РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 60/2012 НА СЪВЕТА
от 16 януари 2012 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основен регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 172/2008 (2) („първоначален регламент“) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия. Мерките се състоят от адвалорна митническа ставка в размер между 17,8 % и 22,7 %. Разследването, което доведе до приемането на настоящия регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“.
1.2. Искане за преразглеждане
(2)
На 30 ноември 2009 г. Европейската комисия („Комисията“) получи искане за частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент („междинно преразглеждане“). Искането, подадено от производител износител от Русия - акционерно дружество (АД) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него акционерно дружество (АД) Kuznetsk Ferroalloy Works (наричани заедно по-долу „заявител“), беше ограничено по обхват до разглеждане на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. Антидъмпинговата митническа ставка, приложима по отношение на заявителя, е 22,7 % и е изчислена въз основа на дъмпинговия марж на заявителя.
(3)
В искането си заявителят изтъква, че доколкото е засегнат той самият, обстоятелствата, въз основа на които са били наложени съществуващите мерки, са се променили и че тези промени са с дълготраен характер.
(4)
Заявителят представи prima facie доказателства, че доколкото е засегнат той самият, запазването на мярката на сегашното ѝ равнище вече не е необходимо, за да се компенсира дъмпингът. Според данните, посочени в искането, сравнението на цените на вътрешния пазар на заявителя с неговите експортни цени за Съюза сочи, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от сегашното равнище на мярката.
1.3. Започване на преразглеждане
(5)
Като установи, след консултации с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства, които обосновават започването на междинно преразглеждане, Комисията реши да започне частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, чийто обхват да бъде ограничен до проучване на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. На 27 октомври 2010 г. Комисията публикува известие за започване на преразглеждане в Официален вестник на Европейския съюз (3) („известие за започване на преразглеждане“) и започна разследване.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(6)
Разглежданият продукт, предмет на междинното преразглеждане, е същият като този при първоначалното разследване, т.е. феросилиций с произход от Русия, понастоящем класиран в кодове по КН 7202 21 00, 7202 29 10 и 7202 29 90.
(7)
Произвежданият и продаван в Русия продукт и този, изнасян за Съюза, имат еднакви основни физически и технически характеристики и видове употреба и затова се считат за сходни по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
1.5. Заинтересовани страни
(8)
Комисията уведоми официално производителите в Съюза, заявителя и органите на страната износител за започването на междинното преразглеждане. На заинтересованите страни беше дадена възможност да изложат писмено становищата си и да бъдат изслушани.
(9)
Комисията изпрати въпросници на заявителя и получи отговор в рамките на определения за целта срок. Комисията издири и провери всички сведения, необходими за определяне на наличието на дъмпинг, и направи проверка на място в следните дружества:
-
акционерно дружество АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (наричано по-долу „CHEM“), Chelyabinsk, Русия,
-
акционерно дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works (наричано по-долу „KF“), Kuznetsk, Русия,
и
-
RFA International LP (наричано по-долу „RFAI“) в Mishawaka, САЩ и Nieuwdorp Zld, Нидерландия.
1.6. Разследван период
(10)
Разследването се отнася до периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2010 г. („разследван период в рамките на преразглеждането, или „РПП“).
2. ДЪЛГОТРАЕН ХАРАКТЕР НА ПРОМЯНАТА В ОБСТОЯТЕЛСТВАТА
2.1. Въведение
(11)
Като отправна точка следва да се припомни, че съгласно съдебната практика на съдилищата на ЕС (4), когато се оценява необходимостта от продължаване на действието на съществуващи мерки при преразглеждане въз основа на член 11, параграф 3 от основния регламент, институциите разполагат със свобода на действие, която включва възможност за изготвяне на прогнозна оценка на ценовата политика на съответните износители. В този контекст институциите трябва да разгледат аргументите на заявителя по отношение на това дали обстоятелствата във връзка със ситуацията, в която се намира, са се променили дълготрайно, обосновавайки по този начин намаляването или дори премахването на митото.
(12)
Заявителят твърди, че промяната в обстоятелствата може разумно да бъде разглеждана като дълготрайна и поради това размерът на мерките трябва да бъде намален или те следва да бъдат изцяло отменени, доколкото е засегнат заявителят, тъй като е малко вероятно в близко бъдеще да има повторение на дъмпинговия внос на всички равнища или на равнища, подобни на тези, установени в първоначалното разследване.
2.2. По отношение на въпроса дали заявителят все още е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП (5)
(13)
Преди да бъде даден отговор на редицата аргументи на заявителя за (предполагаемия) дълготраен характер на (предполагаемата) промяна на обстоятелствата, e полезно първо да се изложат съображенията на институциите относно въпроса дали е възможно заявителят все още да е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП.
2.2.1. Нормална стойност
(14)
За да бъде определена нормалната стойност, най-напред бе установено дали реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на независими клиенти в рамките на вътрешния пазар е бил представителен в сравнение с общия обем на продажбите на дружеството за износ за Съюза. В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент продажбите на вътрешния пазар се считат за представителни, ако общият обем продажби на вътрешния пазар е не по-малко от 5 % от общия обем на продажбите на разглеждания продукт за Съюза. Беше установено, че реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на вътрешния пазар е представителен.
(15)
За всеки вид от продукта, продаван от дружеството на вътрешния пазар и счетен за пряко сравним с вида продукт, продаван за износ в Съюза, беше установено дали обемът на продажбите на вътрешния пазар е достатъчно представителен за целите на член 2, параграф 2 от основния регламент. Продажбите на определен вид от продукта на вътрешния пазар се смятат за достатъчно представителни, ако общият обем на продажбите на този вид от продукта за независими клиенти на вътрешния пазар по време на РПП представлява най-малко 5 % от общия обем на продажбите на сходния вид на продукта, изнасян за Съюза.
(16)
Беше проучено също така дали продажбите на вътрешния пазар на всеки вид от продукта могат да се разглеждат като извършени при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. Това беше направено чрез определяне на относителния дял на продажбите на продукта на независими клиенти на вътрешния пазар, които са били рентабилни за всеки изнасян вид от разглеждания продукт през всеки от периодите.
(17)
За онези видове от продукта, при които повече от 80 % от обема на продажбите на вътрешния пазар са били на стойност, по-висока от тяхната себестойност, а среднопретеглената продажна цена на съответния вид е била равна или по-висока от разходите за производство на единица продукция, нормалната стойност за всеки вид от продукта бе изчислена като среднопретеглената стойност на действителните местни цени при всички продажби от въпросния вид, независимо дали тези продажби са били рентабилни.
(18)
Когато обемът на рентабилните продажби на даден вид от продукта е представлявал 80 % или по-малко от общия обем на продажбите на този вид или когато среднопретеглената цена на съответния вид е била по-ниска от разходите за производство на единица продукт, нормалната стойност се основава на действителната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглена стойност само на рентабилните продажби на вътрешния пазар на този вид през всеки един от периодите.
(19)
Когато не беше възможно цените на местния пазар за конкретен вид от продукта, продаван от дружеството, да се използват за установяване на нормална стойност, тя бе конструирана в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент.
(20)
При конструирането на нормалната стойност съгласно член 2, параграф 3 от основния регламент размерът на разходите за реализация, общите и административните разходи и размерът на печалбата бяха определени съгласно изречението в началото на член 2, параграф 6 от основния регламент на основата на действителните данни за производството и продажбите на сходния продукт от дружеството при обичайни търговски условия.
2.2.2. Експортна цена
(21)
Експортните продажби на дружеството към Съюза се извършват посредством швейцарски клон на свързаното с него дружество RFAI, което през РПП е осъществявало всички дейности по вноса на стоките, навлизащи за свободно обращение в Съюза, тоест дейностите на свързан вносител.
