NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 294/2013
ze dne 14. března 2013,
kterým se mění a opravuje nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména na čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 první pododstavec písm. b) a c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 18 odst. 3, čl. 19 odst. 4 první pododstavec písm. a), b) a c), čl. 19 odst. 4 druhý pododstavec, čl. 21 odst. 6 písm. c), čl. 32 odst. 3 písm. a), čl. 40 první pododstavec písm. d), čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 7. února 2011 o schopnosti tukových procesů zmírnit možná rizika spojená s TSE v kategorii 1 vedlejších produktů živočišného původu (3) dospěl k závěru, že rizika týkající se šíření přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) se po zpracování materiálu kategorie 1 štěpením hydrolytického tuku a hydrogenací výrazně snižují. Stále však panuje určitá nejistota ohledně snížení infekčnosti TSE v tukových produktech získaných z materiálu kategorie 1. Z tohoto důvodu nelze s jistotou předpokládat, že uvedené produkty jsou prosté infekčnosti, a proto by mohly představovat riziko, kdyby se dostaly do potravinového a krmivového řetězce. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a přílohy XIV a XV uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
V čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou stanoveny odchylky pro používání materiálů kategorie 2 a kategorie 3 pro krmení určitých zvířat, která nevstupují do potravinového řetězce, včetně zvířat chovaných v cirkusech. Jelikož určitá zvířata chovaná v cirkusech patří ke druhům běžně používaným k produkci potravin, je nutné, aby krmení zvířat chovaných v cirkusech uvedenými materiály podléhalo podmínkám stanoveným v článku 13 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
V čl. 19 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009 je stanovena odchylka pro odstraňování včel a včelařských vedlejších produktů spálením nebo zahrabáním v místě za podmínek, které zabraňují přenosu rizik pro zdraví lidí a zvířat. V čl. 15 písm. c) nařízení (EU) č. 142/2011 se odkazuje na zvláštní pravidla pro sběr a odstraňování včel a vedlejších produktů včelařství. Úvodní věta uvedeného článku by proto měla být odpovídajícím způsobem opravena s odkazem na zvláštní pravidla pro sběr a odstraňování včel a včelařských vedlejších produktů.
(6)
V čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 se stanoví přechodné období do 31. prosince 2012 pro odstraňování malých množství materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009. Uvedené přechodné období by mělo být prodlouženo o další dva roky, během nichž by měly být shromážděny další údaje o sběru, přepravě a odstraňování dotčeného materiálu kategorie 3.
(7)
K výrobě zpracovaného krmiva pro zvířata v zájmovém chovu mohou být jako složka použity zpracované živočišné bílkoviny získané z vedlejších produktů živočišného původu, jiné než materiály kategorie 3 uvedené v čl. 10 písm. n), o) a p) nařízení (ES) č. 1069/2009. Zpracované živočišné bílkoviny by neměly být prohlášeny za krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, pokud nebyly smíchány ve vhodném poměru s jinými krmnými látkami, které dotčené druhy zvířat v zájmovém chovu běžně konzumují. Výrobce zpracovaných živočišných bílkovin však může odeslat produkt do uznaných chovných stanic nebo chovatelům loveckých psů a ke krmení psů a koček v útulcích a k produkci krmných směsí pro psy a kočky. V takovém případě musí být produkt prohlášen a označen jako zpracované živočišné bílkoviny. V případě vývozu zpracovaných živočišných bílkovin se kromě právních předpisů týkajících se vedlejších produktů živočišného původu použijí rovněž ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 (4). V souladu s přílohou IV částí III bodem E2 výše uvedeného nařízení musí být vývoz zpracovaných živočišných bílkovin předmětem písemné dohody mezi členskými státy původu zpracovaných živočišných bílkovin a třetí zemí určení. Tato povinnost neplatí v případě vývozu krmiv pro zvířata v zájmovém chovu. Vzhledem k pozorovanému riziku nesprávného používání pravidel při vývozu zpracovaných živočišných bílkovin je zapotřebí přesnější definice krmiv pro zvířata v zájmovém chovu.
