PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 749/2014 DER KOMMISSION
vom 30. Juni 2014
über die Struktur, das Format, die Verfahren der Vorlage und die Überprüfung der von den Mitgliedstaaten gemäß der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates gemeldeten Informationen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 525/2013 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. Mai 2013 über ein System für die Überwachung von Treibhausgasemissionen sowie für die Berichterstattung über diese Emissionen und über andere klimaschutzrelevante Informationen auf Ebene der Mitgliedstaaten und der Union und zur Aufhebung der Entscheidung Nr. 280/2004/EG (1), insbesondere auf Artikel 7 Absätze 7 und 8, Artikel 8 Absatz 2, Artikel 12 Absatz 3, Artikel 17 Absatz 4 und Artikel 19 Absatz 5,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Informationen, die der Kommission nach Maßgabe der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermittelt werden, sind erforderlich, um den tatsächlichen Fortschritt bei der Erfüllung der Verpflichtungen der Union und der Mitgliedstaaten zur Begrenzung oder Reduktion aller Treibhausgasemissionen im Rahmen des Rahmenübereinkommens der Vereinten Nationen über Klimaänderungen (UNFCCC) (genehmigt mit dem Beschluss 94/69/EG des Rates (2)), des Kyoto-Protokolls zu diesem Übereinkommen (genehmigt mit der Entscheidung 2002/358/EG des Rates (3)) und des 2009 angenommenen Pakets von Rechtsakten der Union, die zusammen als „Klima- und Energiepaket“ bezeichnet werden, zu bewerten. Sie ermöglichen es der Union, nach Maßgabe der aus dem UNFCCC und dem Kyoto-Protokoll erwachsenden Verpflichtungen Jahresberichte zu erstellen.
(2)
Der Beschluss 19/CMP.1 der als Tagung der Vertragsparteien des Kyoto-Protokolls dienenden Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien enthält die Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare, die die Vertragsparteien des Übereinkommens verwenden sollen. Die Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien vereinbarte in ihrem Beschluss 24/CP.19 über die Änderung der an die Vertragsparteien der Anlage 1 des UNFCCC gerichteten UNFCCC-Berichterstattungsleitlinien für jährliche Inventare, dass die UNFCCC-Vertragsparteien für nationale Treibhausgasinventare die Leitlinien des Zwischenstaatlichen Ausschusses für Klimaänderungen (Intergouvernemental Panel on Climate Change - IPCC) von 2006 sowie die in einer Anlage zu diesem Beschluss enthaltenen neuen Treibhauspotenzialwerte des IPCC und geänderten Tabellen im gemeinsamen Berichterstattungsformat verwenden.
(3)
Nachdem die Entscheidung Nr. 280/2004/EG (4) durch die Verordnung (EU) Nr. 525/2013 ersetzt wurde, ist die Entscheidung 2005/166/EG der Kommission (5) zur Festlegung von Durchführungsbestimmungen für die Entscheidung Nr. 280/2004/EG zu aktualisieren, um den Änderungen der international vereinbarten Leitlinien Rechnung zu tragen und einheitliche Bedingungen für die Durchführung derjenigen Bestimmungen zu gewährleisten, die in der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 gegenüber der Entscheidung Nr. 280/2004/EG neu sind. Solche einheitlichen Durchführungsbestimmungen sollten zum einen die Berichterstattung über Treibhausgasinventare, vorläufige Treibhausgasinventare, Angaben zu Systemen für Politiken, Maßnahmen und Prognosen sowie die Verwendung von Versteigerungseinkünften und Projektgutschriften und zum anderen die Berichterstattung für die Zwecke des Beschlusses Nr. 529/2013/EU des Europäischen Parlaments und des Rates (6) umfassen. Angesichts der Vielzahl der an der Entscheidung 2005/166/EG vorzunehmenden Änderungen sollte diese aufgehoben und vollständig ersetzt werden.
(4)
Damit sichergestellt ist, dass die Einhaltung der Entscheidung Nr. 406/2009/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (7) glaubwürdig, kohärent und transparent sowie zeitnah beurteilt wird, sieht die Verordnung (EU) Nr. 525/2013 auf Unionsebene ein Verfahren zur Überprüfung der von den Mitgliedstaaten vorgelegten Treibhausgasinventare vor. Der Zeitplan und die Maßnahmen für die umfassende und die jährliche Prüfung der Treibhausgasinventare der Mitgliedstaaten sind festzulegen, um die zeitnahe und wirksame Durchführung des Prüfverfahrens zu gewährleisten.
(5)
Die delegierte Verordnung (EU) Nr. C(2014) 1539 der Kommission (8) enthält die grundlegenden Anforderungen an das Inventarsystem der Union, damit dieses die Verpflichtungen gemäß dem Beschluss 19/CMP.1 der als Tagung der Vertragsparteien des Kyoto-Protokolls dienenden Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien erfüllt. Damit die zeitnahe und wirksame Erfüllung der Verpflichtungen gewährleistet ist, müssen in Bezug auf die Erstellung des Treibhausgasinventarberichts der Union die Fristen für die Zusammenarbeit und Koordinierung zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten festgelegt werden.
(6)
Um nach Ablauf des zusätzlichen Zeitraums für die Erfüllung der aus dem Kyoto-Protokoll erwachsenden Verpflichtungen die Rechtssicherheit bei den Berichterstattungspflichten sicherzustellen, sollten die Artikel 18, 19 und 24 der Entscheidung 2005/166/EG weiterhin gelten.
