РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 113/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 471/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно статистиката на Общността за външната търговия с трети страни по отношение на обхвата на търговията, определянето на данните, съставянето на статистиката за търговията по характеристики на стопанската дейност и по валута на фактуриране, както и специфични стоки или движения
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 471/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно статистиката на Общността за външната търговия с трети страни и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1172/95 на Съвета (1), и по-специално член 3, параграфи 2, 3 и 4, член 4, параграф 5, член 5, параграфи 2 и 4, член 6, параграфи 2 и 3 и член 8, параграфи 1 и 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 471/2009 се създава обща рамка за систематичното изготвяне на европейската статистика, свързана с търговията със стоки с трети страни.
(2)
Необходимо е да се съгласува обхватът на статистиката за външната търговия със специфичните митнически режими, за да се избегне двойното отчитане на търговските потоци и да се определят стоките или движенията, за които по методологични причини не важи условието да бъдат включени в статистиката за външната търговия.
(3)
За целите на хармонизирано съставяне на статистиката за външната търговия следва да се определят данните от записите за вноса и износа, включително и кодовете, които трябва да се използват.
(4)
Разпоредбите, приложими за специфичните стоки или движения, следва да се установят по методологични причини.
(5)
С цел да се гарантира хармонизирано съставяне на статистиката за търговията по характеристики на стопанската дейност и по агрегирани статистически данни за търговията с разбивка по валута на фактуриране следва да се определи методологията за изготвяне на тези статистически данни.
(6)
С цел да се гарантират сравнима и точна информация следва да се предвидят разпоредби, свързани с предаването на данни от държавите-членки на Комисията (Евростат) и с актуализирането на статистическите данни.
(7)
Кодовете на вида на сделката следва да се изменят, за да могат да се идентифицират стоките за обработка по договор, които се връщат в първоначалната държава на износ.
(8)
Следва да се приемат мерки, които гарантират предоставянето на статистически данни, когато допълнителното опростяване на митническите формалности и контрол би довело до липса на митнически данни, и по-специално опростяването съгласно член 116 от Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (2).
(9)
Следователно Регламент (ЕО) № 1917/2000 на Комисията от 7 септември 2000 г. за постановяване на някои разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) № 1172/95 на Съвета относно статистиката за външната търговия (3) следва да бъде отменен.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по статистика за търговията със страни, които не са членки на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Стоки и движения, изключени от статистиката за външната търговия
Стоките и движенията, изброени в приложение I, се изключват от статистиката за външната търговия.
ГЛАВА 2
ОПРЕДЕЛЯНЕ И УТОЧНЯВАНЕ НА ДАННИТЕ
Член 2
Кодове на търговските потоци
Използват се следните кодове за данните, получени от митническите записи за търговския поток:
1
-
при запис на внос;
2
-
при запис на износ.
Член 3
Референтен период
1. Референтният период показва календарната година и месеца, през които е извършен вносът или износът на стоките.
Когато източникът на информация за записите за внос и износ е митническата декларация, референтният период показва календарната година и месеца, когато декларацията е приета от митническите власти.
2. Данните за референтния период включват шестзначен числов код, където първите четири знака показват годината, а последните два - месеца.
Член 4
Статистическа стойност
1. Статистическата стойност се базира на стойността на стоките към момента и на мястото, където стоките пресичат границата на държавата-членка на местоназначение при внос и на държавата-членка на действителен износ при износ.
Статистическата стойност се изчислява на базата на стойността на стоките, посочена в параграф 2, и когато е необходимо, коригирана с разходите за транспорт и застраховка в съответствие с параграф 4.
2. Във връзка с принципите на оценяването, изложени в споразумението за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумението на СТО за митническата оценка) стойността на стоките за внос или износ е:
а)
при продажба или покупка - действително платената или подлежаща на плащане цена на внесените или изнесените стоки без произволни или фиктивни стойности;
б)
в други случаи - цената, която би била платена при продажба или покупка.
Митническата стойност се използва, ако е определена според Митническия кодекс за стоки, допуснати за свободно обращение.
3. Стойността на стоките, участващи в преработка, се определя бруто, както следва:
а)
стойността на необработените стоки се определя и за стоки, на които предстои обработка;
б)
стойността на необработените стоки плюс добавената стойност на дейността по обработването се определят за стоки след обработка.
4. Стойността, упомената в параграфи 2 и 3, се коригира, когато е необходимо, по такъв начин, че статистическата стойност да съдържа единствено и изцяло разходите за транспорт и застраховка, направени с цел доставяне на стоките от мястото на отпътуване:
а)
до границата на държавата-членка на местоназначение при внос (стойност при условия CIF);
б)
до границата на държавата-членка на действителен износ при износ (стойност при условия FOB).
5. Статистическата стойност се изразява в националната валута на държавата-членка, където е подадена митническата декларация. Когато е необходимо превръщане на валута за изразяването на статистическата стойност в националната валута, използваният обменен курс е:
а)
курсът, приложим според разпоредбите за превръщане на валути, изложени в Митническия кодекс към момента на приемане на митническата декларация; или ако не е изпълнено горното,
б)
референтният курс към момента, когато стоките са внесени или изнесени, определен от Европейската централна банка за държавите-членки, принадлежащи към еврозоната, или официалния курс, определен от държавите-членки, непринадлежащи към еврозоната.
Член 5
Количество
Данните за количеството се посочват по следния начин:
а)
нетната маса, изразена в килограми, което представлява масата на стоките без опаковката; и
б)
където е приложимо, допълнителната мерна единица, изразена в съответната измервателна единица според действащата Комбинирана номенклатура.
Член 6
Държави-членки вносители и износители
1. Данните за държавите-членки вносители или износители се кодират в съответствие с номенклатурата на държави и територии за целите на статистическите данни за външната търговия в Европейския съюз и статистическите данни за търговията между държавите-членки, както е предвидено от Комисията, наричана по-долу „геономенклатурата“.
2. Данните за държавата-членка, където е подадена митническата декларация, следва да указват държавата-членка, в чиято митническа администрация е подадена митническата декларация, или ако е използван опростеният режим, както е определен в Митническия кодекс, в чиято митническа администрация е подадена допълнителната декларация, включително, ако е разрешено от митническите власти, съответното вписване в записа на декларатора.
3. При внос - в данните за държавата-членка по местоназначение се посочва държавата-членка, за която към момента на поставяне под митнически режим се знае, че стоките ще се експедират без извършване на търговски сделки или други операции, които променят правния статут на стоките и които се извършват в междинна държава-членка.
При неспазване на това условие данните указват държавата-членка, в която се намират стоките към момента на поставяне под митнически режим.
Когато стоките се внасят с оглед обработка под митнически надзор, държавата-членка по местоназначение е държавата-членка, където е извършена първата дейност по обработката.
4. При износ - в данните за държавата-членка на действителен износ се посочва държавата-членка, от която към момента на поставяне под митнически режим се знае, че стоките се експедират без извършване на търговски сделки или други операции, които променят правния статут на стоките и които се извършват в междинна държава-членка преди поставянето под митнически режим.
Когато стоките се изнасят след обработка под митнически надзор, държавата-членка, където е извършена последната дейност по обработката, е държавата-членка на действителния износ.
Член 7
Държави партньори
1. Данните за държавите партньори се кодират в съответствие с действащата геономенклатура.
2. При внос - в данните за държавата на произход се посочва държавата, в която стоките са произведени изцяло или се е извършила последната съществена трансформация в съответствие с разпоредбите на Митническия кодекс, в който се предвиждат правилата за непреференциалния произход.
В данните за държавата на изпращане/експедиране се посочва третата страна, от която се експедират стоките за държавата-членка по местоназначение без извършване на търговски сделки или други операции, които променят правния статут на стоките и които се извършват в междинна държава членка.
3. При износ - в данните за държавата, която е последното известно местоназначение, се посочва последната трета страна, за която се знае към момента на поставяне под митнически режим или към момента на одобреното от митниците третиране, че трябва да бъдат доставени стоките.