(22)
Поради това износната цена беше установена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цените, на които внесените продукти са препродадени за първи път на независим купувач с необходимите корекции за всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и с разумни корекции за разходите за реализация и общите и административните разходи, както и маржа на печалбата. За тази цел и при липса на нова информация от независими вносители относно реализираната печалба беше използван същият марж на печалба като приложения при първоначалното разследване, а именно 6 %.
(23)
Заявителят твърди, че дружеството RFAI следва да бъде разглеждано като част от същия единен икономически субект (ЕИС) и следователно при определяне на експортните цени не следва да се прави приспадане на разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI.
(24)
Това твърдение не може да бъде прието поради следните причини:
-
двамата производители износители разполагат със собствени отдели за експортни продажби,
-
RFAI участва активно в международната дейност на групата (обслужване на клиенти, логистика и график на доставките, закупуване на дълготрайни активи и основни суровини и т.н.),
-
швейцарският клон на RFAI изпълнява всички функции, обичайно изпълнявани от свързан вносител в ЕС,
-
RFAI продава феросилиций от свое име и за своя сметка на несвързани клиенти както в ЕС, така и другаде,
-
RFAI осъществява покупки и продажби с двамата свързани руски производители KF и CHEM,
-
всяко дружество изготвя свой собствен финансов отчет, а консолидиран финансов отчет не се изготвя, и
-
всяко дружество подава собствена данъчна декларация пред съответните органи.
Поради това беше отхвърлено искането да не се приспадат разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI при конструирането на експортната цена. По-долу ще бъдат разгледани коментарите на заявителя по този въпрос в отговор на окончателното разгласяване (точка 2.3).
(25)
Заявителят твърди също, че не следва да се прави приспадане на антидъмпинговото мито при изчисляването на експортната цена в съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент, тъй като митото е надлежно отразено в препродажните цени и производните от тях продажни цени в Съюза. По отношение на това твърдение при разследването се установи, че среднопретеглените цени на феросилиций в Съюза са се увеличили в сравнение с цените при първоначалното разследване и текущите препродажни експортни цени са по-високи с доста над 22,7 % от тези цени при първоначалното разследване. Затова може да се заключи, че антидъмпинговото мито е било надлежно отразено в препродажните цени на заявителя. В резултат на това твърдението на заявителя може да бъде прието и при изчисляването на конструираните експортни цени в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент не бяха приспадани антидъмпинговите мита.
2.2.3. Сравнение
(26)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на базата на цена франко завода. С цел гарантиране на справедливо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, там, където бе приложимо и обосновано, бяха направени дължимите корекции за транспортните разходи, разходите за застраховане, разходите по приключване на дейности и за заготовка, разходите за кредит и комисионите.
2.2.4. Дъмпингов марж
(27)
Както е предвидено в член 2, параграф 11 от основния регламент, среднопретеглената нормална стойност по видове от продукта беше сравнена със среднопретеглената експортна цена за съответния вид от разглеждания продукт. Резултатите показаха наличието на дъмпинг.
(28)
При изчисляването на дъмпинговия марж институциите, както и в първоначалното разследване, отбелязаха, че CHEM и KF са тясно свързани. Както при първоначалното разследване и в съответствие със стандартната практика на институциите, беше изчислен един-единствен дъмпингов марж за цялата група. При метода, използван за тази цел в окончателното разгласяване, размерът на дъмпинга беше изчислен за всеки отделен производител износител, преди да се определи среднопретегленият дъмпингов марж за групата като цяло. Следва да се отбележи, че тази методология е различна от методологията, приложена при първоначалното разследване, когато дъмпингът беше изчислен чрез окрупняване на всички съответни данни по отношение на продажбите на вътрешния пазар, разходите за производство, рентабилността и продажбите в Съюза на производствените предприятия. Заявителят твърди, че прилагането на тази методология ще противоречи на член 11, параграф 9 от основния регламент. Този въпрос също ще бъде разгледан по-долу (точка 2.3).
2.3. Анализ на реакциите в отговор на окончателното разгласяване на дъмпинговия марж през РПП
(29)
Заявителят отправи редица коментари относно някои аспекти на изчисленията, като например разходите за производство, разходите за реализация и общите и административните разходи, маржа на печалбата, нормалната стойност и корекциите. Всички тези коментари бяха разгледани и бяха отстранени забелязаните технически грешки. Окончателните заключения бяха съответно променени.
(30)
Освен това заявителят поиска Комисията да изрази размера на дъмпинга на базата на стойност CIF, която той самият е конструирал за целите на настоящото разследване, позовавайки се по този начин на член 2, параграф 9 от основния регламент. Искането се позовава на факта, че цената, декларирана пред митническите органи, е трансферна и вероятно би била правилната цена за митнически цели, но не е цената, която следва да се използва при изчисляване на дъмпинга при антидъмпингови процедури. Това твърдение се отхвърля, тъй като разликата между експортната цена и нормалната стойност, т.е. размерът на дъмпинга следва да бъде изразен на същата основа като използваната след това от митническите органи за определяне на всички мита, които трябва да бъдат събрани. Това е в действителност стойността CIF, декларирана от заявителя пред митническите органи. Затова последната е използвана при изчисленията.
(31)
По отношение на изчисляването на производствените разходи заявителят оспори подхода на Комисията, която използва при конструирането на нормалната стойност средните покупни цени за даден основен разходен елемент от несвързан доставчик вместо действителната цена, платена на свързан доставчик за същия разходен елемент. Това твърдение се отхвърля, тъй като цената, начислявана от свързания доставчик, е значително по-ниска от цената, която се заплаща за същите суровини при закупуването им от независим доставчик. Поради това тази цена не може да се счита за цена, договорена между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Затова е необходимо този разходен елемент да бъде коригиран.
(32)
След разгласяването заявителят възрази, че разходите за опаковане не са били третирани последователно при сравнението на експортните цени с нормалната стойност. Въпросът бе проучен и бяха отстранени забелязаните технически грешки.
(33)
Заявителят отправи коментари и относно включването на сделки за износ на конкретен вид от продукта. Продажбите в Съюза на този вид от продукта представляват по-малко от 5 % от продажбите на разглеждания продукт, реализирани от заявителят в Съюза по време на РПП. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като не са били реализирани продажби на този вид от продукта на вътрешния пазар, нито бяха предоставени конкретни разходи за производство. Предвид факта, че през РПП този вид от продукта е изнасян в ЕС в малки обеми, беше преценено за нецелесъобразно конструирането на нормалната стойност да бъде на базата на производствените разходи за други видове от продукта, при което да се направят корекции за разликите в продуктите.
(34)
В допълнение към това и както е обяснено по-горе, в отговор на окончателното разгласяване заявителят отправи подробни коментари по-специално по отношение на два важни въпроса във връзка с изчисляването на дъмпинговия марж, а именно i) дали CHEM, KF и RFAI представляват единен икономически субект (6), и ii) изчисляването на индивидуален размер на дъмпинга за CHEM, от една страна, и за KF, от друга (7).
(35)
По отношение на първото твърдение, и по-специално по въпросите, поставени от заявителя в отговор на окончателното разгласяване, Комисията отбелязва следното.
(36)
Заявителят потвърди позицията си, че двамата производители износители и свързаният търговец RFAI в крайна сметка са притежавани и контролирани от едни и същи бенефициери и че следователно не разполагат с автономност, а просто следват инструкциите на собствениците на заявителя. Той призна всички елементи, посочени в съображение 24, но изрази несъгласие с преценката на институциите, тъй като те нямат отношение към въпроса дали дружествата CHEM, KF и RFAI са част от ЕИС.