(8)
Přeměna vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn je povolena podle nařízení (ES) č. 1069/2009. Výroba bioplynu vede ke vzniku pevných nebo tekutých frakcí. Je nutné upřesnit, že požadavky na odstraňování uvedených zbytků se použijí na frakce obojího druhu.
(9)
EFSA ve svém stanovisku ze dne 30. listopadu 2010 o abiotických rizicích glycerinu jakožto druhotného produktu výroby bioplynu z vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 a rostlinných olejů pro zdraví lidí a zvířat (5) uznal, že glycerin, který byl zpracován metodou č. 1 uvedenou v příloze IV kapitole III nařízení (EU) č. 142/2011 pro výrobu bioplynu, je bezpečným materiálem, pokud jde o riziko TSE. Glycerin jakožto druhotný produkt výroby bioplynu může být přeměněn na bioplyn a zbytky rozkladu po výrobě bioplynu a může být aplikován na půdu, aniž by hrozilo riziko pro zdraví lidí a zvířat na území členského státu produkce, pokud o tom rozhodne příslušný orgán.
(10)
Vedlejší produkty živočišného původu uvedené v čl. 13 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být aplikovány na půdu bez zpracování, pokud se příslušný orgán nedomnívá, že představují riziko šíření jakéhokoli závažného přenosného onemocnění. Tytéž produkty mohou být bez předchozího zpracování kompostovány nebo přeměněny na bioplyn.
(11)
Standardní znění pro popis vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů při obchodování mezi členskými státy stanovené v příloze VIII nařízení (EU) č. 142/2011 musí být viditelně a čitelně uvedeno na obalu, nádobě nebo vozidle během přepravy a skladování. Seznam standardních znění by měl být rozšířen, aby byl zohledněn obchod se zpracovaným hnojem.
(12)
Článek 48 nařízení (ES) č. 1069/2009 vyžaduje, aby provozovatelé uvědomili příslušný orgán členského státu určení o svém záměru odeslat zásilky materiálů kategorie 1 nebo 2. Členské státy mohou uzavřít dvoustranné dohody o poskytování služeb svých zařízení pro účely spalování zvířat v zájmovém chovu z jiných členských států, se kterými mají společné hranice. V těchto případech představuje požadavek stanovený v čl. 48 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 1069/2009 zbytečnou dodatečnou administrativní zátěž.
(13)
Příloha X kapitola II nařízení (EU) č. 142/2011 stanoví zvláštní požadavky na získané produkty, které jsou určeny k výrobě krmných surovin. Znění odchylky pro uvádění mléka zpracovaného v souladu s vnitrostátními normami na trh by mělo být změněno, aby odkazovalo rovněž na mléčné výrobky a na produkty získané z mléka, a aby tak byl zajištěn soulad části II oddílu 4 uvedené kapitoly s ustanoveními článku 10 nařízení (ES) č. 1069/2009, zejména s písmenem f) uvedeného článku s povolením zpracování určitých zmetkových potravin na materiál ke krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových zvířat.
(14)
Pokud se zmetkové potraviny obsahující složky živočišného původu používají jako zdroj materiálu k výrobě krmiv pro hospodářská zvířata, použijí se zvláštní požadavky za účelem prevence rizika přenosu onemocnění na zvířata. Pokud však tyto zmetkové potraviny neobsahují maso, ryby nebo výrobky z nich, jejich použití k výrobě krmiv určených pro hospodářská zvířata by mělo být povoleno, pokud nepředstavují žádné riziko přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata.