Член 8
Код на стоките
Данните за стоките се кодират, както следва:
а)
при внос - кодът на стоките от подпозиция по ТАРИК;
б)
при износ - кодът на стоките от подпозиция по Комбинираната номенклатура.
Член 9
Статистическа процедура
1. Със статистическата процедура се идентифицират различните характеристики, използвани за разпознаване на търговските сделки, и по-специално в съответствие с поставянето им под митнически режим.
2. Кодът на статистическата процедура, ако е приложимо, е код, получен от четиризначния код, който указва декларирания режим съгласно Митническия кодекс. Използват се следните кодове:
1
-
нормален внос или износ,
2
-
внос или износ, обхванат от митническия режим на активно усъвършенстване,
3
-
внос или износ, обхванат от митническия режим на пасивно усъвършенстване,
9
-
внос или износ, който не е записан от митническите декларации.
Член 10
Вид на сделката
1. С вида на сделката се идентифицират различните характеристики, които са необходими, за да се определи обхватът на търговията със стоки въз основа на митническите декларации за целите на изравняването на статистическите данни за платежния баланс и националните сметки и за други характеристики със статистическа значимост.
2. Данните за вида на сделката се кодират, както е посочено в приложение II. Държавите-членки прилагат кодовете от колона А или комбинация от кодовете в колона А и техните подразделения в колона Б, посочени в цитираното приложение.
Член 11
Преференциално третиране при внос
1. Данните за преференциалното третиране са тарифното третиране, посочено чрез преференциалния код съгласно класификацията, предвидена в Митническия кодекс.
2. Данните се отнасят за преференциалното третиране, прилагано или предоставяно от митническите органи.
Член 12
Вид на транспорта
1. Данните за вида на транспорта на границата и във вътрешността на страната се кодират, както е посочено в приложение III.
Видът на транспорта на границата указва активното средство за транспорт, с което, при износ, се предполага, че стоките напускат статистическата територия на Европейския съюз, а при внос - че влизат в статистическата територия на Европейския съюз.
Начинът на вътрешно транспортиране указва, ако е приложимо, активното средство за вътрешен транспорт, с което стоките достигат до мястото на пристигане при внос или се предполага, че са напуснали мястото на отпътуване при износ.
2. Използват се следните кодове в данните за контейнера:
0
-
ако стоките не се транспортират в контейнери, когато пресичат границата на статистическата територия на Европейския съюз,
1
-
ако стоките се транспортират в контейнери, когато пресичат границата на статистическата територия на Европейския съюз.
Член 13
Идентификация на търговеца
При внос данните за търговеца представляват съответният идентификационен номер, даден на вносителя/получателя, а при износ - на износителя/изпращача.
Член 14
Валута на фактуриране
Данните за валутата на фактуриране се получават, ако е приложимо, от митническите декларации и се кодират, както следва:
0
-
когато валутата е посочена в националната валута на държава-членка, която не принадлежи към еврозоната,
1
-
когато валутата е посочена в евро,
2
-
когато валутата е посочена в щатски долари,
3
-
когато валутата е посочена във валута, различна от националната валута на държава-членка, която не принадлежи към еврозоната, от евро или от щатски долари.
ГЛАВА 3
СЪСТАВЯНЕ НА СТАТИСТИКА ЗА ТЪРГОВИЯТА ПО ХАРАКТЕРИСТИКИ НА СТОПАНСКАТА ДЕЙНОСТ И СТАТИСТИКА ЗА ТЪРГОВИЯТА ПО ВАЛУТА НА ФАКТУРИРАНЕ
Член 15
Съставяне на статистика за търговията по характеристики на стопанската дейност
1. Националните статистически органи съставят годишна статистика за търговията по характеристики на стопанската дейност.
2. Статистическите отчетни единици са предприятия, както е определено в приложението към Регламент (ЕИО) № 696/93 на Съвета (4).
3. Статистическите единици се съставят посредством свързване на идентификационния номер на търговеца по член 13 с юридическата единица от регистъра на предприятията според променливата 1.7а, упомената в приложението към Регламент (ЕО) № 177/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5).
4. С цел да се осигури идентификацията на търговеца и да се управлява връзката с регистъра на предприятията националните статистически органи имат достъп до регистрационните и идентификационните данни на икономическите оператори, както е предвидено в митническото законодателство на Европейския съюз. Органите, отговорни за издаването на регистрационен и идентификационен номер на икономическите оператори (EORI номер), по искане на националните статистически органи, предоставят достъп до данните, изброени в приложение 38г към Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (6).
5. Съставят се данни за следните характеристики:
а)
търговски поток;
б)
статистическа стойност;
в)
държава партньор;
г)
код на стоките съгласно раздела или двузначното ниво, както е посочено в приложението към Регламент (ЕО) № 451/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7);
д)
брой предприятия;
е)
дейността, извършвана от предприятието, съгласно раздела или двузначното ниво на статистическата класификация на икономическите дейности (NACE), както е предвидено в приложение I към Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8);
ж)
клас по размер, определен по броя на служителите според определенията на характеристиките за структурната бизнес статистика, както е предвидено в приложение I към Регламент (ЕО) № 250/2009 на Комисията (9).
6. Съставят се следните съвкупности от данни:
а)
коефициент на съответствието между търговския регистър и регистъра на предприятията;
б)
търговия по вид дейност и клас по размер на предприятието;
в)
дял на най-големите предприятия по отношение на стойността на търговията по дейност;
г)
търговия по държава партньор и дейност;
д)
търговия по брой на държавите партньори и дейност;
е)
търговия по стоки и дейност.
7. Първата референтна година, за която ще се изготвя годишна статистическа информация, е календарната 2010 година. Държавите-членки предоставят данни за всяка следваща календарна година.
8. Статистическите данни се предават в рамките на 18 месеца, считано от края на референтната година.
9. Държавите-членки гарантират, че статистическите данни се предоставят така, че разпространяването им от Комисията (Евростат) не предоставя възможност да се разпознае предприятието или търговецът. Националните статистически органи конкретизират кои данни попадат в обхвата на разпоредбите за поверителност.
Член 16
Съставяне на статистика за търговията с разбивка по валута на фактуриране
1. Националните статистически органи съставят годишна статистика за търговията с разбивка по валута на фактуриране.
2. Статистиката съдържа следните характеристики:
а)
търговски поток;
б)
статистическа стойност;
в)
валута на фактуриране според кодирането в член 14;
г)
обща разбивка и разбивка на продуктите съгласно разделите и дяловете от действащата Стандартна международна външнотърговска класификация (SITC), като се посочват следните кодове:
1
-
необработени (сурови) материали (с изкл. на горива) според сектори 0-4 от SITC, с изключение на раздел 33,
2
-
нефт и рафинирани нефтопродукти според раздел 33 от SITC,
3
-
готови продукти според сектори 5-8 от SITC.
3. Първата референтна година, за която се изготвя годишна статистическа информация, е 2010 година. Държавите-членки съставят данни за всяка втора календарна година след това.
4. Статистическите данни се предават на Комисията (Евростат) в срок от три месеца от края на референтната година.
5. Източникът на данните е информацията, записана от митническите декларации в съответствие с член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 471/2009. Ако обаче валутата на фактуриране за износа не е отбелязана в митническите декларации, държавите-членки провеждат проучване за съставяне на данни за износа с разбивка по валута на фактуриране, което предоставя статистически данни с точни резултати.
ГЛАВА 4
СПЕЦИФИЧНИ СТОКИ ИЛИ ДВИЖЕНИЯ
Член 17
Промишлени заводи
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„промишлен завод“ е комбинация от машини, апаратура, оборудване, съоръжения, инструменти и материали, които заедно съставляват мащабни стационарни единици, произвеждащи стоки или предоставящи услуги;
б)
„компонентна част“ означава доставка за промишлен завод на стоки, които принадлежат към една и съща глава от КН;
в)
кодът на стоките на компонентната част се съставя по следния начин:
i)
първите четири знака са 9880;
ii)
петият и шестият знак съответстват на главата от КН, към която принадлежат стоките от компонентната част;
iii)
седмият и осмият знак са 0.