(37)
Институциите отхвърлят коментарите на заявителя. Вече изброените по-горе критерии, особено ако се вземат всички заедно, са добре обосновани, за да оправдаят отхвърлянето на твърдението на заявителя. Всички елементи, изброени в съображение 24 по-горе, свидетелстват за структура под формата на група, в която всички дружества са отделни правни субекти, а KF и CHEM изпълняват изцяло функцията на производители износители (осъществяване на производство и износ), докато RFAI извършва дейност предимно като свързан търговец/вносител в ЕС.
(38)
По отношение на второто твърдение не е необходимо да се вземе окончателно становище в контекста на настоящото разследване за преразглеждане. Причините за това са две. Първо, дори това твърдение да беше прието (в допълнение към приемането, когато е уместно, на твърденията, посочени по-горе в съображение 29, все пак би се установило, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС при дъмпингов марж от около 13 %. Второ, както е обяснено по-долу, във всички случаи към момента не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(39)
В отговор на окончателното разгласяване представители на промишлеността на Съюза заявиха, че в резултат на разследването за преразглеждане митото за продуктите, произвеждани от заявителя, следва да бъдат увеличено, тъй като, ако всички твърдения на заявителя бъдат отхвърлени, дъмпинговият марж, установен по време на РПП, е по-висок от приложимото мито. Тъй като обаче, както е обяснено по-долу, няма достатъчно доказателства за наличието на дълготрайна промяна в обстоятелствата, няма основания нито за увеличаване, нито за намаляване на митото.
2.4. Анализ на въпроса дали е налице дълготрайна промяна в обстоятелствата, обосноваваща намаляване или премахване на митото
(40)
Въпреки приемането на някои от твърденията на заявителя, както е описано по-горе, се установи, че заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП при дъмпингов марж от най-малко 13 %. Освен това, както е обяснено по-долу, във всички случаи не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(41)
Заявителят основава своята аргументация защо е налице дълготрайна промяна на обстоятелствата по следните точки.
(42)
i)
Първо, заявителят се позовава на промени в структурата, отговаряща за продажбите за износ на групата, които, в съчетание с проучването на нови бързоразвиващи се пазари, са допринесли за по-високите експортни цени на феросилиций за всички експортни пазари, включително в ЕС, в сравнение с цените по време на първоначалното разследване. Заявителят обаче не представи никакви доказателства, за да покаже връзката между новата корпоративна структура, проучването на нови бързоразвиващи се пазари и по-високите цени на пазара на ЕС. Констатациите от разследването също не доказаха такава връзка. Напротив, въпреки че експортните цени са били безспорно по-високи през РПП в сравнение с цените, наблюдавани по време на първоначалното разследване, те все пак са били изключително променливи. Като пример, в рамките на РПП разликата между най-ниската и най-високата цена на сделка за тон от най-продавания модел на пазара на ЕС е била повече от 100 %. Подобна променливост се наблюдава и на вътрешния пазар, но тенденцията в цените на пазара на ЕС не е съпоставима с тенденцията в цените на вътрешния пазар. Това се отнася и за 12-месечния период, предхождащ РПП, който беше внимателно разгледан в рамките на паралелно разследване за възстановяване на суми. Всъщност експортните продажни цени изглежда просто са следвали цените на световните пазари.
(43)
Подобни аргументи бяха използвани от заявителя след разгласяването. Но отново не бяха предоставени достатъчно доказателства. Затова се достигна до заключението, че към настоящия момент не са налице достатъчно доказателства, че по-високите експортни цени на заявителя са в резултат от фактори, различни от последиците от преобладаващите пазарни цени (по-конкретно цените на пазара на ЕС) по време на РПП. С други думи няма достатъчно доказателства, че промените в корпоративната структура на заявителя са причината за тези по-високи цени и затова може да се очаква тези цени да се задържат на подобни (или по-високи) равнища в бъдеще. По-специално, обратно на това, което заявителят твърди, дори да се приеме, че новата структура е подобрила резултатите на групата, това не означава, че в бъдеще неговите експортни цени за ЕС ще са високи и няма да водят до дъмпинг.
(44)
ii)
Второ, заявителят декларира, че неговите експортни цени за другите пазари са били в съответствие с продажните му цени в Съюза или дори по-високи. Направени са значителни инвестиции за по-добро снабдяване на други пазари. По този начин намаляването или премахването на антидъмпинговите мерки по отношение на заявителя не би създало стимул за увеличаване на износа за ЕС и/или за намаляване на цените, при които той се осъществява.
(45)
Това твърдение обаче не може да доведе до премахване или намаляване на мерките в сила. Напомня се, че дори според данните, предоставени от заявителя, по време на РПП той е извършвал дъмпинг. Освен това заявителят подчерта, че ЕС остава един от традиционните му пазари. Това се потвърждава и от факта, че обемите, продадени от заявителя в ЕС, все още са значителни; ако се направи сравнение между обема на продажбите и потреблението в ЕС през разследвания период при първоначалното разследване (8), обемите, продадени от заявителя в ЕС, ще съставляват значителен пазарен дял (между 5 и 20 %, точните данни не могат да бъдат разкрити поради съображения за поверителност).
(46)
След разгласяването заявителят потвърди позицията си, че ще търси нови пазарни възможности по-скоро на други пазари (Индия, Азия и САЩ), отколкото в ЕС. Заявителят обаче не представи никакви съществени доказателства в подкрепа на своите пазарни стратегии. Все още съществуващият дъмпингов марж по време на РПП, липсата на информация за другите пазари и променливостта на цените на експортните продажби на международните пазари са всички елементи, които не са в подкрепа на това твърдение, което поради това трябва да бъде отхвърлено.
(47)
iii)
На трето място, според заявителя, характерният със значителното си производство на стомана руски вътрешен пазар остава един от най-важните му пазари и търсенето на сходния продукт в Русия се очаква да нарасне. Цените на вътрешния пазар и експортните цени на феросилиций също ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство. Поради това заявителят вероятно допълнително ще увеличи продажбите си на вътрешния пазар, за което ще допринесе и фактът, че според заявителя след извършени неотдавна промени на собствеността единственият друг руски производител на феросилиций ще започне да произвежда предимно за вътрешно потребление.
(48)
Дори ако всички тези твърдения се приемат за верни, все пак остава фактът, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг със значителен марж и при променливи цени. Освен това, както бе обяснено по-горе, обемите, продадени от заявителя в ЕС по време на РПП, не подсказват, че той е пренасочил износа си от този пазар или че възнамерява да направи това в близко бъдеще.
(49)
В своите коментари във връзка с разгласяването заявителят заяви, че единственият мотив, представен от Комисията в рамките на разгласяването, за да отхвърли значението на увеличаването на търсенето на вътрешния пазар, е значимостта на установения дъмпингов марж. Освен това заявителят продължи да твърди, че Комисията, въпреки че признава много от основните аргументи във връзка с руския пазар, не успява да извлече адекватно заключение от тях.
(50)
Тези доводи бяха отхвърлени. Първо, не само констатациите за дъмпинга, но и заключенията за обемите са срещу този аргумент. Второ, институциите отбелязват, че Комисията не е признала нито един от аргументите и не са предоставени окончателни независими данни в подкрепа на твърдението, че търсенето на разглеждания продукт се очаква да нарасне в Русия и че експортните цени на групата ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство.
(51)
iv)
На четвърто място, заявителят изтъкна, че обектите му за производство на феросилиций в Русия са работили с пълния си капацитет в продължение на години и че не планира да увеличи общия си капацитет за производство на феросилиций в обозримо бъдеще, нито е дал признаци за обратното.
(52)
Беше забелязано обаче значително нарастване на капацитета след финансовата криза от 2009 г. и заявителят докладва за разширяването на капацитета с 10-20 % (диапазон, предвиден поради съображения за поверителност) в сравнение с периода преди финансовата криза от 2009 г.