(7)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Klimaänderung -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
GEGENSTAND UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung werden Durchführungsbestimmungen für die Verordnung (EU) Nr. 525/2013 festgelegt für
a)
die Berichterstattung der Mitgliedstaaten über Treibhausgasinventare, vorläufige Treibhausgasinventare, Angaben zu Politiken, Maßnahmen und Prognosen sowie die Verwendung von Versteigerungseinkünften und Projektgutschriften gemäß den Artikeln 7, 8, 12, 13, 14 und 17 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013;
b)
die Berichterstattung der Mitgliedstaaten für die Zwecke des Beschlusses Nr. 529/2013/EU;
c)
den Zeitplan und die Verfahrensschritte für die umfassende und die jährliche Prüfung der Treibhausgasinventare der Mitgliedstaaten gemäß Artikel 19 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013;
d)
die Fristen für die Zusammenarbeit und Koordinierung zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten in Bezug auf die Erstellung des Treibhausgasinventarberichts der Union.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck
(1)
„Tabelle im gemeinsamen Berichtsformat“ eine in der Anlage II des Beschlusses 24/CP.19 der Konferenz der Vertragsparteien des Rahmenübereinkommens der Vereinten Nationen über Klimaänderungen (UNFCCC) („Beschluss 24/CP.19“) und in der Anlage des Beschlusses 6/CMP.9 der als Tagung der Vertragsparteien des Kyoto-Protokolls dienenden Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien enthaltene Tabelle für Informationen über anthropogene Emissionen von Treibhausgasen aus Quellen und den Abbau dieser Gase durch Senken;
(2)
„Referenzkonzept“ das Referenzkonzept des Zwischenstaatlichen Ausschusses für Klimaänderungen (IPCC), das in dessen gemäß Artikel 6 der delegierten Verordnung (EU) Nr. C(2014) 1539 anwendbaren Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare von 2006 enthalten4 ist;
(3)
„Konzept 1“ die in den IPCC-Leitlinien von 2006 oder dem IPCC-Leitfaden für die gute Praxis von 2003 enthaltene Basismethode;
(4)
„Schlüsselkategorie“ eine Kategorie, die das Treibhausgas-Gesamtinventar eines Mitgliedstaats oder der Union durch das absolute Niveau der Emissionen und des Abbaus von Gasen, die Trends der Emissionen und des Abbaus von Gasen oder die Unsicherheit der Emissionen und des Abbaus von Gasen wesentlich beeinflusst;
(5)
„Sektorenkonzept“ das in den IPCC-Leitlinien von 2006 enthaltene Sektorenkonzept des IPCC.
KAPITEL II
BERICHTERSTATTUNG DURCH DIE MITGLIEDSTAATEN
Artikel 3
Allgemeine Vorschriften für die Berichterstattung über Treibhausgasinventare
1. Jeder Mitgliedstaat übermittelt der Kommission - mit Kopie an die Europäische Umweltagentur - die in Artikel 7 Absätze 1 bis 5 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen durch Ausfüllen gemäß Artikel 6 der delegierten Verordnung (EU) Nr. C(2014) 1539 und gemäß den Vorschriften der vorliegenden Verordnung
a)
der Tabellen im gemeinsamen Berichtsformat, indem er je nach der ihm zur Verfügung stehenden geeigneten Software einen vollständigen Satz Kalkulationstabellen oder Dateien im Format XML (Extensible Markup Language) übermittelt und dabei seinen geografischen Bereich gemäß der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 abdeckt;
b)
des von der als Tagung der Vertragsparteien des Kyoto-Protokolls dienenden Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien angenommenen elektronischen Standardformats für die Berichterstattung über Kyoto-Einheiten unter Beachtung der entsprechenden Anweisungen für die Berichterstattung;
c)
der Anhänge I bis VIII und X bis XV dieser Verordnung.
2. Der vollständige nationale Inventarbericht gemäß Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 wird auf der Grundlage der in der Anlage I des Beschlusses 24/CP.19 enthaltenen Struktur gemäß der Anlage zu den UNFCCC-Berichterstattungsleitlinien für jährliche Treibhausgasinventare unter Beachtung der Vorschriften dieser Verordnung erstellt.
Artikel 4
Berichterstattung im nationalen Inventarbericht oder in einem Anhang zum nationalen Inventarbericht
1. Die Mitgliedstaaten nehmen entsprechend den Spezifikationen in Anhang I die in den Artikeln 6 und 7 sowie 9 bis 16 verlangten Informationen und Tabellenformate in den nationalen Inventarbericht oder in einen gesonderten Anhang des nationalen Inventarberichts auf.
2. Wenn die Mitgliedstaaten die zu übermittelnden Informationen und Tabellenformate wahlweise in den nationalen Inventarbericht oder in einen gesonderten Anhang des nationalen Inventarberichts aufnehmen können, geben sie durch Ausfüllen von Anhang I eindeutig an, wo die Informationen zu finden sind.
Artikel 5
Berichterstattungsverfahren
Die Mitgliedstaaten verwenden bei der Vorlage der Informationen gemäß den Artikeln 4, 5, 7 und 8 sowie 12 bis 17 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 die gemäß der Verordnung (EG) Nr. 401/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates (9) zur Verfügung gestellten ReportNet-Anwendungen der Europäischen Umweltagentur.
Artikel 6
Berichterstattung über nationale Inventarsysteme
1. Jeder Mitgliedstaat übermittelt die Informationen über sein nationales Inventarsystem gemäß Artikel 5 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 als Freitext unter Angabe
a)
des Namens und der Kontaktdaten der nationalen Stelle, die die Gesamtverantwortung für das nationale Inventar des Mitgliedstaats trägt;
b)
der Rolle und der Verantwortlichkeiten verschiedener Behörden und Einrichtungen im Zusammenhang mit dem Verfahren der Planung, Erstellung und Verwaltung des Inventars sowie der institutionellen, rechtlichen und verfahrenstechnischen Regelungen für die Erstellung des Inventars,
c)
einer Beschreibung des Verfahrens für die Erhebung der Tätigkeitsdaten, für die Wahl der Emissionsfaktoren und Methodiken sowie für die Aufstellung von Emissionsschätzungen;
d)
einer Beschreibung der verfolgten Konzepte und der Ergebnisse der Bestimmung der Schlüsselkategorie(n);
e)
einer Beschreibung der Verfahren, anhand deren bestimmt wird, wann zuvor übermittelte Inventardaten neu zu berechnen sind;
f)
einer Beschreibung des Qualitätssicherungs- und Qualitätskontrollplans, seiner Durchführung und der aufgestellten Qualitätsziele sowie von Informationen über Verfahren der internen und externen Bewertung und Überprüfung und deren Ergebnisse gemäß den Leitlinien für nationale Systeme in der Anlage des Beschlusses 19/CMP.1 der als Tagung der Vertragsparteien des Kyoto-Protokolls dienenden Konferenz der UNFCCC-Vertragsparteien;
g)
einer Beschreibung der Verfahren der amtlichen Prüfung und Billigung des Inventars.
2. Die Mitgliedstaaten übermitteln eine Beschreibung der Regelungen, mit denen sichergestellt wird, dass die zuständigen Inventarbehörden Zugang haben zu den in Artikel 5 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen, einschließlich Informationen zu den Organisationen, die die Informationen liefern, des Zeitplans für den regelmäßigen Zugang zu Informationen sowie des zugänglichen Disaggregations- und Vollständigkeitsniveaus.