2. Държавите-членки могат да съставят статистически данни за износа на ниво компонентни части, при условие че цялата статистическа стойност на даден промишлен завод надвишава 3 милиона евро, освен ако те не представляват цялостен промишлен завод за повторна употреба. Съставянето на данните за количеството няма задължителен характер.
Член 18
Разсрочени пратки (на партиди)
1. По смисъла на настоящия член „разсрочени пратки (на партиди)“ означава доставка на компоненти на цяла стока в несглобено или разглобено състояние, чието транспортиране трае в продължение на период, обхващащ повече от един референтен период поради търговски причини или поради причини, свързани с транспортирането.
2. Референтният период за вноса или износа на разсрочените пратки (на партиди) може да бъде коригиран, така че данните да се отчитат само веднъж - през месеца, в който се внася или изнася последната партида.
Член 19
Плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„плавателен съд“ означава кораб за плаване в открито море според глава 89 от КН, влекачи, бойни плавателни съдове и плаващи съоръжения;
б)
„въздухоплавателно превозно средство“ означава самолет, попадащ под кодове по КН 8802 30 и 8802 40;
в)
„икономическа собственост“ означава правото на физическо или юридическо лице да има претенции към свързаните с употребата на плавателните съдове и въздухоплавателните превозни средства ползи в течение на икономическата дейност поради приемането на свързаните рискове.
2. Статистиката за външната търговия обхваща само следния вид внос и износ на плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства:
а)
прехвърляне на икономическа собственост върху плавателен съд или въздухоплавателно превозно средство от физическо или юридическо лице, установено в трета страна, към физическо или юридическо лице, установено в държавата-членка на вноса; тази сделка се третира като внос;
б)
прехвърляне на икономическа собственост върху плавателен съд или въздухоплавателно превозно средство от физическо или юридическо лице, установено в държавата-членка на износа, към физическо или юридическо лице, установено в трета страна; тази сделка се третира като износ. Ако плавателният съд или въздухоплавателното превозно средство е нов/ново, износът се записва в държавата-членка на построяване;
в)
внос и износ на плавателни съдове или въздухоплавателни превозни средства преди или след обработка по договор, както е обяснено в приложение II, бележка 2.
3. Статистиката за външната търговия, свързана с търговия с плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства, се съставя по следния начин:
а)
за плавателни съдове количеството се изразява с определен брой артикули и други допълнителни мерни единици, определени в КН, а за въздухоплавателни превозни средства количеството се изразява с нетна маса и допълнителни мерни единици;
б)
разходите за транспорт и застраховка се изключват от статистическата стойност;
в)
държава партньор е:
i)
при внос - третата страна, в която е установено физическото или юридическото лице, прехвърлящо икономическата собственост върху плавателния съд или въздухоплавателното превозно средство, а при износ - физическото или юридическото лице, на което се прехвърля икономическата собственост върху плавателния съд или въздухоплавателното превозно средство, за движенията, упоменати в параграф 2, букви а) и б);
ii)
при внос - третата страната на строителство в случай на нов плавателен съд или въздухоплавателно превозно средство, построено извън Европейския съюз;
iii)
при внос - третата страна, в която е установено физическото или юридическото лице, което упражнява икономическата собственост върху плавателния съд или въздухоплавателното превозно средство, а при износ - държавата, която не е членка на ЕС, поемаща обработката по договор, за движенията, упоменати в параграф 2, буква в);
г)
референтният период за внос и износ, упоменат в параграф 2, букви a) и б), е месецът, през който се осъществява прехвърлянето на икономическата собственост.
4. По искане на националните статистически органи властите, отговорни за управлението на регистрите на корабите и въздухоплавателните превозни средства, предоставят цялата налична информация, за да се установи дадена промяна в икономическата собственост на плавателен съд или на въздухоплавателно превозно средство между физическо или юридическо лице, установено в държава-членка, и физическо или юридическо лице, установено в трета страна.
Член 20
Стоки, доставени до плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„доставка на стоки до плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства“ означава доставка на продукти за екипажа и пътниците и за функционирането на моторите, машините и другите съоръжения на плавателните съдове и въздухоплавателните превозни средства;
б)
плавателните съдове или въздухоплавателните превозни средства се считат за принадлежащи на държавата, в която е установено физическото или юридическото лице, което упражнява икономическата собственост върху плавателния съд или въздухоплавателното превозно средство, както е определено в член 19, параграф 1, буква в).
2. Статистиката за външната търговия обхваща износа на стоки, доставени от територията на държавата-членка на износ, до плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства, принадлежащи на трета страна.
3. Държавите-членки могат да използват следните кодове за стоки по отношение на стоки, доставени до плавателни съдове и въздухоплавателни превозни средства:
-
:
9930 24 00
:
стоки от глави от 1 до 24 от КН;
-
:
9930 27 00
:
стоки от глава 27 от КН;
-
:
9930 99 00
:
стоки, класифицирани другаде.
Предаването на данни относно количеството няма задължителен характер, освен за стоки, принадлежащи към глава 27 от КН.
В допълнение може да се използва опростеният код QS на държавата партньор.
Член 21
Стоки, доставени до и от офшорни съоръжения
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„офшорни съоръжения“ означава оборудването и съоръженията, които са инсталирани и стационарни в морето извън статистическата територия на дадена страна;
б)
„стоки, доставени до офшорни съоръжения“ означава доставка на продукти за екипажа и за функционирането на моторите, машините и другите съоръжения на офшорното съоръжение;
в)
„стоки, получени или произведени от офшорни съоръжения“ означава продукти, извлечени от морското дъно или недра или произведени от офшорното съоръжение.
2. В статистиката за външната търговия се вписва:
а)
внос, при който стоките са доставени от:
i)
трета страна до офшорно съоръжение, установено в област, където държавата-членка на вноса има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра;
ii)
офшорно съоръжение, установено в област, където третата страна има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра, до държавата-членка на вноса;
iii)
офшорно съоръжение, установено в област, където трета страна има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра, до офшорно съоръжение в област, където държавата-членка на вноса има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра;
б)
износ, при който стоките са доставени до:
i)
трета страна от офшорно съоръжение, установено в област, където държавата-членка на износа има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра;
ii)
офшорно съоръжение, установено в област, където третата страна има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра, до държавата-членка на износа;
iii)
офшорно съоръжение, установено в област, където трета страна има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра, от офшорно съоръжение, установено в област, където държавата-членка на износа има изключителните права да експлоатира морското дъно или недра.
3. Държавите-членки могат да използват следните кодове за стоки по отношение на стоки, доставени до офшорни съоръжения:
-
:
9931 24 00
:
стоки от глави от 1 до 24 от КН;
-
:
9931 27 00
:
стоки от глава 27 от КН;
-
:
9931 99 00
:
стоки, класифицирани другаде.
Предаването на данни относно количеството няма задължителен характер, освен за стоки, принадлежащи към глава 27 от КН.
В допълнение може да се използва опростеният код QW за държавата партньор.
Член 22
Морски продукти
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„морски продукти“ означава рибни продукти, минерали, предмети от потънали кораби и всички други продукти, които се намират на плавателните съдове в морето;
б)
за плавателните съдове се счита, че принадлежат към държавата, в която е установено физическото или юридическото лице, което упражнява икономическата собственост върху плавателния съд, както е определено в член 19, параграф 1, буква в).