(53)
След разгласяването заявителят изрази становище, че сравнението на производствения капацитет след РПП с този през референтния период не е удачно, тъй като заявителят би предвидил финансовата криза от 2009 г. и, следователно, би намалил производствения си капацитет. Този аргумент не може да бъде приет; разширяване на декларирания капацитет с 10-20 % се наблюдава в сравнение с 2007 година, а не с 2009 г., когато бе достигнал най-ниското си равнище. Освен това не е възможно финансовата криза от 2009 г. да е оказала влияние върху производствения капацитет на заявителя през 2007 г.
2.5. Заключение: недостатъчно доказателства за дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата
(54)
Анализът на твърденията на заявителя във връзка с дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата, както са обобщени по-горе, доведе до заключението, че към момента не са налице достатъчни доказателства, че промените в обстоятелствата са с дълготраен характер. Възможно е експортните цени на заявителя и следователно неговият дъмпингов марж да продължат да варират в резултат на развитието на цените на световните пазари. Макар че заявителят посочи някои промени в обстоятелствата, не може да се счита, че те показват, че ценовото поведение на заявителя по време на РПП има дълготраен характер. Поради това се достига до заключението, че би било преждевременно и неоправдано митото да бъде понижено в настоящия момент.
3. ГАРАНЦИИ
(55)
Заявителят, заедно със свързания вносител, предложи гаранции по отношение на цената в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(56)
Разследването потвърди, че цената на разглеждания продукт е силно променлива. Както вече бе посочено в съображение 42 по-горе, бе установено, че продажните цени на заявителя в Съюза по време на РПП са варирали значително. Поради това продуктът не е подходящ за поемането на гаранция за фиксирана цена. Въпреки че износителят предложи механизъм за индексиране, не беше възможно да се установи корелация между колебанията на цените на крайния продукт и предложения източник на индексиране, по-специално поради факта, че този източник е свързан също с крайния продукт и с цени, които са били повлияни от дъмпингов внос. Поради това предложената индексацията не бе счетена за целесъобразна.
(57)
По отношение рисковете, специфични за дружеството, беше установено, че поради сложността на структурата на дружеството рискът от кръстосано компенсиране е много висок: възможно е продукти, различни от разглеждания продукт, да бъдат продавани чрез търговец извън Съюза в друга свързана трета държава и след това да бъдат препродавани в Съюза.
(58)
И накрая, тъй като самият продукт съществува в различни качества и се внася основно в насипно състояние, не би било възможно митническите органи да разграничат химическата спецификация (потенциално предмет на различни минимални вносни цени) без отделен анализ при всяка сделка, което значително би затруднило контрола и дори би го направило практически невъзможен.
(59)
Поради това предложението за гаранция по отношение на цената беше отхвърлено.
4. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(60)
С оглед на констатациите във връзка с дъмпинга, както и предвид липсата на доказан дълготраен характер на промените в обстоятелства беше направено заключението, че АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works следва да продължат да бъдат обект на равнището на митото, определено в първоначалния регламент, а именно - 22,7 %,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия, започнато на основание член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, се прекратява без изменение на равнището на действащите антидъмпингови мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2012 година.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 60/2012 DES RATES
vom 16. Januar 2012
zur Einstellung der gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 durchgeführten teilweisen Interimsüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Ferrosilicium mit Ursprung unter anderem in Russland
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 11 Absatz 3,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
1.1. Geltende Maßnahmen
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 172/2008 (2) („ursprüngliche Verordnung“) führte der Rat einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren von Ferrosilicium mit Ursprung unter anderem in Russland ein. Bei den Maßnahmen handelt es sich um einen Wertzoll in Höhe von 17,8 % bis 22,7 %. Die Untersuchung, die zu dieser Verordnung führte, wird nachstehend „Ausgangsuntersuchung“ genannt.
1.2. Überprüfungsantrag
(2)
Am 30. November 2009 erhielt die Europäische Kommission („Kommission“) einen Antrag auf eine teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung („Interimsüberprüfung“). Der von einem ausführenden Hersteller in Russland, Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, und dem mit ihm verbundenen Unternehmen Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (nachfolgend zusammen als „Antragsteller“ bezeichnet) eingereichte Antrag beschränkte sich auf die Untersuchung des Dumpingtatbestands in Bezug auf den Antragsteller. Für den Antragsteller gilt ein Antidumpingzollsatz von 22,7 %, der auf der Dumpingspanne des Antragstellers beruht.
(3)
Der Antragsteller machte in seinem Antrag geltend, dass sich in seinem Fall die Umstände, auf deren Grundlage die geltenden Maßnahmen eingeführt wurden, geändert hätten und diese Änderungen dauerhafter Art seien.
(4)
Der Antragsteller legte zudem Anscheinsbeweise dafür vor, dass in seinem Fall die Aufrechterhaltung der Maßnahme in ihrer jetzigen Höhe zum Ausgleich des Dumpings nicht mehr erforderlich ist. Den Angaben im Antrag zufolge hat ein Vergleich der Inlandspreise des Antragstellers mit den Preisen seiner Ausfuhren in die Union eine Dumpingspanne ergeben, die offenbar deutlich unter dem geltenden Zollsatz liegt.
1.3. Einleitung einer Überprüfung
(5)
Die Kommission kam nach Anhörung des Beratenden Ausschusses zu dem Schluss, dass genügend Beweise für die Einleitung einer teilweisen Interimsüberprüfung vorlagen, und beschloss, eine auf die Prüfung des Dumpingtatbestandes in Bezug auf den Antragsteller beschränkte teilweise Interimsüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung einzuleiten. Am 27. Oktober 2010 veröffentlichte die Kommission eine Einleitungsbekanntmachung im Amtsblatt der Europäischen Union (3) („Einleitungsbekanntmachung“) und leitete die Untersuchung ein.
1.4. Betroffene Ware und gleichartige Ware
(6)
Bei der von der Interimsüberprüfung betroffenen Ware handelt es sich um dieselbe Ware wie in der Ausgangsuntersuchung, d. h. Ferrosilicium mit Ursprung in Russland, das derzeit unter den KN-Codes 7202 21 00, 7202 29 10 und 7202 29 90 eingereiht wird.
(7)
Die in Russland hergestellte und verkaufte Ware und die in die Union ausgeführte Ware haben dieselben grundlegenden materiellen und technischen Eigenschaften und Verwendungen; daher werden sie als gleichartige Waren im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen.
1.5. Betroffene Parteien
(8)
Die Kommission unterrichtete den Wirtschaftszweig der Union, den Antragsteller und die Behörden des Ausfuhrlandes offiziell über die Einleitung der Interimsüberprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, schriftlich Stellung zu nehmen und eine Anhörung zu beantragen.
(9)
Die Kommission übermittelte dem Antragsteller Fragebogen, die fristgerecht beantwortet und zurückgesandt wurden. Sie holte alle Informationen ein, die sie für die Ermittlung des Dumpings als notwendig erachtete, prüfte sie und führte Kontrollbesuche an folgenden Standorten durch:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („CHEM“), Chelyabinsk, Russland;
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („KF“), Kuznetsk, Russland;
und
-
RFA International LP („RFAI“) in Mishawaka, USA und Nieuwdorp Zld, Niederlande.
1.6. Untersuchungszeitraum
(10)
Die Untersuchung betraf den Zeitraum vom 1. Oktober 2009 bis zum 30. September 2010 („Untersuchungszeitraum der Überprüfung“ oder „UZÜ“).