Artikel 7
Berichterstattung über die Konsistenz der zu Luftschadstoffen übermittelten Daten
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln als Freitext Informationen über die Ergebnisse der in Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe m Ziffer i der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Kontrollen und die Konsistenz der Daten gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe b derselben Verordnung, die Folgendes umfassen:
a)
eine kurze Bewertung, ob die Emissionsschätzungen von Kohlenmonoxid (CO), Schwefeldioxid (SO2), Stickoxiden (NOx) und flüchtigen organischen Verbindungen in den Inventaren, die die Mitgliedstaaten gemäß der Richtlinie 2001/81/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (10) und im Rahmen des UN/ECE-Übereinkommens über weiträumige grenzüberschreitende Luftverunreinigung vorlegen, mit den entsprechenden Emissionsschätzungen in den Treibhausgasinventaren gemäß der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übereinstimmen;
b)
die Zeitpunkte, zu denen die Berichte gemäß der Richtlinie 2001/81/EG und gemäß dem UN/ECE-Übereinkommen über weiträumige grenzüberschreitende Luftverunreinigung vorgelegt wurden, die dem gemäß der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 vorgelegten Inventar gegenüber gestellt wurden.
2. Ergeben die in Absatz 1 genannten Kontrollen eine (positive oder negative) Differenz von mehr als 5 % zwischen den gemäß der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 und gemäß der Richtlinie 2001/81/EG bzw. dem UN/ECE-Übereinkommen über weiträumige grenzüberschreitende Luftverunreinigung für das Jahr X-2 gemeldeten Gesamtemissionen eines bestimmten Luftschadstoffs (ohne Landnutzung, Landnutzungsänderungen und Forstwirtschaft (LULUCF)), so erstattet der betreffende Mitgliedstaat zusätzlich zu den gemäß Absatz 1 als Freitext übermittelten Informationen in dem in Anhang II der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformat Bericht über diesen Luftschadstoff.
3. Ergibt sich die in Absatz 2 genannte (positive oder negative) Differenz von mehr als 5 % aus der Berichtigung von Datenfehlern oder aus Unterschieden beim geografischen Erfassungsbereich oder beim Anwendungsbereich der einzelnen Rechtsinstrumente, so können die Mitgliedstaaten sich auf die Übermittlung von Freitextangaben beschränken.
Artikel 8
Berichterstattung über Neuberechnungen
Die Mitgliedstaaten übermitteln den Grund für Neuberechnungen des Basisjahrs oder -zeitraums und des Jahres X-3 gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe e der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 in dem in Anhang III der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformat.
Artikel 9
Berichterstattung über die Umsetzung von Empfehlungen und Anpassungen
1. Gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe j der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 berichten die Mitgliedstaaten über den Stand der Umsetzung jeder im zuletzt veröffentlichten individuellen UNFCCC-Prüfbericht aufgeführten Empfehlung und Anpassung in dem in Anhang IV der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformat und begründen gegebenenfalls, warum sie eine solche Empfehlung nicht umsetzen.
2. Die Mitgliedstaaten berichten über den Stand der Umsetzung jeder im neuesten Prüfbericht gemäß Artikel 35 Absatz 2 aufgeführten Empfehlung in dem in Anhang IV vorgegebenen Tabellenformat.
Artikel 10
Berichterstattung über die Konsistenz der gemeldeten Emissionen mit Daten aus dem Emissionshandelssystem
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln die in Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe k der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen in dem in Anhang V der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformat.
2. Die Mitgliedstaaten berichten als Freitext über die Ergebnisse der Kontrollen gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe l der Verordnung (EU) Nr. 525/2013.
Artikel 11
Berichterstattung über die Konsistenz der zu fluorierten Treibhausgasen gemeldeten Daten
Die Mitgliedstaaten berichten als Freitext über die Ergebnisse der Kontrollen gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe m Ziffer ii der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 und übermitteln dabei
a)
eine Beschreibung der Detailgenauigkeit der vom Mitgliedstaat durchgeführten Kontrollen sowie der dabei verglichenen Datensätze und Vorlagen;
b)
eine Beschreibung der wichtigsten Ergebnisse der Kontrollen und Erklärungen für die größten Diskrepanzen;
c)
Informationen darüber, ob und wie die von den Betreibern gemäß Artikel 3 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 842/2006 (11) erhobenen Daten verwendet wurden.
d)
Wurden die Kontrollen nicht durchgeführt, ist zu erläutern, warum sie für nicht wichtig gehalten wurden.
Artikel 12
Berichterstattung über die Konsistenz mit Energiedaten
1. Im Rahmen von Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe m Ziffer iii der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermitteln die Mitgliedstaaten Freitextangaben über den Vergleich zwischen dem Referenzkonzept, dessen Berechnung die Daten des Treibhausgasinventars zugrunde liegen, und dem Referenzkonzept, dessen Berechnung auf den gemäß Artikel 4 und Anhang B der Verordnung (EG) Nr. 1099/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (12) gemeldeten Daten basiert.
2. Bei einer (positiven oder negativen) Differenz von mehr als 2 % beim ersichtlichen nationalen Gesamtverbrauch von fossilen Brennstoffen aller Kategorien zusammengenommen des Jahres X-2 übermitteln die Mitgliedstaaten Zahlenangaben und Erklärungen in dem in Anhang VI vorgegebenen Tabellenformat.
Artikel 13
Berichterstattung über Änderungen der Beschreibungen nationaler Inventarsysteme oder Register
Wenn die Beschreibung des nationalen Inventarsystems oder des nationalen Registers gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstaben n und o der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 seit der letzten Vorlage des nationalen Inventarberichts nicht geändert wurde, geben dies die Mitgliedstaaten in den jeweiligen Kapiteln des nationalen Inventarberichts ausdrücklich an.
Artikel 14
Berichterstattung über Unsicherheit und Vollständigkeit
1. Für die Zwecke der Berichterstattung über die Unsicherheit im Rahmen von Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe p der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermitteln die Mitgliedstaaten Unsicherheitsabschätzungen nach dem Konzept 1 für
a)
Emissionsmengen und -trends sowie
b)
Tätigkeitsdaten und Emissionsfaktoren oder auf der geeigneten Kategorieebene verwendete andere Schätzparameter in dem in Anhang VII der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformat.
2. Die allgemeine Bewertung der Vollständigkeit gemäß Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe p der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 umfasst
a)
eine Übersicht über die Kategorien, für die gemäß den in der Anlage I zum Beschluss 24/CP.19 enthaltenen UNFCCC-Berichterstattungsleitlinien für jährliche Treibhausgasinventare keine Schätzungen (not estimated - NE) gemeldet wurden, und eingehende Erläuterungen dafür, warum diese Einstufung verwendet wird, obwohl die IPCC-Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare von 2006 Verfahren für die Schätzung von Treibhausgasen vorsehen;
b)
eine Beschreibung des geografischen Erfassungsbereichs des Treibhausgasinventars.
