РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1063/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 година за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2011 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и (ЕО) № 964/2007 на Комисията (2) Европейският съюз предоставя търговски преференции на развиващите се държави в рамките на своята схема за общи тарифни преференции (наричана по-нататък „ОСП“ или „схемата“). В съответствие с член 5, параграф 2 от посочения регламент правилата за произход, които се отнасят до определението на понятието „продукти с произход“, и процедурите и методите на административно сътрудничество, свързани с тях, са определените в Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (3).
(2)
След обширен дебат, чието начало бе положено със Зелената книга на Комисията от 18 декември 2003 г. относно бъдещето на правилата за произход на в преференциалните търговски режими (4), на 16 март 2005 г. Комисията приема съобщение, озаглавено „Правилата за произход в преференциалните търговски режими: насоки за бъдещето“ (5) (наричано по-нататък „съобщението“). В посоченото съобщение се очертава нов подход към правилата за произход във всички преференциални търговски режими, част от които е Европейският съюз, и по-специално в режимите, насочени към развиващите се държави, какъвто е ОСП.
(3)
В контекста на Програмата за развитие от Доха бе отчетена необходимостта от по-пълна интеграция на развиващите се държави в световната икономика, по-конкретно чрез улеснен достъп до пазарите на развитите държави.
За тази цел правилата за преференциален произход следва да бъдат опростени и, когато това е целесъобразно, смекчени, така че продуктите с произход от държавите бенефициери да могат в действителност да се възползват от предоставените преференции.
(4)
За да се гарантира, че преференциите действително са в полза на онези, които се нуждаят от тях, а и за да се предпазят собствените ресурси на Европейския съюз, промените в правилата за преференциален произход следва да бъдат придружени от адаптация на процедурите за тяхното управление.
(5)
Оценката на въздействието на Комисията за настоящия регламент показва, че правилата за произход по ОСП се възприемат като твърде сложни и твърде ограничителни. Тя показва също така, че на практика предоставените преференции се ползват в ниска степен за определени продукти, и по-конкретно за онези продукти, които представляват най-голям интерес за най-слабо развитите държави, а една от причините за това са именно правилата за произход.
(6)
В оценката на въздействието се посочва, че опростяването и ползите за развиващите се държави могат да бъдат постигнати чрез прилагане към всички продукти на един единствен критерий за определяне на произхода на стоките, които не са изцяло получени в дадена държава бенефициер, въз основа на добавената стойност в съответната държава бенефициер и при спазване на определен праг на достатъчна преработка. В него обаче не се изтъква, че използването на един единствен метод е задължително условие за постигане на опростяване и ползи за развиващите се държави. Освен това, съгласно мнението на заинтересованите страни за някои отрасли критерият за добавената стойност или не е подходящ, или не следва да бъде използван като единствен критерий, като например при селскостопанските и преработените селскостопански продукти, продуктите от риболова, химикалите, металите, текстилните продукти и облеклата и обувките. Ето защо вместо критерия за добавената стойност или наред с него в тези отрасли следва да бъдат използвани други, прости критерии, които могат да бъдат лесно разбрани от операторите и лесно контролирани от администрациите. Сред тези други критерии са максималното допустимо съдържание на материали без произход; промяната на тарифна позиция или подпозиция; специфичната операция по обработка или преработка и употребата на изцяло получени материали. При все това, за да се постигне опростеност, броят на правилата трябва да бъде възможно най-малък. Следователно правилата за произход следва във възможно най-голяма степен да се определят въз основа на отрасъла, а не въз основа на продукта.
(7)
Правилата за произход следва да отразяват особеностите на отделните отрасли, но следва също така да предоставят действителна възможност на държавите бенефициери да се възползват от предоставеното им преференциално тарифно третиране. Освен това при възможност правилата следва да отразяват различните промишлени мощности на държавите бенефициери. За да се насърчи промишленото развитие на най-слабо развитите държави, когато правилото се основава на придържане към максимално съдържание на материали без произход, приложимият към такива материали праг следва винаги да бъде възможно най-висок, като същевременно гарантира, че операциите, които се извършват в посочените държави, са действителни и икономически обосновани. При максимално съдържание на материалите без произход до 70 % или при наличието на друго правило, което предвижда равностойно облекчение за продуктите с произход от най-слабо развитите държави, износът от последните би следвало да се увеличи.
(8)
За да се гарантира, че обработката или преработката, която се извършва в държавата бенефициер, е действителна и икономически обоснована операция, която ще донесе реални икономически изгоди за тази държава, е целесъобразно да се изготви списък на операциите по недостатъчна обработка или преработка, които никога не могат да придадат произход. В по-голямата си част този списък може да бъде същият като съществуващия в момента. Следва обаче да се направят някои адаптации. За да се избегне отклоняване на търговския поток и нарушаване на условията на пазара на захар например, а също така и в съответствие с вече приетите разпоредби като част от правилата за произход по други преференциални търговски режими, следва да се създаде ново правило, съгласно което се допуска смесване на захарта с какъвто и да било друг материал.
(9)
Следва да се предвиди възможност за гъвкавост по отношение на онези отрасли, към които не се прилага критерият за добавена стойност, както и в момента, като се позволи употребата на ограничен дял материали, които не отговарят на правилата. Размерът на такава употреба обаче трябва да бъде пояснен що се отнася до продукти, изготвени от изцяло получени материали. Освен това, за да бъде възможно постигане на още по-голяма гъвкавост при снабдяването с материали, допустимият дял на тези материали следва да бъде увеличен от 10 % на 15 % от цената франко - завод на крайния продукт, като се изключат някои чувствителни продукти. Сред посочените чувствителни продукти спадат продуктите, включени в глава 2 и глави 4-24 от Хармонизираната система, различни от преработените продукти от риболов от глава 16, за които по-подходящи изглеждат допустимите отклонения, изразени в тегло, както и продуктите, включени в глави 50-63 от Хармонизираната система, за които следва да продължат да се прилагат специфични правила за допустими отклонения въз основа или на теглото, или на стойността, в зависимост от случая, като тези отклонения са различни за различните продукти.
(10)
Кумулацията на произход е важно улеснение на търговията, което позволява на държавите с еднакви правила за произход да работят заедно, за да произвеждат продукти, които отговарят на условията за преференциално тарифно третиране. Оказва се, че съществуващите условия за регионална кумулация на произход - вид кумулация, която понастоящем действа в рамките на три регионални групи държави, са сложни или твърде строги. Ето защо те следва да бъдат опростени и смекчени чрез премахване на съществуващото условие за стойност. Освен това съществуващите възможности за кумулация между държавите от една и съща регионална група следва да бъдат запазени, въпреки разграничението в правилата за произход между най-слабо развитите държави и другите държави бенефициери, което се въвежда с настоящия регламент за някои случаи. Такава кумулация може да бъде допусната единствено при условие, че при изпращане на материали за друга държава от групата за целите на регионалната кумулация всяка държава прилага правилата за произход, приложими към нея при търговските ѝ отношения с Европейския съюз. За да се предотврати нарушаването на условията на търговията между държави с различни равнища на тарифни преференции обаче, следва да се предвиди изключването на някои чувствителни продукти от регионалната кумулация.
(11)
В своето съобщение Комисията посочва, че е готова да разгледа искания за създаване на нови групи, за сливане на групи или за разширяване на групи, доколкото съществува икономическа взаимоизгода, взети са предвид разликите в преференциалните режими, приложими в отделните държави, както и свързания с това риск от заобикаляне на тарифните ставки, и са създадени необходимите структури и процедури за административно сътрудничество с цел управление и контрол на произхода. В съответствие с гореизброеното следва да се предвиди кумулация на произхода между държавите от регионалните групи за кумулация I и III, които изпълняват поставените условия. В резултат на искане от страна на Mercosur следва да бъде създадена нова регионална група за кумулация, която да бъде наречена група IV, включваща Аржентина, Бразилия, Парагвай и Уругвай. Регионалната кумулация между посочените държави следва да се прилага при условие, че са изпълнени необходимите изисквания.
(12)
На държавите бенефициери следва да бъде разрешено да извличат допълнителни ползи от кумулацията с държавите, които са партньорски държави по сключените от ЕС споразумения за свободна търговия. Този нов вид кумулация, т.нар. разширена кумулация, следва да бъде еднопосочна, т.е. следва да разрешава единствено употребата на материали в държавите бенефициери и следва да бъде предоставяна след обстойно разглеждане на подаденото от съответната държава бенефициер заявление. Поради това, че са чувствителни, стоките от глави 1-24 от Хармонизираната система следва да бъдат изключени от този вид кумулация.
(13)
От 2001 г. държавите бенефициери имат разрешение да кумулират произход за стоки, включени в глави 25-97 от Хармонизираната система, с произход от Норвегия и Швейцария. Следва тази кумулация да продължи да бъде ползвана и да обхване и Турция, при условие че Норвегия, Швейцария и Турция прилагат същото определение на понятието за произход като Европейския съюз и предоставят реципрочно третиране на внесените в тях продукти, които са били изработени с материали с произход от Европейския съюз. За тази цел следва да бъде сключено споразумение под формата на размяна на писма или каквато и да е друга подходяща форма на споразумение между страните, което да съдържа задължение те да оказват необходимата подкрепа на държавите-членки и взаимно да се подпомагат по въпроси, свързани с административното сътрудничество.
(14)
Въпреки това регионалната кумулация не следва да обхваща материали, за които наличната тарифна преференция в Европейския съюз не е еднаква за всички държави, участващи в кумулацията, и въпросните материали биха се ползвали чрез кумулацията от тарифно третиране, по-благоприятно от това, от което биха се ползвали, ако се изнасяха директно за Европейския съюз. Допускането на подобни ситуации, при които не се пристъпва към изключване на дадени материали, би могло да доведе до заобикаляне на тарифните ставки или нарушаване на условията на търговията чрез изнасяне на стоки за Европейския съюз единствено от държави, към които се прилагат най-благоприятните тарифни преференции.
(15)
Следва в отделно приложение да бъде съставен списък с материалите, изключени от регионалната кумулация. Това приложение може да бъде изменяно не само при възникване на нови подобни ситуации, но и за да се разрешат случаи, при които подобни ситуации биха възникнали в резултат на прилагането на кумулация между държавите от регионални групи за кумулация I и III.
Кумулацията на произход между държавите от регионални групи за кумулация I и III и разширената кумулация следва да се допускат при определени условия, чието изпълнение трябва да бъде проверявано от Комисията преди тя да реши дали да разреши кумулация в съответствие с процедурата на комитета и въз основа на съответните съображения. На същото основание, когато употребата на подобна кумулация е разрешена, но впоследствие се установява, че при прилагането на кумулацията вече не се спазват условията или че тя води до непредвидени резултати, например до нарушаване на условията на търговията или заобикаляне на тарифните ставки, Комисията следва да може по всяко време да оттегли разрешението си за ползване на подобни видове кумулация.
(16)
В настоящите правила за произход някои от разпоредбите за риболовните кораби, на улов за риба извън териториалното море, са сложни до степен, която е несъразмерна на тяхната цел и следователно са трудни както за прилагане, така и за контролиране. Поради това те следва да бъдат опростени.
Съгласно настоящите правила се изисква доказателство за директен транспорт до Европейския съюз, което често е трудно за набавяне. Поради това изискване някои стоки, които се придружават от валидно доказателство за произход, не могат в действителност да се възползват от преференцията. Ето защо е уместно да се въведе ново, по-просто и по-гъвкаво правило, което цели да докаже, че представените пред митницата стоки при деклариране за допускане за свободно обращение в Европейския съюз са същите стоки, които са напуснали държавата бенефициер на износ и не са били променени или трансформирани по никакъв начин по време на превоза.
(17)
Понастоящем органите на държавите бенефициери удостоверяват произхода на продуктите и в случай на неправилно деклариран произход често вносителите не са задължени да заплащат митото, тъй като са действали добросъвестно и е била допусната грешка от страна на компетентните органи. В резултат на това възникват загуби за собствените ресурси на Европейския съюз и в крайна сметка тежестта се понася от европейския данъкоплатец. Тъй като износителите най-добре познават произхода на своите продукти, е целесъобразно от тях да се изисква да предоставят пряко на своите клиенти изявления за произход.
(18)
Износителите следва да бъдат регистрирани пред компетентните органи на държавите бенефициери, за да бъдат улеснени целевите проверки след износа. За тази цел всяка държава бенефициер следва да създаде електронен архив на регистрираните износители, за чието съдържание Комисията следва да бъде информирана от компетентния правителствен орган на посочената държава бенефициер. Въз основа на тези архиви Комисията следва да изгради централна база данни на регистрираните износители, която да се ползва от администрациите и операторите в Европейския съюз и с помощта на която операторите да могат да проверяват дали техният доставчик е регистриран износител в съответната държава бенефициер, преди да декларират стоките за допускане за свободно обращение. По същия начин операторите от Европейския съюз, които осъществяват износ за целите на двустранната кумулация на произход, следва да бъдат регистрирани пред компетентните органи на държавите-членки.
(19)
Публикуването на номерата и неповерителните данни от регистрацията на износителите следва да позволи на останалите страни да се запознаят с тези данни с оглед да бъде повишена прозрачността и информираността на заинтересованите страни. Въпреки това, като се вземат предвид последиците от оповестяването, към публикуване следва да се пристъпва единствено в случаите, когато износителят е дал своето изрично и информирано писмено съгласие за това.
(20)
Обработката на лични данни, извършвана от държавите-членки, се урежда с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6). При необходимост принципите, изложени в Директива 95/46/ЕО, следва да бъдат прецизирани или допълнени в настоящия регламент.
(21)
Дейностите по обработка на лични данни, извършвани от Комисията, се уреждат с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7). При необходимост принципите, изложени в Регламент (ЕО) № 45/2001, следва да бъдат прецизирани или допълнени в настоящия регламент.
(22)
Съгласно член 28 от Директива 95/46/ЕО националните надзорни органи следва да следят за законосъобразността на обработката на лични данни от държавите-членки, а съгласно член 46 от Регламент (ЕО) № 45/2001 Европейският надзорен орган по защита на данните следва да наблюдава дейността на институциите и органите на Европейския съюз по отношение на обработката на лични данни. Европейският надзорен орган по защита на данните и националните надзорни органи, като действат в обхвата на своите компетенции, следва да си сътрудничат активно и да осигуряват координиран надзор върху обработката, извършвана в съответствие с настоящия регламент.
(23)
При въвеждане на системата на регистрираните износители трябва да се вземе предвид способността на държавите бенефициери да изградят и управляват регистрационната система, както и способността на Комисията да изгради необходимата централна база данни. За тази цел Комисията има за задача да определи изискванията за потребителите, както и техническите спецификации. След създаване на подробната структура на централната база данни ще се пристъпи към оценка на точните последствия от функционирането на системата на регистрираните износители, най-вече по отношение на достъпа до данни и защитата на данните, и ще бъдат направени необходимите корекции на съответните разпоредби. Пускането в оперативност на системата следва поради това да бъде отложено за 1 януари 2017 г., което би позволило да се отдели достатъчно време за фазата на разработване, след определяне на изискванията за потребителите и техническите спецификации и след въвеждане на евентуалните правни корекции, счетени за необходими предвид изискванията за потребителите и техническите спецификации на системата по отношение на защитата на данни. При това за държавите, които не могат да спазят този срок, следва да бъде предвиден допълнителен период от три години.
До 2017 г. и след тази дата за държавите бенефициери, които към този момент не са в състояние да прилагат новата система, следва да бъдат въведени преходни правила относно процедурите и методите на административно сътрудничество, въз основа на прилаганите до тогава разпоредби. По-конкретно, тези преходни разпоредби следва да предвиждат доказателството за произход да бъде издавано от компетентните органи на съответната държава. Освен това съществуващите правила следва да бъдат реорганизирани, като тяхната структура се съобрази с правилата, които ще бъдат прилагани след като системата на регистрираните износители стане оперативна, така че да станат по-ясни, по-конкретно чрез недвусмислено разграничаване на общите принципи, процедурите при износ в държавата бенефициер, процедурите при допускане за свободно обращение в Европейския съюз и методите на административно сътрудничество. Същевременно сертификатът за произход форма А следва да бъде актуализиран, по-конкретно като се заменят забележките към формата с текста на забележките от 2007 г., тъй като в него е взето предвид последното разширяване на ЕС и следователно там се съдържа актуализиран списък на страните, които приемат форма А за целите на ОСП.
(24)
Достъп до схемата следва да се предоставя когато държавите бенефициери са създали и поддържат административни структури, позволяващи ефикасното управление на схемата, и са поели задължение да оказват необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата. По-конкретно, между органите на Европейския съюз и в държавите бенефициери трябва да съществува система за административно сътрудничество, в рамките на която да се извършва проверката на произхода. Същевременно следва ясно да се определи отговорността на износителите за деклариране на произхода, както и ролята на административните органи в управлението на системата. Следва да се конкретизира съдържанието на изявление за произход, както и случаите, в които митническите органи в Европейския съюз могат да откажат да приемат дадено изявление или да решат да го изпратят за проверка.
(25)
Определенията и списъкът на операциите по достатъчна обработка или преработка в настоящите разпоредби са общи за ОСП и преференциалните тарифни мерки, приети едностранно от Европейския съюз за определени държави и територии. Тъй като правилата за произход по последните режими ще бъдат реформирани едва на по-късен етап, следва към тях да продължат да се прилагат съществуващите разпоредби. За целите на постигане на съгласуваност с ОСП и с други едностранни преференциални търговски режими обаче е уместно определението за изцяло получени продукти и списъкът на операциите по недостатъчна обработка или преработка, съдържащи се в посочените други едностранни режими да бъдат приравнени към тези от правилата за произход по ОСП.
(26)
Поради това Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(27)
По силата на регламенти на Комисията (ЕО) № 1613/2000 (8), 1614/2000 (9) и 1615/2000 (10) Общността е предоставила дерогации от правилата за произход по ОСП за някои текстилни продукти с произход от Лаос, Камбоджа и Непал, чийто срок на действие изтича на 31 декември 2010 г. По-простите и насочени към развиващите се страни правила за произход, внесени с настоящия регламент, ще направят излишно удължаването на срока на посочените дерогации.
(28)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В част I, дял IV, глава 2, членове 66-97 се заменят със следното:
„Раздел 1
Обща система за преференции
Подраздел 1
Общи разпоредби
Член 66
В настоящия раздел се установяват правилата относно определението на понятието „продукти с произход“ и свързаните с тях процедури и методи на административно сътрудничество за целите на прилагането на схемата на общите тарифни преференции (ОСП), предоставена от Европейския съюз на развиващите се страни по силата на Регламент (ЕО) № 732/2008 (11), наричана по-нататък „схемата“.