2. DAUERHAFTE VERÄNDERUNG DER UMSTÄNDE
2.1. Vorbemerkungen
(11)
An erster Stelle wird daran erinnert, dass nach der Rechtsprechung der EU-Gerichte (4) die Organe bei ihrer Prüfung der Notwendigkeit einer Beibehaltung der bestehenden Maßnahmen auf der Grundlage von Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung über ein weites Ermessen verfügen, wozu auch die Befugnis gehört, die voraussichtliche Entwicklung der Preise der betroffenen Ausführer zu beurteilen. Die Institutionen müssen die Argumente des Antragstellers, mit denen er begründet, warum sich die Umstände dauerhaft verändert haben und somit eine Verringerung oder sogar die Aufhebung des Zolls gerechtfertigt ist, in diesem Kontext prüfen.
(12)
Der Antragsteller brachte vor, es könne vernünftigerweise davon ausgegangen werden, dass die Veränderung der Umstände dauerhafter Natur sei; die Maßnahmen sollten in seinem Fall daher gesenkt oder sogar vollständig aufgehoben werden, da in absehbarer Zeit ein Wiederauftreten gedumpter Einfuhren generell bzw. auf einem Niveau, das mit dem in der Ausgangsuntersuchung festgestellten Niveau vergleichbar ist, unwahrscheinlich sei.
2.2. In Bezug auf die Frage, ob der Antragsteller während des UZÜ auf dem EU-Markt weiterhin Dumping betreibt (5)
(13)
Bevor auf die verschiedenen Argumente des Antragstellers zur (angeblich) dauerhaften Natur der (angeblich) veränderten Umstände eingegangen wird, ist es sinnvoll, zuerst die Erwägungen der Institutionen zu der Frage, ob der Antragsteller während des UZÜ möglicherweise weiterhin auf dem EU-Markt Dumping betrieben hat, darzulegen.
2.2.1. Normalwert
(14)
Zur Bestimmung des Normalwerts wurde zunächst geprüft, ob die gesamten von dem Unternehmen getätigten Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer gemessen an seinen gesamten Ausfuhrverkäufen in die Union repräsentativ waren. Von einer solchen Repräsentativität wird nach Artikel 2 Absatz 2 der Grundverordnung ausgegangen, wenn die insgesamt auf dem Inlandsmarkt verkaufte Menge mindestens 5 % der gesamten in die Union verkauften Menge der betroffenen Ware ausmacht. Es wurde festgestellt, dass die vom Unternehmen getätigten Gesamtverkäufe der gleichartigen Ware auf dem Inlandsmarkt repräsentativ waren.
(15)
Anschließend wurde für die einzelnen Warentypen, die das Unternehmen auf seinem Inlandsmarkt verkaufte und die mit dem zur Ausfuhr in die Union verkauften Typ direkt vergleichbar waren, geprüft, ob die Inlandsverkäufe ausreichend repräsentativ im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung waren. Die Inlandsverkäufe eines Warentyps wurden als hinreichend repräsentativ betrachtet, wenn die im UZÜ an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt verkaufte Gesamtmenge dieses Warentyps mindestens 5 % der insgesamt zur Ausfuhr in die Union verkauften Menge des vergleichbaren Warentyps entsprach.
(16)
Ferner wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe der einzelnen Warentypen als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Hierfür wurde für jeden ausgeführten Typ der betroffenen Ware der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt in jedem der Zeiträume ermittelt.
(17)
Für diejenigen Warentypen, bei denen mehr als 80 % der auf dem Inlandsmarkt abgesetzten Menge über den Stückkosten verkauft wurden und bei denen der gewogene durchschnittliche Verkaufspreis mindestens den Produktionsstückkosten entsprach, wurde der Normalwert je Warentyp als gewogener Durchschnitt der tatsächlichen Preise aller Inlandsverkäufe dieses Warentyps ermittelt, unabhängig davon, ob diese Verkäufe gewinnbringend waren oder nicht.
(18)
Wenn das Volumen der gewinnbringenden Verkäufe eines Warentyps 80 % oder weniger des gesamten Verkaufsvolumens dieses Typs ausmachte oder wenn der gewogene Durchschnittspreis des betreffenden Warentyps unter den Produktionsstückkosten lag, wurde dem Normalwert der tatsächliche Inlandspreis zugrunde gelegt, der als gewogener Durchschnitt ausschließlich der gewinnbringenden Inlandsverkäufe dieses Warentyps in jedem der Zeiträume ermittelt wurde.
(19)
In den Fällen, in denen die Inlandspreise eines bestimmten vom Unternehmen verkauften Warentyps zur Ermittlung des Normalwerts nicht herangezogen werden konnten, wurde der Normalwert nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt.
(20)
Bei der Ermittlung des Normalwertes nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung wurden die Beträge für Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten sowie für Gewinne gemäß dem Einleitungssatz von Artikel 2 Absatz 6 der Grundverordnung anhand der Zahlen festgesetzt, die das Unternehmen bei der Produktion und dem Verkauf der gleichartigen Ware im normalen Handelsverkehr tatsächlich verzeichnete.
2.2.2. Ausfuhrpreis
(21)
Die Ausfuhrverkäufe des Unternehmens in die Union werden über die schweizerische Filiale des mit ihm verbundenen Unternehmens RFAI abgewickelt, die alle mit der Überführung der Waren in den zollrechtlich freien Verkehr in der Union verbundenen Einfuhraufgaben, d. h. die Aufgaben eines verbundenen Einführers, wahrnahm.
(22)
Daher wurde der Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung anhand der Preise ermittelt, zu denen die eingeführten Waren an den ersten unabhängigen Abnehmer weiterverkauft wurden, wobei für alle zwischen der Einfuhr und dem Weiterverkauf angefallenen Kosten eine Berichtigung vorgenommen und ein angemessener Betrag für VVG-Kosten und Gewinne hinzugerechnet wurde. Da keine neuen Informationen unabhängiger Einführer über die erzielten Gewinne vorlagen, wurde dabei für den Gewinn derselbe Prozentsatz wie in der Ausgangsuntersuchung angesetzt, nämlich 6 %.
(23)
Der Antragsteller forderte, dass RFAI als Teil derselben Wirtschaftseinheit (Single Economic Entity, SEE) behandelt werden sollte, und dass folglich bei der Ermittlung des Ausfuhrpreises für die VVG-Kosten und Gewinne von RFAI keine Abzüge vorgenommen werden sollten.
(24)
Dieser Forderung kann aus folgenden Gründen nicht stattgegeben werden:
-
die beiden ausführenden Hersteller haben eine eigene Ausfuhrabteilung;
-
RFAI ist in erheblichem Maße an den internationalen Aktivitäten des Konzerns beteiligt (Kundendienst, Logistik und Lieferzeitpläne, Kauf von Investitionsgütern und wichtigen Rohstoffen usw.);
-
die schweizerische Filiale von RFAI erfüllt alle Funktionen, die normalerweise von einem verbundenen Einführer in der EU wahrgenommen werden;
-
RFAI verkauft Ferrosilicium in seinem eigenen Namen und auf eigene Rechnung an unabhängige Abnehmer in der EU und in anderen Teilen der Welt;
-
RFAI hat eine Kauf-Verkauf-Beziehung mit den beiden verbundenen Herstellern KF und CHEM in Russland;
-
jedes Unternehmen erstellt seinen eigenen Finanzbericht, ein konsolidierter Finanzbericht wird nicht erstellt, und
-
jedes Unternehmen reicht seine eigene Steuererklärung bei den zuständigen Behörden ein.
Die Forderung, dass bei der Berechnung des Ausfuhrpreises keine Abzüge für VVG-Kosten und Gewinne vorgenommen werden sollten, musste folglich abgelehnt werden. Die diesbezüglichen Stellungnahmen, die der Antragsteller nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen („endgültige Unterrichtung“) übermittelte, werden nachfolgend erörtert (Ziffer 2.3).