3. Legt ein Mitgliedstaat im Rahmen des UNFCCC und des Kyoto-Protokolls bzw. im Rahmen der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 Inventare mit unterschiedlichen geografischen Erfassungsbereichen vor, so muss er kurz beschreiben, nach welchen Grundsätzen und Verfahren er bei der Zusammenstellung des Inventars für sein in der Union gelegenes Hoheitsgebiet die für das Unionsgebiet gemeldeten Emissionen und abgebauten Gase von den Emissionen und abgebauten Gasen unterschieden hat, die er für nicht in der Union gelegene Gebiete gemeldet hat.
Artikel 15
Berichterstattung über andere Aspekte bei der Erstellung des Treibhausgasinventarberichts der Union
1. Damit der in Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe p der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannte Treibhausgasinventarbericht der Union erstellt werden kann, übermitteln die Mitgliedstaaten in den entsprechenden XML-Dateien oder Tabellen im gemeinsamen Berichterstattungsformat Angaben zu den Methoden und Emissionsfaktoren, die sie bei den Kategorien angewandt haben, die als Schlüsselkategorien der Union ausgewiesen wurden.
2. Für die Zwecke von Absatz 1 stellt die Kommission bis zum 31. Oktober des Jahres vor der Vorlage des Inventars die Liste der aktuellen Schlüsselkategorien der Union zur Verfügung.
3. Die Mitgliedstaaten erläutern frühere Emissionstrends und jährliche Schwankungen auf Ebene der Gesamtzahlen zu jedem Sektor und nennen dabei die Haupteinflussfaktoren für die Trends. Dabei erklären sie vorrangig die Veränderungen, die im neuesten Inventarjahr gegenüber 1990 festzustellen sind, und wesentliche jährliche Schwankungen in den jüngsten Berichtsjahren, namentlich vom Jahr X-3 auf das Jahr X-2.
Artikel 16
Berichterstattung über wichtige Änderungen der Verfahrensbeschreibungen
Bis zum 15. März jedes Jahres melden die Mitgliedstaaten in dem in Anhang VIII vorgegebenen Tabellenformat die wichtigsten Änderungen der Verfahrensbeschreibungen im nationalen Inventarbericht seit seiner am 15. April des Vorjahres fälligen Übermittlung.
Artikel 17
Berichterstattung über vorläufige Treibhausgasinventare
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln vorläufige Treibhausgasinventare gemäß Artikel 8 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 in der Tabelle „Summary table 2“ des gemeinsamen Berichtsformats wie folgt:
a)
Aufschlüsselung der Quellenkategorien in einem Detail, welche die für die Aufstellung der Schätzungen für das Jahr X-1 verfügbaren Tätigkeitsdaten und Verfahren widerspiegelt;
b)
Ausschluss der vorläufigen insgesamt durch den Bereich LULUCF verursachten Emissionen und abgebauten Gase als CO2-Äquivalent;
c)
Aufnahme von zwei Spalten, um - soweit diese Informationen verfügbar sind - Emissionen nach Quellenkategorien getrennt zu übermitteln, die unter das mit der Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (13) eingeführte EU-Emissionshandelssystem und unter die Entscheidung Nr. 406/2009/EG fallen.
2. Die Mitgliedstaaten übermitteln Erklärungen, einschließlich zu den Haupteinflussfaktoren der in der „Summary table 2“ gemeldeten Emissionstrends im Vergleich zu dem bereits übermittelten Inventar. Diese Erklärungen spiegeln lediglich die für die Aufstellung der Schätzungen für das Jahr X-1 verfügbaren Informationen wider.
Artikel 18
Fristen für die Zusammenarbeit und Koordinierung bei der Erstellung des Treibhausgasinventarberichts der Union
Bei der Erstellung des Treibhausgasinventars und des Inventarberichts der Union arbeiten die Mitgliedstaaten und die Kommission zusammen und koordinieren sie unter Beachtung der Fristen in Anhang IX.
Artikel 19
Berichterstattung über die Bestimmung der zugeteilten Menge
Im Einklang mit der Anlage I des Beschlusses 2/CMP.8 über den Bericht zur Erleichterung der Berechnung übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission drei Monate vor Ablauf der Frist für die Vorlage dieses Berichts beim UNFCCC einen Bericht mit den Informationen, die erforderlich sind, um die Berechnung der gemeinsam zugeteilten Menge und der der Union zugeteilten Menge gemäß Artikel 3 Absätze 7a, 8 und 8a des Kyoto-Protokolls für den zweiten Verpflichtungszeitraum zu erleichtern.
Artikel 20
Berichterstattung über nationale Systeme für Politiken und Maßnahmen sowie Prognosen
Die Mitgliedstaaten berichten über die nationalen Systeme für Politiken und Maßnahmen sowie Prognosen gemäß Artikel 13 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 und übermitteln dabei
a)
Informationen über die relevanten institutionellen, rechtlichen und verfahrenstechnischen Regelungen, einschließlich der Benennung der zuständigen nationalen Stelle oder Stellen, der bzw. denen die Gesamtverantwortung für die Politikbewertung des betreffenden Mitgliedstaats und für die Prognosen der anthropogenen Treibhausgasemissionen übertragen wird;
b)
eine Beschreibung der relevanten institutionellen, rechtlichen und verfahrenstechnischen Regelungen innerhalb eines Mitgliedstaats für die Bewertung von Politiken und die Erstellung von Prognosen für anthropogene Emissionen von Treibhausgasen aus Quellen und den Abbau dieser Gase durch Senken;
c)
eine Beschreibung der relevanten verfahrenstechnischen Regelungen und der Fristen für die Gewährleistung der Aktualität, Transparenz, Genauigkeit, Kohärenz, Vergleichbarkeit und Vollständigkeit der gemeldeten Informationen über Politiken und Maßnahmen sowie über Prognosen;
d)
eine Beschreibung des Gesamtverfahrens für die Erhebung und Verwendung von Daten zusammen mit einer Beurteilung, ob der Bewertung von Politiken und Maßnahmen sowie der Erstellung von Prognosen kohärente Prozesse zugrunde liegen, und der Angabe der einzelnen Sektoren, für die Prognosen erstellt wurden;
e)
eine Beschreibung des Verfahrens zur Auswahl von Annahmen, methodischen Ansätzen und Modellen für die Bewertung von Politiken und für die Erstellung von Prognosen der anthropogenen Treibhausgasemissionen;
f)
eine Beschreibung der Qualitätssicherungs- und Qualitätskontrolltätigkeiten und der für die Prognosen durchgeführten Sensitivitätsanalyse.