Член 67
1. За целите на настоящия раздел и на раздел 1А от настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„държава бенефициер“ означава държава или територия от списъка в Регламент (ЕО) № 732/2008; терминът „държава бенефициер“ също така обхваща, но не може да излиза извън границите на териториалното море на тази държава или територия по смисъла на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (подписана в Монтего бей на 10 декември 1982 г.);
б)
„производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване;
в)
„материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използван/а при производството на продукта;
г)
„продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;
д)
„стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
е)
„двустранна кумулация“ означава система, която позволява продуктите с произход от Европейския съюз съгласно настоящия регламент да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер;
ж)
„кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция“ означава система, която позволява продукти с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер и внесени в Европейския съюз;
з)
„регионална кумулация“ означава система, по която продукти, с произход съгласно настоящия регламент от държава, която е член на регионална група, се считат за материали с произход от друга държава от същата регионална група (или държава от друга регионална група, когато между групите е възможна кумулация), когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен там;
и)
„разширена кумулация“ означава система, която може да се ползва с разрешение на Комисията по искане от страна на държава бенефициер, и в съответствие с която някои материали с произход от държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия в съответствие с член XXIV от действащото Общо споразумение за митата и търговията (ГАТТ), са считани за материали с произход от съответната държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен в тази държава;
й)
„взаимозаменяеми материали“ означава материали, които са от един и същи вид и с едно и също търговско качество, с еднакви технически и физически характеристики и които не могат да бъдат разграничени един от друг след влагането им в крайния продукт;
к)
„регионална група“ означава група държави, между които се прилага регионална кумулация;
л)
„митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със Споразумението от 1994 г. за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за определяне на митническата стойност);
м)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата бенефициер. Когато стойността на материали с произход трябва да бъде установена, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;
н)
„цена франко - завод“ означава цената франко - завод, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата бенефициер, цената франко - завод означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;
о)
„максимално съдържание на материали без произход“ означава максималното съдържание на материали без произход, което е допустимо, за да може дадено производство да бъде считано за достатъчна обработка или преработка за придаване на статут на продукти с произход. То може да бъде изразено като процент от цената франко - завод на продукта или като процент от нетното тегло на посочените използвани материали, включени в определена група глави, глава, позиция или подпозиция;
п)
„нетно тегло“ означава собственото тегло на стоките без теглото на каквито и да е опаковки;
р)
„глави“, „позиции“ и „подпозиции“ означава главите, позициите и подпозициите (четири или шестцифрени кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система, с промените съгласно препоръката от 26 юни 2004 г. на Съвета за митническо сътрудничество;
с)
„класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в дадена позиция или подпозиция по Хармонизираната система;
т)
„пратка“ означава продукти, които или:
-
са изпратени едновременно от един износител до един получател; или
-
са обхванати от един единствен транспортен документ, който обхваща техния превоз от износителя до получателя, или, в отсъствието на такъв документ, от само една фактура.
у)
„износител“ означава лице, което изнася стоките за Европейския съюз или за държава бенефициер, и което е в състояние да докаже произхода на стоките, независимо от това дали той е производителят и дали той самият осъществява формалностите по износа;
ф)
„регистриран износител“ означава износител, който е регистриран пред компетентните органи на съответната държава бенефициер за целите на изготвяне на изявление за произход за целите на осъществяване на износ по схемата;
ц)
„изявление за произход“ означава изявление, изготвено от износителя, в което се посочва, че обхванатите от него продукти отговарят на правилата за произход по схемата с цел или лицето, деклариращо стоките за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, да поиска да ползва преференциално тарифно третиране, или икономическият оператор в държавата бенефициер, който внася материалите за допълнителна преработка в контекста на правилата за кумулация, да може да докаже статута на стоки с произход на такива стоки.
2. За целите на параграф 1, буква н) когато последната обработка или преработка е била възложена за подизпълнение на производител, терминът „производител“, посочен в параграф 1, буква н), първа алинея, може да се отнася за предприятието, което е наело подизпълнителя.
Член 68
1. За да осигурят правилното прилагане на схемата, държавите бенефициери се задължават:
а)
да създадат и поддържат административните структури и системи, необходими за въвеждането и управлението в посочената държава на правилата и процедурите, установени в настоящия раздел, включително, когато е приложимо, необходимите мерки за прилагане на кумулацията;
б)
техните компетентни органи да сътрудничат на Комисията и на митническите органи на държавите-членки.
2. Сътрудничеството, посочено в параграф 1, буква б), се състои от:
а)
оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата в съответната държава, включително посещения за проверки на място на Комисията или на митническите органи на държавите-членки;
б)
без да се засягат разпоредбите на членове 97ж и 97з, извършване на проверка на статута на продукти с произход на продуктите и на спазването на другите условия, изложени в настоящия раздел, включително посещения на място при искане от страна на Комисията или на митническите власти на държавите-членки по време на разследванията на произхода.
3. Държавите бенефициери уведомяват Комисията за поетите от тях задължения по параграф 1.
Член 69
1. Държавите-бенефициери съобщават на Комисията имената и адресите на органите, разположени на тяхна територия, които са:
а)
част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на правителството и притежават правомощия да вписват износители и да заличават вписването им от архива с регистрирани износители;
б)
част от правителствените органи на съответната държава и притежават правомощия да подпомагат Комисията и митническите органи на държавите-членки чрез административно сътрудничество така, както е предвидено в настоящия раздел.
2. Държавите бенефициери уведомяват незабавно Комисията за всяка промяна в съобщената по силата на параграф 1 информация.
3. Комисията създава електронна база данни на регистрираните износители въз основа на информацията, предоставена от правителствените органи на държавите бенефициери и митническите органи на държавите-членки.
Достъп до базата данни и съдържащата се в нея информация притежава единствено Комисията. Органите, посочени в първата алинея, се грижат съобщаваните на Комисията данни да бъдат актуални, пълни и точни.
Данните, обработвани в базата данни по първата алинея, се публикуват в интернет, с изключение на поверителната информация от клетки 2 и 3 на заявлението за получаване на статут на регистриран износител, посочено в член 92.
Личните данни, обработвани в базата данни по първа алинея и от държавите-членки в съответствие с настоящия раздел, се изпращат или предоставят на трети държави или на международни организации единствено в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
4. Настоящият регламент по никакъв начин не засяга степента на защита на лицата във връзка с обработката на лични данни съгласно разпоредбите на правото на Европейския съюз и националното право, като по-специално не променя нито задълженията на държавите-членки, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Европейския съюз, свързани с обработката от тяхна страна на лични данни съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 при изпълнение на задълженията им.
Регистрационните и идентификационните данни на износителите, съставени от набора данни, изброени в приложение 13в, точки 1, 3 (свързани с описанието на дейностите), 4 и 5, могат да бъдат публикувани от Комисията в интернет само ако износителите са дали свободно своето изрично и информирано писмено съгласие.
На износителите се дава информацията по член 11 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
Правата на лицата по отношение на регистрационните им данни, изброени в приложение 13в и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие със законодателството на държавата-членка, съхранила личните им данни в прилагане на Директива 95/46/ЕО.
Правата на лицата по отношение на обработката на личните им данни в централната база данни по параграф 3 се упражняват в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите съответни компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху базата данни, посочена в параграф 3.
Член 70
1. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия „C“) списъка на държавите бенефициери и датата, на която се счита, че те са изпълнили задълженията си по членове 68 и 69. Комисията ще актуализира посочения списък, когато някоя нова държава бенефициер отговори на същите условия.
2. Продуктите с произход от държава бенефициер по смисъла на настоящия раздел се ползват от схемата при допускане за свободно обращение в Европейския съюз само при условие, че са били изнесени на или след датата, посочена в списъка по параграф 1.
3. Счита се, че държавата бенефициер отговаря на изискванията по членове 68 и 69 на датата, на която е поела задължението, посочено в член 68, параграф 1, и е съобщила информацията, посочена в член 69, параграф 1.
Член 71
Неспазването от страна на компетентните органи на държавата бенефициер на изискванията по член 68, параграф 1, член 69, параграф 2, членове 91, 92, 93 или член 97ж или системното неспазване на изискванията по член 97з, параграф 2 може да доведе, в съответствие с член 16 от Регламент (ЕО) № 732/2008, до временно оттегляне на преференциите по схемата за посочената държава.
Подраздел 2
Определение на понятието „продукти с произход“
Член 72
Следните продукти се считат за продукти с произход от държава бенефициер:
а)
продукти, изцяло получени в тази държава по смисъла на член 75;
б)
продукти, получени в тази държава, с вложени материали, които не са изцяло получени там, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка или преработка по смисъла на член 76.
Член 73
1. Условията за придобиване на статут на продукти с произход, определени в настоящия подраздел, се изпълняват в съответната държава бенефициер.
2. Ако продуктите с произход, изнесени от държавата бенефициер за друга държава, се върнат, те се считат за продукти без произход, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен за компетентните органи начин, че:
а)
върнатите продукти са същите като изнесените и
б)
те не са преминали през каквито и да било операции извън рамките на необходимото, за да се съхранят в добро състояние, докато са били в тази държава или докато са били изнесени.
Член 74
1. Продуктите, декларирани за допускане за свободно обращение в Европейския съюз, трябва да бъдат същите като изнесените от държавата бенефициер, с произход от която се счита, че са. Те не трябва да бъдат променяни, трансформирани по какъвто и да било начин или подложени на операции, различни от операциите, предназначени да ги съхранят в добро състояние преди да бъдат декларирани за допускане за свободно обращение. Съхранение на продукти или пратки и разделяне на пратки се допуска, когато то се извършва под отговорността на износителя или на последващ държател на стоките и продуктите останат под митнически надзор в транзитната(ите) държава(и).
2. Изискванията по параграф 1 се считат за изпълнени, освен ако митническите органи имат основание да смятат противното; в такъв случай митническите органи могат да поискат от декларатора да представи доказателство за изпълнение на изискванията, което може да бъде дадено под всякаква форма, включително чрез представяне на транспортни документи, които имат силата на договор, като товарителници или фактическо или конкретно доказателство, основаващо се на маркировката или номерирането на опаковките или всяко друго доказателство, свързано със самите стоки.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis, когато се прилага кумулацията по членове 84, 85 или 86.
Член 75
1. За изцяло получени в държава бенефициер се считат:
а)
минералните продукти, извлечени от нейните почви или от нейното морско дъно;
б)
растенията и растителните продукти, отгледани или прибрани там;
в)
живите животни, родени и отгледани там;
г)
продуктите, получени от живи животни, отгледани там;
д)
продуктите от заклани животни, родени и отгледани там;
е)
продуктите, получени чрез лов или риболов, извършен там;
ж)
продуктите от аквакултури, когато рибите, ракообразните и мекотелите са родени и отгледани там;
з)
продуктите от морския риболов и другите продукти, добити в морето извън което и да било териториално море от нейните плавателни съдове;
и)
продуктите, произведени на борда на нейните кораби-заводи изключително от продуктите, посочени в буква з);
й)
употребяваните артикули, събрани там, годни единствено за извличане на суровините;
к)
отпадъците и скрапът, които са получени в резултат на производствени операции, извършвани там;
л)
продуктите, извлечени от морското дъно или под морското дъно, намиращо се извън което и да било териториално море, но върху което тя разполага с изключителни права за експлоатация;
м)
стоките, произведени изключително от продуктите, описани в букви а)-л).
2. Термините „нейните плавателни съдове“ и „нейните кораби-заводи“ в параграф 1, букви з) и и) се прилагат само за плавателните съдове и корабите-заводи, които отговарят на едно от следните изисквания:
а)
регистрирани са в държавата бенефициер или в държава-членка;
б)
плават под флага на държавата бенефициер или на държава-членка;
в)
отговарят на едно от следните условия:
i)
дял от най-малко 50 % от тях е собственост на граждани на държавата бенефициер или на държави-членка, или
ii)
те са собственост на дружества:
-
чието седалище и главно място на стопанска дейност се намира в държавата бенефициер или в държава-членка, и
-
дял от най-малко 50 % от които е собственост на държавата бенефициер или на държави-членки, или на публични субекти или на граждани от държавата бенефициер или от държави-членки.
3. Всяко от условията по параграф 2 може да бъде изпълнено в държавите-членки или в различните държави бенефициери, доколкото всички държави бенефициери се ползват от регионалната кумулация в съответствие с член 86, параграфи 1 и 5. В такъв случай се смята, че продуктите са с произход от държавата бенефициер, под чийто флаг плава плавателният съд или корабът-завод в съответствие с параграф 2, буква б).
Първа алинея се прилага единствено при условие, че са изпълнени разпоредбите на член 86, параграф 2, букви б) и в).
Член 76
1. Без да се засягат разпоредбите на членове 78 и 79, продуктите, които не са изцяло получени в държавата бенефициер по смисъла на член 75, се считат за продукти с произход от нея, при условие че са изпълнени условията, заложени в списъка от приложение 13а за съответните стоки.
2. Ако даден продукт, който е придобил статут на продукт с произход в дадена държава в съответствие с параграф 1, претърпи допълнителна преработка в посочената държава и бъде използван като материал в производството на друг продукт, материалите без произход, които евентуално са били използвани в неговото производство, не се вземат предвид.
Член 77
1. Оценка за спазване на изискванията по член 76, параграф 1 се извършва за всеки отделен продукт.
Когато обаче съответното правило се основава на спазване на максимално съдържание на материали без произход, за да се отчетат колебанията в разходите и валутните курсове, стойността на материалите без произход може да бъде изчислена въз основа на средната стойност, както е посочено в параграф 2.
2. В случая, посочен в параграф 1, втора алинея, средната цена франко - завод на продукта и средната стойност на използваните материали без произход се изчисляват съответно въз основа на сбора от начислените цени франко - завод за всички продажби на продуктите, осъществени през предходната фискална година и сбора от стойността на всички материали без произход, използвани в производството на продуктите през предходната фискална година, така, както e определена в държавата на износ, или, когато липсват данните за цялата фискална година, за по-кратък период, но не по-кратък от три месеца.
3. Износителите, които са избрали да направят изчисленията си въз основа на средната стойност трябва последователно да прилагат този метод по време на годината, следваща отправната фискална година, или, когато е целесъобразно, по време на годината, следваща по-краткия отправен период. Те могат да преустановят прилагането на този метод, когато по време на дадена фискална година или по-кратък период, но не по-кратък от три месеца, установят, че колебанията в разходите и валутните курсове, които са оправдавали използването на такъв метод, са престанали да съществуват.
4. Средните стойности, посочени в параграф 2, съответно като цената франко - завод и стойността на материалите без произход, се използват за да се установи дали има спазване на максималното съдържание на материали без произход.
Член 78
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, следните операции се считат за недостатъчна обработка или преработка за придаване на статут на продукти с произход, независимо от това дали са удовлетворени изискванията на член 76:
а)
операциите, целящи запазването на продуктите в добро състояние при превоз или съхранение;
б)
разделянето или събирането в опаковки;
в)
измиването, почистването; отстраняването на прах, окисни и маслени покрития, покрития от бои и други покрития;
г)
гладенето с ютии или гладачни преси на текстил и текстилни артикули;
д)
простите операции по боядисване и полиране;
е)
лющенето и частичното или цялостното бланширане на ориз; полирането и гланцирането на зърнени култури и ориз;
ж)
операциите по оцветяване или ароматизиране на захар или оформянето на бучки; частичното или цялостното смилане на кристална захар;
з)
беленето, изваждането на костилки и чистенето от черупки на плодове, ядки и зеленчуци;
и)
подострянето, простото смилане или простото рязане;
й)
пресяването, отделянето, сортирането, класифицирането, калибрирането, съчетаването (включително окомплектоването на артикулите);
к)
простото поставяне в бутилки, консервени кутии, флакони, торби, кашони, кутии, закрепването върху картички или плочи и всички други прости операции по опаковане;
л)
поставянето или отпечатването на маркировки, знаци, емблеми, и други подобни отличителни знаци върху продуктите и техните опаковки;
м)
простото смесване на стоки, независимо от това дали са от различни видове; смесването на захар с друг материал;
н)
простото добавяне на вода или разреждане или дехидратиране или денатуриране на продукти;
о)
простото сглобяване на части, така че да се получи готов артикул, или разглобяването на продукти на частите им;
п)
комбинацията от две или повече операции, посочени в букви a) - о);
р)
клането на животни.
2. За целите на параграф 1 за прости се считат операции, когато за тяхното извършване не са необходими нито специални умения, нито машини, апаратура или инструменти, специално произведени или монтирани за посочените операции.
3. При определяне на това дали претърпяната от продукта обработка или преработка трябва да се разглежда като недостатъчна по смисъла на параграф 1 се вземат предвид всички операции, извършени в държава бенефициер върху даден продукт.
Член 79
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 76 и съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член материалите без произход, които съгласно условията, посочени в списъка от приложение 13а, не трябва да се използват в производството на даден продукт, могат въпреки това да се използват, при условие че тяхната обща стойност или нетно тегло, установени за продукта, не надвишават:
а)
15 % от теглото на продукта за продукти, включени в глава 2 и глави 4-24 от Хармонизираната система, различни от преработените продукти от риболов от глава 16;
б)
15 % от цената франко - завод на продукта за други продукти, с изключение на продуктите, включени в глави 50-63 от Хармонизираната система, за които се прилагат допустимите отклонения, посочени в приложение 13а, част I, бележки 6 и 7.
2. При прилагането на параграф 1 не може да се надвишават процентите за максимално съдържание на материали без произход, посочени в правилата, заложени в списъка от приложение 13а.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за продукти, които са изцяло получени в държава бенефициер по смисъла на член 75. Без да се засягат разпоредбите на член 78 и член 80, параграф 2 обаче, допустимото отклонение, предвидено в посочените параграфи, се прилага за сбора от всички материали, които са използвани в производството на даден продукт и за които съгласно заложеното в списъка от приложение 13а правило се изисква да са изцяло получени.
Член 80
1. Единицата за оценка на прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е конкретният продукт, който се смята за основна единица при определяне на класирането по Хармонизираната система.
2. Когато една пратка се състои от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция по Хармонизираната система, всеки отделен продукт се взема предвид, когато се прилагат разпоредбите на настоящия раздел.
3. Когато по смисъла на общо правило 5 на Хармонизираната система опаковката е включена в продукта за целите на класирането, тя се включва за целите на определянето на произхода.
Член 81
Принадлежностите, резервните части и инструментите, изпращани с части от оборудване, машини, апаратура или превозни средства, които са част от нормалното оборудване и са включени в цената му франко - завод, се считат за едно цяло със съответното оборудване, машини, апаратура или превозни средства.
Член 82
Комплектите съгласно определението в общо правило 3 на Хармонизираната система се разглеждат като продукти с произход, когато всички съставящи ги продукти са с произход.
Когато обаче един комплект е съставен от продукти с произход и такива без произход, като цяло се счита, че комплектът е с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надвишава 15 % от цената на комплекта франко - завод.
Член 83
За да се определи дали даден продукт е продукт с произход, не се взема предвид произходът на следните елементи, които може да се използват в неговото производство:
а)
енергията и горивото;
б)
съоръженията и оборудването;
в)
машините и инструментите;
г)
всякакви други стоки, които не влизат и не са предназначени да влизат в крайния състав на продукта.
