РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 2 септември 2011 г.
за частично спиране на прилагането на Споразумението за сътрудничество между Европейската икономическа общност и Сирийската арабска република
(2011/523/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207 във връзка с член 218, параграф 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като имат предвид, че:
(1)
На 18 януари 1977 г. Европейската икономическа общност и Сирийската арабска република сключиха Споразумение за сътрудничество (1) („Споразумението за сътрудничество“), за да се насърчи цялостното сътрудничество с цел да се укрепят взаимоотношенията между договарящите страни.
(2)
Споразумението за сътрудничество се основава на общото желание на договарящите страни да запазят и укрепят приятелските си взаимоотношения в съответствие с принципите на хартата на Обединените нации.
(3)
Съгласно член 3, параграф 5 от Договора за европейския съюз, в отношенията си с останалата част от света, Съюзът значително допринася за мира, сигурността и защитата на правата на човека, както и за стриктното спазване и развитието на международното право, и по-специално зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
(4)
Съгласно член 21, параграф 1 от Договора за европейския съюз, дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света: демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(5)
От март 2011 г. нараснаха протестите срещу определени злоупотреби с властта на висши сирийски длъжностни лица на общия фон на растящо недоволство от икономическото и политическото положение. Плахите протести, започнали в крайни и бедни райони на страната, прераснаха във повсеместно въстание Сирийските власти отвърнаха и продължават да отвръщат по много ожесточен начин, включително чрез разстрелване на мирни протестиращи.
(6)
На 18 август 2011 г. в изявление за 17-та специална сесия на Съвета за правата на човека относно „Положението с правата на човека в Сирийската арабска република“ върховният комисар на ООН по правата на човека припомни, че в доклада си от 18 август информационната мисия в Сирия, изпълнена по искане на Съвета за правата на човека, е установила, че съществува модел на широкоразпространени или систематични нарушения на правата на човека от страна на сирийските сили за сигурност и сирийските въоръжени сили, в т.ч. убийства, насилствено изчезване, изтезания, лишаване от свобода и преследване. Върховният комисар счете, че по мащаб и характер тези действия могат да представляват престъпления срещу човечеството, и прикани членовете на Съвета за сигурност да разгледат възможността за сезиране на Международния наказателен съд относно положението в Сирия.
(7)
На същата дата Съюзът осъди бруталната кампания, която Башар ал Асад и неговият режим извършват срещу собствения си народ и която доведе до убийството или нараняването на много сирийски граждани. Съюзът многократно е изтъквал, че жестоките репресии трябва да бъдат прекратени, задържаните демонстранти да бъдат освободени, че трябва да се разреши свободен достъп за международните организации за хуманитарна помощ и по правата на човека, както и за медиите, и да се постави началото на реален национален диалог с всички страни. Въпреки това сирийските ръководители продължават да се държат предизвикателно пред призивите на Съюзът и широката международна общност.
(8)
На 23 август 2011 г. Съветът по правата на човека прие резолюция относно тежките нарушения на човешките права в Сирийската арабска република, в която силно заклейми продължаващите много тежки нарушения на човешките права от сирийските власти, повтори призива си към сирийските власти да изпълнят задълженията си съгласно международното право, подчерта нуждата от международно, прозрачно, независимо и бързо разследване на предполагаемите нарушения на международното право, включително действията, които могат да представляват престъпления срещу човечеството, както и за търсене на отговорност от извършителите, и реши да изпрати независима международна комисия за проучване и разследване на нарушенията в Сирия на международното право за човешките права.
(9)
Съгласно преамбюла към Споразумението за сътрудничество като сключват Споразумението договарящите страни искат да покажат общото си желание да запазят и укрепят приятелските си взаимоотношения в съответствие с принципите на Хартата на Обединените нации. При сегашните обстоятелства Съюзът счита, че настоящата ситуация в Сирия е в нарушение на принципите на Хартата на Обединените нации, които представляват основата за сътрудничеството между Сирия и Съюза.
(10)
Предвид изключителната сериозност на насилията, извършвани от страна на Сирия в нарушение на общото международно право и на принципите на Устава на Организацията на обединените нации, Съюзът реши да приеме допълнителни ограничителни мерки срещу режима в Сирия.