(15)
Článek 32 nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví podmínky pro uvádění organických hnojiv a půdních přípravků na trh a pro jejich používání. Uvedené produkty mohou být vyrobeny z materiálů kategorie 2 a 3 v souladu s požadavky stanovenými v příloze XI nařízení (EU) č. 142/2011. V případě zpracovaných živočišných bílkovin z materiálu kategorie 3 musí být dodrženy zvláštní požadavky na výrobu stanovené v příloze X kapitole II nařízení (EU) č. 142/2011, včetně zpracovaných živočišných bílkovin, které jsou určeny výhradně k použití v krmivu pro zvířata v zájmovém chovu. Pro účely přehlednosti je nutné změnit přílohu XI nařízení (EU) č. 142/2011 a zavést do ní odkazy na veškeré normy zpracování pro zpracované živočišné bílkoviny.
(16)
S cílem podpořit vědu a výzkum biologické rozmanitosti by měla být udělena výjimka pro depozitáře, vědecké organizace a muzea, pokud jde o sběr, přepravu a používání zvířat nebo částí zvířat konzervovaných v různých prostředcích, zcela zasazených do mikrodestiček nebo jako zpracovaných genetických vzorků. Požadavky na lovecké trofeje a jiné preparáty stanovené v příloze XIII kapitole VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(17)
V příloze XIV kapitole II oddíle 1 tabulce 2 nařízení (EU) č. 142/2011 jsou stanoveny požadavky na dovoz vedlejších produktů živočišného původu do Unie. Znění určitých částí tabulky 2 by mělo být upraveno, aby poskytovalo jasnější informace. V případě určitého zboží, které může sestávat z vedlejších produktů živočišného původu z různých zvířat, by měl být odpovídajícím způsobem změněn seznam třetích zemí schválených pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu z dotčených druhů v tabulce 2. Tyto změny by se měly odrazit v příslušných osvědčeních stanovených v příloze XV uvedeného nařízení.
(18)
Krmivo pro zvířata v zájmovém chovu lze vyrábět z jakéhokoli materiálu kategorie 3 jiného než materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. n), o) a p) nařízení (ES) č. 1069/2009. Tatáž pravidla, která se použijí na uvádění krmiva pro zvířata v zájmovém chovu na trh v rámci EU, musí být použitelná i na dovoz ze třetích zemí. Osvědčení v příloze XV kapitole 3 (B) nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být rozšířeno s odkazem na čl. 10 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009.
(19)
Měly by být objasněny určité požadavky na dovoz krve a krevních výrobků, zejména požadavky týkající se původu krve. Krev musí pocházet z bezpečných zdrojů, kterými mohou být jatka schválená v souladu s právními předpisy EU a jatka schválená v souladu s vnitrostátními právními předpisy třetí země, nebo ze živých zvířat chovaných za těmito účely. Krev z takových bezpečných zdrojů může být také smíchána. Je nezbytné odpovídajícím způsobem změnit znění příslušných osvědčení. Příloha XIV a veterinární osvědčení stanovená v příloze XV kapitolách 4 (A), 4 (C) a 4 (D) nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být změněny.
(20)
Příloha XVI nařízení (EU) č. 142/2011 stanoví pravidla pro úřední kontroly týkající se krmení mrchožravých ptáků materiálem kategorie 1. V souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 1069/2009 může příslušný orgán povolit krmení ohrožených nebo chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti materiálem kategorie 1. Stávající pravidla pro úřední kontroly týkající se krmení mrchožravých ptáků by proto měla být rozšířena na všechna zvířata, pro něž může být povoleno krmení materiálem kategorie 1 podle přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011.
(21)
Nařízení (EU) č. 142/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(22)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz zboží, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost / datem použití tohoto nařízení.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno i) nahrazuje tímto:
„i)
benzin a paliva, která splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV;
j)
tukové produkty, které byly získány z tavených/škvařených tuků a splňují požadavky stanovené v kapitole XI přílohy XIII.“
2)
Článek 13 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
larev a červů pro rybí návnady;
f)
zvířat chovaných v cirkusech.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
larev a červů pro rybí návnady;
f)
zvířat chovaných v cirkusech.“
3)
V článku 15 se úvodní věta nahrazuje tímto:
„Pokud příslušný orgán povolí neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu na základě odchylky stanovené v čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, provede se neškodné odstranění podle zvláštních pravidel stanovených v kapitole III přílohy VI:“.