2. Статистиката за външната търговия обхваща следния вид внос и износ на морски продукти:
а)
разтоварването на суша на морски продукти на пристанищата на държавата-членка на вноса или придобиването им от плавателни съдове, принадлежащи на държавата-членка на вноса, от плавателни съдове, принадлежащи на трета страна; въпросните сделки се третират като внос;
б)
разтоварването на суша на морски продукти на пристанищата на трета страна от плавателен съд, принадлежащ на държавата-членка на износа или придобиването им от плавателни съдове, принадлежащи на трета държава, от плавателни съдове, принадлежащи на държавата-членка на износа; въпросните сделки се третират като износ.
3. При внос - държавата партньор е третата страна, в която е установено физическото или юридическото лице, което упражнява икономическата собственост върху плавателния съд, който е извършил улова, а при износ - третата страна, в която са разтоварени на суша морските продукти или където е установено физическото или юридическото лице, което упражнява икономическата собственост върху плавателния съд, който придобива морските продукти.
4. При условие че не е налице конфликт с други правни актове на Съюза, националните статистически органи имат достъп до други източници на данни, освен митническите декларации, като информация за декларациите на национални регистрирани плавателни съдове за морските продукти, разтоварени на суша в трета страна.
Член 23
Космически апарати
1. По смисъла на настоящия член:
а)
„космически апарати“ означава превозни средства, които могат да пътуват извън земната атмосфера;
б)
„икономическа собственост“ означава правото на физическо или юридическо лице да има претенции към свързаните с употребата на космическите апарати ползи в течение на икономическата дейност поради приемането на свързаните рискове.
2. Изстрелване в космоса на космически апарат, който е бил обект на прехвърляне на икономическата собственост между физическо или юридическо лице, установено в трета страна, и физическо или юридическо лице, установено в държава-членка, се записва по следния начин:
а)
като внос в държавата-членка, където е установен новият собственик;
б)
като износ в държавата-членка, в която е построен готовият космически апарат.
3. По отношение на статистическата информация по параграф 2 се прилагат следните специфични разпоредби:
а)
данните за статистическата стойност се определят като стойност на космическия апарат без разходите за транспорт и застраховка;
б)
при внос - данните за държавата партньор се отнасят до третата страна, в която е построен готовият космическия апарат, а при износ - третата страна, в която е установен новият собственик.
4. При условие че не е налице конфликт с други правни актове на Съюза, националните статистически органи имат достъп до всички налични източници на данни в допълнение към митническите декларации, необходими за спазването на настоящия член.
Член 24
Електроенергия и газ
1. Освен митническите декларации националните статистически органи могат да изискат съответната информация за записване на вноса и износа на електроенергия и газ между статистическата територия на държавата-членка и третата страна да бъде предоставяна директно от субектите, които притежават или оперират мрежа за пренос на електроенергия или газ.
2. Статистическата стойност, предадена на Комисията (Евростат), може да бъде основана на оценки. Държавите-членки информират Комисията (Евростат) за методологията, използвана за оценка преди прилагането.
Член 25
Военни стоки
1. Статистиката за външната търговия обхваща вноса и износа на стоки, предназначени за военна употреба.
2. Държавите-членки може да предават не толкова подробна информация като изискваната в член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 471/2009, когато информацията попада под определението за военна информация, представляваща тайна, в съответствие с действащите дефиниции в държавата-членка. Въпреки това обаче, като минимум, на Комисията (Евростат) се предават данните за общата месечна статистическа стойност на вноса и износа.
ГЛАВА 5
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Предаване на европейската статистика за вноса и износа на стоки
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че предадените на Комисията (Евростат) данни са изчерпателни и отговарят на критериите за качество, определени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 471/2009.
2. Статистиката, предадена на Комисията (Евростат), се изразява в националната валута на държавата-членка, която извършва съставянето.
3. Когато месечните резултати, вече предадени на Комисията (Евростат), са предмет на актуализации, държавите-членки предават актуализираните резултати най-късно през месеца, следващ месеца, в който актуализираните данни са станали налични.
Член 27
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1917/2000 се отменя, считано от 1 януари 2010 г.
Той продължава да се прилага за данни, свързани с референтни периоди преди 1 януари 2010 г.
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
VERORDNUNG (EU) Nr. 113/2010 DER KOMMISSION
vom 9. Februar 2010
zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 471/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates über Gemeinschaftsstatistiken des Außenhandels mit Drittländern hinsichtlich der Abdeckung des Handels, der Definition der Daten, der Erstellung von Statistiken des Handels nach Unternehmensmerkmalen und Rechnungswährung sowie besonderer Waren oder Warenbewegungen
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 471/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates über Gemeinschaftsstatistiken des Außenhandels mit Drittländern und zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 1172/95 des Rates (1), insbesondere auf Artikel 3 Absätze 2, 3 und 4, Artikel 4 Absatz 5, Artikel 5 Absätze 2 und 4, Artikel 6 Absätze 2 und 3 und Artikel 8 Absätze 1 und 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 471/2009 schafft einen gemeinsamen Rahmen für die systematische Erstellung von europäischen Statistiken des Warenverkehrs mit Drittländern.
(2)
Der Erfassungsbereich der Außenhandelstatistik sollte an bestimmte Zollverfahren angepasst werden, um Doppelzählungen der Handelsströme zu vermeiden und die Waren oder Bewegungen anzugeben, die aus Gründen der Methodik von der Außenhandelstatistik ausgenommen sind.
(3)
Damit die Erstellung von Außenhandelsstatistiken harmonisiert erfolgt, sollten die Daten aus Datensätzen über Ein- und Ausfuhren sowie die zu verwendenden Kodes festgelegt werden.
(4)
Aus Gründen der Methodik sollten Vorschriften festgelegt werden, die auf besondere Waren oder Warenbewegungen anzuwenden sind.
(5)
Um die harmonisierte Erstellung von Statistiken des Handels nach Unternehmensmerkmalen und von aggregierten Statistiken des Handels nach Rechnungswährung sicherzustellen, sollte die Methode für die Erstellung dieser Statistiken festgelegt werden.
(6)
Es sollten Bestimmungen über die Übermittlung von Daten durch die Mitgliedstaaten an die Kommission (Eurostat) und zu deren Revision festgelegt werden, um zu gewährleisten, dass die Zahlen vergleichbar und genau sind.
(7)
Die Kodes der Art des Geschäfts sollten revidiert werden, um Waren zu kennzeichnen, die nach der Veredelung in den ursprünglichen Ausfuhrmitgliedstaat zurückkehren.
(8)
Es sollten Maßnahmen angenommen werden, um die Bereitstellung statistischer Daten sicherzustellen, wenn insbesondere gemäß Artikel 116 der Verordnung (EG) Nr. 450/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. April 2008 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaft (Modernisierter Zollkodex) (2) weitere Vereinfachungen der Zollformalitäten und -kontrollen dazu führen, dass Zolldaten nicht mehr verfügbar sind.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 1917/2000 der Kommission zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1172/95 des Rates im Hinblick auf die Außenhandelsstatistik (3) ist daher aufzuheben.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die Statistik des Warenverkehrs mit Drittländern. -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL 1
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN
Artikel 1
Ausgenommene Waren und Bewegungen
Die in Anhang I aufgeführten Waren und Warenbewegungen sind von der Außenhandelsstatistik ausgenommen.
KAPITEL 2
DEFINITION UND SPEZIFIKATION DER DATEN
Artikel 2
Kodes der Handelsströme
Für die aus Zolldatensätzen über den Handelsstrom abgeleiteten Daten sind folgende Kodes zu verwenden:
1
-
bei Erfassung einer Einfuhr
2
-
bei Erfassung einer Ausfuhr.
Artikel 3
Bezugszeitraum
1. Der Bezugszeitraum gibt das Kalenderjahr und den Kalendermonat an, in dem die Waren ein- oder ausgeführt werden.
Dient als Quelle für Datensätze über Ein- und Ausfuhren die Zollanmeldung, so gibt der Bezugszeitraum das Kalenderjahr und den Kalendermonat an, in dem die Anmeldung von den Zollbehörden angenommen wurde.