Подраздел 3
Кумулация
Член 84
Двустранната кумулация позволява продуктите с произход от Европейския съюз да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са вложени в произведен в посочената държава продукт, при условие че извършената там обработка или преработка надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
Член 85
1. Доколкото Норвегия, Швейцария и Турция предоставят общи тарифни преференции за продукти с произход от държавите бенефициери и прилагат определение на понятието за произход, съответстващо на постановеното в настоящия раздел, кумулацията с Норвегия, Швейцария или Турция позволява на продуктите с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, при условие че извършената там обработка или преработка надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
2. Параграф 1 се прилага при условие, че Турция, Норвегия и Швейцария предоставят при условията на взаимност същото третиране на продуктите с произход от държавите бенефициери, в които са вложени материали с произход от Европейския съюз.
3. Параграф 1 не се прилага за продукти, включени в глави 1-24 по Хармонизираната система.
4. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) датата, на която са изпълнени условията, заложени в параграфи 1 и 2.
Член 86
1. Регионалната кумулация се прилага към следните четири отделни регионални групи:
а)
Група I: Бруней, Камбоджа, Индонезия, Лаос, Малайзия, Филипини, Сингапур, Тайланд, Виетнам;
б)
Група II: Боливия, Колумбия, Коста Рика, Еквадор, Ел Салвадор, Гватемала, Хондурас, Никарагуа, Панама, Перу, Венецуела;
в)
Група III: Бангладеш, Бутан, Индия, Малдиви, Непал, Пакистан, Шри Ланка;
г)
Група IV: Аржентина, Бразилия, Парагвай и Уругвай.
2. Регионалната кумулация между държавите от една и съща група се прилага само ако са изпълнени следните условия:
а)
за целите на регионалната кумулация между държавите от една регионална група се прилагат правилата за произход, заложени в настоящия раздел.
Когато операция, отговаряща на изискванията, посочена в част II от приложение 13а, не е еднаква за всички държави, участващи в кумулацията, произходът на продуктите, изнесени от една държава за друга държава от регионалната група за целите на регионалната кумулация, се определя въз основа на правилото, което би се прилагало, ако продуктите се изнасяха за Европейския съюз;
б)
държавите от регионалната група са поели задължение:
i)
да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел, и
ii)
да оказват необходимото административно сътрудничество за осигуряване на правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си;
в)
Комисията е била уведомена за задълженията по буква б) чрез секретариата на съответната регионална група или чрез друг компетентен съвместен орган, представляващ всички членове на въпросната група.
Ако държавите от регионалната група са спазили изискванията по буква б) и буква в), първа алинея преди 1 януари 2011 г., не е необходимо поемане на ново задължение.
3. Материалите от приложение 13б се изключват от регионалната кумулация, предвидена в параграф 2, в случай че:
а)
приложимата тарифна преференция в Европейския съюз не е еднаква за всички държави, които участват в кумулацията; и
б)
посредством кумулацията въпросните материали биха се ползвали от тарифно третиране, по-благоприятно от това, от което биха се ползвали, ако се изнасяха директно за Европейския съюз.
4. Регионалната кумулация между държавите от една и съща регионална група се прилага единствено при условие, че обработката или преработката, извършена в държавата бенефициер, в която материалите претърпяват допълнителна преработка или са вложени, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1, а при текстилни продукти надхвърля и операциите от приложение 16.
Когато условието по първа алинея не е изпълнено, продуктите са с произход от държавата от регионалната група, на която се дължи най-големият дял от митническата стойност на използваните материали с произход от други държави от регионалната група.
Когато държавата на произход се определя съгласно втора алинея, тази държава се посочва като държавата на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Европейския съюз или, до прилагането на системата за регистрирани износители, издадено от органите на държавата бенефициер на износ.
5. По искане на органите на държава бенефициер от група I или група III Комисията може да допусне регионална кумулация между държавите от посочените групи, при условие че Комисията е установила, че е спазено всяко от следните условия:
а)
условията по параграф 2, буква а) са спазени, и
б)
държавите, които ще участват в такава регионална кумулация, са поели задължение и са уведомили съвместно Комисията за своето задължение:
i)
да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел, и
ii)
да оказват необходимото административно сътрудничество за осигуряване на правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си.
Искането, посочено в първа алинея, трябва да бъде придружено от доказателство, че условията по посочената алинея са спазени. То се отправя до Комисията. Комисията ще вземе решение по искането въз основа на всички елементи, свързани с кумулацията и считани за съществени, включително материалите, които трябва да бъдат кумулирани.
6. Когато за Европейския съюз се изнасят продукти, произведени в държава бенефициер от група I или група III с помощта на материали с произход от държава, която спада към другата група, произходът на тези продукти се определя, както следва:
а)
материалите с произход от държава от една регионална група се считат за материали с произход от държава от другата регионална група, когато са вложени в продукт, получен в нея, при условие че обработката или преработката, извършена в последната държава бенефициер, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1, а при текстилни продукти надхвърля и операциите от приложение 16.
б)
когато условието по буква а) не е изпълнено, продуктите са с произход от държавата, която участва в кумулацията, на която се дължи най-големият дял от митническата стойност на използваните материали с произход от други държави, участващи в кумулацията.
Когато държавата на произход се определя съгласно първа алинея, буква б), тази държава се посочва като държавата на произход върху доказателството за произход, изготвено от износителя на продукта за Европейския съюз или, до прилагането на системата за регистрирани износители, издадено от органите на държавата бенефициер на износ.
7. По искане на органите на която и да било държава бенефициер Комисията може да допусне разширена кумулация между държава бенефициер и държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия в съответствие с член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията, ако е спазено всяко едно от следните условия:
а)
държавите, участващи в кумулацията, са поели задължение да спазват или да гарантират спазването на разпоредбите на настоящия раздел и да осигуряват необходимото административно сътрудничество, за да гарантират правилното прилагане на настоящия раздел както по отношение на Европейския съюз, така и помежду си.
б)
Комисията е била уведомена от съответната държава бенефициер за задължението, посочено в буква а).
Искането, посочено в първа алинея, трябва да съдържа списък с материалите, засегнати от кумулацията, и да бъде придружено от доказателство, че условията по букви а) и б) от първа алинея са спазени. То се отправя до Комисията. В случай на промяна на засегнатите материали се подава ново искане.
Материалите, включени в глави 1-24 от Хармонизираната система, се изключват от разширената кумулация.
8. При разширената кумулация по параграф 7 произходът на използваните материали и приложимото документално доказателство за произход се определят в съответствие с правилата, предвидени в съответното споразумение за свободна търговия. Произходът на продуктите за износ в Европейския съюз се определя в съответствие с предвидените в настоящия раздел правила за произход.
За да придобие полученият продукт статут на продукт с произход, не е необходимо материалите с произход от държава, с която Европейският съюз има споразумение за свободна търговия, и използвани в държава бенефициер за производството на продукт за износ в Европейския съюз да са претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие че обработката или преработката, извършена в съответната държава бенефициер, надхвърля операциите, описани в член 78, параграф 1.
9. Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия С) следното:
а)
датата, на която кумулацията между държави от група I и група III, предвидена в параграф 5, влиза в сила, участващите в тази кумулация държави и, когато е целесъобразно, списъка с материали, във връзка с които се прилага кумулацията.
б)
датата, на която разширената кумулация влиза в сила, участващите в тази кумулация държави и списъка с материали, във връзка с които се прилага кумулацията.
Член 87
Когато едновременно с регионалната кумулация се използва двустранна кумулация или кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция, полученият продукт придобива произхода на една от държавите от съответната регионална група, определен в съответствие с член 86, параграф 4, първа и втора алинея.
Член 88
1. Подраздели 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis за:
а)
износ от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация;
б)
износ от една държава бенефициер за друга държава бенефициер за целите на регионалната кумулация, както е предвидено в член 86, параграфи 1 и 5, без да се засягат разпоредбите на член 86, параграф 2, буква а), втора алинея.
2. Ако при обработката или преработката на даден продукт се използват взаимозаменяеми материали с произход и без произход, митническите органи на държавата-членка могат, при писмено искане от страна на икономическите оператори, да разрешат съответните материали да бъдат управлявани в Европейския съюз с помощта на метода на „счетоводното разделяне“ за целите на последващ износ за държава бенефициер в рамките на двустранната кумулация, без материалите да бъдат съхранявани отделно.
3. Митническите органи на държавите-членки могат да предвидят посоченото в параграф 2 разрешение да се дава само при изпълнението на определени изисквания, които те считат за целесъобразни.
Разрешението се дава само ако с прилагането на посочения в параграф 2 метод може да се гарантира, че във всеки един момент броят на получените продукти, за които може да се счита, че са „с произход от Европейския съюз“, е равен на броя на продуктите, които биха били получени чрез прилагане на метода на физическо разделяне на наличностите.
Ако за него бъде получено разрешение, методът се прилага и записите се правят въз основа на общите счетоводни принципи, приложими в Европейския съюз.
4. Ползвателят на метода, посочен в параграф 2, изготвя или, до прилагането на системата за регистрирани износители, подава заявление за издаване на доказателства за произход за количеството продукти, които могат да бъдат считани за продукти с произход от Европейския съюз. По искане на митническите органи на държавите-членки ползвателят предоставя отчет за управлението на количествата.
5. Митническите органи на държавите-членки следят за това как се използва разрешението, посочено в параграф 2.
Те могат да оттеглят разрешението в следните случаи:
а)
ползвателят използва разрешението по какъвто и да е неправилен начин, или
б)
ползвателят не изпълнява някое от другите условия, заложени в настоящия раздел или раздел 1А.
Подраздел 4
Дерогации
Член 89
1. Комисията, по своя инициатива или в отговор на искане от страна на държава бенефициер, може да предостави на държавата бенефициер временна дерогация от разпоредбите на настоящия раздел, когато:
а)
вътрешни или външни фактори временно възпрепятстват възможността да спазва правилата за придобиване на произход, предвидени в член 72, когато преди е била в състояние да го прави, или
б)
е нобходимо време, за да се подготви за спазването на правилата за придобиване на произход, предвидени в член 72.
2. Временнаа дерогация се предоставя единствено за периода от време, през който действат вътрешните или външните фактори, които са причина за нея, или за периода от време, необходим на държавата бенефициер, за да започне да спазва правилата.
3. Исканто за дерогация се отправя писмено до Комисията. В него се излагат причините, поради които е необхоима деpогация, както е посочено в параграф 1, и се съдържат необходимите доказателствени документи.
4. След предоставяне на дерогацията държавата бенефициер се съобразява с определените изисквания по отношение на информацията, която трябва да бъде дадена на Комисията за използването на дерогацията и по отношение на управлението на количествата, за които е предоставена дерогацията.
Подраздел 5
Процедури при износ в държавата бенефициер
Член 90
Схемата се прилага в следните случаи:
а)
за стоки, отговарящи на изискванията по настоящия раздел, които се изнасят от регистриран износител по смисъла на член 92;
б)
за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, които се изнасят от какъвто и да било износител, когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR.
Член 91
1. Компетентните органи на държавата бенефициер изготвят и редовно актуализират електронен архив на регистрираните износители, установени в посочената държава. Архивът се обновява незабавно, когато вписването на даден износител бъде заличено от регистъра в съответствие с член 93, параграф 2.
2. Архивът съдържа следната информация:
а)
име и пълен адрес на мястото, където регистрираният износител е установен/живее, включително идентификатор на държавата или територията (двубуквен код на държавите по ISO);
б)
брой на регистрираните износители;
в)
продукти, предназначени за износ по схемата (примерен списък с главите или позициите по Хармонизираната система, както се сметне за целесъобразно от заявителя);
г)
дата на регистрация на износителя и дата, на която регистрацията му изтича;
д)
причина за оттегляне на регистрацията (по искане на регистрирания износител/оттегляне от страна на компетентните органи). Тези данни се предоставят на разположение единствено на компетентните органи.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери уведомяват Комисията за използваните от тях национални системи за номериране за определяне на регистрираните износители. Номерата започват с двубуквения код на държавата по ISO.
Член 92
За да се регистрират, износителите подават заявление пред компетентните органи на държавата бенефициер, посочени в член 69, параграф 1, буква а), като използват формуляра от приложение 13в. Чрез попълването на формуляра износителите дават съгласието си за съхраняване на представената от тях информация в базата данни на Комисията и за публикуване на неповерителните данни в интернет.
Заявлението се приема от компетентните органи само ако е пълно.
Член 93
1. Регистрираните износители, които са престанали да отговарят на условията за изнасяне на стоки по схемата или които не възнамеряват повече да изнасят такива стоки, уведомяват компетентните органи на държавата бенефициер, които незабавно ги отстраняват от архива на регистрираните износители, който се води в посочената държава бенефициер.
2. Без да се засяга системата за наказания и санкции, приложима в държавата бенефициер, когато регистрираните износители умишлено или поради небрежност изготвят или станат причина за изготвянето на изявление за произход или друг доказателствен документ, който съдържа невярна информация, която води до нередност или до неправомерно ползване на преференциално тарифно третиране, компетентните органи на държавата бенефициер заличават незабавно вписването на износителя от архива на регистрираните износители, който се води от съответната държава бенефициер.
3. Без да се засяга възможното отражение на откритите нередности върху текущите проверки, заличаването на вписването на регистрираните износители влиза в сила за в бъдеще, т.е. по отношение на изявление за, изготвени след датата на заличаването.
4. Износителите, чиито вписвания са били заличени от архива на регистрираните износители от компетентните органи в съответствие с параграф 2 могат да бъдат наново вписани в архива на регистрираните износители едва след като докажат пред компетентните органи в държавата бенефициер, че са премахнали причините, довели до заличаването на тяхното вписване.
Член 94
1. Износителите, независимо дали са регистрирани или не, изпълняват следните задължения:
а)
те водят подходящите търговски счетоводни регистри за производството и доставките на стоки, които отговарят на изискванията за преференциално третиране;
б)
те предоставят на разположение всички доказателства, свързани с използвания в производството материал;
в)
те съхраняват цялата митническа документация, свързана с използвания в производството материал;
г)
те съхраняват за период от най-малко три години или по-дълго, ако това се изисква от националното право, от края на годината, в която е било изготвено изявление за произход, регистри за:
i)
изявленията за произход, които са изготвили, и
ii)
своите материали с произход и без произход, своето производство и складови наличности.
Регистрите по първа алинея, буква г) могат да бъдат електронни, но трябва да позволяват проследяването на материалите, използвани в производството на изнасяните продукти, и потвърждаването на техния статут на стоки с произход.
2. Задълженията, предвидени в параграф 1, се прилагат и към доставчиците, които представят на износителите декларации на доставчиците, с които се удостоверява статутът на произход на стоките, които те доставят.
Член 95
1. Износителят изготвя изявление за произход при износ на продуктите, за които то се отнася, ако съответните стоки могат да бъдат считани за стоки с произход в съответната държава бенефициер или в друга държава бенефициер в съответствие с член 86, параграф 4, втора алинея или с член 86, параграф 6, първа алинея, буква б).
2. Чрез дерогация от параграф 1 по изключение изявление за произход може да бъде изготвено след износа („изявление със задна дата“), при условие че то бъде представено в държавата-членка, където е декларирано допускането за свободно обращение, не по-късно от две години след износа.
3. Изявление за произход се дава от износителя на неговия клиент в Европейския съюз и съдържа данните, посочени в приложение 13г. Изявлението за произход се изготвя на английски или френски език.
То може да бъде изготвено върху всеки търговски документ, който позволява съответният износител и стоки да бъдат идентифицирани.
4. Когато се прилага кумулацията по член 84, член 86, параграф 1 или член 86, параграфи 5 и 6, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на изявлението за произход, представено от неговия доставчик. В тези случаи изявление за произход, изготвено от износителя, съдържа в зависимост от случая надписа „EU cumulation“, „regional cumulation“ или „Cumul UE“, „cumul regional“.
5. Когато се прилага кумулацията по член 85, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от неговия доставчик и издадено в съответствие с разпоредбите на правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, в зависимост от случая. В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“ или „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“.
6. Когато се прилага разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8, износителят на продукта, за производството на който са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена разширена кумулация, разчита на доказателството за произход, представено от неговия доставчик и издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и въпросната страна.
В този случай изявлението за произход, изготвено от износителя, съдържа надписа „extended cumulation with country x“ или „cumul étendu avec le pays x“.
Член 96
1. Изявление за произход се изготвя за всяка пратка.
2. Изявлението за произход е валидно за срок от дванадесет месеца от датата на изготвянето му от износителя.
3. Едно единствено изявление за произход може да обхване няколко пратки, ако стоките отговарят на следните условия:
а)
те са продукти в демонтирано или немонтирано състояние по смисъла на Общо правило 2, буква а) от Хармонизираната система;
б)
те са включени в раздел XVI или XVII или в позиция 7308 или 9406 от Хармонизираната система, и
в)
те са предназначени за внос чрез поредица от доставки.
Подраздел 6
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз
Член 97
1. В митническата декларация за допускане за свободно обращение се включва позоваване на изявлението за произход. Изявлението за произход се държи на разположение на митническите органи, които могат да поискат то да им бъде предоставено за проверката на декларацията. Тези органи могат да изискат превод на изявлението на официалния език или на един от официалните езици на съответната държава-членка.
2. Ако деклараторът поиска да приложи схемата без да притежава изявление за произход при приемането на митническата декларация за допускане за свободно обращение, тази декларация се счита за непълна по смисъла на член 253, параграф 1 и се третира като такава.
3. Преди да декларира стоките за допускане за свободно обращение деклараторът взема необходимите мерки, за да се увери, че стоките спазват правилата на настоящия раздел, по-специално като провери:
i)
в базата данни, посочена в член 69, параграф 3, дали износителят е регистриран за целите на изготвянето на изявления за произход, освен когато общата стойност на продуктите с произход в пратката не надвишава 6 000 EUR, и
ii)
дали изявлението за произход е изготвено в съответствие с приложение 13г.
Член 97а
1. Следните продукти са освободени от задължението за изготвяне и представяне на изявление за произход:
а)
продукти, изпращани като малки пратки от частни лица до частни лица, чиято обща стойност не надвишава 500 EUR;
б)
продукти, явяващи се част от личния багаж на пътници, чиято обща стойност не надвишава 1 200 EUR.
2. Продуктите, посочени в параграф 1, трябва да отговарят на следните условия:
а)
те не се внасят с цел търговия;
б)
те са били декларирани като отговарящи на условията за ползване на схемата;
в)
няма основание за съмнение във верността на декларация, посочена в буква б).
3. За целите на параграф 2, буква а) вносът не се счита за внос с цел търговия, ако са изпълнени следните условия:
а)
вносът е инцидентен;
б)
вносът се състои изцяло от продукти за лично ползване на получателите или пътниците или техните семейства;
в)
от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не се внасят с търговска цел.