4)
V čl. 36 odst. 3 se datum „31. prosince 2012“ nahrazuje datem „31. prosince 2014“.
5)
Přílohy I, IV, V, VI, VIII, X, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu se zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 26. prosince 2013 budou zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené veterinárním osvědčením, které bylo vyplněno a podepsáno podle vzoru stanoveného v příloze XV kapitolách 3 (B), 3 (D), 4 (A), 4 (C), 4 (D), 6 (A), 8, 10 (B), 11, 14 (A) a 15 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímány pro dovoz do Unie, pokud byla tato osvědčení vyplněna a podepsána před 26. říjnem 2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 15. března 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. března 2013.
VERORDNUNG (EU) Nr. 294/2013 DER KOMMISSION
vom 14. März 2013
zur Änderung und Berichtigung der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates mit Hygienevorschriften für nicht für den menschlichen Verzehr bestimmte tierische Nebenprodukte sowie zur Durchführung der Richtlinie 97/78/EG des Rates hinsichtlich bestimmter gemäß der genannten Richtlinie von Veterinärkontrollen an der Grenze befreiter Proben und Waren
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. Oktober 2009 mit Hygienevorschriften für nicht für den menschlichen Verzehr bestimmte tierische Nebenprodukte und zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002 (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 2, Artikel 15 Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstaben b und c, Artikel 15 Absatz 1 Unterabsatz 2, Artikel 18 Absatz 3, Artikel 19 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstaben a, b und c, Artikel 19 Absatz 4 Unterabsatz 2, Artikel 21 Absatz 6 Buchstabe c, Artikel 32 Absatz 3 Buchstabe a, Artikel 40 Unterabsatz 1 Buchstabe d und Artikel 41 Absatz 3 Unterabsätze 1 und 3, Artikel 42 Absatz 2 und Artikel 45 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 enthält Hygiene- und Veterinärvorschriften für tierische Nebenprodukte und ihre Folgeprodukte, mit denen von diesen Produkten ausgehende Risiken für die Gesundheit von Mensch und Tier vermieden bzw. minimiert werden sollen. Auch ist dort für bestimmte Folgeprodukte die Festlegung eines Endpunkts in der Produktionskette vorgesehen, ab dem diese Produkte nicht mehr den Anforderungen der genannten Verordnung entsprechen müssen.
(2)
Mit der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 der Kommission vom 25. Februar 2011 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates mit Hygienevorschriften für nicht für den menschlichen Verzehr bestimmte tierische Nebenprodukte sowie zur Durchführung der Richtlinie 97/78/EG des Rates hinsichtlich bestimmter gemäß der genannten Richtlinie von Veterinärkontrollen an der Grenze befreiter Proben und Waren (2) wurden Durchführungsvorschriften für die Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 eingeführt, darunter Regeln über die Bestimmung von Endpunkten für bestimmte Folgeprodukte.
(3)
In ihrer Stellungnahme vom 7. Februar 2011 über die Fähigkeit oleochemischer Prozesse, TSE-bezogene Risiken in tierischen Nebenprodukten der Kategorie 1 zu minimieren (3), kam die Europäische Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) zu dem Schluss, dass sich das Risiko einer Verbreitung der transmissiblen spongiformen Enzephalopathie (TSE) nach einer Behandlung von Material der Kategorie 1 mit hydrolytischer Fettspaltung und Hydrierung erheblich verringert. Allerdings besteht Unsicherheit in Bezug auf die Verringerung der TSE-Infektiosität in oleochemischen Produkten, die aus Material der Kategorie 1 hergestellt wurden. Aus diesem Grund kann nicht mit Sicherheit angenommen werden, dass diese Produkte frei von Infektiosität sind; daher können sie ein Risiko darstellen, wenn sie in die Lebens- oder Futtermittelkette gelangen. Artikel 3 der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 und ihre Anhänge XIV und XV sollten daher entsprechend geändert werden.
