РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 931/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2011 година
относно изискванията за възможността за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се установяват общите принципи на възможността за проследяването по отношение на храните. В посочения член се предвижда, че възможността за проследяване трябва да бъде създадена на всички етапи на производството, преработката и разпространението. В него е предвидено също, че стопанските субекти в хранителната промишленост трябва да могат да установят всяко лице, което им е доставило храна. Стопанските субекти също трябва да могат да установят предприятията, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(2)
Възможността за проследяване е необходима, за да се гарантира безопасността на храните и достоверността на информацията, предоставяна на потребителите. По-конкретно, необходимо е да се използва възможността за проследяване на храните от животински произход, за да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(3)
За да се постигне възможността за проследяване на храните, установена с член 18 от Регламент (ЕО) 178/2002, са необходими наименованието и адресът както на стопанския субект, който доставя дадена храна, така и тези на стопанския субект, на който тя се доставя. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в областта на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(4)
Кризите с храни в миналото показаха, че документирането не винаги е било достатъчно, за да се установи източникът на подозрителните храни. Опитът при изпълнението на Регламент (ЕО) № 178/2002, на Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2), на Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (3) и на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (4) показва, че стопанските субекти не винаги разполагат с необходимата информация, необходима, за да гарантират, че системите им са в състояние да установят дали преработката и складирането на храни са правилни, по-специално в областта на храните от животински произход. В резултат на посочените обстоятелства са отчетени ненужно високи икономически загуби, дължащи се на липсата на възможност за бързо и пълно проследяване на храните.
(5)
Поради това, целесъобразно е да се установят правила за конкретния сектор на храните от животински произход, за да се гарантира правилното прилагане на изискванията, предвидени в член 18 на Регламент (ЕО) № 178/2002. Посочените правила следва да дават възможност форматът, в който се предоставя съответната информация, да бъде определян като се проявява (известна) гъвкавост.
(6)
По-специално, целесъобразно е да се предостави информация за обема или количеството на храната от животински произход, препратка за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, както и подробно описание на храната и датата на изпращане.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват разпоредби за прилагане на изискванията за възможност за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002, към стопанските субекти в хранителната промишленост по отношение на храните от животински произход.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на храните, определени в член 2, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 852/2004 като непреработени и преработени продукти.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на храни, съдържащи както продукти от растителен произход, така и преработени продукти от животински произход.
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на производството на храни следва да гарантират, че на стопанските субекти в сферата на производството на храни, на които се доставят храните, и при поискване - на компетентните органи, се предоставя следната информация за пратките храни от животински произход:
а)
точно описание на храната,
б)
обем или количество на храната,
в)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
г)
наименование и адрес на изпращача (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
д)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
е)
наименование и адрес на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
ж)
информация за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, и
з)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се предоставя в допълнение към всяка информация, изисквана по силата на съответните разпоредби на законодателството на Съюза по отношение на възможността на проследяване на храните от животински произход.
3. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се актуализира ежедневно и да се съхранява най-малко докато може основателно да се допусне, че храната е била консумирана.
Когато бъде поискано от компетентния орган, стопанският субект в сферата на производството на храни предоставя информацията незабавно. Подходящата форма, под която трябва да се предостави информацията, се избира от доставчика на храната, стига изисканата по силата на параграф 1 информация да е ясно и недвусмислено указана и стопанският субект, на който е доставена храната, да може да я намери.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2011 година.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 931/2011 DER KOMMISSION
vom 19. September 2011
über die mit der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates festgelegten Rückverfolgbarkeitsanforderungen an Lebensmittel tierischen Ursprungs
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 178/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 28. Januar 2002 zur Festlegung der allgemeinen Grundsätze und Anforderungen des Lebensmittelrechts, zur Errichtung der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit und zur Festlegung von Verfahren zur Lebensmittelsicherheit (1), insbesondere auf Artikel 18 Absatz 5,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 sind die allgemeinen Grundsätze für die Rückverfolgbarkeit von Lebensmitteln festgelegt. Er sieht vor, dass die Rückverfolgbarkeit von Lebensmitteln in allen Produktions-, Verarbeitungs- und Vertriebsstufen sicherzustellen ist. Außerdem schreibt er vor, dass Lebensmittelunternehmer in der Lage sein müssen, jede Person festzustellen, von der sie ein Lebensmittel erhalten haben. Solche Unternehmer müssen auch in der Lage sein, diejenigen Unternehmen festzustellen, an die ihre Erzeugnisse geliefert worden sind. Diese Informationen sind den zuständigen Behörden auf Aufforderung zur Verfügung zu stellen.
(2)
Die Rückverfolgbarkeit ist notwendig, damit die Lebensmittelsicherheit und die Zuverlässigkeit der Verbraucherinformationen gewährleistet sind. Vor allem müssen Lebensmittel tierischen Ursprungs rückverfolgbar sein, damit unsichere Lebensmittel vom Markt entfernt werden können und somit die Verbraucher geschützt werden.