Член 97б
1. Установяването на дребни несъответствия между данните в изявлението за произход и тези, посочени в документите, представени пред митническите органи с цел извършване на формалностите по вноса на продуктите, ipso facto не прави изявлението за произход недействително, ако бъде надлежно установено, че посоченият документ съответства на въпросните продукти.
2. Очевидните технически грешки като печатни грешки в изявлението за произход не водят до отхвърляне на посочения документ, ако тези грешки са от естество, което не поражда съмнения относно верността на заявленията, направени в посочения документ.
3. Изявленията за произход, представени на митническите органи в държавата вносител след срока на валидност, посочен в член 96, могат да бъдат приети с цел преференциално третиране, когато закъснението при представянето на тези документи след крайния срок се дължи на изключителни обстоятелства. В други случаи на закъсняло представяне митническите органи на държавата вносител могат да приемат изявленията за произход, ако продуктите са им били представени преди посочения краен срок.
Член 97в
1. Процедурата, посочена в член 96, параграф 3, се прилага за период, определен от митническите органи на държавата-членка.
2. Митническите органи на държавите-членки на внос, които извършват надзор върху последователни допускания за свободно обращение, проверяват дали последователните пратки са част от продуктите в демонтирано или немонтирано състояние, за които е било изготвено изявлението за произход.
Член 97г
1. Ако продуктите все още не са били допуснати за свободно обращение, изявлението за произход може да бъде заместено с едно или повече заместващи изявления за произход, изготвени от държателя на стоките, за да могат всички или някои от продуктите да бъдат изпратени на друго място в митническата територия на Общността или, когато е приложимо, в Норвегия, Швейцария или Турция. Не е необходимо държателите на стоките да са регистрирани износители, за да имат право да изготвят заместващи изявления за произход.
2. Когато изявлението за произход е заместващо, в оригиналното изявление за произход се посочва следното:
а)
данните от заместващото(ите) изявление(я) за произход;
б)
имената и адресите на изпращача;
в)
получателят(ите) в Европейския съюз.
Върху оригиналното изявление за произход се обозначава „Replaced“ или „Remplacée“ в зависимост от случая.
3. В заместващото изявление за произход се посочва следното:
а)
всички данни на продуктите с променено местоназначение;
б)
датата, на която е изготвено оригиналното изявление за произход;
в)
всички необходими данни, посочени в приложение 13г;
г)
името и адреса на изпращача на продуктите в Европейския съюз;
д)
името и адреса на получателя на продуктите в Европейския съюз, Норвегия, Швейцария или Турция;
е)
датата и мястото на извършване на заместването.
Лицето, изготвящо заместващото изявление за произход, може да приложи към него копие на първоначалното изявление за произход.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията, заместващи изявления за произход, които сами по себе си са заместващи изявления за произход. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към заместващите изявления за произход, изготвени от изпращачи на продукти в Норвегия, Швейцария или Турция.
5. За продуктите, ползващи се от тарифните преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, заместването по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Европейския съюз. Когато съответният продукт е придобил статут на продукт с произход чрез регионална кумулация, заместващо изявление за произход може да бъде изготвено само при изпращане на продукти за Норвегия, Швейцария или Турция, в случай че посочените държави прилагат същите правила за регионална кумулация като Европейския съюз.
6. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към изявленията, заместващи изявления за произход при разделяне на пратки, извършено в съответствие с член 74.
Член 97д
1. При наличие на съмнения относно статута на продукти с произход на продуктите митническите органи могат да поискат от декларатора да представи в разумен срок, определен от тях, всяко налично доказателство, позволяващо да се провери точността на означението за произход в декларацията или спазването на условията по член 74.
2. Митническите органи могат да преустановят прилагането на преференциалната тарифна мярка по време на процедурата по проверка, изложена в член 97з, в случай че:
а)
предоставената от декларатора информация е недостатъчна за потвърждаване на статута на продукти с произход на продуктите или на спазването на условията, заложени в член 73 или член 74,
б)
деклараторът не отговори в срока, предвиден за представяне на посочената в параграф 1 информация.
3. До получаването на информацията по параграф 1, поискана от декларатора, или на резултатите от процедурата за проверка по параграф 2 на вносителя се предлага освобождаване на продуктите при спазване на всички предпазни мерки, счетени за необходими.
Член 97е
1. Митническите органи на държавата-членка на внос отказват право на ползване на схемата без да са длъжни да искат допълнителни доказателства или да изпращат искане за проверка до държавата бенефициер, в случай че:
а)
стоките не са същите като посочените в изявлението за произход;
б)
деклараторът не подаде изявление за произход за съответните продукти, когато такова се изисква;
в)
без да се засягат разпоредбите на член 90, буква б) и член 97г, параграф 1 притежаваното от декларатора изявление за произход не е било изготвено от регистриран износител в държавата бенефициер;
г)
изявлението за произход не е изготвено в съответствие с приложение 13г;
д)
не са спазени условията по член 74.
2. Митническите органи на държавата-членка на внос отказват право на ползване на схемата след изпращане на искане за проверка по смисъла на член 97з към компетентните органи на държавата бенефициер, когато митническите органи на държавата-членка на внос:
а)
са получили отговор, според който износителят няма право да изготвя изявление за произход;
б)
са получили отговор, според който съответните продукти не са с произход от държава бенефициер или не са спазени условията по член 73;
в)
са имали основателни съмнения във валидността на изявлението за произход, или в точността на информацията, представена от декларатора по отношение на действителния произход на въпросните продукти, когато са отправили искане за проверка, и
i)
не са получили отговор в срока, отпуснат в съответствие с член 97з, или
ii)
са получили отговор, който не съответства в достатъчна степен на въпросите, повдигнати в искането.
Подраздел 7
Контрол на произхода
Член 97ж
1. С цел да осигуряват спазване на правилата относно статута на продукти с произход на продуктите компетентните органи на държавата бенефициер извършват:
а)
проверки на статута на продукти с произход на продуктите по искане на митническите органи на държавите-членки;
б)
редовни проверки на износителите по своя собствена инициатива.
Доколкото Норвегия, Швейцария и Турция са сключили споразумение с Европейския съюз, в което се заявява, че ще си предоставят взаимно необходимата подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество, алинея първа се прилага mutatis mutandis към искания, изпратени до органите на Норвегия, Швейцария и Турция за проверка на заместващите изявления за произход, изготвени на тяхна територия, с цел от посочените органи да бъде поискано по-нататъшно сътрудничество с компетентните органи на държавата бенефициер.
Разширената кумулация по член 86, параграфи 7 и 8 се допуска единствено ако държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия, се е съгласила да оказва подкрепа на държавата бенефициер по въпроси, свързани с административното сътрудничество, така, както би оказвала подобна подкрепа на митническите органи на държавите-членки съгласно съответните разпоредби на въпросното споразумение за свободна търговия.
2. Проверките, посочени в параграф 1, буква б), имат за цел да гарантират че износителите спазват непрекъснато своите задължения. Те се извършват през определен период от време въз основа на подходящи критерии за анализ на риска. За тази цел компетентните органи на държавите бенефициери изискват от износителите да представят копия или списък на изявленията за произход, които са изготвили.
3. Компетентните органи на държавите бенефициери имат право да изискват всички доказателства и да провеждат всички проверки на счетоводната документация на износителите, и, когато е необходимо, на тази на производителите - техни доставчици, или всякакви други проверки, които сметнат за целесъобразни.
Член 97з
1. Последващите проверки на изявленията за произход се извършват чрез случаен подбор или когато митническите учреждения на държавите-членки имат основателни причини да се съмняват в тяхната автентичност, в статута на продукти с произход на въпросните продукти или в изпълнението на другите изисквания по настоящия раздел.
Когато митническите органи на държава-членка поискат сътрудничеството на компетентните органи на държава бенефициер за извършване на проверка на валидността на изявленията за произход, статута на продукти с произход на продуктите или и на двете, те посочват в своето искане, когато е целесъобразно, причините, поради които имат основателни съмнения във валидността на изявлението за произход или в статута на продукти с произход на продуктите.
В подкрепа на искането за проверка може да бъде изпратено копие на изявлението за произход и всяка допълнителна информация или документи, от които може да се направи заключение, че представената в изявлението информация е неточна.
Държавата-членка, отправяща искането, определя 6-месечен първоначален срок за съобщаване на резултатите от проверката с начало от датата на искането за проверка, с изключение на исканията, изпращани до Норвегия, Швейцария или Турция за целите на проверка на заместващо изявление за произход, изготвено на техните територии въз основа на изявление за произход, изготвено в държава бенефициер, за които този срок се удължава на осем месеца.
2. Ако в случай на основателно съмнение не се получи отговор в рамките на предвидения в параграф 1 срок или ако полученият отговор не съдържа достатъчно информация за определяне на действителния произход на продуктите, до компетентните органи се изпраща второ съобщение. В посоченото съобщение се определя нов срок, не по-дълъг от 6 месеца.
Подраздел 8
Други разпоредби
Член 97и
1. Подраздели 5, 6 и 7 се прилагат mutatis mutandis за:
а)
износ от Европейския съюз за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация;
б)
износ от една държава бенефициер за друга за целите на регионалната кумулация, както е предвидено в член 86, параграфи 1 и 5.
2. Митническите органи на дадена държава-членка считат за регистриран износител за целите на схемата всеки износител от Европейския съюз, при подадено от него искане, ако отговаря на следните условия:
а)
има EORI номер в съответствие с членове 4к-4у;
б)
притежава статут на „одобрен износител“ по преференциален режим;
в)
в своето искане, отправено до митническите органи на държавата-членка, той представя следните данни, посочени във формуляра, образец на който се съдържа в приложение 13в:
i)
данните, посочени в клетки 1 и 4;
ii)
задълженията, посочени в клетка 5.
Член 97й
1. Подраздели 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis при определяне на това дали продуктите могат да бъдат считани за продукти с произход от държава бенефициер, когато се изнасят за Сеута или Мелиля, или за продукти с произход в Сеута или Мелиля, когато се изнасят за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
2. Подраздели 5, 6 и 7 се прилагат mutatis mutandis за продукти, изнасяни от държава бенефициер за Сеута или Мелиля и за продукти, изнасяни от Сеута или Мелиля за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
3. За прилагането подраздели 1, 2, 3, 5, 6 и 7 в Сеута и Мелиля са отговорни испанските митнически органи.
4. За целите на параграфи 1 и 2 Сеута и Мелиля се считат за една територия.“
2.
В част I, дял IV, глава 2 се вмъква следният раздел 1А:
„Раздел 1А
Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими до влизането в сила на системата за регистрирани износители
Подраздел 1
Общи принципи
Член 97к
1. Всяка държава бенефициер спазва или осигурява спазването на:
а)
правилата за произход на продуктите за износ, посочени в раздел 1;
б)
правилата за попълване и издаване на сертификати за произход форма А, образец на които се съдържа в приложение 17;
в)
разпоредбите за употреба на декларации върху фактура, образец на които се съдържа в приложение 18;
г)
разпоредбите относно методите на административно сътрудничество по член 97т;
д)
разпоредбите относно предоставянето на дерогации по член 89.
2. Компетентните органи на държавите бенефициери сътрудничат на Комисията или държавите-членки по-специално чрез следното:
а)
оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на мониторинг на правилното управление на схемата в съответната държава, включително посещения за проверки на място на Комисията или на митническите органи на държавите-членки;
б)
без да се засягат разпоредбите на членове 97т и 97у, извършване на проверка на статута на продукти с произход на продуктите и на спазването на другите условия, изложени в настоящия раздел, включително посещения на място при искане от страна на Комисията или на митническите органи на държавите-членки по време на разследванията на произхода.
3. Когато в дадена държава бенефициер е определен компетентен орган за издаване на сертификати за произход форма А, извършват се проверки на документални доказателства за произход и се издават сертификати за произход форма А за износ в Европейския съюз, се счита, че посочената държава бенефициер приема условията по параграф 1.
4. Когато дадена държава или територия е допусната или е допусната отново като държава бенефициер по отношение на продукти, посочени в Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета, стоките с произход от тази държава или територия могат да се ползват от общата система за преференции, при условие че те са били изнесени от държавата или територията бенефициер на датата или след датата, посочена в член 97т.
5. Доказателството за произход е валидно 10 месеца от датата на издаване в държавата износител и се представя в посочения срок на митническите органи на държавата вносител.
Подраздел 2
Процедури при износ в държавата бенефициер
Член 97л
1. Сертификати за произход форма А, образец на които се съдържа в приложение 17, се издават по писмено искане на износителя или негов упълномощен представител, придружено от всякакви други подходящи документи, доказващи, че продуктите за износ отговарят на изискванията за издаване на сертификат за произход форма А.
2. Сертификатът се предоставя на износителя веднага след като износът е бил осъществен или гарантиран. Въпреки това сертификат за произход форма А може по изключение да бъде издаден след износа на продуктите, за които се отнася, при условие че:
а)
той не е бил издаден по време на износа поради грешки или неволни пропуски или особени обстоятелства; или
б)
е доказано по удовлетворителен за компетентните правителствени органи начин, че сертификатът за произход форма А е бил издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини.
3. Компетентните правителствени органи могат да издадат сертификат със задна дата единствено след като проверят дали информацията, представена в заявлението на износителя, отговаря на тази в съответните документи за износа и дали при износа на въпросните продукти не е бил издаден сертификат за произход форма А, който отговаря на разпоредбите на настоящия раздел. Клетка 4 от сертификатите за произход форма А, издадени със задна дата, трябва да съдържа вписването „Issued retrospectively“ или „Délivré à posteriori“.
4. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за произход форма А, износителят може да се обърне към компетентните правителствени органи, които са го издали, с искане да бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, с които те разполагат. В клетка 4 от дубликата на форма А, издаден по този начин, трябва да бъде вписана думата „Duplicate“ или „Duplicata“, заедно с датата на издаване и серийния номер на оригиналния сертификат. Дубликатът влиза в сила от датата на издаване на оригинала.
5. За да проверят дали продуктът, за който е подадено искане за сертификат за произход форма А, отговаря на съответните правила за произход, компетентните правителствени органи имат правото да изискат всички документални доказателства или да извършат всякакви проверки, които сметнат за целесъобразни.
6. Попълването на клетка 2 от сертификата за произход форма А не е задължително. В клетка 12 се съдържат думите „Европейски съюз“ или името на една от държавите-членки. Датата на издаване на сертификата за произход форма А се посочва в клетка 11. Подписът, който се нанася в тази клетка, предназначена за компетентните правителствени органи, издаващи сертификата, както и подписът на упълномощеното от износителя подписващо лице в клетка 12, е собственоръчен.
Член 97м
1. Декларация върху фактура може да бъде изготвена от всеки износител за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR и при условие, че административното сътрудничество по член 97к, параграф 2 се прилага към посочената процедура.
2. Износителят, който изготвя декларация върху фактура, има готовност да представи по всяко време, по искане на митническите или други компетентни правителствени органи на държавата износител, всички необходими документи, доказващи статута на продукти с произход на въпросните продукти.
3. Декларацията върху фактура се изготвя от износителя на английски или френски език чрез напечатване на пишеща машина, полагане на печат или чрез отпечатване върху фактурата, известието за доставка или друг търговски документ, на декларацията, текстът на която се съдържа в приложение 18. Ако декларацията се изготвя на ръка, тя се изписва с мастило с печатни букви. Декларациите върху фактурата носят оригиналния подпис на износителя, положен собственоръчно.
4. Използването на декларация върху фактура подлежи на следните условия:
а)
за всяка пратка се изготвя една декларация върху фактура;
б)
ако стоките, които се съдържат в пратката, вече са били подложени на проверка в държавата износител по отношение на определението за „продукти с произход“, износителят може да се позове на тази проверка в декларацията върху фактура.
5. Когато се прилага кумулацията по членове 84, 85 или 86, компетентните правителствени органи на държавата бенефициер, призовани да издадат сертификат за произход форма А за продукти, за производството на които са използвани материали с произход от страна, с която е разрешена кумулация, се позовават на следното:
-
при двустранна кумулация - на доказателството за произход, предоставено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с разпоредбите на подраздел 5;
-
при кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с правилата за произход по ОСП на Норвегия, Швейцария или Турция, в зависимост от случая;
-
при регионална кумулация - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя, а именно сертификат за произход форма А, образец на който се съдържа в приложение 17 или, в зависимост от случая, на декларация върху фактура, текстът на която се съдържа в приложение 18;
-
при разширена кумулация - на доказателството за произход, представено от доставчика на износителя и издадено в съответствие с разпоредбите на съответното споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и въпросната държава.
В случаите по първа алинея, първо, второ, трето и четвърто тире в клетка 4 от сертификата за произход форма А се съдържа, в зависимост от случая, надписа „EU cumulation“, „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“, „regional cumulation“, „extended cumulation with country x“ или „Cumul UE“, „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“, „cumul regional“, „cumul étendu avec le pays x“.
Подраздел 3
Процедури при допускане за свободно обращение в Европейския съюз
Член 97н
1. Сертификатите за произход форма A или декларациите върху фактура се представят пред митническите органи на държавата-членка на вноса в съответствие с процедурите за митническо деклариране.
2. Доказателствата за произход, представени на митническите органи в държавата вносител след срока на валидност, посочен в член 97к, параграф 5, могат да бъдат приети с цел преференциално третиране, когато закъснението при представянето на тези документи след крайната дата се дължи на изключителни обстоятелства. В други случаи на закъсняло представяне митническите органи на държавата вносител могат да приемат доказателствата за произход, ако продуктите са им били представени преди посочения краен срок.
Член 97о
1. Когато по искане на вносителя и при условията, определени от митническите органи на държавата-членка вносител, чрез поредица от доставки се внасят продукти в демонтирано или немонтирано състояние по смисъла на Общо правило 2, буква а) за тълкуване на Хармонизираната система и включени в раздел XVI или XVII, или в позиция 7308 или 9406 от Хармонизираната система, на митническите органи може да се представи само едно доказателство за произход за такива продукти - при вноса на първата доставка.
2. По искане на вносителя и като се вземат предвид условията, определени от митническите органи на държавата-членка вносител, на митническите органи може да се представи само едно доказателство за произход - при вноса на първата доставка, ако стоките:
а)
се внасят в рамките на чести и постоянни търговски потоци със значителна търговска стойност;
б)
са предмет на същия договор за продажба, като страните по договора са установени в държавата износител или в държавата(ите)-членка(и);
в)
са класирани в същия код (осем цифри) по Комбинираната номенклатура;
г)
идват изключително от същия износител, предназначени са за същия вносител и формалностите за въвеждане им се извършват в същото митническо учреждение в същата държава-членка.
Тази процедура се прилага за период, определен от компетентните митнически органи.
Член 97п
1. Когато продуктите с произход са поставени под контрола на митническо учреждение на една единствена държава-членка, е възможно оригиналното доказателство за произход да бъде заместено с един или повече сертификати за произход форма А с цел изпращането на всички или на някои от тези продукти на друго място в територията на Европейския съюз или, когато е приложимо, за Норвегия, Швейцария или Турция.