2. Die Angaben über den Bezugszeitraum bilden einen sechsstelligen Zahlenkode; darin bezeichnen die vier ersten Stellen das Jahr und die beiden letzten Stellen den Monat.
Artikel 4
Statistischer Wert
1. Der statistische Wert stützt sich auf den Wert der Waren zu dem Zeitpunkt und an dem Ort, an dem die Waren bei der Einfuhr die Grenze des Bestimmungsmitgliedstaats und bei der Ausfuhr die Grenze des Mitgliedstaats der tatsächlichen Ausfuhr überqueren.
Der statistische Wert wird auf der Grundlage des Warenwertes nach Absatz 2 berechnet und bei Bedarf hinsichtlich der Kosten für Transport und Versicherung gemäß Absatz 4 angepasst.
2. Unter Berücksichtigung der Bewertungsgrundsätze im Übereinkommen zur Durchführung des Artikels VII des Allgemeinen Zoll- und Handelsabkommens (WTO-Übereinkommen über den Zollwert) ist der Wert von zur Einfuhr oder Ausfuhr bestimmten Waren:
a)
bei einem Kauf oder Verkauf der für die ein- oder ausgeführten Waren tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis unter Ausschluss willkürlicher oder fiktiver Werte;
b)
in anderen Fällen der Preis, der bei einem Kauf oder Verkauf gezahlt worden wäre.
Der Zollwert wird benutzt, wenn er gemäß dem Zollkodex für in den zollrechtlich freien Verkehr überführte Waren bestimmt wird.
3. Der Wert von Waren im Veredelungsverkehr wird auf Bruttobasis wie folgt bestimmt:
a)
für zur Veredelung bestimmte Waren ist deren Wert im unveredelten Zustand zu bestimmen;
b)
nach der Veredelung ist der Wert der unveredelten Waren vermehrt um den Wert der Veredelung zu bestimmen.
4. Der Wert im Sinne der Absätze 2 und 3 ist derart anzupassen, dass der statistische Wert ausschließlich und vollständig die Kosten für Transport und Versicherung enthält, die erforderlich sind, um die Waren von ihrem Versandort:
a)
bei der Einfuhr an die Grenze des Bestimmungsmitgliedstaats zu liefern (cif-Wert);
b)
bei der Ausfuhr an die Grenze des tatsächlichen Ausfuhrmitgliedstaates zu liefern (fob-Wert).
5. Der statistische Wert ist in der Landeswährung des Mitgliedstaats auszudrücken, in dem die Zollanmeldung abgegeben wird. Ist eine Währungsumrechnung erforderlich, um den statistischen Wert in Landeswährung anzugeben, so ist folgender Wechselkurs zu verwenden:
a)
der Wechselkurs, der gemäß den Bestimmungen im Zollkodex über die Währungsumrechnung zum Zeitpunkt der Annahme der Zollanmeldung festgelegt ist, oder andernfalls
b)
der von der Europäischen Zentralbank für Mitgliedstaaten des Euro-Währungsgebietes für den Zeitpunkt der Ein- oder Ausfuhr der Waren festgelegte und anzuwendende Referenzkurs oder der amtliche Wechselkurs, den nicht zum Euro-Währungsgebiet gehörende Mitgliedstaaten festgelegt haben.
Artikel 5
Menge
Die Daten über die Menge sind wie folgt anzugeben:
a)
die Eigenmasse in kg, d. h. die Masse der Waren ohne jede Verpackung, sowie
b)
gegebenenfalls die besondere Maßeinheit, ausgedrückt in der jeweiligen Messgröße gemäß der jeweils geltenden Fassung der Kombinierten Nomenklatur.
Artikel 6
Einfuhr- und Ausfuhrmitgliedstaaten
1. Die Angaben über die Einfuhr- oder Ausfuhrmitgliedstaaten werden gemäß dem Verzeichnis der Länder und Gebiete für die Statistik des Außenhandels der Gemeinschaft und des Handels zwischen ihren Mitgliedstaaten, im Folgenden als „Geonomenklatur“ bezeichnet, wie von der Kommission festgelegt kodiert.
2. In den Daten über den Mitgliedstaat, in dem die Zollanmeldung abgegeben wurde, ist der Mitgliedstaat anzugeben, bei dessen Zollverwaltung die Zollanmeldung abgegeben wurde, bzw., wenn ein im Zollkodex festgelegtes vereinfachtes Verfahren verwendet wurde, der Mitgliedstaat, bei dessen Zollverwaltung die ergänzende Anmeldung eingereicht wurde, einschließlich der entsprechenden Anschreibung in den Büchern des Anmelders, sofern die Zollbehörden dies gestatten.
3. Bei der Einfuhr ist in den Angaben über den Bestimmungsmitgliedstaat der Mitgliedstaat anzugeben, von dem zum Zeitpunkt der Überführung in das Zollverfahren bekannt ist, dass die Waren ohne in zwischengeschalteten Mitgliedstaaten stattfindende Handelsgeschäfte oder andere Maßnahmen, die den rechtlichen Status der Waren ändern würden, an ihn versandt werden.
Ersatzweise ist der Mitgliedstaat anzugeben, in dem sich die Waren zum Zeitpunkt der Überführung in das Zollverfahren befinden.
Werden Waren zur Veredelung unter Zollaufsicht eingeführt, so ist der Bestimmungsmitgliedstaat der Mitgliedstaat, in dem die erste Veredelungstätigkeit ausgeführt wird.
4. Bei der Ausfuhr ist in den Angaben über den tatsächlichen Ausfuhrmitgliedstaat der Mitgliedstaat anzugeben, von dem zum Zeitpunkt der Überführung in das Zollverfahren bekannt ist, dass die Waren ohne in zwischengeschalteten Mitgliedstaaten stattfindende Handelsgeschäfte oder andere Maßnahmen, die den rechtlichen Status der Waren ändern würden, von ihm versandt werden, bevor die Überführung in das Zollverfahren erfolgt.
Werden Waren nach der Veredelung unter Zollaufsicht ausgeführt, so ist der tatsächliche Ausfuhrmitgliedstaat der Mitgliedstaat, in dem die letzte Veredelungstätigkeit ausgeführt wurde.
Artikel 7
Partnerländer
1. Die Angaben über die Partnerländer werden entsprechend der geltenden Geonomenklatur kodiert.
2. Bei der Einfuhr ist in den Angaben über das Ursprungsland das Land gemäß den Bestimmungen des Zollkodex zur Festlegung der Regeln über den nichtpräferentiellen Warenursprung das Land anzugeben, in dem die Waren vollständig hergestellt wurden oder die letzte wesentliche Umwandlung stattfand.
In den Daten über das Versendungsland ist das Drittland anzugeben, aus dem die Waren ohne in zwischengeschalteten Drittländern stattfindende Handelsgeschäfte oder andere Maßnahmen, die den rechtlichen Status der Waren ändern würden, an den Bestimmungsmitgliedstaat versandt wurden.
3. Bei der Ausfuhr ist in den Angaben über das letzte bekannte Bestimmungsland das letzte Drittland anzugeben, von dem zum Zeitpunkt der Überführung in das Zollverfahren oder die zollrechtliche Bestimmung bekannt ist, dass die Waren an es geliefert werden sollen.
Artikel 8
Warenkode
Die Angaben über die Waren sind wie folgt zu kodieren:
a)
bei der Einfuhr mit dem Warenkode der TARIC-Unterposition;
b)
bei der Ausfuhr mit dem Warenkode der Unterposition der Kombinierten Nomenklatur.
Artikel 9
Statistisches Verfahren
1. Das statistische Verfahren kennzeichnet die einzelnen Merkmale, die zur Unterscheidung der Handelsgeschäfte insbesondere hinsichtlich ihrer Überführung in ein zollrechtliches Verfahren verwendet werden.