(4)
In Artikel 18 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 sind Ausnahmeregelungen für die Verwendung von Material der Kategorien 2 und 3 für die Fütterung bestimmter Tiere vorgesehen, die nicht in die Lebensmittelkette gelangen, einschließlich Zirkustieren. Da bestimmte Zirkustiere zu Arten gehören, die normalerweise für die Lebensmittelproduktion verwendet werden, sollte die Verfütterung dieses Materials an Zirkustiere den Bestimmungen des Artikels 13 der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 unterworfen werden.
(5)
In Artikel 19 Absatz 1 Buchstabe f der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 ist eine Ausnahmeregelung für die Beseitigung von Bienen und Imkerei-Nebenprodukten durch Verbrennung oder Vergraben an Ort und Stelle unter Bedingungen vorgesehen, mit deren Hilfe die Übertragung von Gefahren für die Gesundheit von Mensch und Tier verhindert wird. In Artikel 15 Buchstabe c der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 wird auf Sondervorschriften für die Sammlung und Beseitigung von Bienen und Imkerei-Nebenprodukten verwiesen. Der einleitende Satz des genannten Artikels sollte daher dahingehend korrigiert werden, dass auch auf Sondervorschriften für die Sammlung und Beseitigung von Bienen und Imkerei-Nebenprodukten Bezug genommen wird.
(6)
Artikel 36 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 sieht für die Beseitigung geringer Mengen von Material der Kategorie 3 gemäß Artikel 10 Buchstabe f der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 eine Übergangsfrist bis zum 31. Dezember 2012 vor. Diese Übergangsfrist sollte um zwei Jahre verlängert werden, in denen weitere Daten über Sammlung, Transport und Beseitigung des betreffenden Materials der Kategorie 3 erhoben werden sollten.
(7)
Verarbeitetes tierisches Protein aus tierischen Nebenprodukten, mit Ausnahme von Material der Kategorie 3 gemäß Artikel 10 Buchstaben n, o und p der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 darf als Zutat für die Herstellung verarbeiteten Heimtierfutters verwendet werden. Verarbeitetes tierisches Protein sollte nur als Heimtierfutter deklariert werden, wenn es in einem angemessenen Verhältnis mit anderen Futtermittelstoffen gemischt wird, die normalerweise zur Nahrung für Heimtiere der betreffenden Art gehören. Hersteller verarbeiteten tierischen Proteins dürfen dieses Produkt jedoch an Betreiber anerkannter Hundezwinger oder Hundemeuten sowie für die Ernährung von Hunden und Katzen in Tierheimen zum Zweck der Produktion von Mischfutter für Hunde und Katzen vertreiben. In diesem Fall ist das Produkt als verarbeitetes tierisches Protein zu deklarieren und zu kennzeichnen. Für die Ausfuhr verarbeiteten tierischen Proteins gelten neben den Rechtsvorschriften für tierische Nebenprodukte auch die Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 999/2001 des Europäischen Parlaments und des Rates (4). Gemäß Anhang IV Teil III Abschnitt E Nummer 2 der genannten Verordnung unterliegt die Ausfuhr verarbeiteten tierischen Proteins einer schriftlichen Vereinbarung zwischen dem Ursprungsmitgliedstaat des verarbeiteten tierischen Proteins und dem Bestimmungsdrittland. Für die Ausfuhr von Heimtierfutter besteht eine solche Verpflichtung nicht. Angesichts des festgestellten Risikos einer unangemessenen Anwendung dieser Bestimmungen auf die Ausfuhr verarbeiteten tierischen Proteins ist eine präzisere Definition von Heimtierfutter erforderlich.