2. Заместващите сертификати за произход форма А се издават от митническото учреждение, под чийто контрол са поставени продуктите. Заместващият сертификат се изготвя въз основа на писмено искане от страна на реекспортьора.
3. В горната дясна клетка на заместващия сертификат се посочва името на междинната държава, в която е издаден. Клетка 4 съдържа думите „Replacement certificate“ или „Certificat de remplacement“, както и датата на издаване на оригиналния сертификат за произход и неговия сериен номер. Името на реекспортьора се посочва в клетка 1. Името на крайния получател може да се посочи в клетка 2. Всички данни за реекспортираните продукти от оригиналния сертификат се въвеждат в клетки 3-9, а отпратките към фактурата на реекспортьора се посочват в клетка 10.
4. Митническите органи, издавали заместващия сертификат, заверяват клетка 11. Отговорността на органите се ограничава до издаването на заместващия сертификат. Данните от клетка 12 относно държавата на произход и получаващата държава се вземат от оригиналния сертификат. Тази клетка се подписва от реекспортьора. Реекспортьорът, който добросъвестно подписва тази клетка, не е отговорен за точността на данните, вписани в оригиналния сертификат.
5. Митническото учреждение, получило искане да извърши операцията по параграф 1, отбелязва върху оригиналния сертификат теглото, броя и естеството на изпращаните продукти и посочва поредните номера на съответния/ите заместващ/и сертификат/и. То съхранява оригиналния сертификат за срок от поне три години. Към заместващия сертификат може да бъде приложено фотокопие на оригиналния сертификат.
6. За продуктите, ползващи се от тарифните преференции съгласно дерогация, предоставена в съответствие с разпоредбите на член 89, процедурата по реда на настоящия член се прилага само когато продуктите са предназначени за Европейския съюз. Когато съответният продукт е придобил статут на продукт с произход чрез регионална кумулация, заместващият сертификат може да бъде изготвен само при изпращане на продукти за Норвегия, Швейцария или Турция, в случай че посочените държави прилагат същите правила за регионална кумулация като Европейския съюз.
Член 97р
1. Продуктите, изпращани като малки пратки от частни лица до частни лица или явяващи се част от личния багаж на пътници, се приемат за продукти с произход, които могат да ползват тарифните преференции, посочени в член 66, без да се изисква представяне на сертификат за произход форма А или декларация върху фактура, при условие че:
а)
тези продукти:
i)
не се внасят с цел търговия;
ii)
са били декларирани като отговарящи на изискваните условия за ползване на схемата;
б)
няма основание за съмнение във верността на декларация, посочена в буква а), подточка ii).
2. Вносът не се счита за внос с търговски характер, ако са спазени всички от следните условия:
а)
вносът е инцидентен;
б)
вносът се състои изцяло от продукти за лично ползване на получателите или пътниците или техните семейства;
в)
от естеството и количеството на продуктите е видно, че те не се внасят с търговска цел.
3. Общата стойност на продуктите, посочени в параграф 2, не надвишава 500 EUR за малки пратки или 1 200 EUR за продукти, които са част от личния багаж на пътниците.
Член 97с
1. Установяването на дребни несъответствия между заявленията, направени в сертификата за произход форма А или декларацията върху фактура, и тези, направени в документите, представени в митническото учреждение с цел извършване на формалностите по вноса на продуктите, ipso facto не прави сертификата или декларацията недействителен/а, ако бъде надлежно установено, че посоченият документ съответства на представените продукти.
2. Очевидните технически грешки в сертификата за произход форма А, сертификата за движение EUR.1 или декларацията върху фактура не водят до отхвърляне на този документ, ако тези грешки са от естество, което не поражда съмнения относно верността на заявленията, направени в посочения документ.
Подраздел 4
Методи на административно сътрудничество
Член 97т
1. Държавите бенефициери информират Комисията за имената и адресите на правителствените органи, разположени на тяхна територия, които притежават правомощия да издават сертификати за произход форма А, и представят образците от печатите, използвани от тези органи, както и имената и адресите на съответните правителствени органи, отговорни за контрола над сертификатите за произход форма А и декларациите върху фактура.
Комисията изпраща тази информация на митническите органи на държавите-членки. Когато тази информация се предоставя под формата на изменение на предходна информация, Комисията посочва датата на влизане в сила на новите печати съгласно инструкциите, дадени от компетентните правителствени органи на държавата бенефициер. Посочената информация е за официално ползване; когато обаче стоките се допускат за свободно обръщение, въпросните митнически органи могат да позволят на вносителя или на неговия надлежно упълномощен представител да се запознае с образците на печатите.
Държавите бенефициери, които вече са предоставили информацията, изисквана по силата на първа алинея, не са длъжни да я представят отново, освен ако в нея е настъпила промяна.
2. За целите на член 97к, параграф 4 Комисията ще публикува в Официален вестник на Европейските общности (серия С) датата, на която дадена държава или територия, допусната или допусната отново като държава бенефициер по отношение на продукти, посочени в Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета, е изпълнила задълженията си по параграф 1.
3. Комисията ще изпрати на държавите бенефициери образци на печатите, използвани от митническите органи на държавите-членки за издаване на сертификати за движение EUR.1 по искане на компетентните органи на държавите бенефициери.
Член 97у
1. Последващите проверки на сертификатите за произход форма А и декларациите върху фактура се извършват чрез случаен подбор или когато митническите учреждения на държавите-членки имат основателни причини да се съмняват в автентичността на тези документи, в статута на продукти с произход на въпросните продукти или в изпълнението на другите изисквания на настоящия раздел.
2. Когато отправят искане за последваща проверка митническите органи на държавите-членки връщат сертификата за произход форма А и фактурата, ако същата е била представена, декларацията върху фактура или копие от тези документи, на компетентните правителствени органи на държавата бенефициер износител, като при необходимост посочват причините за искането. Всички документи и всяка информация, от които може да се направи заключение, че представената в доказателството за произход информация е неточна, се изпращат в подкрепа на искането за проверка.
Ако митническите органи на държавите-членки решат да преустановят предоставянето на тарифни преференции до излизане на резултатите от проверката, на вносителя се предлага освобождаване на продуктите при спазване на счетените за необходими предпазни мерки.
3. Когато е отправено искане за последваща проверка, тази проверка се извършва и резултатите от нея се съобщават на митническите органи на държавите-членки най-късно в срок от шест месеца или, за искания, изпратени до Норвегия, Швейцария или Турция за целите на проверка на заместващите доказателства за произход, изготвени на тяхна територия въз основа на сертификат за произход форма А или декларация върху фактура, изготвена в държава бенефициер, в срок най-късно до осем месеца от датата на изпращане на искането. Резултатите трябва да позволяват да се установи дали въпросното доказателство за произход се отнася за действително изнесените продукти и дали тези продукти могат да се считат за продукти с произход от държавата бенефициер.
4. В случай на сертификати за произход форма А, издадени в контекста на двустранна кумулация, отговорът включва копие(я) на сертификата(ите) за движение EUR.1 или, когато е необходимо, съответстващата(ите) декларация(и) върху фактура.
5. Когато в случай на основателни съмнения няма отговор в шест месечния срок, определен в параграф 3, или ако отговорът не съдържа достатъчно информация, за да се определи автентичността на въпросния документ или действителния произход на продуктите, до компетентните органи се изпраща второ съобщение. Ако след второто съобщение резултатите от проверката не са съобщени на поискалите проверката органи в срок от четири месеца от датата на изпращане на второто съобщение или ако тези резултати не позволяват да се определи автентичността на въпросния документ или действителния произход на продуктите, поискалите проверката органи, отказват предоставянето на тарифните преференции, освен при изключителни обстоятелства.
6. Когато от процедурата за проверка или от друга налична информация е видно, че правилата за произход са били нарушени, държавата бенефициер износител незабавно провежда по своя инициатива или по искане на митническите органи на държавите-членки необходимото разследване или урежда провеждането на такова разследване с цел спешно да установи и предотврати такива нарушения. За тази цел Комисията или митническите органи на държавите-членки могат да участват в разследването.
7. За целите на последващата проверка на сертификати за произход форма A износителите съхраняват всички необходими документи, които доказват статута на продукти с произход на съответните продукти, а компетентните правителствени органи на държавата бенефициер износител съхраняват копия от сертификатите, както и на други документи по износа, отнасящи се до тях. Посочените документи се съхраняват за срок от най-малко три години от края на годината на издаване на сертификата за произход форма А.
Член 97ф
1. Членове 97т и 97у се прилагат и между държавите от една и съща регионална група за целите на представяне на информация на Комисията или на митническите органи на държавите-членки и за последващата проверка на сертификатите за произход форма А или декларациите върху фактура, издадени в съответствие с правилата за регионалната кумулация на произход.
2. За целите на членове 85, 97м и 97п споразумението, сключено между Европейския съюз, Норвегия, Швейцария и Турция включва inter alia задължение страните да оказват една на друга необходимата подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество.
За целите на член 86, параграфи 7 и 8 и член 97к държавата, с която Европейският съюз е сключил действащо споразумение за свободна търговия и която се е съгласила да участва в разширена кумулация с държава бенефициер, се съгласява също така да оказва на последната подкрепа по въпроси, свързани с административното сътрудничество, така, както би оказвала подобна подкрепа на митническите органи на държавите-членки в съответствие със съответните разпоредби на въпросното споразумение за свободна търговия.
Подраздел 5
Процедури за целите на двустранната кумулация
Член 97х
1. Доказателство за статута на продукти с произход на продукти от Европейския съюз се осигурява чрез:
а)
представяне на сертификат за движение EUR.1, образец на който се съдържа в приложение 21; или
б)
представяне на декларация върху фактура, текстът на която се съдържа в приложение 18. Декларацията върху фактура се изготвя от всеки износител за пратки, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR, или от одобрен износител от Европейския съюз.
2. Износителят или неговият упълномощен представител вписват „GSP beneficiary countries“ и „EU“ или „Pays bénéficiaires du SPG“ и „UE“ в клетка 2 от сертификата за движение EUR.1.
3. Разпоредбите на настоящия раздел относно издаването, използването и последващата проверка на сертификатите за произход форма A, се прилагат mutatis mutandis и към сертификатите за движение EUR.1, както и към декларациите върху фактура, с изключение на разпоредбите относно издаването на последните.
4. Митническите органи на държавите-членки могат да упълномощят всеки износител, наричан по-долу „одобрен износител“, който често транспортира продукти с произход от Европейския съюз в рамките на двустранната кумулация, да изготвя декларации върху фактура независимо от стойността на съответните продукти, когато посоченият износител представя по удовлетворителен за митническите органи начин всички гаранции, необходими за проверка на:
а)
статута на продукти с произход на продуктите, и
б)
изпълнението на другите изисквания, приложими в посочената държава-членка.
5. Митническите органи могат да предоставят статут на одобрен износител при условията, които те считат за необходими. Митническите органи дават на одобрения износител номер на митническото разрешение, който се поставя върху декларацията върху фактура.
6. Митническите органи наблюдават използването на разрешението от одобрения износител. Митническите органи могат да оттеглят разрешението по всяко време.
Те оттеглят разрешението във всеки от следните случаи:
а)
одобреният износител е престанал да представя гаранциите, посочени в параграф 4;
б)
одобреният износител не изпълнява условията, посочени в параграф 5;
в)
одобреният износител използва разрешението по друг неправилен начин.
7. От одобрения износител не се изисква да подписва декларации върху фактура, при условие че се е ангажирал писмено пред митническите органи да поеме пълната отговорност за всяка декларация върху фактура, която го идентифицира, все едно е подписана собственоръчно от него.
Подраздел 6
Сеута и Мелиля
Член 97ц
Разпоредбите на настоящия раздел относно издаването, използването и последващата проверка на доказателствата за произход, се прилагат mutatis mutandis към продуктите, изнесени от държава бенефициер за Сеута и Мелиля, както и за продукти, изнесени от Сеута и Мелиля за държава бенефициер за целите на двустранната кумулация.
Сеута и Мелиля се разглеждат като една територия.
Испанските митнически органи отговарят за прилагането на настоящия раздел в Сеута и Мелиля.“
3.
В част I, дял IV, глава 2, раздел 2 преди подраздел 1 се вмъква следният член 97ч:
„Член 97ч
1. За целите на настоящия раздел:
а)
„производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване;
б)
„материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използвани при производството на продукта;
в)
„продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;
г)
„стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
д)
„митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със Споразумението от 1994 г. за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за определяне на митническата стойност);
е)
„цена франко - завод“ в списъка от приложение 15 означава цената франко - завод, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт.
Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата бенефициер, цената франко - завод означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;
ж)
„стойност на материалите“ в списъка от приложение 15 означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в Европейския съюз или в държавата бенефициер по смисъла на член 98, параграф 1. Когато стойността на използваните материали с произход трябва да бъде установена, настоящата алинея се прилага mutatis mutandis;
з)
„глави“, „позиции“ и „подпозиции“ означава главите, позициите и подпозициите (четири или шестцифрени кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система;
и)
„класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в дадена позиция или подпозиция по Хармонизираната система;
й)
„пратка“ означава продукти, които или:
-
са изпратени едновременно от един износител до един получател, или
-
са обхванати от един единствен транспортен документ, който обхваща техния превоз от износителя до получателя, или, в отсъствието на такъв документ, от само една фактура.
2. За целите на параграф 1, буква е) когато последната обработка или преработка е била възложена за подизпълнение на производител, терминът „производител“, посочен в параграф 1, буква е), първа алинея, може да се отнася за предприятието, което е наело подизпълнителя.“
4.
В член 99 се вмъква следната буква г)а:
„г)
а продуктите от заклани животни, родени и отгледани там;“.
5.
Член 101, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
операциите по оцветяване или ароматизиране на захар или оформянето на бучки; частичното или цялостното смилане на кристална захар;“;
б)
буква м) се заменя със следното:
„м)
простото смесване на стоки, независимо от това дали са от различни видове; смесването на захар с друг материал;“;
в)
вмъква се следната буква м)а:
„м)а
простото добавяне на вода или разреждане или дехидратиране или денатуриране на продукти;“.
6.
Вмъква се приложение 13а, посочено в приложение I към настоящия регламент.
7.
Вмъква се приложение 13б, посочено в приложение II към настоящия регламент.
8.
Вмъква се приложение 13в, посочено в приложение III към настоящия регламент.
9.
Вмъква се приложение 13г, посочено в приложение IV към настоящия регламент.
10.
В бележки 1 и 3.1 от приложение 14 изразът „членове 69 и 100“ се заменя с „член 100“.
11.
Приложение 17 се изменя в съответствие с приложение V към настоящия регламент.
12.
Приложение 18 се заменя с текста, изложен в приложение VI към настоящия регламент.
Член 2
Държавите бенефициери изпращат на Комисията известие за поетите от тях задължения в съответствие с член 68, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2454/93, изменен с настоящия регламент, и информацията, изисквана по член 69 от посочения регламент, най-малко три месеца преди действителното прилагане на тяхна територия на системата за регистрирани износители.
Най-късно на 1 юли 2016 г. и 1 юли 2019 г. Комисията ще прегледа състоянието на готовност на държавите бенефициери да прилагат системата за регистрирани износители. Комисията ще предложи необходимите корекции.
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2011 г.
3. При условията на параграф 4 от настоящия член точка 1, доколкото е свързана с членове 68-71, членове 90-97и и член 97й, параграф 2, и точки 8 и 9 от член 1 се прилага от 1 януари 2017 г.
4. Държавите бенефициери, които не са в състояние да въведат в приложение системата за регистрирани износители на датата, определена в параграф 3, и които отправят писмено искане до Комисията преди 1 юли 2016 г., или по отношение на които Комисията е предложила корекции в съответствие с член 2, параграф 2, могат да продължат да прилагат разпоредбите на дял IV, глава 2, раздел 1А и приложения 17 и 18 към Регламент (ЕО) № 2454/93, изменен с настоящия регламент, до 1 януари 2020 г.
5. Член 1, точка 2 се прилага до датата, определена в параграф 3 или, за държавите бенефициери, посочени в параграф 4, до датата, определена в параграф 4.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2010 година.
A BIZOTTSÁG 1063/2010/EU RENDELETE
(2010. november 18.)
a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 247. cikkére,
mivel:
(1)
Az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől2011. december 31-ig történő alkalmazásáról, illetve az 552/97/EK és az 1933/2006/EK rendelet, valamint az 1100/2006/EK és a 964/2007/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló, 2008. július 22-i 732/2008/EK tanácsi rendelet (2) alapján az Európai Unió az általános tarifális preferenciák rendszere (a továbbiakban: a GSP vagy a rendszer) keretében kereskedelmi kedvezményekben részesíti a fejlődő országokat. A rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében a származó termékek fogalmának meghatározására vonatkozó származási szabályokat, valamint az igazgatási együttműködés eljárásait és módszereit a 2454/93/EGK bizottsági rendelet (3) határozza meg.
(2)
A 2003. december 18-án e tárgyban közreadott zöld könyvvel (4) kezdeményezett széles körű vita nyomán a Bizottság 2005. március 16-án elfogadta „Származási szabályok a preferenciális kereskedelmi megállapodásokban: A jövőre szóló iránymutatás” című közleményét (a továbbiakban: közlemény) (5). A közlemény - különös tekintettel a fejlesztésorientált kereskedelmi kapcsolatok szabályozására, így például a GSP-re is - új megközelítésmódot vázolt fel az Európai Uniót érintő preferenciális kereskedelmi kapcsolatokban figyelembe veendő származási szabályok területén.
(3)
A dohai fejlesztési menetrend összefüggésében felismerést nyert annak szükségessége, hogy a fejlődő országok fokozottabban integrálódjanak a világgazdaságba, és különösen jobb hozzáféréssel rendelkezzenek a fejlett országok piacaihoz.
Ennek érdekében a preferenciális származás szabályait egyszerűsíteni, illetőleg az indokoltnak mutatkozó körben enyhíteni szükséges oly módon, hogy a kedvezményezett országokból származó termékek valóban élvezhessék a számukra biztosított kedvezményeket.
(4)
Annak biztosítása érdekében, hogy a kedvezmények előnyeit valóban azok élvezzék, akiknek arra szükségük van, valamint figyelemmel az Európai Unió saját forrásainak megóvása iránti igényre, a preferenciális származás szabályainak módosításával párhuzamosan indokolt kiigazítani a kapcsolódó igazgatási eljárásokat is.
(5)
A Bizottság által e rendelet kidolgozása kapcsán elvégzett hatásvizsgálat rámutatott, hogy a GSP származási szabályait a gazdasági szereplők túlságosan bonyolultnak és túlságosan korlátozó jellegűnek érzékelik. A hatásvizsgálat azt is kimutatta, hogy bizonyos termékek esetében - és különösen azon termékek esetében, amelyekhez a legkevésbé fejlett országoknak a legnagyobb érdeke fűződik - a biztosított kedvezmények tényleges felhasználása alacsony mértékű, és ez részben a származási szabályoknak tudható be.