(11)
Поради това прилагането на Споразумението за сътрудничество следва частично да бъде спряно, докато сирийските власти поставят край на систематичното нарушаване на човешките права и докато отново може да се счита, че спазват общото международно право и принципите, съставляващи основата на Споразумението за сътрудничество.
(12)
Предвид това, че спирането следва да е насочено само към сирийските власти, но не и към народа на Сирия, то трябва да е ограничено. Тъй като понастоящем суровият нефт и нефтопродуктите са продуктите, търговията с които носи най-голяма полза на режима в Сирия и по този начин подкрепя неговата репресивната политика, спирането на Споразумението следва да се ограничи до суровия нефт и нефтопродуктите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Спира се действието на членове 12, 14 и 15 от Споразумението за сътрудничество между Европейската икономическа общност и Сирийската арабска република по отношение на мерките, изброени в приложението към настоящото решение.
Член 2
Сирийската арабска република се уведомява за решението.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 2 септември 2011 година.
BESCHLUSS DES RATES
vom 2. September 2011
zur teilweisen Aussetzung des Kooperationsabkommens zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Arabischen Republik Syrien
(2011/523/EU)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 207 in Verbindung mit Artikel 218 Absatz 9,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Am 18. Januar 1977 schlossen die Europäische Wirtschaftsgemeinschaft und die Arabische Republik Syrien ein Kooperationsabkommen (1) (nachstehend "Kooperationsabkommen"), um durch Ausbau der Zusammenarbeit die Beziehungen zwischen den Vertragsparteien zu verstärken.
(2)
Das Kooperationsabkommen beruht auf dem gemeinsamen Willen der Vertragsparteien, ihre freundschaftlichen Beziehungen unter Wahrung der Grundsätze der Charta der Vereinten Nationen aufrechtzuerhalten und zu verstärken.
(3)
Gemäß Artikel 3 Absatz 5 des Vertrags über die Europäische Union leistet die Union in ihren Beziehungen zur übrigen Welt insbesondere einen Beitrag zu Frieden, Sicherheit und dem Schutz der Menschenrechte sowie zur strikten Einhaltung und Weiterentwicklung des Völkerrechts, insbesondere zur Wahrung der Grundsätze der Charta der Vereinten Nationen.
(4)
Gemäß Artikel 21 Absatz 1 des Vertrags über die Europäische Union lässt sich die Union bei ihrem Handeln auf internationaler Ebene von den Grundsätzen leiten, die für ihre eigene Entstehung, Entwicklung und Erweiterung maßgebend waren und denen sie auch weltweit zu stärkerer Geltung verhelfen will: Demokratie, Rechtsstaatlichkeit, die unniverselle Gültigkeit und Unteilbarkeit der Menschenrechte und Grundfreiheiten, die Achtung der Menschenwürde, der Grundsatz der Gleichheit und der Grundsatz der Solidarität sowie die Achtung der Grundsätze der Charta der Vereinten Nationen und des Völkerrechts.
(5)
Seit März 2011 nehmen vor dem Hintergrund wachsenden Unmuts über die allgemeine wirtschaftliche und politische Lage die Proteste gegen spezifische Fälle von Machtmissbrauch durch syrische Beamte zu. Vorsichtige Proteste, die in marginalisierten Regionen ihren Anfang nahmen, haben sich zu einem landesweiten Aufstand ausgeweitet. Darauf reagieren die syrischen Behörden nach wie vor mit äußerster Gewalt einschließlich der Erschießung friedlicher Demonstranten.
(6)
Am 18. August 2011 gab die UN-Hochkommissarin für Menschenrechte auf der 17. Sondersitzung des Menschenrechtsrats eine Erklärung zur Menschenrechtslage in der Arabischen Republik Syrien ab, in der sie daran erinnerte, dass in dem Bericht vom 18. August über die vom Menschenrechtsrat beantragte Sonderungsmission nach Syrien auf weit verbreite und systematische Menschenrechtsverletzungen - einschließlich Ermordung, Verschleppung, Folter, Freiheitsberaubung und Verfolgung - durch die syrischen Sicherheits- und Streitkräfte hingewiesen werde. Die Hochkommissarin war der Auffassung, dass diese Handlungen aufgrund ihrer Art und ihres Umfangs als Verbrechen gegen die Menschlichkeit gewertet werden könnten, und rief die Mitglieder des Sicherheitsrats auf, die Befassung des Internationalen Strafgerichtshofs mit der gegenwärtigen Lage in Syrien in Erwägung zu ziehen.