(8)
Die Umwandlung tierischer Nebenprodukte und Folgeprodukte in Biogas ist gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 zulässig. Die Produktion von Biogas führt zur Erzeugung fester oder flüssiger Fraktionen. Es sollte klargestellt werden, dass die Anforderungen bezüglich der Beseitigung dieser Rückstände für beide Fraktionen gelten.
(9)
In ihrer Stellungnahme vom 30. November 2010 zu den abiotischen Risiken von Glycerin als Beiprodukt der Biodieselproduktion aus tierischen Nebenprodukten der Kategorie 1 und Pflanzenölen für die Gesundheit von Mensch und Tier (5) erkennt die EFSA an, dass Glycerin, das nach der Methode 1 gemäß Anhang IV Kapitel III der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 für die Produktion von Biodiesel behandelt wurde, ein in Bezug auf das TSE-Risiko sicheres Material ist. Glycerin als Beiprodukt aus der Biodieselproduktion kann nach der Biogasproduktion in Biogas und Fermentationsrückstände umgewandelt und auf dem Hoheitsgebiet des Produktionsmitgliedstaats ohne Risiko für die Gesundheit von Mensch und Tier auf landwirtschaftlichen Flächen ausgebracht werden, vorbehaltlich der Entscheidung der zuständigen Behörde.
(10)
Tierische Nebenprodukte gemäß Artikel 13 Buchstabe f der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 dürfen ohne Verarbeitung auf landwirtschaftlichen Flächen ausgebracht werden, sofern die zuständige Behörde der Ansicht ist, dass sie kein Risiko für die Ausbreitung einer ernsten übertragbaren Krankheit darstellen. Diese Produkte dürfen ebenfalls ohne vorherige Verarbeitung kompostiert oder in Biogas umgewandelt werden.
(11)
Der Standardwortlaut für die Beschreibung tierischer Nebenprodukte und von Folgeprodukten im Handel zwischen den Mitgliedstaaten gemäß Anhang VIII der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 muss während Transport und Lagerung auf der Verpackung, dem Behälter oder dem Fahrzeug deutlich sichtbar und gut lesbar angebracht sein. Die Liste der Standardformulierungen sollte zur Berücksichtigung des Handels mit verarbeiteter Gülle erweitert werden.
(12)
Artikel 48 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 verpflichtet Unternehmer, die zuständige Behörde des Bestimmungsmitgliedstaats zu informieren, wenn sie beabsichtigen, Sendungen mit Material der Kategorien 1 oder 2 zu versenden. Mitgliedstaaten dürfen bilaterale Vereinbarungen darüber schließen, ihre Einrichtungen für die Verbrennung von Heimtieren aus anderen Mitgliedstaaten, mit denen sie eine gemeinsame Grenze haben, bereitzustellen. In solchen Fällen stellen die Anforderungen des Artikels 48 Absätze 1 bis 3 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 eine unnötige administrative Belastung dar.
(13)
Anhang X Kapitel II der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 enthält spezielle Anforderungen an Folgeprodukte, die für die Produktion von Futtermitteln bestimmt sind. Der Wortlaut der Ausnahmeregelung für das Inverkehrbringen von nach nationalen Normen verarbeiteter Milch sollte so angepasst werden, dass er sich auch auf Erzeugnisse auf Milchbasis und aus Milch gewonnene Erzeugnisse bezieht, so dass Abschnitt 4 Teil II des genannten Kapitels an die Bestimmungen in Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 und insbesondere an den Buchstaben f in Bezug auf die Genehmigung der Umwandlung gewisser nicht mehr zum menschlichen Verzehr bestimmter Lebensmittel in Material zur Verfütterung an Nutztiere außer Pelztieren, angeglichen wird.