(6)
A hatásvizsgálat jelezte, hogy a származási szabályok egyszerűsítése és fejlesztéspolitikai szempontból való hatékonyabbá tétele biztosítható oly módon, ha valamennyi termék esetében egyetlen, egységes kritérium határozza meg azon áruk származását, amelyek nem teljes egészében valamelyik kedvezményezett országban jöttek létre, valamint hogy ennek a kritériumnak az adott kedvezményezett országban a termékhez hozzáadott értéken, valamint a feldolgozás egy bizonyos előírt minimális mértékén indokolt alapulnia. A hatásvizsgálat ugyanakkor nem mutatta ki azt, hogy akár az egyszerűsítés, akár a fejlesztéspolitikai szempontból való hatékonyabbá tétel feltétlenül egyetlen, egységes módszert igényelne. Az érdekeltek visszajelzéseiből kiderült továbbá, hogy bizonyos ágazatokban, például a mezőgazdasági és a feldolgozott mezőgazdasági termékek, a halászati termékek, a vegyi anyagok, a fémek, a textíliák, a ruhaneműk és a lábbelik esetében a hozzáadott értékkel kapcsolatos kritérium vagy nem kellőképpen alkalmas egyedüli kritériumként a kívánt cél elérésére, vagy alkalmazása egyedüli kritériumként nem kívánatos. Ezért ezekben az ágazatokban a hozzáadott értékre vonatkozó kritérium helyett vagy mellett más, egyszerű, a gazdasági szereplők által könnyen érthető és az igazgatási szervek által könnyen ellenőrizhető kritériumokat indokolt alkalmazni. Ilyen más kritérium különösen a nem származó anyagok megengedett legnagyobb részaránya; a vámtarifaszám vagy az alszám megváltozása; egy meghatározott megmunkálási vagy feldolgozási művelet; valamint a teljes egészében az adott helyen létrejött anyagok felhasználása. Az egyszerűség iránti igény ugyanakkor azt kívánja, hogy az eltérő szabályok száma a lehető legkisebb legyen. Ezért a lehetőségek szabta keretek között a származási szabályokat ágazatonként, nem pedig termékenként célszerű megállapítani.
(7)
A származási szabályokban indokolt megjelenniük az egyes ágazatok sajátosságainak, ezeknek a szabályoknak ugyanakkor valós lehetőséget kell teremteniük arra, hogy a kedvezményezett országok éljenek a számukra biztosított kedvezményekkel. A származási szabályoknak a szükséges körben indokolt továbbá tekintettel lenniük a kedvezményezett országok iparának eltérő lehetőségeire. A legkevésbé fejlett országok ipari fejlődésének elősegítése érdekében kívánatos, hogy amennyiben a szabály a nem származó anyagok megengedett legnagyobb részarányán alapul, ez a megengedett legnagyobb részarány mindig a lehető legnagyobb olyan érték legyen, amely még biztosítja, hogy az érintett országokban elvégzett műveletek valóságosak és gazdaságilag indokoltak legyenek. A legkevésbé fejlett országokból származó termékek esetében a nem származó anyagok részarányának legfeljebb 70 %-ban való korlátozása, illetőleg az ezzel egyenértékű könnyítést biztosító szabályozás várhatóan növelni fogja az érintett országok kivitelét.
(8)
Annak biztosítása érdekében, hogy a kedvezményezett országokban végzett megmunkálás vagy feldolgozás olyan valóságos, gazdaságilag indokolt műveletekben nyilvánuljon meg, amelyek az adott országnak gazdasági szempontból ténylegesen hasznára válnak, indokolt megállapítani azoknak a nem kielégítő megmunkálási és feldolgozási műveleteknek a listáját, amelyek alapján a termék semmilyen körülmények között sem minősülhet származónak. Ez a lista javarészt megegyezhet az eddig is létező ilyen célú listával. Bizonyos kiigazításokat azonban szükséges tenni. A cukortermékek esetében a kereskedelemeltérülés és a piactorzulások megelőzése érdekében, a más preferenciális kereskedelmi szabályozások részeként már elfogadott származási szabályokhoz igazodva kívánatos olyan új szabályt alkotni, amelynek értelmében a cukor más anyaggal nem keverhető.
(9)
A jelenlegihez hasonló módon bizonyos fokú rugalmasságot szükséges biztosítani azokban az ágazatokban, amelyekben a hozzáadott értéken alapuló kritérium nem alkalmazható; ennek keretében indokolt továbbra is lehetővé tenni, hogy a gazdasági szereplők egy bizonyos mennyiségben olyan anyagokat is felhasználjanak, amelyek nem elégítik ki a szabályokat. E felhasználás alkalmazási körét azonban egyértelművé kell tenni azon termékek vonatkozásában, amelyek teljes egészében az adott helyen létrejött anyagokból készülnek. Az anyagbeszerzés lehetőségeinek rugalmasabbá tétele érdekében ezen túlmenően az ilyen anyagok megengedett legnagyobb részarányát - egyes érzékeny termékek kivételével - a végtermék gyártelepi árának 10 %-áról 15 %-ára indokolt növelni. Az említett érzékeny termékek közé a Harmonizált Rendszer 2. és 4-24. árucsoportjába tartozó termékek tartoznak a 16. árucsoportba tartozó feldolgozott halászati termékek kivételével, amelyek esetében a tömegben kifejezett tűréshatárok alkalmasabbnak tűnnek az adott cél elérésére, valamint a Harmonizált Rendszer 50-63. árucsoportjába tartozó termékek, amelyek esetében indokolt fenntartani azt a rendszert, amelyben a tűréshatárok az adott esetnek megfelelően termékenként eltérő mértékűek, és bizonyos esetekben tömegben, máskor értékben vannak kifejezve.
(10)
A származási kumuláció olyan jelentős könnyítés, amelynek alapján az azonos származási szabályok hatálya alá tartozó országok a kedvezményes bánásmódra jogosult termékek előállításában együttműködhetnek egymással. A regionális származási kumuláció meglévő feltételei, amelyeket jelenleg három regionális országcsoporton belül alkalmaznak, az elmúlt időben túlságosan bonyolultnak és túlságosan korlátozó jellegűnek bizonyultak. Ezért ezeket a feltételeket az értékre vonatkozó mostani feltétel eltörlésével indokolt egyszerűsíteni és enyhíteni. Emellett indokolt annak ellenére is fenntartani az egyazon regionális csoportba tartozó országok meglévő kumulációs lehetőségeit, hogy ez a rendelet bizonyos esetekben a legkevésbé fejlett országok és a többi kedvezményezett ország vonatkozásában eltérő származási szabályokat vezet be. Ezt a fajta kumulációt csak annak kikötésével szabad lehetővé tenni, hogy minden olyan esetben, amikor a csoport valamely országa a regionális kumuláció céljából a csoport másik országába anyagokat küld, mindegyik országnak az Európai Unióval fennálló kereskedelmi kapcsolataiban magára nézve kötelező származási szabályokat kell alkalmaznia. A különböző szintű tarifális kedvezményeket élvező országok közötti kereskedelem torzulásainak megakadályozása érdekében azonban bizonyos érzékeny termékeket indokolt kizárni a regionális kumulációból.
(11)
Közleményében a Bizottság jelezte, hogy az új csoportok létrehozására, illetőleg a meglévők egyesítésére vagy kiterjesztésére vonatkozó kéréseket kész megvizsgálni minden olyan esetben, amikor az adott országok között gazdasági komplementaritás áll fenn, amennyiben figyelembevételre kerülnek a különböző országokra alkalmazandó preferenciális szabályozások közötti különbségek és a vámszabályok kijátszásának kockázata, továbbá létrejönnek az igazgatási és ellenőrzési célú közigazgatási együttműködés struktúrái és eljárásai. Ennek megfelelően indokolt rendelkezni a szükséges feltételeket teljesítő, már meglévő I. és III. regionális kumulációs csoport országai között alkalmazandó származási kumulációról. A Mercosur kérelme alapján indokolt Argentína, Brazília, Paraguay és Uruguay részvételével létrehozni egy új, IV. számú regionális kumulációs csoportot. Az említett országok közötti regionális kumuláció alkalmazását indokolt függővé tenni a szükséges követelmények teljesülésétől.
(12)
A kedvezményezett országok számára lehetővé indokolt tenni, hogy a kumuláció lehetőségével az EU által megkötött szabadkereskedelmi megállapodások partnerországai viszonylatában is éljenek. Ennek a fajta úgynevezett kiterjesztett kumulációnak egyirányúnak kell lennie, azaz csak a kedvezményezett országokban való anyagfelhasználást szabad lehetővé tennie, engedélyezését pedig az érintett kedvezményezett ország kérelmének alapos vizsgálatához célszerű kötni. Érzékeny természetüknél fogva a Harmonizált Rendszer 1-24. árucsoportjába tartozó árukat ebből a fajta kumulációból ki kell zárni.
(13)
A kedvezményezett országoknak 2001 óta lehetőségük van arra, hogy a Harmonizált Rendszer szerinti 25-97. árucsoportba tartozó, Norvégiából és Svájcból származó áruk esetében is alkalmazzanak származási kumulációt. Ezt a kumulációt továbbra is indokolt lehetővé tenni és indokolt Törökországra is kiterjeszteni azzal a feltétellel, hogy Norvégia, Svájc és Törökország a származó termék fogalma tekintetében ugyanazt a fogalommeghatározást alkalmazza, mint az Európai Unió, és a területére behozott, az Európai Unióból származó anyagok felhasználásával készült termékek esetében viszonossági alapon ugyanilyen bánásmódot biztosít. Ennek érdekében indokolt, hogy a felek levélváltás formájában vagy más alkalmas módon e tárgyban megállapodást kössenek egymással, és ebben azt is vállalják, hogy az igazgatási együttműködés kérdéseiben megadják a tagállamoknak és egymásnak a szükséges támogatást.
(14)
A regionális kumuláció alkalmazásából ki kell zárni bizonyos olyan anyagokat, amelyek esetében a kumulációban részt vevő országok nem mind azonos preferenciális tarifális elbánás alá esnek az Európai Unióban, és az érintett anyag a kumuláció alkalmazása következtében kedvezőbb tarifális elbánás alá esne, mint ha közvetlenül az Európai Unióba exportálnák. Ha ezek a helyzetek nem lennének kizárva, az lehetőséget adna a vámszabályok oly módon való megkerülésére, illetőleg a kereskedelem olyan értelmű torzulására, hogy a szóban forgó árukat csak azokból az országokból exportálnák az Európai Unióba, amelyek a legkedvezőbb preferenciális tarifális elbánásban részesülnek.
(15)
A regionális kumulációból kizárt anyagok listáját külön mellékletben célszerű megállapítani. E melléklet módosítására nemcsak akkor van mód, ha új ilyen helyzet merül fel, hanem akkor is, ha olyan eseteket kell kezelni, amelyekben az I. és a III. regionális kumulációs csoportokba tartozó országok közötti kumuláció eredményeképpen ilyen helyzet merül fel.
Az I. és a III. regionális kumulációs csoportba tartozó országok közötti származási kumulációt és a kiterjesztett kumulációt különleges feltételekhez indokolt kötni, amelyeknek teljesülését a Bizottság szakbizottsági eljárás keretében, az alkalmazandó megfontolások alapján a kumuláció elismerése előtt ellenőrizni fogja. Hasonlóképpen azokban az esetekben, ha a már elismert kumulációval kapcsolatban utólag megállapítást nyer, hogy többé nem teljesülnek az irányadó feltételek, vagy a kumuláció alkalmazása nem kívánt eredményekhez vezet, így különösen a kereskedelem torzulását vagy a vámszabályok kijátszását eredményezi, a Bizottságnak mindenkor képesnek kell lennie arra, hogy a kérdéses kumuláció elismerését megtagadja.
(16)
A jelenlegi származási szabályokban a felségterületi vizeken kívül halászatot folytató halászhajókra vonatkozó egyes rendelkezések olyannyira bonyolultak, hogy az már nincs arányban az elérni kívánt céllal, és emiatt mind betartásuk, mind ellenőrzésük nehéz. Ezeket a szabályokat ezért egyszerűsíteni szükséges.
A jelenleg hatályos szabályok megkövetelik az Európai Unióba való közvetlen szállítás bizonyítását, ami gyakran nehézségekbe ütközik. E követelmény miatt nincs mód alkalmazni a preferenciális elbánást bizonyos olyan áruk esetében, amelyek pedig érvényes származási igazolás kíséretében érkeznek. Ezért olyan új, egyszerűbb és rugalmasabb szabályozást kell bevezetni, amely annak biztosítására összpontosít, hogy az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátás céljából a vámhatóságoknak bemutatott áru megegyezzen azzal az áruval, amely a kedvezményezett exportáló országot elhagyta, és kizárható legyen, hogy az árut útközben módosíthatták vagy másként átalakíthatták.
(17)
A termékek származását jelenleg a kedvezményezett országok hatóságai igazolják, és ennek megfelelően azokban az esetekben, amikor az igazolásban megjelölt származás helytelennek bizonyul, az importőröknek sok esetben nem kell a vámot befizetniük, mert jóhiszeműen jártak el, és a hibát az illetékes hatóságok követték el. Ezért veszteség éri az Európai Unió saját forrásait, és a terhet végső soron az európai uniós adófizető viseli. Mivel termékeinek származását az exportőr ismeri a legjobban, célszerű úgy rendelkezni, hogy az exportőrök közvetlenül adjanak üzleti partnerüknek nyilatkozatot az áru származásáról.
(18)
Az utólagos célzott ellenőrzések megkönnyítése érdekében kívánatos, hogy a kedvezményezett ország illetékes hatóságai az exportőrökről nyilvántartást vezessenek. Ebből a célból indokolt megkövetelni, hogy minden kedvezményezett ország hozzon létre elektronikus nyilvántartást regisztrált exportőreiről, továbbá indokolt a kedvezményezett országok illetékes kormányzati hatóságait arra kötelezni, hogy e nyilvántartások tartalmát adják át a Bizottságnak. Ennek alapján a Bizottságnak az európai uniós igazgatási szervek és gazdasági szereplők által való felhasználás céljából olyan központi adatbázist indokolt létrehoznia a regisztrált exportőrökről, amelyen keresztül a gazdasági szereplők az áruk szabad forgalomba bocsátására vonatkozó vámáru-nyilatkozat benyújtása előtt ellenőrizhetik, hogy partnerük regisztrált exportőr-e az adott kedvezményezett országban. Hasonlóképpen a kétoldalú kumuláció céljából exportügyleteket teljesítő európai uniós gazdasági szereplőket is indokolt arra kötelezni, hogy a tagállami illetékes hatóságoknál nyilvántartásba vétessék magukat.
(19)
Az átláthatóság növelése és az érintettek közötti információcsere elősegítése érdekében az exportőrök azonosító számának és a nyilvántartásban szereplő nem bizalmas jellegű adatainak a közzététele lehetővé tenné mások számára, hogy ezeket az adatokat megtekinthessék. A nyilvánosságra hozatalt azonban - annak következményeire való tekintettel - csak akkor indokolt lehetővé tenni, ha az exportőr ehhez a helyzet ismeretében kifejezetten, önként és írásban előzetes hozzájárulását adta.
(20)
A személyes adatoknak a tagállamok általi feldolgozására a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (6) kell alkalmazni. A 95/46/EK irányelvben meghatározott elveket e rendeletben szükség szerint pontosítani kell, illetőleg ki kell egészíteni.
(21)
A Bizottságnak a személyes adatok feldolgozásával kapcsolatban végzett tevékenységére a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (7) kell alkalmazni. A 45/2001/EK rendeletben meghatározott elveket e rendeletben szükség szerint pontosítani kell, illetőleg ki kell egészíteni.
(22)
A 95/46/EK irányelv 28. cikke értelmében a személyes adatok tagállamok általi feldolgozásának törvényességét a nemzeti felügyelő hatóságok, míg a 45/2001/EK rendelet 46. cikke értelmében az Európai Unió intézményei és szervei által a személyes adatok feldolgozásával összefüggésben végzett tevékenységet az európai adatvédelmi biztos felügyeli. Az európai adatvédelmi biztosnak és a nemzeti felügyelő hatóságoknak - hatáskörük keretein belül - egymással tevékenyen együttműködve helyénvaló gondoskodniuk az e rendelet alapján végzett adatfeldolgozás összehangolt felügyeletéről.
(23)
A regisztrált exportőröket nyilvántartó rendszer bevezetése során indokolt figyelembe venni a kedvezményezett országoknak a nyilvántartó rendszer létrehozására és üzemeltetésére, valamint a Bizottságnak a szükséges központi adatbázis létrehozására vonatkozó képességét. Ezzel összefüggésben a Bizottságnak még ki kell dolgoznia a rendszer felhasználói követelményeit és műszaki leírását. A központi adatbázis architektúrájának részletes kialakítása után - különösen az adatokhoz való hozzáférés és az adatvédelem tekintetében - elemezni kell a regisztrált exportőröket nyilvántartó rendszer alkalmazásának pontos következményeit, és ennek alapján ki kell igazítani a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket. A rendszer bevezetését ezért indokolt 2017. január 1-jére előirányozni; az addig rendelkezésre álló időnek elegendőnek kell lennie a fejlesztés végrehajtásához, amely a rendszer felhasználói követelményeinek és műszaki leírásának kidolgozása után, azt követően kezdődhet, hogy a rendszer felhasználói követelményeinek és műszaki leírásának kidolgozása, illetőleg az adatvédelemmel kapcsolatos következményeinek elemzése alapján megtörtént a jogszabályi rendelkezések szükségesnek ítélt kiigazítása. Ezen túlmenően indokolt további három évet biztosítani azoknak az országoknak, amelyek e határidő teljesítésére nem képesek.
A 2017-ig terjedő időszakra, illetőleg az új rendszer bevezetésére addig nem kész országok tekintetében azon túlmenően is, indokolt a jelenleg is alkalmazott szabályok alapján átmeneti szabályokat megállapítani az egyes eljárásokra és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozóan. Ezeknek az átmeneti szabályoknak rendelkezniük kell különösen a származási igazolásoknak az érintett ország illetékes hatóságai általi kiadásáról. A jelenleg hatályos szabályokat az egyértelműség érdekében egyszerűsíteni kell oly módon, hogy szerkezetük igazodjék a regisztrált exportőröket nyilvántartó rendszer bevezetése után alkalmazandó szabályok szerkezetéhez; ennek érdekében célszerű különválasztani egymástól az általános elveket, a kedvezményezett országban a kivitel kapcsán követendő eljárásokat, az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátás kapcsán követendő eljárásokat, valamint az igazgatási együttműködés módszereit. Egyúttal a FORM A származási bizonyítványt is célszerű naprakésszé tenni; ennek keretében célszerű különösen az űrlaphoz tartozó megjegyzések jelenleg hatályos változata helyett a 2007. évi változatot beilleszteni a rendelet szövegébe, amely már figyelembe veszi az EU legutóbbi bővítését, és így naprakész módon tartalmazza azoknak az országoknak a jegyzékét, amelyek a GSP alkalmazásában elfogadják a FORM A bizonyítványt.