Artikel 21
Berichterstattung über die Aktualisierung der Strategien der Mitgliedstaaten für eine kohlenstoffarme Entwicklung
Die Mitgliedstaaten berichten über die Aktualisierung ihrer Strategien für eine kohlenstoffarme Entwicklung gemäß Artikel 13 Absatz 1 Buchstabe b der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 und übermitteln dabei Angaben zu
a)
dem Ziel zusammen mit einer kurzen Beschreibung der vorgenommenen Aktualisierung;
b)
dem Rechtsstatus der Strategie für eine kohlenstoffarme Entwicklung und ihrer Aktualisierungen;
c)
den Änderungen und erwarteten Auswirkungen der Aktualisierung auf die Umsetzung der Strategie für eine kohlenstoffarme Entwicklung;
d)
der zeitlichen Planung und den Fortschritten bei der Umsetzung der Strategie für eine kohlenstoffarme Entwicklung und ihrer Aktualisierung, und, soweit verfügbar, einer Bewertung der voraussichtlich mit der Aktualisierung verbundenen Kosten und Vorteile;
e)
der Art und Weise, wie die Informationen gemäß Artikel 4 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 öffentlich zugänglich gemacht werden.
Artikel 22
Berichterstattung über Politiken und Maßnahmen
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln die in Artikel 13 Absatz 1 Buchstaben c, d und e der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen über Politiken und Maßnahmen in den in Anhang XI der vorliegenden Verordnung vorgegebenen Tabellenformaten unter Verwendung des zur Verfügung gestellten Berichtsformulars gemäß dem von der Kommission eingeführten Vorlageverfahren.
2. Zusätzlich zu den in Absatz 1 genannten Tabellen übermitteln die Mitgliedstaaten als Freitext qualitative Angaben dazu, wie die einzelnen gemäß Absatz 1 gemeldeten Politiken und Maßnahmen miteinander verknüpft sind und welchen Beitrag sie zu den verschiedenen Prognoseszenarios leisten, und bewerten ihren Beitrag zur Verwirklichung einer Strategie für eine kohlenstoffarme Entwicklung.
Artikel 23
Berichterstattung über Prognosen
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln die in Artikel 14 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen über die Prognosen für anthropogene Emissionen von Treibhausgasen aus Quellen und den Abbau dieser Gase durch Senken in den Tabellenformaten in Anhang XII der vorliegenden Verordnung unter Verwendung des zur Verfügung gestellten Berichtsformulars gemäß dem von der Kommission eingeführten Vorlageverfahren.
2. Die Mitgliedstaaten übermitteln als Freitext zusätzliche Informationen zu
a)
den Ergebnissen der Sensitivitätsanalyse für die übermittelten gesamten Treibhausgasemissionen zusammen mit einer kurzen Erläuterung dazu, welche Parameter wie verändert wurden;
b)
den Ergebnissen der Sensitivitätsanalyse, aufgeschlüsselt nach den unter die Entscheidung Nr. 406/2009/EG fallenden Gesamtemissionen, den Gesamtemissionen, die unter das mit der Richtlinie 2003/87/EG geschaffene Emissionshandelssystem der Union fallen, und den LULUCF-Gesamtemissionen, sofern solche Informationen verfügbar sind;
c)
dem Jahr der Inventardaten (Basisjahr) und dem Jahr des Inventarberichts, der als Ausgangspunkt für die Prognosen herangezogen wurde;
d)
den herangezogenen Prognosemethoden, einschließlich einer kurzen Beschreibung der verwendeten Modelle und ihres sektoralen, geografischen und zeitlichen Erfassungsbereichs, Referenzen für weitere Informationen zu den Modellen und Informationen dazu, welche exogenen Annahmen und Parameter verwendet wurden.
3. Um die Einheitlichkeit der aggregierten Prognosen für die Union zu gewährleisten, empfiehlt die Kommission neun Monate vor der Frist für die Vorlage des Berichts über die Prognosen gemäß Artikel 14 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 in Absprache mit den Mitgliedstaaten harmonisierte länderübergreifend festgelegte Schlüsselparameter, darunter die CO2-Preise im Rahmen des Emissionshandelssystems und die internationalen Importpreise für Erdöl und Kohle.
Artikel 24
Berichterstattung über die Verwendung von Versteigerungseinkünften
Die Mitgliedstaaten übermitteln die in Artikel 17 Absatz 1 Buchstaben b und c und in Artikel 17 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen über die Verwendung von Versteigerungseinkünften in dem Tabellenformat in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung.
Artikel 25
Berichterstattung über zur Erfüllung der Entscheidung Nr. 406/2009/EG verwendete Projektgutschriften
Die Mitgliedstaaten übermitteln die in Artikel 17 Absatz 1 Buchstaben a und d der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Informationen über die Verwendung von Projektgutschriften für die Erfüllung der Entscheidung Nr. 406/2009/EG in dem Tabellenformat in Anhang XIV der vorliegenden Verordnung.
Artikel 26
Übermittlung von Kurzinformationen über abgeschlossene Übertragungen
1. Die Mitgliedstaaten übermitteln die Kurzinformationen über abgeschlossene Übertragungen gemäß Artikel 3 Absätze 4 und 5 der Entscheidung Nr. 406/2009/EG in dem Tabellenformat in Anhang XV der vorliegenden Verordnung.
2. Die Kommissionsdienststellen erstellen jährlich einen zusammenfassenden Bericht über die Informationen der Mitgliedstaaten und stellen ihn elektronisch zur Verfügung. Dieser Bericht enthält lediglich aggregierte Daten und legt keine Angaben einzelner Mitgliedstaaten zu den Preisen je Einheit der jährlichen Emissionszuweisung offen.
KAPITEL III
ÜBERPRÜFUNG VON TREIBHAUSGASEMISSIONEN DURCH UNIONSEXPERTEN
Artikel 27
Organisation der Prüfungen
1. Bei der Durchführung der in Artikel 19 Absätze 1 und 2 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten Prüfungen werden die Kommission und die Europäische Umweltagentur von einer Gruppe technischer Experten für Prüfungen unterstützt.
2. Die Europäische Umweltagentur übernimmt für die Prüfungen die Aufgaben des Sekretariats.
3. Die Kommission und die Europäische Umweltagentur wählen eine hinreichende Zahl von Prüfexperten aus, die die geeigneten Inventarbereiche abdecken, um sicherzustellen, dass die betreffenden Treibhausgasinventare innerhalb der verfügbaren Zeitspanne angemessen geprüft werden.
4. Die gemäß Absatz 3 ausgewählten Prüfexperten haben Erfahrung auf dem Gebiet der Zusammenstellung von Treibhausgasinventaren und sind vorzugsweise auf dem Gebiet der Überprüfung von Treibhausgasen tätig.
5. Ein Mitglied der Gruppe technischer Prüfexperten, das zur Erstellung des Treibhausgasinventars eines einzelnen Mitgliedstaats beigetragen hat oder Staatsangehöriger des Mitgliedstaats ist, dessen Inventar geprüft werden soll, nimmt nicht an der Prüfung dieses Inventars teil.