(14)
Wenn ehemalige Lebensmittel, die Bestandteile tierischen Ursprungs enthalten, als Ausgangsmaterial für die Herstellung von Futtermitteln für Nutztiere verwendet werden, gelten besondere Anforderungen zur Verhütung des Risikos der Übertragung von Krankheiten auf Tiere. Sofern die ehemaligen Lebensmittel jedoch weder Fleisch, noch Fisch noch daraus gewonnene Produkte enthalten, sollte ihre Verwendung für die Produktion von Futtermitteln für Nutztiere erlaubt sein, soweit sie kein Risiko der Übertragung von auf Mensch oder Tier übertragbaren Krankheiten darstellen.
(15)
Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 enthält Bedingungen für das Inverkehrbringen und die Verwendung organischer Düngemittel und Bodenverbesserungsmittel. Diese Produkte dürfen unter Beachtung der Anforderungen in Anhang XI der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 aus Material der Kategorien 2 und 3 hergestellt werden. Im Fall verarbeiteten tierischen Proteins aus Material der Kategorie 3 sind die in Anhang X Kapitel II der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 festgelegten spezifischen Produktionsanforderungen einzuhalten, auch in Bezug auf verarbeitetes tierisches Protein, das ausschließlich für die Verwendung in Heimtierfutter bestimmt ist. Der größeren Klarheit wegen sollte Anhang XI der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 geändert werden, indem Verweise auf Verarbeitungsnormen für verarbeitetes tierisches Protein aufgenommen werden.
(16)
Zwecks Förderung wissenschaftlicher Forschung und insbesondere der Forschung zur biologischen Vielfalt sollte für Referenzarchive, wissenschaftliche Organisationen und Museen in Bezug auf Sammlung, Transport und Verwendung von in Medien konservierten, in Mikroskopträgern komplett eingeschlossenen oder als verarbeitete genetische Proben verwendeten Tieren oder Teilen von Tieren eine Ausnahmeregelung gelten. Die Anforderungen an Jagdtrophäen und andere Tierpräparate in Anhang XIII Kapitel VI der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 sollten entsprechend geändert werden.
(17)
Tabelle 2 in Anhang XIV Kapitel II Abschnitt 1 der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 enthält Anforderungen für die Einfuhr tierischer Nebenprodukte in die Union. Der Wortlaut bestimmter Teile der Tabelle 2 sollte klarer formuliert werden. In Bezug auf bestimmte Waren, die aus tierischen Nebenprodukten verschiedener Tiere bestehen können, sollte die Liste der Drittländer, aus denen tierische Nebenprodukte der einschlägigen Tierarten eingeführt werden dürfen, in Tabelle 2 entsprechend geändert werden. Die Änderungen sollten sich auch in den entsprechenden Bescheinigungen in Anhang XV der genannten Verordnung niederschlagen.
(18)
Heimtierfutter darf aus Material der Kategorie 3 ausgenommen Material der Kategorie 3 gemäß Artikel 10 Buchstaben n, o und p der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 hergestellt werden. Die Bestimmungen, die für das Inverkehrbringen von Heimtierfutter innerhalb der EU gelten, sollten auch für die Einfuhr aus Drittländern gelten. In die Bescheinigung in Anhang XV Kapitel 3(B) der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 sollte ein Verweis auf Artikel 10 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 aufgenommen werden.
(19)
Bestimmte Anforderungen für die Einfuhr von Blut und Blutprodukten sollten klarer gefasst werden, insbesondere diejenigen, die sich auf den Ursprungs des Bluts beziehen. Blut muss aus sicheren Quellen stammen; dies können ein gemäß EU-Recht oder ein gemäß dem nationalen Recht eines Drittlands zugelassener Schlachthof oder für diesen Zweck gehaltene lebende Tiere sein. Blut aus solchen sicheren Quellen darf auch gemischt werden. Es ist notwendig, den Wortlaut der einschlägigen Bescheinigungen entsprechend zu ändern. Daher sollten Anhang XIV und die Musterveterinärbescheinigungen in Anhang XV Kapitel 4(A), 4(C) und 4(D) der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 entsprechend geändert werden.