(24)
A rendszer igénybevételét indokolt ahhoz kötni, hogy a kedvezményezett országok kialakítsák és fenntartsák azokat az igazgatási struktúrákat, amelyek lehetővé teszik a rendszer hatékony igazgatását, továbbá vállalják, hogy a rendszer megfelelő igazgatásának rendszeres ellenőrzése keretében a Bizottságtól érkező megkeresések kapcsán minden szükséges támogatást megadnak. Különösképpen egy olyan igazgatási együttműködési rendszer létrehozására van szükség az Európai Unióban és a kedvezményezett országokban működő hatóságok között, amely keretet ad a származás ellenőrzéséhez. Egyúttal egyértelműen meg kell határozni az exportőröknek a származásra vonatkozó nyilatkozatukkal kapcsolatos felelősségét, valamint a közigazgatási szerveknek a rendszer igazgatásával kapcsolatos feladatait. Szabályozni szükséges a származásmegjelölő nyilatkozatok tartalmát, valamint azokat az eseteket, amelyekben az Európai Unió vámhatóságai megtagadhatják a nyilatkozat elfogadását, illetőleg ellenőrzésre küldhetik azokat.
(25)
A jelenlegi rendelkezések szerint a kielégítő megmunkálási és feldolgozási műveletek listája a GSP, illetőleg az Európai Unió által egyes országok és területek vonatkozásában autonóm módon megállapított preferenciális tarifális intézkedések esetében azonos. Mivel az ez utóbbi szabályozás keretében alkalmazandó származási szabályok reformjára csak később kerül sor, mindkét esetben a jelenleg hatályos rendelkezéseket indokolt továbbra is alkalmazni. A GSP és az autonóm módon megállapított többi preferenciális kereskedelmi szabályozás koherenciájának biztosítása érdekében azonban a teljes egészében az adott helyen létrejött termék fogalmát, valamint a nem kielégítő megmunkálási és feldolgozási műveletek listáját indokolt az említett autonóm módon megállapított szabályozások és a GSP származási szabályai tekintetében egységesíteni.
(26)
A 2454/93/EGK rendeletet mindezeknek megfelelően módosítani kell.
(27)
Az 1613/2000/EK (8), az 1614/2000/EK (9) és az 1615/2000/EK (10) bizottsági rendelettel a Közösség egyes Laoszból, Kambodzsából, illetve Nepálból származó textiltermékek tekintetében eltéréseket engedélyezett a GSP származási szabályai alól, amelyek 2010. december 31-ig alkalmazhatók. Az e rendelettel bevezetett egyszerűbb és fejlesztéspolitikai szempontból hatékonyabb származási szabályok ezeket az eltéréseket feleslegessé teszik.
(28)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Vámkódex Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2454/93/EGK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az I. rész IV. címének 2. fejezetében található 66-97. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„1. Szakasz
Általános preferenciarendszer
1. Alszakasz
Általános rendelkezések
66. cikk
Ez a szakasz az Európai Unió által a 732/2008/EK rendelet (11) alapján a fejlődő országoknak nyújtott általános tarifális preferenciák rendszerének (a továbbiakban: a rendszer) alkalmazásában megállapítja a »származó termék« fogalmát meghatározó szabályokat, valamint az ezzel összefüggő igazgatási együttműködés eljárásait és módszereit.
67. cikk
(1) E szakasz, valamint e fejezet 1a. szakasza alkalmazásában:
a) »kedvezményezett ország«: a 732/2008/EK rendelet felsorolásában szereplő bármely ország vagy terület; a »kedvezményezett ország« kifejezés magában foglalja továbbá az adott országnak vagy területnek az Egyesült Nemzetek tengerjogi egyezménye (Montego Bay-i Egyezmény, 1982. december 10.) értelmében vett parti tengerét is, annak határain azonban túl nem terjedhet;
b) »előállítás«: bármiféle megmunkálás vagy feldolgozás, beleértve az összeszerelést is;
c) »anyag«: a termék előállítása során felhasznált összetevő, alapanyag, alkotóelem vagy alkatrész stb.;
d) »termék«: az előállított termék, abban az esetben is, ha azt későbbi felhasználásra szánják egy másik előállítási műveletben;
e) »áruk«: anyagok és termékek egyaránt;
f) »kétoldalú kumuláció«: olyan rendszer, amelynek keretében az e rendelet értelmében az Európai Unióból származó termék valamely kedvezményezett országból származó anyagnak minősül abban az esetben, ha az adott kedvezményezett országban további feldolgozásnak vetik alá vagy termékbe beépítik;
g) »Norvégiával, Svájccal vagy Törökországgal való kumuláció«: olyan rendszer, amelynek keretében a Norvégiából, Svájcból vagy Törökországból származó termék valamely kedvezményezett országból származó anyagnak minősül abban az esetben, ha az adott kedvezményezett országban további feldolgozásnak vetik alá vagy termékbe beépítik, majd onnan az Európai Unióba importálják;
h) »regionális kumuláció«: olyan rendszer, amelynek keretében az e rendelet értelmében az egy adott regionális csoport valamely országából származó termék az adott regionális csoport másik országából (vagy másik regionális csoport valamely országából, ha lehetőség van a csoportok közötti kumulációra) származó anyagnak minősül abban az esetben, ha ez utóbbi országban további feldolgozásnak vetik alá vagy ott előállított termékbe beépítik;
i) »kiterjesztett kumuláció«: olyan, a Bizottság által valamely kedvezményezett ország kérelme alapján megadott engedélyhez kötött rendszer, amelynek keretében bizonyos olyan országból származó anyagok, amellyel az Európai Uniónak az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) mindenkor hatályos változatának XXIV. cikke értelmében szabadkereskedelmi megállapodása áll fenn, az adott kedvezményezett országból származó anyagnak minősülnek abban az esetben, ha ez utóbbi országban további feldolgozásnak vetik alá vagy ott előállított termékbe beépítik;
j) »felcserélhető anyagok«: olyan anyagok, amelyek azonos jellegűek és kereskedelmi minőségűek, azonos műszaki és fizikai jellemzőkkel rendelkeznek, és a végtermékbe beépített állapotukban egymástól nem különböztethetők meg;
k) »regionális csoport«: olyan országok csoportja, amelyek között lehetőség van regionális kumulációra;
l) »vámérték«: az Általános Vámtarifa- és Kereskedelmi Egyezmény VII. cikkének végrehajtására vonatkozó 1994. évi megállapodás (a vámérték megállapításáról szóló WTO-egyezmény) szerint megállapított érték;
m) »anyag értéke« a 13a. mellékletben található listában: a felhasznált nem származó anyagok behozatalkor érvényes vámértéke, vagy ha ez nem ismert és nem állapítható meg, az anyagért a kedvezményezett országban fizetett első megállapítható ár. E pont rendelkezéseit a felhasznált származó anyagok vámértékének megállapítására is értelemszerűen alkalmazni kell;
n) »gyártelepi ár«: a gyártelepen a termékért azon gyártónak fizetett ár, amelynek vállalkozásában az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást végezték, azzal a feltétellel, hogy az árnak magában kell foglalnia az összes felhasznált anyag értékét és a gyártással összefüggésben felmerülő összes költséget, de nem foglalhatja magában a létrejövő termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető belső adókat.
Ha a ténylegesen kifizetett árban nem jelenik meg a termék előállításával összefüggésben a kedvezményezett országban ténylegesen felmerült valamennyi költség, akkor a gyártelepi ár az összes ilyen költség összegének a létrejövő termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető mindennemű belső adóval csökkentett értékét jelenti;
o) »a nem származó anyagok megengedett legnagyobb részaránya«: a nem származó anyagok mennyiségének azon megengedett legnagyobb részaránya, amely mellett az előállítás a termék származó voltának biztosítása szempontjából még kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak minősül. Bizonyos esetekben a termék gyártelepi árának százalékában, más esetekben árucsoportokba, árucsoport meghatározott csoportjába illetve vámtarifaszám, alszám meghatározott csoportjába tartozó felhasznált anyagok nettó tömegének százalékában van kifejezve;
p) »nettó tömeg«: magának a terméknek a tömege bárminemű csomagolóanyag vagy csomagolótartály nélkül;
q) »árucsoport«, »vámtarifaszám«, »alszám«: a Vámegyüttműködési Tanács 2004. június 26-án kelt ajánlásában foglaltak szerinti módosításokkal együtt a Harmonizált Rendszert alkotó nómenklatúrán belül meghatározott árucsoport, vámtarifaszám, alszám (négy vagy hat számjegyű kódok);
r) »besorolt«: utalás arra, hogy egy termék vagy anyag a Harmonizált Rendszer egy adott vámtarifaszáma vagy alszáma alá tartozik;
s) »szállítmány«: olyan termékek, amelyeket vagy
-
egy adott exportőr egy adott címzettnek egyidejűleg szállít, vagy
-
az exportőrtől a címzettig való szállításuk során egyetlen fuvarokmány, ilyen okmány hiányában egyetlen számla kísér;
t) »exportőr«: az árut az Európai Unióba vagy kedvezményezett országba exportáló olyan személy, amely képes bizonyítani az áru származását, függetlenül attól, hogy az adott személy azonos-e a gyártóval, és függetlenül attól, hogy az exportügylettel kapcsolatos vámalakiságokat maga végzi-e vagy sem;
u) »regisztrált exportőr«: olyan exportőr, amelyet az érintett kedvezményezett ország illetékes hatóságai a rendszer keretében végrehajtott exportügyletekkel kapcsolatos származásmegjelölő nyilatkozatok megtétele céljából nyilvántartásba vettek;
v) »származásmegjelölő nyilatkozat«: az exportőr által egy adott árunak a rendszer származási szabályainak való megfelelőségéről abból a célból tett nyilatkozat, hogy annak alapján az árunak az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátása érdekében nyilatkozó személy preferenciális tarifális elbánást igényelhessen, vagy a kedvezményezett országba a kumulációs szabályok alkalmazásában való további feldolgozás céljából anyagokat importáló gazdasági szereplő az áruk származó voltát bizonyíthassa.
(2) Az (1) bekezdés n) pontja alkalmazásában abban az esetben, ha az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást egy bizonyos gyártó alvállalkozásban végezte, az (1) bekezdés n) pontjának első bekezdésében említett »gyártó« az alvállalkozót igénybe vevő vállalkozás is lehet.
68. cikk
(1) A rendszer helyes alkalmazása érdekében a kedvezményezett országok kötelesek vállalni, hogy:
a)
kialakítják és fenntartják azokat az igazgatási struktúrákat és rendszereket, amelyek az e szakaszban megállapított szabályoknak és eljárásoknak az adott országban való végrehajtásához és a kapcsolódó igazgatási feladatoknak az adott országban való ellátásához szükségesek, az adott esetnek megfelelően ideértve a kumuláció alkalmazásához szükséges feladatok ellátását is;
b)
illetékes hatóságaik együttműködnek a Bizottsággal és a tagállamok vámhatóságaival.
(2) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti együttműködés a következő elemekből áll:
a)
minden szükséges támogatás megadásából abban az esetben, ha a Bizottság a rendszernek az adott országban való helyes igazgatásával kapcsolatos ellenőrzési tevékenysége keretében arra igényt tart, ideértve a Bizottság vagy a tagállamok vámhatóságai által tett helyszíni ellenőrző látogatásokat is;
b)
a 97g. és a 97h. cikk sérelme nélkül a termékek származó voltának és az e szakaszban megállapított egyéb feltételek teljesülésének ellenőrzéséből, ideértve a helyszíni látogatások végrehajtását is, ha a Bizottság vagy valamely tagállam vámhatóságai a származásra vonatkozó vizsgálatok keretében arra igényt tartanak.
(3) A kedvezményezett országok az (1) bekezdés szerinti vállalásukat a Bizottsághoz nyújtják be.
69. cikk
(1) A kedvezményezett országok a Bizottság rendelkezésére bocsátják a területükön található azon hatóságok megnevezését és címét, amelyek:
a)
az adott ország kormányzati hatóságainak részeként vagy a kormány alá rendelt szervként felhatalmazással rendelkeznek arra, hogy exportőröket nyilvántartásba vegyenek és a regisztrált exportőrök nyilvántartásából töröljenek;
b)
az adott ország kormányzati hatóságainak részeként felhatalmazással rendelkeznek arra, hogy a Bizottságnak és a tagállamok vámhatóságainak az e szakaszban előírt igazgatási együttműködés keretében támogatást nyújtsanak.
(2) A kedvezményezett országok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot az (1) bekezdés alapján rendelkezésre bocsátott adatok mindennemű megváltozásáról.
(3) A Bizottság a kedvezményezett országok kormányzati hatóságai és a tagállamok vámhatóságai által rendelkezésre bocsátott adatokból létrehozza a regisztrált exportőrök központi elektronikus adatbázisát.
Az adatbázishoz és a benne található adatokhoz csak a Bizottság rendelkezhet hozzáféréssel. Az első albekezdésben említett hatóságok kötelesek gondoskodni a Bizottság rendelkezésére bocsátott adatok időszerűségéről, teljességéről és pontosságáról.
Az első albekezdésben előírt adatbázisban feldolgozott adatokat - a regisztrált exportőrként való nyilvántartásba vétel iránti, a 92. cikkben előírt kérelem 2. és 3. rovatában megadott bizalmas adatok kivételével - az interneten keresztül a nyilvánosság elé kell tárni.
Az első albekezdésben említett adatbázisban, illetőleg a tagállamok által e szakasz rendelkezései szerint feldolgozott adatok harmadik országoknak és nemzetközi szervezeteknek csak a 45/2001/EK rendelet 9. cikkének megfelelően adhatók át, illetőleg bocsáthatók rendelkezésére.
(4) Ez a rendelet semmilyen módon nem érinti az Európai Unió jogában és a nemzeti jogban a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyéneknek biztosított védelem szintjét, és nem változtatja meg különösen sem a tagállamoknak a személyes adatok feldolgozása tekintetében a 95/46/EK irányelv alapján fennálló, sem az Európai Unió intézményeinek és szerveinek a feladataik ellátása során általuk végrehajtott személyesadat-feldolgozás tekintetében a 45/2001/EK rendelet alapján fennálló kötelezettségeit.
A 13c. melléklet 1., 3. (a tevékenység leírását illetően), 4. és 5. pontjában felsorolt, az exportőrökre vonatkozó nyilvántartási és azonosítási adatokat a Bizottság az interneten csak abban az esetben teszi közzé, ha ehhez az exportőr a helyzet ismeretében kifejezetten, önként és írásban előzetes hozzájárulását adta.
Az exportőröket el kell látni a 45/2001/EK rendelet 11. cikkében előírt tájékoztatással.
Az egyes személyeket a 13c. mellékletben felsorolt és a nemzeti rendszerekben feldolgozott saját nyilvántartási adataikkal összefüggésben megillető jogokat a 95/46/EK irányelvet a személyes adatokat őrző tagállam nemzeti jogába átültető jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően kell gyakorolni.
Az egyes személyeket a saját személyes adataiknak a (3) bekezdésben előírt központi adatbázisban történő feldolgozásával összefüggésben megillető jogokat a 45/2001/EK rendeletnek megfelelően kell gyakorolni.
A nemzeti adatvédelmi felügyelő hatóságok és az európai adatvédelmi biztos - a hatáskörük szabta keretek között - tevékenyen együttműködnek egymással, és biztosítják a (3) bekezdésében előírt adatbázis összehangolt felügyeletét.
70. cikk
(1) A Bizottság Az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi a kedvezményezett országok jegyzékét, és megjelöli azokat a dátumokat, amelyektől fogva úgy tekinthető, hogy az egyes országok teljesítik a 68. és a 69. cikkben előírt feltételeket. A Bizottság ezt a jegyzéket minden olyan alkalommal aktualizálja, amikor új kedvezményezett ország teljesíti ugyanezeket a feltételeket.
(2) Az e szakasz értelmében kedvezményezett országból származónak minősülő termékek az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátásukkor a rendszer keretében biztosított kedvezményeket csak akkor élvezik, ha kivitelük az (1) bekezdésben előírt jegyzéken megjelölt dátum szerinti napon vagy azt követően történt.
(3) Úgy kell tekinteni, hogy a kedvezményezett ország attól a naptól fogva teljesíti a 68. és a 69. cikkben előírt feltételeket, hogy megtette a 68. cikk (1) bekezdésben előírt vállalását, és rendelkezésre bocsátotta a 69. cikk (1) bekezdésében előírt adatokat.
71. cikk
Ha valamely kedvezményezett ország illetékes hatóságai nem teljesítik a 68. cikk (1) bekezdésében, a 69. cikk (2) bekezdésében, a 91., a 92., a 93. vagy a 97g. cikkben foglalt rendelkezéseket, vagy rendszeres jelleggel nem teljesítik a 97h. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, akkor az adott ország vonatkozásában a rendszer keretében biztosított kedvezmények - a 732/2008/EK rendelet 16. cikkének megfelelően - ideiglenesen visszavonhatók.
2. Alszakasz
A származó termék fogalmának meghatározása
72. cikk
Egy adott kedvezményezett országból származónak a következő termékek minősülnek:
a)
a 75. cikk értelmében teljes egészében az adott országban létrejött termékek;
b)
az adott országban olyan anyagok felhasználásával létrejött termékek, amelyek nem teljes egészében ott jöttek létre, de a 76. cikk értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson estek át.
73. cikk
(1) Az ebben az alszakaszban a származónak minősüléshez előírt feltételeket az érintett kedvezményezett országban kell teljesíteni.
(2) Ha a kedvezményezett országból egy másik országba exportált származó terméket visszavisznek a kezdeményezett országba, azt a továbbiakban csak akkor szabad származónak tekinteni, ha az illetékes hatóságok számára hitelt érdemlően bizonyítható, hogy a visszavitt termék:
a)
azonos az eredetileg kivitt termékkel; és
b)
az adott országban való tartózkodása alatt és exportálása közben az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű műveleten nem esett át.
74. cikk
(1) Az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátás érdekében bejelentett terméknek meg kell egyeznie azzal a termékkel, amelyet abból a kedvezményezett országból kivittek, amelyből származónak minősül. Az ilyen termék a szabad forgalomba való bocsátás érdekében tett bejelentést megelőzően az állagmegőrzést biztosító műveleteket nem számítva semminemű módosításon vagy más átalakításon nem eshetett át. A termékek és a szállítmányok tárolása és a szállítmányok megbontása csak az exportőr vagy az áruk későbbi birtokosa felelősségi körében történhet, és a termékeket a tranzitországokban vámfelügyelet alatt kell tartani.