(25)
Der Antragsteller forderte ferner, dass nach Artikel 11 Absatz 10 der Grundverordnung der Antidumpingzoll bei der rechnerischen Ermittlung des Ausfuhrpreises nicht abgezogen werden sollte, da sich der Zoll in den Weiterverkaufspreisen und den späteren Verkaufspreisen in der EU ordnungsgemäß niederschlägt. Im Zusammenhang mit dieser Forderung hat die Untersuchung ergeben, dass die gewogenen durchschnittlichen Weiterverkaufspreise von Ferrosilicium in der Union im Vergleich zu den Preisen in der Ausgangsuntersuchung gestiegen sind und die derzeitigen Weiterverkaufspreise um mehr als 22,7 % über den Preisen in der Ausgangsuntersuchung liegen. Daher kann der Schluss gezogen werden, dass sich der Antidumpingzoll ordnungsgemäß in den Weiterverkaufspreisen des Antragstellers niederschlägt. Dieser Forderung des Antragstellers konnte daher stattgegeben werden, und bei der rechnerischen Ermittlung der Ausfuhrpreise nach Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung wurden die Antidumpingzölle nicht abgezogen.
2.2.3. Vergleich
(26)
Der Normalwert und der Ausfuhrpreis wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines gerechten Vergleichs zwischen Normalwert und Ausfuhrpreis wurden, soweit erforderlich und gerechtfertigt, nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung gebührende Berichtigungen für Transport-, Versicherungs-, Endabfertigungs- und Bereitstellungskosten, Kreditkosten sowie Provisionen vorgenommen.
2.2.4. Dumpingspanne
(27)
Nach Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung wurde der gewogene durchschnittliche Normalwert je Warentyp mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis des entsprechenden Typs der betroffenen Ware verglichen. Dieser Vergleich ergab das Vorliegen von Dumping.
(28)
Bei der Berechnung der Dumpingspanne stellten die Institutionen wie bereits in der Ausgangsuntersuchung fest, dass CHEM und KF eng miteinander verbunden sind. Wie in der Ausgangsuntersuchung wurde im Einklang mit dem bei den Institutionen üblichen Standardverfahren für den gesamten Konzern eine einzige Dumpingspanne berechnet. Bei der dazu für die endgültige Unterrichtung eingesetzten Methode wurde die Dumpingspanne für jeden ausführenden Hersteller einzeln berechnet, bevor eine gewogene durchschnittliche Dumpingspanne für den gesamten Konzern ermittelt wurde. Es wird darauf hingewiesen, dass sich diese Methode von der in der Ausgangsuntersuchung eingesetzten Methode unterschied, bei der die Berechnung der Dumpingspanne durch Zusammenfassen aller relevanten Daten über Inlandsverkäufe, Produktionskosten, Rentabilität und Verkäufe in der Union der Produktionseinheiten erfolgte. Der Antragsteller brachte vor, die Anwendung dieser Methode stünde im Widerspruch zu Artikel 11 Absatz 9 der Grundverordnung. Auch auf diese Frage wird unter Ziffer 2.3 eingegangen.
2.3. Analyse der Reaktionen auf die endgültige Unterrichtung im Zusammenhang mit der Dumpingspanne während des UZÜ
(29)
Der Antragsteller gab mehrere Stellungnahmen zu bestimmten Aspekten der Berechnungen wie beispielsweise Produktionskosten, VVG, Gewinnspanne, Normalwert und Berichtigungen ab. Alle Stellungnahmen wurden geprüft und etwaige sachliche Fehler wurden berichtigt. Die endgültigen Feststellungen wurden entsprechend geändert.
(30)
Außerdem forderte der Antragsteller die Kommission auf, die Dumpingspanne auf der Grundlage eines von ihm selbst für die Zwecke dieser Untersuchung errechneten Cites-Wertes auszudrücken und bezog sich dazu auf Artikel 2 Absatz 9 der Grundverordnung. Die Forderung wurde damit begründet, dass der bei den Zollbehörden angemeldete Preis ein Verrechnungspreis sei, der vielleicht für Zollzwecke korrekt sei, jedoch nicht bei der Berechnung der Dumpingspannen in Antidumpingverfahren verwendet werden dürfe. Diese Forderung muss zurückgewiesen werden, da die Differenz zwischen Ausfuhrpreis und Normalwert, d. h. die Dumpingspanne, auf der Grundlage ausgedrückt werden sollte, die von den Zollbehörden später auch zur Bestimmung des zu erhebenden Zolls verwendet wird. Dabei handelt es sich um den Cites-Wert, der vom Antragsteller bei den Zollbehörden angemeldet wird. Folglich wurde bei den Berechnungen dieser Wert verwendet.
(31)
Im Zusammenhang mit der Berechnung der Produktionskosten beanstandete der Antragsteller, dass die Kommission bei der rechnerischen Ermittlung des Normalwertes den durchschnittlichen von einem unabhängigen Lieferanten verlangten Kaufpreis eines Hauptkostenfaktors verwendet hat statt des tatsächlich an einen verbundenen Lieferanten gezahlten Preises für den gleichen Kostenfaktor. Diese Forderung muss zurückgewiesen werden, da der vom verbundenen Lieferanten in Rechnung gestellte Preis erheblich niedriger war als der für den gleichen Rohstoff an einen unabhängigen Lieferanten gezahlte Preis. Dieser Preis kann daher nicht als Fremdvergleichspreis betrachtet werden. Der Kostenfaktor musste also berichtigt werden.
(32)
Nach der Unterrichtung machte der Antragsteller geltend, dass die Verpackungskosten beim Vergleich der Ausfuhrpreise mit den Normalwerten nicht einheitlich behandelt wurden. Diese Frage wurde geprüft und etwaige sachliche Fehler wurden berichtigt.
(33)
Der Antragsteller nahm ferner Stellung zum Ausschluss der Ausfuhrgeschäfte eines bestimmten Warentyps. Die Verkäufe dieses Warentyps in der Union machten weniger als 5 % der vom Antragsteller während des UZÜ getätigten Verkäufe der betroffenen Ware in der Union aus. Dieses Argument muss abgelehnt werden, da weder Verkäufe dieses Warentyps auf dem Inlandsmarkt getätigt noch Angaben zu den spezifischen Produktionskosten gemacht wurden. Da dieser Warentyp während des UZÜ in geringen Mengen in die EU exportiert wurde, wurde es daher als unangebracht erachtet, den Normalwert auf der Grundlage der Herstellkosten anderer Warentypen zu berechnen und dann Berichtigungen für Unterschiede zwischen den Waren vorzunehmen.
(34)
Zusätzlich und wie oben erläutert gab der Antragsteller in seiner Reaktion auf die endgültige Unterrichtung ausführliche Kommentare ab, insbesondere zu zwei wichtigen Punkten der Berechnung der Dumpingspanne, nämlich i) zur Frage, ob CHEM, KF und RFAI eine Wirtschaftseinheit bilden (6) und ii) der Berechnung einer individuellen Dumpingspanne für CHEM einerseits und KF andererseits (7).
(35)
Hinsichtlich des ersten Vorbringens und insbesondere der vom Antragsteller in seiner Reaktion auf die endgültige Unterrichtung vorgebrachten Punkte ist Folgendes anzumerken.
(36)
Der Antragsteller bekräftigte seinen Standpunkt, dass die beiden ausführenden Hersteller und der verbundene Händler RFAI letztlich im Eigentum und unter Kontrolle der gleichen Besitzer seien und dass RFAI daher keine Autonomie habe und einfach die Anweisungen der Eigentümer des Antragstellers befolge. Er stimmte zwar allen unter Erwägungsgrund 24 aufgeführten Elementen zu, lehnte jedoch die entsprechenden Schlussfolgerungen der Institutionen ab, da diese Elemente keinen Einfluss auf die Frage hätten, ob CHEM, KF und RFAI eine Wirtschaftseinheit bilden.