6. Die Kommission und die Europäische Umweltagentur bemühen sich zu gewährleisten, dass die Prüfung der Treibhausgasinventare für alle betroffenen Mitgliedstaaten einheitlich und objektiv vorgenommen wird, um eine hohe Qualität der sich ergebenden technischen Bewertungen sicherzustellen.
7. Die Prüfungen werden als Unterlagenprüfungen oder zentrale Prüfungen durchgeführt.
8. Das Sekretariat kann beschließen,
a)
in ein und demselben Jahr eine Unterlagenprüfung und eine zentrale Prüfung durchzuführen;
b)
auf Empfehlung der Gruppe technischer Prüfexperten und in Absprache mit dem betreffenden Mitgliedstaat zusätzlich zu der Unterlagenprüfung oder der zentralen Prüfung einen Besuch des Landes vorzunehmen.
Artikel 28
Aufgaben des Sekretariats
Die Aufgaben des Sekretariats gemäß Artikel 27 Absatz 2 umfassen Folgendes:
a)
Aufstellung des Arbeitsplans für die Prüfung;
b)
Zusammenstellung und Bereitstellung der Informationen, die die Gruppe technischer Prüfexperten für ihre Arbeit benötigt;
c)
Koordinierung der in dieser Verordnung vorgesehenen Prüfarbeiten, einschließlich der Kommunikation zwischen der Gruppe technischer Prüfexperten und der/den benannten Kontaktperson(en) des geprüften Mitgliedstaats sowie andere praktische Regelungen;
d)
Bestätigung der Fälle, in denen die Treibhausgasinventare eines Mitgliedstaats größere Probleme im Sinne von Artikel 31 aufweisen, in Absprache mit der Kommission;
e)
Zusammenstellung und Redaktion der abschließenden Berichte und der Zwischenberichte über die Prüfung und deren Übermittlung an den betreffenden Mitgliedstaat und die Kommission.
Artikel 29
Erste Stufe der jährlichen Prüfung
Die Kontrollen zur Überprüfung der Transparenz, der Genauigkeit, der Kohärenz, der Vergleichbarkeit und der Vollständigkeit der übermittelten Informationen gemäß Artikel 19 Absatz 3 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 können Folgendes umfassen:
a)
eine Beurteilung, ob alle in der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 verlangten Quellenkategorien für Emissionen und Gase gemeldet wurden;
b)
eine Beurteilung, ob die Zeitreihen der Emissionsdaten kohärent sind;
c)
eine Beurteilung, ob implizierte Emissionsfaktoren in allen Mitgliedstaaten vergleichbar sind, wobei die IPCC-Standardemissionsfaktoren für unterschiedliche nationale Gegebenheiten zu berücksichtigen sind;
d)
eine Beurteilung der Verwendung der Angabe „keine Schätzung“ (not estimated), wenn es Verfahren für die IPCC-Ebene 1 gibt und die Verwendung dieser Angabe gemäß Randnummer 37 der UNFCCC-Berichterstattungsleitlinien für jährliche Treibhausgasinventare in der Anlage I des Beschlusses 24/CP.19 nicht gerechtfertigt ist;
e)
eine Analyse der für die Vorlage des Inventars vorgenommenen Neuberechnungen, insbesondere unter dem Aspekt, ob die Neuberechnungen auf Änderungen der Methoden zurückzuführen sind;
f)
einen Vergleich der im Rahmen des Emissionshandelssystems der Union gemeldeten, geprüften Emissionen mit den gemäß Artikel 7 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 gemeldeten Treibhausgasemissionen, um Bereiche zu ermitteln, in denen die von dem geprüften Mitgliedstaat übermittelten Emissionsdaten und -trends erheblich von denen anderer Mitgliedstaaten abweichen;
g)
einen Vergleich der Ergebnisse des Referenzkonzepts von Eurostat mit denen des Referenzkonzepts der Mitgliedstaaten;
h)
einen Vergleich der Ergebnisse des Sektorenkonzepts von Eurostat mit denen des Sektorenkonzepts der Mitgliedstaaten;
i)
eine Beurteilung, ob die im Rahmen früherer Unions- und UNFCCC-Überprüfungen ausgesprochenen Empfehlungen, die der Mitgliedstaat nicht umgesetzt hat, eine technische Korrektur zur Folge haben könnten;
j)
eine Beurteilung, ob in einer Schlüsselkategorie im Inventar eines Mitgliedstaats Werte möglicherweise zu hoch oder zu niedrig angesetzt wurden.
Artikel 30
Auslöser für die zweite Stufe der jährlichen Prüfung
Bei der jährlichen Prüfung werden die in Artikel 32 vorgesehenen Kontrollen durchgeführt, wenn bei den Kontrollen gemäß Artikel 29 größere Probleme im Sinne von Artikel 31 festgestellt werden, wenn ein Mitgliedstaat dies wünscht, wenn das Inventar so spät vorgelegt wird, dass wegen des Zeitplans in Anhang XVI die Kontrollen der ersten Prüfstufe nicht mehr durchgeführt werden können, oder wenn eine Reaktion auf die Ergebnisse der ersten Prüfstufe ausbleibt.
Artikel 31
Erheblichkeitsschwelle
1. Im Rahmen früherer Unions- und UNFCCC-Überprüfungen ausgesprochene Empfehlungen, die nicht umgesetzt wurden, stellen gemäß Artikel 19 Absatz 4 Buchstabe a der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 ein größeres Problem dar, wenn die Empfehlung oder Frage zu hoch oder zu niedrig angesetzte Werte der Daten des Treibhausgasinventars betrifft, die eine technische Korrektur zur Folge haben können, und wenn der Mitgliedstaat nicht zufriedenstellend erklärt hat, warum er diese Empfehlung nicht umgesetzt hat.
2. Über- bzw. Unterschätzungen der Inventardaten, die für das Jahr des geprüften Inventars weniger als 0,05 % der gesamten Treibhausgasemissionen eines Mitgliedstaats ohne LULUCF ausmachen oder 500 kt CO2-Äquivalent nicht überschreiten, wobei der kleinere der beiden Werte maßgeblich ist, gelten nicht als größeres Problem gemäß Artikel 19 Absatz 4 Buchstabe b der Verordnung (EU) Nr. 525/2013.