2. Der Code für das statistische Verfahren ist gegebenenfalls aus dem vierstelligen Kode abzuleiten, der das angemeldete Verfahren nach dem Zollkodex angibt. Es sind folgende Kodes zu verwenden:
1
-
normale Einfuhren oder Ausfuhren,
2
-
dem Zollverfahren der aktiven Veredelung unterliegende Einfuhren oder Ausfuhren,
3
-
dem Zollverfahren der passiven Veredelung unterliegende Einfuhren oder Ausfuhren,
9
-
Einfuhren oder Ausfuhren, die nicht mittels Zollanmeldungen erfasst werden.
Artikel 10
Art des Geschäfts
1. Die Art des Geschäfts kennzeichnet die einzelnen Merkmale, die zur Bestimmung des Bereichs der Erfassung des Warenverkehrs anhand von Zollanmeldungen benötigt werden, um Handelsstatistiken für die Zwecke der Zahlungsbilanz und der Volkswirtschaftlichen Gesamtrechnungen sowie für andere statistisch bedeutsame Merkmale abzustimmen.
2. Die Angaben über die Art des Geschäfts sind wie in Anhang II aufgeführt zu kodieren. Die Mitgliedstaaten verwenden die in diesem Anhang aufgeführten Codes in Spalte A oder eine Kombination aus Codes in Spalte A und aus deren Unterteilungen in Spalte B.
Artikel 11
Präferenzbehandlung bei Einfuhren
1. Die Angaben über die Präferenzbehandlung richten sich nach der Zollregelung, die der Kode der Präferenzbehandlung gemäß der Klassifikation im Zollkodex angibt.
2. Die Angaben beziehen sich auf die von den Zollbehörden angewandte oder gewährte Präferenzbehandlung.
Artikel 12
Verkehrszweig
1. Die Angaben zum Verkehrszweig an der Grenze und zum Verkehrszweig im Inland sind wie in Anhang III dargelegt zu kodieren.
Für den Verkehrszweig an der Grenze ist das aktive Beförderungsmittel anzugeben, mit dem die Waren bei einer Ausfuhr vermutlich das statistische Erhebungsgebiet der Union verlassen haben bzw. bei einer Einfuhr vermutlich auf das statistische Erhebungsgebiet der Union gelangt sind.
Für den Verkehrszweig im Inland ist gegebenenfalls das aktive Beförderungsmittel im Inland anzugeben, mit dem die Waren bei der Einfuhr den Ankunftsort erreicht bzw. bei einer Ausfuhr vermutlich den Abgangsort verlassen haben.
2. Für die Angaben zum Container sind folgende Kodes zu verwenden:
0
-
wenn die Waren beim Überqueren der Grenze des statistischen Erhebungsgebiets der Union nicht in Containern befördert werden,
1
-
wenn die Waren beim Überqueren der Grenze des statistischen Erhebungsgebiets der Union in Containern befördert werden.
Artikel 13
Identifizierung des Wirtschaftsbeteiligten
Die Angaben über den Wirtschaftsbeteiligten bestehen aus einer geeigneten Identifizierungsnummer, die bei der Einfuhr dem Einführer/Empfänger bzw. bei der Ausfuhr dem Ausführer/Versender zugewiesen wird.
Artikel 14
Rechnungswährung
Die Angaben zur Rechnungswährung werden gegebenenfalls aus der Zollanmeldung abgeleitet und wie folgt kodiert:
0
-
wenn als Währung die Landeswährung eines Mitgliedstaats angegeben ist, der nicht zum Euro-Währungsgebiet gehört,
1
-
wenn als Währung der Euro angegeben ist,
2
-
wenn als Währung der US-Dollar angegeben ist,
3
-
wenn als Währung eine andere Währung als die Landeswährung eines nicht zum Euro-Währungsgebiet gehörenden Mitgliedstaats, als der Euro oder als der US-Dollar angegeben ist.
KAPITEL 3
ERSTELLUNG VON HANDELSSTATISTIKEN NACH UNTERNEHMENSMERKMALEN UND RECHNUNGSWÄHRUNG
Artikel 15
Erstellung von Statistiken des Handels nach Unternehmensmerkmalen
1. Die nationalen statistischen Stellen erstellen jährliche Statistiken über den Handel nach Unternehmensmerkmalen.
2. Die statistischen Einheiten sind Unternehmen gemäß der Definition im Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 696/93 des Rates (4).
3. Zur Bildung der statistischen Einheiten wird die Identifikationsnummer des Wirtschaftsbeteiligten gemäß Artikel 13 mit der rechtlichen Einheit des Unternehmensregisters entsprechend der Variable 1.7a im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 177/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (5) verknüpft.
4. Um die Identifizierung des Wirtschaftsbeteiligten zu gewährleisten und zur Verwaltung der Verknüpfung mit dem Unternehmensregister, müssen die nationalen statistischen Stellen Zugang zu den in den Zollvorschriften der Europäischen Union vorgesehen Daten zur Registrierung und Identifizierung der Wirtschaftsbeteiligten erhalten. Die für die Erteilung der Registrierungs- und Identifizierungsnummer für die Wirtschaftsbeteiligten zuständigen Behörden ermöglichen auf Antrag der nationalen statistischen Stellen den Zugang zu den Daten in Anhang 38d der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission (6).
5. Folgende Merkmale werden berücksichtigt:
a)
Handelsstrom;
b)
statistischer Wert;
c)
Partnerland;
d)
Warenkode entsprechend der Ebene des Abschnitts oder der Zweisteller gemäß der Definition im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 451/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates (7);
e)
Zahl der Unternehmen;
f)
vom Unternehmen ausgeführte Tätigkeit auf der Ebene des Abschnitts oder der Zweisteller der statistischen Systematik der Wirtschaftszweige (NACE) in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1893/2006 des Europäischen Parlaments und des Rates (8);
g)
Größenklasse, gemessen als Zahl der Beschäftigten gemäß den Definitionen der Merkmale für die strukturelle Unternehmensstatistik in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 250/2009 der Kommission (9).
6. Folgende Datensätze sind zu erstellen:
a)
Quoten der Übereinstimmung zwischen dem Handels- und dem Unternehmensregister;
b)
Handel nach Wirtschaftszweig und Unternehmensgrößenklasse;
c)
Anteil der dem Handelswert nach größten Unternehmen nach Wirtschaftszweig;
d)
Handel nach Partnerland und Wirtschaftszweig;
e)
Handel nach Zahl der Partnerländer und Wirtschaftszweig;
f)
Handel nach Waren und Wirtschaftszweig.
7. Das erste Bezugsjahr, für das jährliche Statistiken zu erstellen sind, ist 2010. Die Mitgliedstaaten stellen diese Daten anschließend für jedes Kalenderjahr bereit.
8. Die Statistiken sind innerhalb von 18 Monaten nach dem Ende des Bezugsjahres zu übermitteln.
9. Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass die Statistiken so bereitgestellt werden, dass es durch die Verbreitung durch die Kommission (Eurostat) nicht möglich wird, ein Unternehmen oder einen Wirtschaftsbeteiligten zu identifizieren. Die nationalen statistischen Stellen bestimmen, welche Daten von Geheimhaltungsbestimmungen betroffen sind.
Artikel 16
Erstellung von Statistiken des Handels nach Rechnungswährung
1. Die nationalen statistischen Stellen erstellen jährliche Statistiken über den Handel nach Rechnungswährung.
2. Die Statistiken umfassen folgende Merkmale:
a)
Handelsstrom;
b)
statistischer Wert;
c)
Rechnungswährung gemäß der Kodierung in Artikel 14;
d)
Gesamtwert und Aufgliederung nach Waren anhand der Teile/Sektionen und Abschnitte des jeweils geltenden Internationalen Warenverzeichnisses für den Außenhandel (IWA) unter Angabe folgender Kodes:
1
-
Rohstoffe außer Öl, gemäß den Teilen/Sektionen 0-4 des IWA, ohne Abschnitt 33,
2
-
Öl gemäß Abschnitt 33 des IWA,
3
-
hergestellte Waren gemäß den Teilen/Sektionen 5-8 des IWA.