(20)
Anhang XVI der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 enthält Bestimmungen für amtliche Kontrollen bezüglich der Fütterung aasfressender Vögel mit Material der Kategorie 1. Gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 kann die zuständige Behörde die Verfütterung von Material der Kategorie 1 an gefährdete oder geschützte Arten aasfressender Vögel und andere Arten, die in ihrem natürlichen Lebensraum leben, zulassen. Die bestehenden Bestimmungen für amtliche Kontrollen bezüglich der Fütterung aasfressender Vögel sollten daher auf alle Tierarten ausgeweitet werden, für die die Fütterung mit Material der Kategorie 1 gemäß Anhang VI der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 zugelassen werden kann.
(21)
Die Verordnung (EU) Nr. 142/2011 sollte daher entsprechend geändert werden.
(22)
Um Handelsstörungen zu vermeiden, sollte eine Übergangsfrist festgelegt werden, während der die Einfuhr von Waren, für die die Bestimmungen der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 in der durch die vorliegende Verordnung geänderten Fassung gelten, von den Mitgliedstaaten gemäß den Bestimmungen, die vor dem Inkrafttreten/Geltungsdatum der vorliegenden Verordnung in Kraft waren, akzeptiert werden sollte.
(23)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit, und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EU) Nr. 142/2011 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 3 Buchstabe i wird durch Folgendes ersetzt:
„i)
Kraft- und Brennstoffe, die den in Anhang IV Kapitel IV Abschnitt 3 Nummer 2 Buchstabe c genannten spezifischen Anforderungen an Produkte aus dem Mehrstufen-Katalyseverfahren zur Herstellung erneuerbarer Kraftstoffe entsprechen;
j)
oleochemische Produkte aus ausgeschmolzenen Fetten, die die Anforderungen in Anhang XIII Kapitel XI erfüllen.“
2.
Artikel 13 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 1 Buchstabe e wird durch Folgendes ersetzt:
„e)
Maden und Würmer, die als Fischköder verwendet werden;
f)
Zirkustiere.“;
b)
Absatz 2 Buchstabe e wird durch Folgendes ersetzt:
„e)
Maden und Würmer, die als Fischköder verwendet werden;
f)
Zirkustiere.“
3.
In Artikel 15 erhält der einleitende Satz folgende Fassung:
„Gestatten die zuständigen Behörden die Beseitigung tierischer Nebenprodukte gemäß der in Artikel 19 Absatz 1 Buchstaben a, b, c, e und f der Verordnung (EG) Nr. 1069/2009 vorgesehenen Ausnahmeregelung, sind bei der Beseitigung folgende in Anhang VI Kapitel III festgelegten Sondervorschriften zu beachten:“.
4.
In Artikel 36 Absatz 3 wird das Datum „31. Dezember 2012“ durch das Datum „31. Dezember 2014“ ersetzt.
5.
Die Anhänge I, IV, V, VI, VIII, X und XI sowie XIII bis XVI werden gemäß dem Anhang dieser Verordnung geändert.
Artikel 2
Während einer Übergangsfrist bis zum 26. Dezember 2013 werden Sendungen mit tierischen Nebenprodukten und Folgeprodukten, denen eine ausgefüllte und unterschriebene Veterinärbescheinigung nach einem der Muster in Anhang XV Kapitel 3(B), 3(D), 4(A), 4(C), 4(D), 6(A), 8, 10(B), 11, 14(A) und 15 der Verordnung (EU) Nr. 142/2011 in der Fassung vor dem Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung beiliegt, weiter zur Einfuhr in die EU akzeptiert, sofern die entsprechende Bescheinigung vor dem 26. Oktober 2013 ausgefüllt und unterzeichnet wurde.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 15. März 2013.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 14. März 2013