Artikel 32
Zweite Stufe der jährlichen Prüfung
1. Die Kontrollen zur Ermittlung von Fällen, in denen gemäß Artikel 19 Absatz 3 Buchstabe b der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 Inventardaten in einer Weise erhoben wurden, die den UNFCCC-Leitdokumenten oder den Unionsvorschriften zuwiderläuft, können Folgendes umfassen:
a)
eingehende Prüfung der Inventarschätzungen einschließlich der Methoden, nach denen der Mitgliedstaat die Inventare vorbereitet hat;
b)
eingehende Analyse der durch den Mitgliedstaat erfolgten Umsetzung der Empfehlungen für die Verbesserung von Inventarschätzungen, die im neuesten jährlichen UNFCCC-Prüfbericht, der dem Mitgliedstaat vor der Vorlage des geprüften Inventars zur Verfügung gestellt wurde, oder im abschließenden Prüfbericht gemäß Artikel 35 Absatz 2 enthalten sind. Wurden Empfehlungen nicht umgesetzt, eingehende Analyse der vom Mitgliedstaat dafür angeführten Gründe;
c)
eingehende Beurteilung der Konsistenz der Zeitreihen der Schätzungen der Treibhausgasemissionen;
d)
eingehende Beurteilung, ob die Neuberechnungen, die ein Mitgliedstaat im aktuellen Inventar gegenüber dem vorherigen vorgenommen hat, transparent mitgeteilt und im Einklang mit den IPCC-Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare von 2006 vorgenommen wurden;
e)
Weiterverfolgung der Ergebnisse der in Artikel 29 genannten Kontrollen und aller zusätzlichen Informationen, die der geprüfte Mitgliedstaat auf Fragen der Gruppe technischer Prüfexperten übermittelt hat, sowie andere relevante Kontrollen.
2. Ein Mitgliedstaat, der wünscht, sich den in Absatz 1 genannten Kontrollen zu unterziehen, teilt dies der Kommission bis zum 31. Oktober des Jahres mit, das dem Jahr vorausgeht, in dem die betreffende Prüfung stattfindet.
Artikel 33
Umfassende Prüfung
1. Die in Artikel 19 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannte umfassende Prüfung umfasst die Kontrollen gemäß den Artikeln 29 und 32 der vorliegenden Verordnung für das gesamte Inventar.
2. Die umfassende Prüfung kann Kontrollen einschließen, mit denen festgestellt werden soll, ob Probleme, die bei der UNFCCC- oder der Unionsprüfung bei einem Mitgliedstaat ermittelt wurden, auch für andere Mitgliedstaaten ein Problem darstellen können.
Artikel 34
Technische Korrekturen
1. Eine technische Korrektur wird dann für im Sinne von Artikel 19 Absatz 3 Buchstabe c der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 notwendig erachtet, wenn eine Über- oder Unterschätzung die Erheblichkeitsschwelle gemäß Artikel 31 der vorliegenden Verordnung überschreitet. In den abschließenden Prüfbericht gemäß Artikel 35 Absatz 2 der vorliegenden Verordnung dürfen nur für notwendig erachtete technische Korrekturen zusammen mit einer fundierten Begründung aufgenommen werden.
2. Übersteigt eine technische Korrektur die Erheblichkeitsschwelle für mindestens ein Jahr des geprüften Inventars, aber nicht für alle Jahre der Zeitreihe, so wird die technische Korrektur für alle übrigen geprüften Jahre berechnet, damit die Konsistenz der Zeitreihe gesichert ist.
Artikel 35
Prüfberichte
1. Bei den jährlichen Prüfungen setzt das Sekretariat den betreffenden Mitgliedstaat bis zum 20. April des Jahres mit einem Zwischenprüfbericht über etwaige größere Probleme gemäß den Artikeln 30 und 31 in Kenntnis. Dieser Bericht befasst sich mit Problemen, die bis spätestens 31. März ermittelt wurden.
2. Das Sekretariat teilt dem Mitgliedstaat das Ende der Prüfung mit einem abschließenden Prüfbericht wie folgt mit:
a)
bis 20. April, wenn kein Zwischenbericht gemäß Absatz 1 übermittelt wurde;
b)
bis 30. Juni am Ende der zweiten Stufe der jährlichen Prüfung;
c)
bis 30. August am Ende der umfassenden Prüfung.
Artikel 36
Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten
1. Die Mitgliedstaaten haben folgende Aufgaben:
a)
Sie nehmen an allen Stufen der Prüfung gemäß dem Zeitplan in Anhang XVI teil;
b)
sie benennen eine nationale Kontaktstelle für die Unionsprüfung;
c)
falls erforderlich, beteiligten sie sich in enger Zusammenarbeit mit dem Sekretariat an der Vorbereitung eines Länderbesuchs und erleichtern diesen;
d)
sie liefern, wenn relevant, Antworten und zusätzliche Informationen sowie Bemerkungen zu den Prüfberichten.
2. Auf Ersuchen der Mitgliedstaaten werden Bemerkungen zu den Prüffeststellungen in den abschließenden Prüfbericht aufgenommen.
3. Die Kommission unterrichtet die Mitgliedstaaten über die Zusammensetzung der Gruppe technischer Prüfexperten.
Artikel 37
Zeitplan für die Prüfungen
Die umfassende und die jährliche Prüfung werden nach den Zeitplänen in Anhang XVI durchgeführt.
KAPITEL IV
BERICHTERSTATTUNG FÜR DIE ZWECKE DES BESCHLUSSES Nr. 529/2013/EU
Artikel 38
Vermeidung der doppelten Berichterstattung
Soweit ein Mitgliedstaat im Einklang mit Artikel 3 Informationen in seinen nationalen Inventarbericht aufnimmt, die auch gemäß dem Beschluss Nr. 529/2013/EU obligatorisch sind, gilt, dass der Mitgliedstaat seinen entsprechenden Berichterstattungspflichten im Rahmen des Beschlusses nachgekommen ist.
Artikel 39
Berichterstattungsvorschriften für Systeme der Acker- und Weidebewirtschaftung
1. Soweit ein Mitgliedstaat nicht nach Maßgabe von Artikel 38 Informationen in seinen nationalen Inventarbericht aufgenommen hat, übermittelt er als Freitext Informationen zu den bereits bestehenden oder in Entwicklung befindlichen Systemen für die Schätzung der Emissionen und des Abbaus von Treibhausgasen infolge von Acker- oder Weidebewirtschaftung gemäß Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 2 Buchstabe a des Beschlusses Nr. 529/2013/EU, die Folgendes umfassen:
a)
eine Beschreibung der institutionellen, rechtlichen und verfahrenstechnischen Regelungen, die im Einklang mit den in der Anlage des Beschlusses 19/CMP.1 enthaltenen Vorschriften für nationale Systeme im Rahmen des Kyoto-Protokolls und im Einklang mit den in der Anlage I des Beschlusses 24/CP.19 enthaltenen Vorschriften für nationale Regelungen der UNFCCC-Berichterstattungsleitlinien für nationale Treibhausgasinventare eingeführt wurden;
b)
eine Beschreibung der Art und Weise, in der die angewandten Systeme mit den methodischen Anforderungen des IPPC-Berichts von 2013 über geänderte Leitlinien mit zusätzlichen Methoden und für die gute Praxis im Rahmen des Kyoto-Protokolls, den IPCC-Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare von 2006 und, soweit anwendbar, der aus dem Jahr 2013 stammenden Ergänzung der IPCC-Leitlinien für nationale Treibhausgasinventare von 2006 in Bezug auf Feuchtgebiete vereinbar sind.