(37)
Die Institutionen weisen die Stellungnahmen des Antragstellers zurück. Die oben aufgeführten Kriterien liefern, vor allem in ihrer Gesamtheit gesehen, eine stichhaltige Begründung für die Zurückweisung des Vorbringens des Antragstellers. Alle unter Erwägungsgrund 24 aufgeführten Elemente deuten auf eine Konzernstruktur hin, in der alle Unternehmen über eine eigene Rechtspersönlichkeit verfügen und in der KF und CHEM sämtliche Aufgaben eines ausführenden Herstellers (Herstellung und Ausfuhr) übernehmen, während RFAI hauptsächlich die Rolle eines verbundenen Händlers/Einführers in der EU übernimmt.
(38)
Hinsichtlich des zweiten Vorbringens ist es nicht notwendig, zu dieser Angelegenheit im Rahmen dieser Überprüfung endgültig Stellung zu nehmen. Dies ergibt sich aus zwei Gründen. Erstens hätte, selbst wenn diesem Vorbringen (zusätzlich zu den je nach Fall akzeptierten Vorbringen unter Erwägungsgrund 29) stattgegeben würde, der Antragsteller den Untersuchungsergebnissen zufolge im UZÜ immer noch Dumping auf dem EU-Markt betrieben, und zwar mit einer Dumpingspanne von etwa 13 %. Zweitens gibt es, wie nachfolgend erläutert, derzeit keine hinreichenden Anhaltspunkte dafür, dass die für den UZÜ festgestellte Dumpingspanne als dauerhaft anzusehen ist.
(39)
In seiner Reaktion auf die Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen brachte der Wirtschaftszweig der Union vor, infolge der Überprüfung sollte der Zoll auf die Waren des Antragstellers erhöht werden, da vorausgesetzt, dass alle Vorbringen des Antragstellers zurückgewiesen werden würden, die im UZÜ festgestellte Dumpingspanne höher gewesen sei als der geltende Zoll. Da es jedoch, wie unten erläutert, keine hinreichenden Anhaltspunkte für eine dauerhafte Veränderung der Umstände gibt, ist eine Änderung des Zollsatzes nicht gerechtfertigt, unabhängig davon, ob es sich um eine Anhebung oder eine Senkung handelt.
2.4. Analyse der Frage, ob eine dauerhafte Veränderung der Umstände vorliegt, die eine Senkung oder Aufhebung des Zolls rechtfertigt
(40)
Trotz der Annahme einiger Forderungen des Antragstellers, wie oben beschrieben, wurde festgestellt, dass er während des UZÜ Dumping auf dem EU-Markt betrieben hat; die Dumpingspanne betrug wenigstens 13 %. Zudem gibt es, wie nachfolgend erläutert, keine hinreichenden Anhaltspunkte dafür, dass die für den UZÜ festgestellte Dumpingspanne als dauerhaft anzusehen ist.
(41)
Der Antragsteller begründete sein Vorbringen, warum eine dauerhafte Veränderung der Umstände vorliege, mit folgenden Argumenten:
(42)
i)
Zunächst verwies der Antragsteller auf die Veränderungen in der Struktur der Ausfuhrverkäufe der Unternehmensgruppe, die zusammen mit der Erschließung neuer Wachstumsmärkte auf allen Ausfuhrmärkten, auch dem EU-Markt, im Vergleich zu den in der Ausgangsuntersuchung festgestellten Preisen zu höheren Ausfuhrpreisen für Ferrosilicium geführt hätten. Der Antragsteller legte jedoch keine stichhaltigen Beweise für den Zusammenhang zwischen der neuen Unternehmensstruktur, der Erschließung neuer Wachstumsmärkte und den höheren Preisen auf dem EU-Markt vor. Auch die im Rahmen der Untersuchung getroffenen Feststellungen ergaben keinen Hinweis auf einen solchen Zusammenhang. Die Ausfuhrpreise im UZÜ waren zwar im Vergleich zu den im Untersuchungszeitraum der Ausgangsuntersuchung festgestellten Preisen eindeutig höher, doch waren sie gleichzeitig extremen Schwankungen unterworfen. So betrug beispielsweise im UZÜ der Unterschied zwischen dem niedrigsten und dem höchsten Verkaufspreis pro Tonne des am häufigsten auf dem EU-Markt verkauften Produkts über 100 %. Ähnliche Schwankungen konnten auf dem Inlandsmarkt beobachtet werden, doch war die Preisentwicklung auf dem EU-Markt nicht vergleichbar mit der Preisentwicklung auf dem Inlandsmarkt. Dies trifft auch auf den dem UZÜ vorausgehenden Zwölfmonatszeitraum zu, der im Rahmen einer parallel stattfindenden Erstattungsuntersuchung genau geprüft wurde. Wie es scheint, haben die Ausfuhrpreise einfach die Entwicklung der Weltmarktpreise nachvollzogen.
(43)
Nach der Unterrichtung machte der Antragsteller ähnliche Argumente geltend. Es wurden jedoch wiederum unzureichende Beweise vorgelegt. Daher wird der Schluss gezogen, dass zu diesem Zeitpunkt keine hinreichenden Beweise dafür vorliegen, dass die vom Antragsteller praktizierten höheren Ausfuhrpreise auf andere Ursachen zurückzuführen sind als auf die geltenden Marktpreise (insbesondere diejenigen des EU-Marktes) während des UZÜ. Mit anderen Worten, es liegen keine ausreichenden Beweise dafür vor, dass die vom Antragsteller an der Exportstruktur seines Unternehmens vorgenommenen Änderungen die Ursache für diese höheren Preise waren und dass daher erwartet werden kann, dass diese Preise künftig gleich hoch oder sogar noch höher sein werden. Selbst wenn man davon ausgeht, dass die neue Struktur den Konzern effizienter gemacht hat, bedeutet dies im Gegensatz zu den Behauptungen des Antragstellers insbesondere nicht, dass sich seine Preise für Ausfuhren in die EU künftig auf einem hohen Niveau bewegen und dass kein Dumping praktiziert wird.
(44)
ii)
Zweitens erklärte der Antragsteller, die Preise seiner Ausfuhren auf andere Märkte lägen auf dem gleichen Niveau oder sogar höher als die Preise seiner Verkäufe in die Union. Es seien erhebliche Investitionen getätigt worden, um andere Märkte besser beliefern zu können. Deshalb entstünde durch eine Senkung oder Aufhebung der Antidumpingmaßnahmen für den Antragsteller kein Anreiz zur Steigerung der Ausfuhren in die EU und/oder zur Senkung der entsprechenden Ausfuhrpreise.
(45)
Dieses Vorbringen kann jedoch nicht zu einer Aufhebung oder Senkung der geltenden Maßnahmen führen. Es wird daran erinnert, dass der Antragsteller seinen eigenen Angaben zufolge auch während des UZÜ noch Dumping betrieb. Überdies betonte der Antragsteller selbst, dass die EU weiterhin einer seiner traditionellen Märkte bleibt. Dies wird bestätigt durch die Tatsache, dass die vom Antragsteller auf dem EU-Markt abgesetzten Mengen immer noch sehr hoch sind; vergleicht man die Verkaufsmengen mit dem EU-Verbrauch im UZ der Ausgangsuntersuchung (8), so machen sie einen bedeutenden Marktanteil aus (zwischen 5 % und 20 %; genaue Zahlen dürfen aus Gründen der Vertraulichkeit nicht genannt werden).