3. Das erste Bezugsjahr, für das jährliche Statistiken zu erstellen sind, ist 2010. Die Mitgliedstaaten stellen diese Daten anschließend für jedes zweite Kalenderjahr bereit.
4. Die Statistiken sind innerhalb von drei Monaten nach dem Ende des Bezugsjahres an die Kommission (Eurostat) zu übermitteln.
5. Als Datenquelle dienen die Angaben, die aus den Zollanmeldungen gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 471/2009 gewonnen werden. Ist die Rechnungswährung bei Ausfuhren jedoch in den Zollanmeldungen nicht verfügbar, so führen die Mitgliedstaaten zur Erstellung von nach Rechnungswert aufgegliederten Ausfuhrstatistiken eine Erhebung durch, die genaue Ergebnisse liefert.
KAPITEL 4
BESONDERE WAREN ODER WARENBEWEGUNGEN
Artikel 17
Fabrikationsanlagen
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Vollständige Fabrikationsanlage“ ist eine Kombination von Maschinen, Apparaten, Geräten, Ausrüstungen, Instrumenten und Materialien, die zusammen eine Großanlage zur Herstellung von Waren oder zur Erbringung von Dienstleistungen bilden.
b)
„Komponente“ ist eine Lieferung für eine Fabrikationsanlage, die aus Waren besteht, die sämtlich zum selben Kapitel der KN gehören.
c)
Der Warenkode einer Komponente hat folgenden Aufbau:
i)
die vier ersten Stellen lauten 9880,
ii)
die fünfte und die sechste Stelle entsprechen dem Kapitel der KN, zu dem die Waren der Komponenten gehören,
iii)
die siebte und die achte Stelle lauten 0.
2. Die Mitgliedstaaten können Ausfuhrstatistiken auf der Ebene der Komponenten erstellen, sofern der Gesamtwert einer Fabrikationsanlage 3 Mio. EUR übersteigt und es sich nicht um eine vollständige, zur Wiederverwendung bestimmte Industrieanlage handelt. Der Nachweis der Menge ist fakultativ.
Artikel 18
Teilsendungen
1. Im Sinne dieses Artikels sind „Teilsendungen“ die Lieferung von Komponenten einer vollständigen Einheit in nicht zusammengebautem oder zerlegtem Zustand, die aus Gründen des Handels oder des Transports in mehr als einem Bezugszeitraum versendet werden.
2. Der Bezugszeitraum für Ein- oder Ausfuhren von Teilsendungen kann angepasst werden, so dass die Daten nur einmal gemeldet werden, und zwar in dem Monat, in dem die letzte Sendung ein- oder ausgeführt wurde.
Artikel 19
Schiffe und Luftfahrzeuge
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Schiff“ ist ein als seegängig angesehenes Wasserfahrzeug im Sinne von Kapitel 89 der KN - Wasserfahrzeuge und schwimmende Vorrichtungen.
b)
„Luftfahrzeug“ ist ein Luftfahrzeug im Sinne der KN-Codes 8802 30 und 8802 40.
c)
„Wirtschaftliches Eigentum“ ist das Recht einer natürlichen oder juristischen Person, die Vorteile aus der wirtschaftlichen Nutzung eines Schiffs oder Luftfahrzeugs im Gegenzug zur Übernahme der damit verbundenen Risiken zu beanspruchen.
2. In Außenhandelsstatistiken werden lediglich die folgenden Ein- und Ausfuhren von Schiffen und Luftfahrzeugen erfasst:
a)
der Übergang des wirtschaftlichen Eigentums an einem Schiff oder Luftfahrzeug von einer in einem Drittland ansässigen natürlichen oder juristischen Person auf eine im Einfuhrmitgliedstaat ansässige natürliche oder juristische Person; dieses Geschäft wird als Einfuhr behandelt;
b)
der Übergang des wirtschaftlichen Eigentums an einem Schiff oder Luftfahrzeug von einer im Ausfuhrmitgliedstaat ansässigen natürlichen oder juristischen Person auf eine in einem Drittland ansässige natürliche oder juristische Person; dieses Geschäft wird als Ausfuhr behandelt. Handelt es sich um ein neues Schiff oder Luftfahrzeug, so wird die Ausfuhr im Herstellungsmitgliedstaat erfasst;
c)
die Ein- und Ausfuhren von Schiffen oder Luftfahrzeugen vor oder nach der Veredelung gemäß der Definition in Anhang II Fußnote 2.
3. Außenhandelsstatistiken über den Handel mit Schiffen und Luftfahrzeugen sind wie folgt zu erstellen:
a)
Für Schiffe wird die Menge in Stück und in allen anderen, in der KN festgelegten besonderen Maßeinheiten ausgedrückt, für Luftfahrzeuge in Eigenmasse und besonderen Maßeinheiten;
b)
der statistische Wert enthält keine Transport- und Versicherungskosten;
c)
das Partnerland ist:
i)
für Bewegungen nach Absatz 2 Buchstaben a und b bei der Einfuhr das Drittland, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff oder Luftfahrzeug überträgt, bei der Ausfuhr das Drittland, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, auf die das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff oder Luftfahrzeug übertragen wird;
ii)
im Fall von neuen Schiffen oder Luftfahrzeugen bei der Einfuhr das Herstellungsdrittland,
iii)
für die in Absatz 2 Buchstabe c genannten Bewegungen bei der Einfuhr das Drittland, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff oder Luftfahrzeug hat, und bei der Ausfuhr das Drittland, in dem die Veredelung stattfindet;
d)
der Bezugszeitraum für die in Absatz 2 Buchstaben a und b genannten Ein- und Ausfuhren ist der Monat, in dem der Übergang des wirtschaftlichen Eigentums stattfindet.
4. Auf Verlangen der nationalen statistischen Stellen stellen die für die Führung des Schiffs- und des Luftfahrzeugregisters zuständigen Behörden alle verfügbaren Informationen zur Verfügung, die erforderlich sind, um einen Wechsel des wirtschaftlichen Eigentums an einem Schiff oder Luftfahrzeug zwischen natürlichen oder juristischen Personen mit Sitz in einem Mitgliedstaat und in einem Drittland zu identifizieren.
Artikel 20
An Schiffe und Luftfahrzeuge gelieferte Waren
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Lieferungen von Waren an Schiffe und Luftfahrzeuge“ sind für die Besatzung, die Passagiere und den Betrieb von Motoren, Maschinen und sonstigen Geräten von Schiffen und Luftfahrzeugen gelieferte Waren.
b)
Ein Schiff oder Luftfahrzeug gilt als dem Land zugehörig, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die im Sinne von Artikel 19 Absatz 1 Buchstabe c das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff oder Luftfahrzeug hat.
2. In Außenhandelsstatistiken sind solche Waren zu erfassen, die aus dem Gebiet des Ausfuhrmitgliedstaats an zu einem Drittland gehörende Schiffe und Luftfahrzeuge geliefert werden.
3. Die Mitgliedstaaten können für an Schiffe und Luftfahrzeuge gelieferte Waren folgende Warenkodes verwenden:
-
:
9930 24 00
:
Waren der KN-Kapitel 1 bis 24,
-
:
9930 27 00
:
Waren des KN-Kapitels 27,
-
:
9930 99 00
:
anderweit eingeordnete Waren.
Die Übermittlung von Angaben zur Menge ist außer für Waren des Kapitels 27 der KN fakultativ.
Zusätzlich kann der vereinfachte Partnerlandkode „QS“ verwendet werden.
