezember 2020 Steuerbefreiungen bzw. -ermäßigungen in Bezug auf die Steuer mit der Bezeichnung „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias“ (AIEM) zu gewähren. Diese Befreiungen müssen sich in die Strategie zur wirtschaftlichen und sozialen Entwicklung der Kanarischen Inseln einfügen und zur Förderung der lokalen Wirtschaftstätigkeit beitragen.
(2) Die Anwendung der in Absatz 1 genannten Steuerbefreiungen bzw. -ermäßigungen darf nicht zu Abweichungen führen von mehr als:
a)
5 % bei den im Anhang unter Abschnitt A aufgeführten Erzeugnissen;
b)
10 % bei den im Anhang unter Abschnitt B aufgeführten Erzeugnissen;
c)
15 % bei den im Anhang unter Abschnitt C aufgeführten Erzeugnissen;
d)
25 % bei den im Anhang unter Abschnitt D aufgeführten Erzeugnissen. Die spanischen Behörden dürfen jedoch bei Zigaretten einen Steuermindestbetrag von höchstens 18 EUR pro 1 000 Zigaretten festsetzen, der nur gilt, wenn der aus der Anwendung der allgemeinen Besteuerungsregeln resultierende AIEM-Steuersatz unterhalb dieses Betrags liegen würde.
Artikel 2
Die spanischen Behörden unterbreiten der Kommission bis zum 30. September 2017 einen Bericht über die Anwendung der Maßnahmen gemäß Artikel 1, damit diese unter Berücksichtigung der Schwierigkeiten, mit denen die Gebiete in äußerster Randlage konfrontiert sind, die Auswirkungen der getroffenen Maßnahmen sowie deren Beitrag zur Förderung bzw. Erhaltung der lokalen Wirtschaftstätigkeiten überprüfen kann.
Auf dieser Grundlage unterbreitet die Kommission dem Rat einen Bericht mit einer umfassenden wirtschaftlichen und sozialen Analyse sowie gegebenenfalls einen Vorschlag für die Anpassung der Bestimmungen dieses Beschlusses.
Artikel 3
Dieser Beschluss gilt ab dem 1. Juli 2014.
Artikel 4
Dieser Beschluss ist an das Königreich Spanien gerichtet.
Geschehen zu Luxemburg am 12. Juni 2014.