(7)
Am selben Tag verurteilte die Union das brutale Vorgehen von Bashar Al-Assad und seinem Regime gegen das eigene Volk, das zu zahlreichen Toten und Verletzten in der syrischen Bevölkerung geführt habe. Die Union hat wiederholt betont, dass Syrien die brutale Repression beenden, inhaftierte Demonstranten freilassen, den freien Zugang für Medien und internationale humanitäre und Menschenrechtsorganisationen gewährleisten und einen echten und alle Seiten einbeziehenden nationalen Dialog einleiten muss. Die syrische Führung hat sich jedoch den Forderungen der Union und der internationalen Gemeinschaft verweigert.
(8)
Am 23. August 2011 verabschiedete der Menschenrechtsrat eine Resolution zu den Menschenrechtsverletzungen in der Arabischen Republik Syrien, in der er die anhaltenden schwerwiegenden Verletzungen der Menschenrechte durch die syrischen Behörden scharf verurteilte, die syrischen Behörden erneut zur Erfüllung ihrer völkerrechtlichen Verpflichtungen aufrief, die Notwendigkeit betonte, unverzüglich eine internationale, transparente und unabhängige Untersuchung angeblicher Verletzungen des Völkerrechts, einschließlich Handlungen, die als Verbrechen gegen die Menschlichkeit gewertet werden könnten, durchzuführen und die Verantwortlichen zur Rechenschaft zu ziehen, und die Entsendung einer unabhängigen internationalen Kommission zur Untersuchung der Verstöße gegen die internationalen Menschenrechtsvorschriften beschloss.
(9)
In der Präambel des Kooperationsabkommens hatten die Vertragsparteien den Wunsch geäußert, mit dem Abschluss des Abkommens ihren gemeinsamen Willen zum Ausdruck zu bringen, ihre freundschaftlichen Beziehungen unter Wahrung der Grundsätze der Charta der Vereinten Nationen aufrechtzuerhalten und zu verstärken. Unter den gegenwärtigen Umständen vertritt die Union der Auffassung, dass die derzeitige Lage in Syrien eindeutig den Grundsätzen der Charta der Vereinten Nationen zuwiderläuft, die die Grundlage der Zusammenarbeit zwischen Syrien und der Union bilden.
(10)
In Anbetracht der äußersten Ernshaftigkeit der von Syrien begangenen Verletzungen des allgemeinen Völkerrechts und der Grundsätze der Vereinten Nationen, hat die Union beschlossen, zusätzliche restriktive Maßnahmen gegen das syrische Regime zu ergreifen.
(11)
In diesem Zusammenhang sollte die Anwendung des Kooperationsabkommens teilweise ausgesetzt werden, bis die syrischen Behörden die systematischen Menschenrechtsverletzungen beenden und erneut das allgemeine Völkerrecht und die Grundsätze, die die Grundlage des Kooperationsabkommens bilden, einhalten.
(12)
In Anbetracht der Tatsache, dass sich die Aussetzung gezielt gegen die syrischen Behörden und nicht gegen das syrische Volk richten soll, sollte sie begrenzt werden. Da Rohöl und Erdölerzeugnisse Produkte darstellen, deren Verkauf und Ausfuhr derzeit vor allem dem syrischen Regime zugute kommen und damit seine repressive Politik stützen, sollte sich die Aussetzung des Abkommens auf Rohöl und Erdölerzeugnisse beschränken.
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Artikel 12, 14 und 15 des Kooperationsabkommens zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Arabischen Republik Syrien werden hinsichtlich der im Anhang dieses Beschlusses aufgeführten Maßnahmen ausgesetzt.
Artikel 2
Dieser Beschluss wird der Arabischen Republik Syrien notifiziert.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Brüssel am 2. September 2011.