(46)
Nach der Unterrichtung bekräftigte der Antragsteller seine Feststellung, neue Marktchancen ergäben sich eher auf Märkten wie Indien, Asien und den Vereinigten Staaten als in der EU. Er legte jedoch keinerlei stichhaltige Beweise zur Bestätigung seiner Marktstrategien vor. Und da es einige Elemente gibt, die dieses Vorbringen nicht gerade unterstützen - die im UZÜ immer noch bestehende Dumpingspanne, der Mangel an Daten über andere Märkte und die Volatilität der Ausfuhrpreise auf dem internationalen Markt - muss es zurückgewiesen werden.
(47)
iii)
Drittens bleibt nach Ansicht des Antragstellers der russische Inlandsmarkt mit seiner bedeutenden Stahlproduktion einer seiner wichtigsten Märkte; die Nachfrage nach der gleichartigen Ware werde in Russland voraussichtlich steigen. Die Inlands- und Ausfuhrpreise von Ferrosilicium würden ferner viel schneller steigen als die Produktionskosten. Der Antragsteller werde seine Verkäufe auf dem Inlandsmarkt also wahrscheinlich weiter erhöhen, unter anderem auch deshalb, weil der einzige weitere Hersteller von Ferrosilicium in Russland nach einem vor kurzem erfolgten Eigentümerwechsel praktisch nur noch für den Eigenverbrauch produziere.
(48)
Selbst wenn all diese Behauptungen zutreffen sollten, bleibt immer noch die Tatsache bestehen, dass der Antragsteller während des UZÜ in erheblichem Umfang und zu schwankenden Preisen Dumping betrieb. Überdies deuten, wie oben erläutert, die vom Antragsteller im UZÜ auf dem EU-Markt abgesetzten Mengen nicht darauf hin, dass er sich von diesem Markt zurückgezogen hat oder dies in nächster Zukunft beabsichtigt.
(49)
Nach seiner Unterrichtung hob der Antragsteller in seiner Stellungnahme hervor, dass die einzige von der Kommission in der Unterrichtung angeführte Begründung, weshalb sie die Relevanz einer steigenden Nachfrage auf dem Inlandsmarkt nicht anerkenne, der Umfang der festgestellten Dumpingspanne sei. Außerdem stellte der Antragsteller fest, die Kommission habe zwar viele der zentralen Argumente im Zusammenhang mit dem russischen Markt als richtig anerkannt, jedoch nicht die angemessene Schlussfolgerung gezogen.
(50)
Diese Behauptungen müssen zurückgewiesen werden. Erstens sprechen nicht nur die Dumpingfeststellungen, sondern auch die festgestellten Volumen gegen dieses Argument. Zweitens stellen die Institutionen fest, dass die Behauptung, dass die Nachfrage nach der betroffenen Ware in Russland zunehmen werde und dass die Ausfuhrpreise des Konzerns viel schneller steigen würden als die Produktionskosten, weder von der Kommission als richtig anerkannt wurde noch durch schlüssige unabhängige Daten gestützt wird.
(51)
iv)
Viertens wies der Antragsteller darauf hin, dass seine russischen Ferrosilicium-Produktionsstätten seit Jahren voll ausgelastet seien, dass er nicht die Absicht habe, seine Gesamtproduktionskapazität für Ferrosilicium in absehbarer Zukunft zu steigern und dass sich keine Anhaltspunkte für das Gegenteil ergeben hätten.
(52)
Allerdings wurde nach der Finanzkrise von 2009 eine deutliche Zunahme der Kapazitäten festgestellt, und den Angaben des Antragstellers zufolge waren seine Kapazitäten im Vergleich zum Zeitraum vor der Finanzkrise von 2009 um 10 % bis 20 % (aus Vertraulichkeitsgründen angegebene Spanne) angestiegen.
(53)
Nach der Unterrichtung brachte der Antragsteller vor, dass ein Vergleich der Produktionskapazität nach dem UZÜ mit derjenigen im Referenzzeitraum nicht angebracht sei, da der Antragsteller die Finanzkrise von 2009 erwartet und die Produktionskapazität daher bereits reduziert habe. Dieser Argumentation kann nicht gefolgt werden; dass die Kapazitäten um 10 % bis 20 % ausgeweitet wurden, ist gegenüber 2007 zu beobachten (und nicht gegenüber 2009, als die Kapazitäten auf einem Tiefststand waren). Außerdem kann die Finanzkrise von 2009 die Produktionskapazität des Antragstellers im Jahr 2007 nicht beeinflusst haben.
2.5. Fazit: keine hinreichenden Beweise für eine dauerhafte Veränderung der Umstände
(54)
Die oben zusammengefasste Analyse der Behauptungen des Antragstellers ergab, dass derzeit keine hinreichenden Beweise für eine dauerhafte Veränderung der Umstände vorliegen. Die Ausfuhrpreise des Antragstellers und folglich seine Dumpingspannen werden wahrscheinlich weiterhin schwanken, insbesondere nach Maßgabe der Entwicklung der Weltmarktpreise. Die vom Antragsteller aufgezeigten veränderten Umstände können nicht als Beleg dafür angesehen werden, dass das Preisbildungsverhalten des Antragstellers im UZÜ von dauerhafter Natur ist. Daher wird der Schluss gezogen, dass es voreilig und daher nicht gerechtfertigt wäre, zu diesem Zeitpunkt den Zollsatz zu senken.
3. VERPFLICHTUNGEN
(55)
Der Antragsteller bot zusammen mit dem mit ihm verbundenen Einführer eine Preisverpflichtung nach Artikel 8 Absatz 1 der Grundverordnung an.
(56)
Die Untersuchung bestätigte, dass der Preis der Ware sehr stark schwankt. Wie bereits unter Erwägungsgrund 42 erwähnt, wurde festgestellt, dass die Preise des Antragstellers in der Union im UZÜ erheblich schwankten. Die Ware ist folglich für eine feste Preisverpflichtung nicht geeignet. Zwar wurde vom Ausführer ein Indexierungsmechanismus vorgeschlagen, doch war es nicht möglich, eine Korrelation zwischen den Preisschwankungen der fertigen Ware und der vorgeschlagenen Indexierungsgrundlage herzustellen, insbesondere, da diese mit der fertigen Ware zusammenhing und sich auf Preise bezog, die durch gedumpte Einfuhren beeinflusst waren. Die vorgeschlagene Indexierung wurde daher als nicht angemessen befunden.
(57)
In Bezug auf die unternehmensspezifischen Risiken wurde festgestellt, dass angesichts der Komplexität der Unternehmensstruktur das Risiko von Ausgleichsgeschäften sehr hoch ist: Andere Waren als die betroffene Ware könnten über einen Händler außerhalb der EU an eine andere verbundene Geschäftsstelle in einem Drittland verkauft und anschließend wieder in die EU verkauft werden.
(58)
Da die Ware in unterschiedlichen Qualitäten existiert und größtenteils als lose Ware eingeführt wird, wäre es für die Zollbehörden nicht möglich, ohne Einzelanalysen bei jeder Transaktion die chemische Spezifikation der jeweiligen Ware (für die potenziell unterschiedliche Mindesteinfuhrpreise gelten könnten) zu bestimmen, was die Überwachung sehr aufwendig, wenn nicht undurchführbar machen würde.
(59)
Das Verpflichtungsangebot wurde daher abgelehnt.
4. EINSTELLUNG DER ÜBERPRÜFUNG
(60)
Angesichts der Feststellungen zum Dumping und des fehlenden Nachweises der dauerhaften Veränderung der Umstände wird der Schluss gezogen, dass für JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant und sein verbundenes Unternehmen JSC Kuznetsk Ferroalloy Works weiterhin der in der ursprünglichen Verordnung festgelegte Zollsatz von 22,7 % gelten sollte -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die nach Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 eingeleitete teilweise Interimsüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Ferrosilicium mit Ursprung unter anderem in Russland wird ohne Änderung der geltenden Antidumpingmaßnahme eingestellt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 16. Januar 2012.