(3)
Damit Lebensmittel gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 rückverfolgbar sind, müssen Name und Anschrift sowohl des Lebensmittelunternehmers, der das Lebensmittel liefert, als auch desjenigen, dem das Lebensmittel geliefert wurde, angegeben werden. Diese Anforderung basiert auf dem Konzept „Ein Schritt zurück und ein Schritt vor“, nach dem Lebensmittelunternehmer über ein System verfügen müssen, mit dessen Hilfe sie ihre(n) unmittelbaren Lieferanten und ihre(n) unmittelbaren Kunden ermitteln können, außer wenn sie die Endverbraucher sind.
(4)
In Lebensmittelkrisen, wie sie in der Vergangenheit aufgetreten sind, hat sich gezeigt, dass die Buchführung nicht immer ausreichte, um verdächtige Lebensmittel vollständig verfolgen zu können. Die Erfahrungen mit der Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 178/2002, der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 über Lebensmittelhygiene (2), der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs (3) und der Verordnung (EG) Nr. 854/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit besonderen Verfahrensvorschriften für die amtliche Überwachung von zum menschlichen Verzehr bestimmten Erzeugnissen tierischen Ursprungs (4) haben gezeigt, dass Lebensmittelunternehmer nicht grundsätzlich über die Informationen verfügen, die erforderlich sind, um zu gewährleisten, dass ihre Systeme zur Ermittlung der Handhabung oder Lagerung von Lebensmitteln angemessen sind, vor allem im Bereich der Lebensmittel tierischen Ursprungs. Dies hat in diesem Sektor zu unnötig hohen wirtschaftlichen Verlusten geführt, weil die Lebensmittel nicht rasch und uneingeschränkt rückverfolgbar waren.
(5)
Daher sollten bestimmte Regeln speziell für den Sektor der Lebensmittel tierischen Ursprungs festgelegt werden, damit sichergestellt ist, dass die Bestimmungen des Artikels 18 der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 korrekt angewandt werden. Diese Regeln sollten einen gewissen Spielraum hinsichtlich des Formats ermöglichen, in dem die entsprechenden Informationen zur Verfügung gestellt werden.
(6)
Insbesondere sollten zusätzliche Informationen über Volumen oder Menge des Lebensmittels tierischen Ursprungs, eine Bezugsnummer zur Identifizierung der Partie, der Charge bzw. der Sendung, eine ausführliche Beschreibung des Lebensmittels und das Datum der Versendung angegeben werden.
(7)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung werden Bestimmungen zur Durchführung der mit der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 festgelegten Rückverfolgbarkeitsanforderungen an Lebensmittelunternehmer hinsichtlich Lebensmitteln tierischen Ursprungs festgelegt.
Artikel 2
Geltungsbereich
(1) Diese Verordnung gilt für Lebensmittel, die in Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 definiert sind als unverarbeitete Erzeugnisse und als Verarbeitungserzeugnisse.
(2) Diese Verordnung gilt nicht für Lebensmittel, die sowohl Erzeugnisse pflanzlichen Ursprungs als auch Verarbeitungserzeugnisse tierischen Ursprungs enthalten.
Artikel 3
Anforderungen an die Rückverfolgbarkeit
(1) Lebensmittelunternehmer stellen sicher, dass dem Lebensmittelunternehmer, dem das Lebensmittel geliefert wird, und auf Aufforderung der zuständigen Behörde folgende Informationen über Sendungen mit Lebensmitteln tierischen Ursprungs zur Verfügung gestellt werden:
a)
eine genaue Beschreibung des Lebensmittels,
b)
das Volumen oder die Menge des Lebensmittels,
c)
Name und Anschrift des Lebensmittelunternehmers, von dem das Lebensmittel versendet wurde,
d)
Name und Anschrift des Versenders (Eigentümers), falls es sich dabei nicht um den Lebensmittelunternehmer handelt, von dem das Lebensmittel versendet wurde,
e)
Name und Anschrift des Lebensmittelunternehmers, an den das Lebensmittel versendet wird,
f)
Name und Anschrift des Versenders (Eigentümers), falls es sich dabei nicht um den Lebensmittelunternehmer handelt, an den das Lebensmittel versendet wird,
g)
eine Bezugsnummer zur Identifizierung der Partie, der Charge bzw. der Sendung sowie
h)
das Versanddatum.
(2) Die in Absatz 1 aufgeführten Informationen werden zusätzlich zu den Informationen zur Verfügung gestellt, die gemäß einschlägigen Bestimmungen der EU-Vorschriften über die Rückverfolgbarkeit von Lebensmitteln tierischen Ursprungs vorgeschrieben sind.
3. Die in Absatz 1 aufgeführten Informationen werden täglich aktualisiert und mindestens so lange zur Verfügung gehalten, bis davon ausgegangen werden kann, dass das Lebensmittel verzehrt wurde.
Auf Aufforderung durch die zuständige Behörde stellt der Lebensmittelunternehmer die Informationen unverzüglich zur Verfügung. In welcher Form der Lieferant des Lebensmittels die Informationen zur Verfügung stellt, bleibt diesem freigestellt, solange die in Absatz 1 vorgeschriebenen Informationen für den Lebensmittelunternehmer, dem das Lebensmittel geliefert wird, klar und eindeutig verfügbar und abrufbar sind.
Artikel 4
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Juli 2012.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 19. September 2011