2. Die Mitgliedstaaten legen die in Absatz 1 genannten Informationen der Kommission nach folgendem Zeitplan in einem gesonderten Bericht vor:
a)
den ersten Bericht im Jahr 2016 für das Berichtsjahr 2014, einschließlich aller Entwicklungen ab 1. Januar 2013;
b)
den zweiten Bericht im Jahr 2017 für das Berichtsjahr 2015 und
c)
den dritten Bericht im Jahr 2018 für das Berichtsjahr 2016.
3. In den Mittelpunkt der Informationen in den auf den ersten Bericht folgenden Berichten stellen die Mitgliedstaaten Änderungen und Entwicklungen ihrer Systeme, die sich gegenüber den Angaben im vorangegangenen Bericht ergeben haben.
Artikel 40
Berichterstattungsvorschriften für die jährlichen Schätzungen von Emissionen und des Abbaus von Treibhausgasen infolge von Acker- und Weidebewirtschaftung
1. Mitgliedstaaten, die sich im Rahmen des Kyoto-Protokolls nicht für die Anrechnung von Acker- oder Weidebewirtschaftung entschieden haben, übermitteln die ersten vorläufigen und unverbindlichen jährlichen Schätzungen der Emissionen und des Abbaus von Treibhausgasen infolge von Acker- und Weidebewirtschaftung gemäß Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 2 Buchstabe b des Beschlusses Nr. 529/2013/EU durch Aufnahme der Informationen zum einschlägigen Basisjahr bzw. einschlägigen Basiszeitraum nach Anhang VI des Beschlusses Nr. 529/2013/EU.
2. Der erste Jahresbericht ist im Jahr 2015 für das Berichtsjahr 2013 vorzulegen.
3. Die Mitgliedstaaten, auf die Absatz 1 anwendbar ist, übermitteln ihre endgültigen jährlichen Schätzungen der Emissionen und des Abbaus von Treibhausgasen infolge von Acker- und Weidebewirtschaftung gemäß Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 2 Buchstabe c des Beschlusses Nr. 529/2013/EU für alle Berichtsjahre im Zeitraum vom 1. Januar 2013 bis zum 31. Dezember 2020 unter Angabe der endgültigen Informationen zum einschlägigen Basisjahr bzw. einschlägigen Basiszeitraum nach Anhang VI des Beschlusses Nr. 529/2013/EU.
4. Bei der Übermittlung der in den Absätzen 1 und 2 genannten Informationen beachten die Mitgliedstaaten folgende Vorgaben:
a)
Sie füllen für die jeweilige Tätigkeit im Rahmen des Kyoto-Protokolls im zweiten Verpflichtungszeitraum alle in der Anlage des Beschlusses 6/CMP.9 enthaltenen einschlägigen Tabellen im gemeinsamen Berichtsformat aus, einschließlich der zusammenfassenden Tabellen über die Erfassung der Tätigkeiten (summary tables on activity coverage), der Matrix für Landnutzungsänderung (land transition matrix) und der Informationstabelle für die Verbuchung (information table on accounting) und
b)
sie nehmen, soweit verlangt, gemäß dem Beschluss 2/CMP.8 und der Anlage II dieses Beschlusses im Rahmen des Kyoto-Protokolls erläuternde Informationen zu den herangezogenen Methoden und Daten in den nationalen Inventarbericht auf.
Artikel 41
Besondere Berichterstattungsvorschriften
1. Übermittelt ein Mitgliedstaat für die Zwecke seiner Anrechnungsverpflichtung im Rahmen des Kyoto-Protokolls Informationen gemäß den Bestimmungen über Forstplantagen in den Randnummern 37 bis 39 der Anlage zum Beschluss 2/CMP.7, so legt er abweichend von Artikel 38 dieser Verordnung für die Zwecke seiner Verpflichtungen im Rahmen des Beschlusses Nr. 529/2013/EU für die Tätigkeiten der Waldbewirtschaftung und Entwaldung gesonderte Tabellen im gemeinsamen Berichtsformat vor, die ohne Anwendung der Bestimmungen der Randnummern 37 bis 39 der Anlage zum Beschluss 2/CMP.7 ausgefüllt wurden.
2. Übermittelt ein Mitgliedstaat, der sich im Rahmen des Kyoto-Protokolls nicht für die Anrechnung von Acker- oder Weidebewirtschaftung entschieden hat, für die Zwecke der Anrechnung im Rahmen des Protokolls Informationen zur Trockenlegung und Wiedervernässung von Feuchtgebieten und wendet dieser Mitgliedstaat Artikel 3 Absatz 3 des Beschlusses Nr. 529/2013/EU an, so legt er abweichend von Artikel 38 dieser Verordnung für diese Tätigkeiten im Einklang mit dem genannten Beschluss ausgefüllte, gesonderte Tabellen im gemeinsamen Berichtsformat vor.
Artikel 42
Einreichung von Informationen
1. Die den Berichterstattungsvorschriften der Artikel 39, 40 und 41 entsprechenden Informationen werden der Kommission als gesonderte Anlage zu dem nationalen Inventarbericht gemäß Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermittelt.
2. Soweit Artikel 38 nicht anwendbar ist, erstatten die Mitgliedstaaten für die Zwecke ihrer Berichterstattungspflichten gemäß Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 1 und Artikel 3 Absatz 3 des Beschlusses Nr. 529/2013/EU Bericht in Einklang mit Artikel 3 dieser Verordnung und nehmen die entsprechenden Informationen in die Anlage zu dem in Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 genannten nationalen Inventarbericht auf.
Artikel 43
Berichterstattung am Ende eines Anrechnungszeitraums
Für die Zwecke von Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 525/2013 übermitteln die Mitgliedstaaten Informationen gemäß Artikel 3 der vorliegenden Verordnung und im Einklang mit den Bestimmungen dieses Kapitels.
KAPITEL V
ÜBERGANGS- UND SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 44
Aufhebung und Übergangsbestimmungen
Die Entscheidung 2005/166/EG wird aufgehoben. Die Wirkung der Artikel 18, 19 und 24 wird aufrechterhalten.
Artikel 45
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 30. Juni 2014