Artikel 21
An und von Einrichtungen auf hoher See gelieferte Waren
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Einrichtungen auf hoher See“ sind auf hoher See außerhalb des statistischen Erhebungsgebietes gleich welchen Landes installierte ortsfeste Ausrüstungen und Anlagen.
b)
„An Einrichtungen auf hoher See gelieferte Waren“ sind für die Besatzung und den Betrieb der Motoren, Maschinen und sonstigen Geräte der Einrichtungen auf hoher See gelieferte Waren.
c)
„Von Einrichtungen auf hoher See erhaltene oder produzierte Waren“ sind Erzeugnisse, die die Einrichtung auf hoher See vom Meeresboden oder aus dem Untergrund gefördert oder die sie hergestellt hat.
2. In Außenhandelsstatistiken ist zu erfassen:
a)
eine Einfuhr, falls die Waren geliefert wurden von:
i)
einem Drittland an eine Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem der Einfuhrmitgliedstaat über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt,
ii)
einer Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem ein Drittland über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt, an den Einfuhrmitgliedstaat,
iii)
einer Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem ein Drittland über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt, an eine Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem der Einfuhrmitgliedstaat über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt;
b)
eine Ausfuhr, falls die Waren geliefert wurden:
i)
von einer Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem der Ausfuhrmitgliedstaat über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt, an ein Drittland,
ii)
vom Ausfuhrmitgliedstaat an eine Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem ein Drittland über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt,
iii)
von einer Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem der Ausfuhrmitgliedstaat über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt an eine Einrichtung auf hoher See in einem Gebiet, in dem ein Drittland über das ausschließliche Recht zur Ausbeutung des dortigen Meeresbodens oder Untergrunds verfügt.
3. Die Mitgliedstaaten können für an Einrichtungen auf hoher See gelieferte Waren folgende Warenkodes verwenden:
-
:
9931 24 00
:
Waren der KN-Kapitel 1 bis 24,
-
:
9931 27 00
:
Waren des KN-Kapitels 27,
-
:
9931 99 00
:
anderweit eingeordnete Waren.
Die Übermittlung von Angaben zur Menge ist außer für Waren des Kapitels 27 der KN fakultativ.
Zusätzlich kann der vereinfachte Partnerlandkode „QW“ verwendet werden.
Artikel 22
Meeresprodukte
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Meeresprodukte“ sind Fischereiprodukte, mineralische Stoffe, Bergungsgut und alle anderen Waren, die von für die Seeschifffahrt geeigneten Schiffen bisher noch nicht angelandet wurden.
b)
Ein Schiff gilt als dem Land zugehörig, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die im Sinne von Artikel 19 Absatz 1 Buchstabe c das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff hat.
2. In Außenhandelsstatistiken sind folgende Ein- und Ausfuhren von Meeresprodukten zu erfassen:
a)
die Anlandung von Meeresprodukten in den Häfen des Einfuhrmitgliedstaates oder deren Erwerb durch zum Einfuhrmitgliedstaat gehörende Schiffe von Schiffen, die zu einem Drittland gehören; diese Geschäfte werden als Einfuhren behandelt;
b)
die Anlandung von Meeresprodukten in den Häfen eines Drittlandes oder deren Erwerb durch ein zu einem Drittland gehörendes Schiff von Schiffen, die zum Ausfuhrmitgliedstaat gehören; diese Geschäfte werden als Ausfuhren behandelt.
3. Partnerland ist bei der Einfuhr das Drittland, in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff hat, das die Ware erstmals an Bord nimmt, sowie bei der Ausfuhr das Drittland, in dem die Meeresprodukte angelandet werden oder in dem die natürliche oder juristische Person ansässig ist, die das wirtschaftliche Eigentum an dem Schiff hat, das die Meeresprodukte erwirbt.
4. Sofern dies nicht im Widerspruch zu anderen Rechtsakten des EU-Rechts steht, erhalten die nationalen statistischen Stellen Zugang zu Datenquellen, die neben den Zollanmeldungen zur Verfügung stehen, z. B. zu Angaben über Anmeldungen von in Drittländern angelandeten Meeresprodukten durch in einem Land registrierte Schiffe.
Artikel 23
Raumflugkörper
1. Im Sinne dieses Artikels gelten folgende Definitionen:
a)
„Raumflugkörper“ sind Fahrzeuge, die sich im Weltraum fortbewegen können.
b)
„Wirtschaftliches Eigentum“ ist das Recht einer natürlichen oder juristischen Person, die Vorteile aus der wirtschaftlichen Nutzung eines Raumflugkörpers im Gegenzug zur Übernahme der damit verbundenen Risiken zu beanspruchen.
2. Zu erfassen ist der Start eines Raumflugkörpers, wenn das wirtschaftliche Eigentum an ihm zwischen zwei natürlichen oder juristischen Personen übertragen worden ist, die in einem Drittland bzw. einem Mitgliedstaat ansässig sind:
a)
als Einfuhr in dem Mitgliedstaat, in dem der neue Eigentümer ansässig ist;
b)
als Ausfuhr im Mitgliedstaat der Herstellung des fertiggestellten Raumflugkörpers.
3. Für die in Absatz 2 genannten Statistiken gelten folgende besondere Bestimmungen:
a)
Der statistische Wert ist definiert als der Wert des Raumflugkörpers ohne Transport- und Versicherungskosten.
b)
Bei der Einfuhr ist als Partnerland das Herstellungsdrittland des fertigen Raumflugkörpers anzugeben und bei der Ausfuhr das Drittland, in dem der neue Eigentümer ansässig ist.
4. Sofern dies nicht im Widerspruch zu anderen Rechtsakten des EU-Rechts steht, erhalten die nationalen statistischen Stellen für die Anwendung dieses Artikels Zugang zu allen erforderlichen Datenquellen, die neben den Zollanmeldungen zur Verfügung stehen.
Artikel 24
Elektrizität und Gas
1. Die nationalen statistischen Stellen können verlangen, dass sachdienliche Angaben über Ein- und Ausfuhren von Elektrizität und Gas zwischen dem statistischen Gebiet des Mitgliedstaats und Drittländern nicht nur aus Zollanmeldungen, sondern auch unmittelbar von Wirtschaftsbeteiligten bereitgestellt werden, die Leitungsnetze zur Übertragung von Elektrizität oder zum Transport von Gas betreiben.
2. Der an die Kommission (Eurostat) übermittelte statistische Wert kann auf Schätzungen beruhen. Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission (Eurostat) über die für die Schätzung verwendete Methodik, bevor sie sie anwenden.
Artikel 25
Militärische Waren
1. In Außenhandelsstatistiken sind Ein- und Ausfuhren von zu militärischen Zwecken bestimmten Waren zu erfassen.
2. Fällt die Angabe gemäß den in einem Mitgliedstaat geltenden Regeln unter die militärische Geheimhaltung, so können Mitgliedstaaten weniger ausführliche Angaben als die in Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 471/2009 aufgeführten übermitteln. Jedoch sind an die Kommission (Eurostat) wenigstens die Angaben über den monatlichen statistischen Gesamtwert der Ein- und Ausfuhren zu übermitteln.
KAPITEL 5
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 26
Übermittlung von europäischen Statistiken über Ein- und Ausfuhren von Waren
1. Die Mitgliedstaaten treffen alle erforderlichen Maßnahmen, um zu gewährleisten, dass die an die Kommission (Eurostat) übermittelten Daten erschöpfend sind und die Qualitätskriterien in Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 471/2009 erfüllen.
2. Die an die Kommission (Eurostat) übermittelten Statistiken sind in der Landeswährung des Mitgliedstaats auszudrücken, der die Statistiken erstellt.
3. Werden monatliche Ergebnisse, die der Kommission (Eurostat) bereits übermittelt wurden, revidiert, so übermitteln die Mitgliedstaaten die revidierten Ergebnisse spätestens in dem auf den Monat folgenden Monat, in dem die revidierten Daten verfügbar sind.
Artikel 27
Aufhebung
Die Verordnung (EG) Nr. 1917/2000 wird mit Wirkung vom 1. Januar 2010 aufgehoben.
Sie gilt weiterhin für Daten, die Bezugszeiträume vor dem 1. Januar 2010 betreffen.
Artikel 28
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2010.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 9. Februar 2010