(2) Az (1) bekezdésben előírt feltételek teljesülését mindaddig vélelmezni kell, amíg a vámhatóságoknak nincs okuk ellenkező értelmű feltételezésre; ilyenkor a vámhatóságok felkérhetik a nyilatkozattevőt az említett feltételek teljesülésének igazolására, aki ezt tetszőleges módon igazolhatja, ideértve a különböző fuvarokmányok, például a hajóraklevél, a csomagolási egységek jelölésén vagy számozásán alapuló ténybeli vagy konkrét bizonyítékok, valamint az áruhoz magához kapcsolódó bárminemű bizonyíték bemutatását is.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben foglalt rendelkezéseket a 84., a 85. vagy a 86. cikk szerinti kumuláció alkalmazása során is értelemszerűen alkalmazni kell.
75. cikk
(1) Teljes egészében egy adott kedvezményezett országban létrejöttnek minősülnek:
a)
az adott ország területén a föld mélyéből vagy a tengerfenékről kitermelt ásványi termékek;
b)
az adott ország területén betakarított növényi termékek;
c)
az adott ország területén született és felnevelt élő állatok;
d)
az adott ország területén felnevelt élő állatokból nyert termékek;
e)
az adott ország területén született és felnevelt levágott állatokból nyert termékek;
f)
az adott ország területén folytatott vadászat vagy halászat útján létrejött termékek;
g)
az adott ország területén született és felnevelt halakból, rákfélékből és puhatestűekből nyert akvakultúra-termékek;
h)
az adott ország hajóival az adott ország parti tengerén kívüli tengerszakaszból nyert halászati és más termékek;
i)
az adott ország feldolgozóhajóin kizárólag a h) pontban körülírt termékekből nyert termékek;
j)
a kizárólag a nyersanyagaik hasznosítására alkalmas, az adott ország területén összegyűjtött használt cikkek;
k)
az adott ország területén végzett előállítási műveletekből visszamaradó hulladékok és maradékanyagok;
l)
az adott ország parti tengerén kívül fekvő olyan tengerfenék felszínéről vagy mélyéből nyert termékek, amelynek hasznosítására az adott ország kizárólagos joggal rendelkezik;
m)
az adott országban kizárólag az a)-l) pontban meghatározott termékekből létrehozott termékek.
(2) Az (1) bekezdés h) és i) pontja alkalmazásában az adott ország hajóinak, feldolgozóhajóinak teljesíteniük kell a következő feltételeket:
a)
a kedvezményezett országban vagy valamely tagállamban vannak lajstromozva;
b)
a kedvezményezett ország vagy valamely tagállam lobogója alatt hajóznak;
c)
teljesítik a következő feltételek valamelyikét:
i.
legalább 50 %-ban a kedvezményezett ország vagy a tagállamok állampolgárainak tulajdonában vannak;
ii.
olyan társaság tulajdonában vannak:
-
amelynek székhelye és tevékenysége gyakorlásának elsődleges helye a kedvezményezett országban vagy a tagállamokban van; és
-
amely legalább 50 %-ban a kedvezményezett ország vagy a tagállamok, illetve a kedvezményezett ország vagy a tagállamok közjogi szervezetei vagy állampolgárai tulajdonában van.
(3) A (2) bekezdésben előírt feltételek a tagállamokban vagy különböző kedvezményezett országokban is teljesíthetők, amennyiben mindegyik kedvezményezett ország a 86. cikk (1) és (5) bekezdésében meghatározott regionális kumuláció jogosultja. Ez utóbbi esetben a terméket abból a kedvezményezett országból származónak kell tekinteni, amelynek lobogója alatt a (2) bekezdés b) pontja alkalmazásában a hajó vagy feldolgozóhajó hajózik.
Az első albekezdésben előírt rendelkezések csak a 86. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában foglalt feltételek teljesülése esetén alkalmazhatók.
76. cikk
(1) A 78. és a 79. cikk sérelme nélkül a 75. cikk értelmében nem teljes egészében az érintett kedvezményezett országban létrejött termékek onnan származónak minősülnek, ha teljesülnek a 13a. melléklet listájában az érintett áruk vonatkozásában meghatározott feltételek.
(2) Ha egy olyan terméket, amely az (1) bekezdés alapján egy adott országból származónak minősül, ugyanebben az országban másik termék előállítása céljából mint anyagot további feldolgozásnak vetnek alá, akkor az előállítása során esetleg felhasznált nem származó anyagokat nem kell figyelembe venni.
77. cikk
(1) A 76. cikk (1) bekezdésében előírt követelmények teljesülését termékenként kell vizsgálni.
Ha azonban a vonatkozó szabály a nem származó anyagok megengedett legnagyobb részarányán alapul, akkor a költségek és az átváltási árfolyamok rövid távú változásainak figyelembevétele érdekében a nem származó anyagok értéke a (2) bekezdésben foglalt átlagolásos eljárással is meghatározható.
(2) Az (1) bekezdés második albekezdése szerinti esetben a termék átlagos gyártelepi árát és a felhasznált nem származó termékek átlagos értékét kell kiszámítani, előbbit az előző adóévben a termékért annak valamennyi eladását figyelembe véve felszámított gyártelepi árak összegéből, utóbbit az előző adóévben a termék előállítása során felhasznált összes nem származó anyag értékének összegéből, adóévként a kivitel szerinti országban meghatározott adóévet figyelembe véve, azzal, hogy ha a teljes adóévre vonatkozóan nem állnak rendelkezésre adatok, akkor rövidebb, legalább három hónap hosszúságú időtartam vehető figyelembe.
(3) Ha egy exportőr az átlagolásos eljárás alkalmazását választotta, akkor a referenciaként figyelembe vett adóévet, illetőleg a referenciaként figyelembe vett, az adóévnél rövidebb időszakot követő év során következetesen azt kell alkalmaznia. Az exportőr az átlagolásos eljárás alkalmazásával felhagyhat ugyanakkor abban az esetben, ha egy adott adóév vagy annál rövidebb, legalább három hónap hosszúságú reprezentatív időtartam alatt azt tapasztalja, hogy a költségeknek vagy az árfolyamoknak az eljárás alkalmazását megalapozó rövid távú változásai megszűntek.
(4) A nem származó anyagok megengedett legnagyobb részarányára vonatkozó kritérium teljesülésének vizsgálata során gyártelepi árként és a nem származó anyagok értékeként a (2) bekezdés szerinti átlagos értékeket kell figyelembe venni.
78. cikk
(1) A (3) bekezdés sérelme nélkül, függetlenül attól, hogy a 76. cikkben előírt követelmények teljesülnek-e, a termék származónak minősülése szempontjából nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni:
a)
a szállítás és a tárolás során a termékek állagának megőrzését biztosító műveleteket;
b)
a csomagok megbontását és összeállítását;
c)
a mosást, a tisztítást, a por, az oxidáció, az olaj, a festék és más külső réteg eltávolítását;
d)
a textilanyagok vasalását és simítását;
e)
az egyszerű festési és fényezési műveleteket;
f)
a rizs hántolását, részleges és teljes őrlését, a gabonafélék és a rizs fényezését, glazúrozását;
g)
a cukor színezésére és ízesítésére, a formázott cukor előállítására irányuló műveleteket, a kristálycukor részleges és teljes őrlését;
h)
a gyümölcsök, a dió- és a zöldségfélék héjtalanítását, magozását, hámozását;
i)
az élezést, az egyszerű köszörülést, az egyszerű vágást;
j)
a szitálást, a rostálást, a válogatást, az osztályozást, a méret szerinti osztályozást, az összepárosítást (ideértve az árucikk-készletek összeállítását is);
k)
a palackba, üvegbe, konzervdobozba, flakonba, zsákba, ládába, dobozba való egyszerű behelyezést, a kartonra vagy táblára való egyszerű felrögzítést és minden más egyszerű csomagolási műveletet;
l)
a jelzések, címkék, logók és más hasonló megkülönböztető jelek felhelyezését vagy rányomtatását a termékekre vagy csomagolásukra;
m)
a különböző vagy azonos fajtájú termékek egyszerű keverését, a cukor keverését bármely anyaggal;
n)
a termékekhez való egyszerű vízhozzáadást, vagy a termékek egyszerű hígítását vagy víztelenítését vagy denaturálását;
o)
az árucikkek alkatrészeinek teljes árucikké való egyszerű összeszerelését, a termékek részekre való egyszerű szétszerelését;
p)
az a)-o) pontban meghatározott műveletek közül kettő vagy több kombinációját;
q)
az állatok levágását.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a művelet akkor egyszerű, ha elvégzéséhez sem speciális szaktudás, sem olyan speciális gép, felszerelés vagy szerszám nem szükséges, amelyet kifejezetten az adott művelet céljára gyártottak vagy állítottak üzembe.
(3) Annak eldöntése során, hogy az adott terméken végrehajtott megmunkálás vagy feldolgozás az (1) bekezdés értelmében nem kielégítőnek minősül-e, a terméken a kedvezményezett országban végrehajtott valamennyi műveletet figyelembe kell venni.
79. cikk
(1) A 76. cikktől eltérve, az e cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt feltételek mellett a 13a. melléklet listája értelmében egy adott termék előállítása során nem felhasználható nem származó anyagok az adott termék előállítása során mégis felhasználhatók, ha teljes bizonyossággal megállapítható, hogy a termékben az összértékük, illetőleg nettó tömegük nem haladja meg:
a)
a Harmonizált Rendszer 2. és a 4-24. árucsoportjába tartozó termékek esetében, a 16. árucsoportba tartozó feldolgozott halászati termékek kivételével, a termék tömegének 15 %-át;
b)
más termékek esetében a Harmonizált Rendszer szerinti 50-63. árucsoportba tartozó termékek kivételével, amelyekre a 13a. melléklet I. részében foglalt 6. és 7. megjegyzés szerinti tűréshatár vonatkozik, a termék gyártelepi árának 15 %-át.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazása következtében a nem származó anyagok részaránya nem lépheti túl a 13a. melléklet listájában található szabályokban megállapított megengedett legnagyobb értékeket.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazható a 75. cikk értelmében teljes egészében egy adott kedvezményezett országban létrejött termékekre. A 78. cikkben és a 80. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezések sérelme nélkül azonban az említett bekezdésekben megállapított tűréshatárok alkalmazhatók a termék előállítása során felhasznált mindazon anyagok összességére, amelyeknek a 13a. melléklet listájában az adott termékre vonatkozóan található szabály értelmében teljes egészében egy adott helyen létrejöttnek kell lenniük.
80. cikk
(1) E szakasz rendelkezéseinek alkalmazásában a minősítés egysége az a termék, amelyet a Harmonizált Rendszer szerinti besorolás megállapítása során alapegységnek kell tekinteni.
(2) Ha egy szállítmány a Harmonizált Rendszer szerinti ugyanazon vámtarifaszám alá besorolt több azonos termékből áll, akkor e szakasz rendelkezéseinek alkalmazása során minden egyes terméket figyelembe kell venni.
(3) Ha a Harmonizált Rendszer 5. általános értelmező szabálya szerint a csomagolást a besorolás szempontjából a termék részének kell tekinteni, akkor azt a származás meghatározásakor is figyelembe kell venni.
81. cikk
A berendezés, gép, készülék vagy jármű részének kell tekinteni azokat a vele együtt szállított tartozékokat, pótalkatrészeket és szerszámokat, amelyek normál felszerelésének részét képezik, és gyártelepi árában benne foglaltatnak.
82. cikk
A Harmonizált Rendszer 3. általános értelmező szabálya értelmében vett készletet származónak kell tekinteni, ha az azt alkotó összes termék származó.
Ha a készlet származó és nem származó termékeket egyaránt tartalmaz, akkor a készletet mint egészet származónak kell tekinteni, amennyiben a nem származó termékek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának 15 %-át.
83. cikk
A termék származó voltának megállapítása céljából nem kell figyelembe venni az előállítása során esetleg felhasznált következő termékek származását:
a)
energia és tüzelőanyag;
b)
felszerelés és berendezések;
c)
gépek és szerszámok;
d)
minden más olyan áru, amely a termék végső összetételét figyelembe véve sem ténylegesen, sem szándék szerint nem épül be a termékbe.
3. Alszakasz
Kumuláció
84. cikk
A kétoldalú kumuláció keretében az Európai Unióból származó termék kedvezményezett országból származó anyagnak tekinthető abban az esetben, ha olyan termékbe építik be, amelynek előállítása az adott országban történik, és az ott végrehajtott megmunkálás vagy feldolgozás túlmegy a 78. cikk (1) bekezdésében körülírt műveleteken.
85. cikk
(1) Abban a körben, amelyben Norvégia, Svájc és Törökország a kedvezményezett országokból származó termékekre vonatkozóan általános tarifális preferenciákat nyújt, és a származás fogalmát e szakasz szabályainak megfelelően határozza meg, a Norvégiával, Svájccal vagy Törökországgal való kumuláció keretében a Norvégiából, Svájcból vagy Törökországból származó termék kedvezményezett országból származó anyagnak tekinthető abban az esetben, ha az ott végrehajtott megmunkálás vagy feldolgozás túlmegy a 78. cikk (1) bekezdésében körülírt műveleteken.
(2) Az (1) bekezdés csak akkor alkalmazható, ha Törökország, Norvégia és Svájc viszonossági alapon azonos elbánásban részesíti a kedvezményezett országokból származó azon termékeket, amelyek az Európai Unióból származó anyagokat tartalmaznak.
(3) Az (1) bekezdés nem alkalmazható a Harmonizált Rendszer 1-24. árucsoportjába tartozó termékekre.
(4) A Bizottság Az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi azt a dátumot, amelytől fogva az (1) és a (2) bekezdésben előírt feltételek teljesülnek.
86. cikk
(1) A regionális kumulációt a következő négy, egymástól különálló regionális csoport esetében kell alkalmazni:
a)
I. csoport: Brunei, Fülöp-szigetek, Indonézia, Kambodzsa, Laosz, Malajzia, Szingapúr, Thaiföld, Vietnam;
b)
II. csoport: Bolívia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Nicaragua, Panama, Peru, Salvador, Venezuela;
c)
III. csoport: Banglades, Bhután, India, Maldív-szigetek, Nepál, Pakisztán, Srí Lanka;
d)
IV. csoport: Argentína, Brazília, Paraguay és Uruguay.
(2) Az egyazon csoportba tartozó országok között a regionális kumuláció a következő feltételek együttes teljesülése esetén alkalmazható:
a)
a regionális csoport országai közötti regionális kumuláció alkalmazásában az e szakaszban megállapított származási szabályokat kell alkalmazni. Ha a 13a. melléklet II. része szerinti, a minősítést megalapozó művelet nem azonos a kumulációban részt vevő valamennyi országban, akkor a regionális kumuláció alkalmazásában a regionális csoport egyik országából a másik országába kivitt termékek származását annak a szabálynak az alapján kell megállapítani, amelyet akkor kellene alkalmazni, ha a termékek kivitele az Európai Unióba történne;
b)
a regionális csoport országai vállalták, hogy:
i.
teljesítik e szakasz rendelkezéseit, illetőleg biztosítják azt; és
ii.
az e szakasz helyes végrehajtásának biztosításához szükséges mértékben igazgatási együttműködést folytatnak mind az Európai Unióval, mind egymással;
c)
az érintett regionális csoport titkársága vagy más, arra hatáskörrel rendelkező, az érintett csoport összes országát képviselő közös testület a b) pontban előírt vállalásokat megküldte a Bizottságnak.
Ha egy regionális csoport országai 2011. január 1. előtt már teljesítették az első albekezdés b) és c) pontjában foglalt követelményeket, akkor új vállalást nem szükséges tenniük.
(3) A 13b. mellékletben felsorolt anyagok esetében a (2) bekezdésben előírt regionális kumuláció nem alkalmazható abban az esetben, ha:
a)
az Európai Unióban alkalmazandó tarifális preferencia a kumulációban részt vevő országok esetében nem azonos; és
b)
az érintett anyag a kumuláció alkalmazása következtében kedvezőbb tarifális elbánás alá esne, mint ha közvetlenül az Európai Unióba exportálnák.
(4) Egyazon regionális csoportba tartozó országok között regionális kumuláció csak akkor alkalmazható, ha az abban a kedvezményezett országban elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás, amelyben az anyagokat további feldolgozásnak vetik alá vagy termékbe beépítik, túlmegy a 78. cikk (1) bekezdésében körülírt műveleteken, továbbá textiltermékek esetében túlmegy a 16. mellékletben körülírt műveleteken is.
Ha az első albekezdésben előírt követelmény nem teljesül, a termék származási országának a regionális csoport azon országát kell tekinteni, amely a regionális csoport többi országából származó felhasznált anyagok vámértékében a legnagyobb részt képviseli.
Ha a származási ország megállapítása a második albekezdés alapján történik, akkor a termék exportőre által - illetőleg a regisztrált exportőri rendszer bevezetéséig az exportáló kedvezményezett ország hatóságai által - az Európai Unióba való kivitel keretében kiállított származási igazoláson származási országként az így megállapított országot kell megjelölni.
(5) Valamely, az I. vagy a III. csoportba tartozó kedvezményezett ország hatóságainak kérelmére a Bizottság engedélyezheti a regionális kumuláció ezen csoportokba tartozó országok közötti alkalmazását, amennyiben meggyőződik arról, hogy az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
a)
teljesülnek a (2) bekezdés a) pontjában előírt feltételek; és
b)
a szóban forgó regionális kumulációban részt vevő országok vállalták a következőket, és ebbéli vállalásukat közösen megküldték a Bizottságnak:
i.
teljesítik e szakasz rendelkezéseit, illetőleg biztosítják azt; és
ii.
az e szakasz helyes végrehajtásának biztosításához szükséges mértékben igazgatási együttműködést folytatnak mind az Európai Unióval, mind egymással.
Az első albekezdésben említett kérelemben bizonyítékokat kell szolgáltatni az ugyanazon albekezdésben előírt követelmények teljesüléséről. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni. A Bizottság a kérelem elbírálását a kumulációhoz kapcsolódóan relevánsnak ítélt összes elem alapján végzi, ideértve a kumuláció tárgyát képező anyagokat is.
(6) Az I. vagy a III. csoportba tartozó valamely kedvezményezett országban a másik csoporthoz tartozó országok valamelyikéből származó anyagok felhasználásával előállított terméknek az Európai Unióba történő kivitelekor a termék származását a következők szerint kell megállapítani:
a)
Az egyik regionális csoport valamely országából származó anyagokat a másik regionális csoport valamely országából származó anyagoknak kell tekinteni, ha ott létrejött termékbe vannak beépítve, és az utóbbi kedvezményezett országban elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás túlmegy a 78. cikk (1) bekezdésében körülírt műveleteken, továbbá textiltermékek esetében túlmegy a 16. mellékletben körülírt műveleteken is.
b)
Ha az a) pontban előírt követelmény nem teljesül, a termék származási országának a kumulációban részt vevő országok közül azt az országot kell tekinteni, amely a kumulációban részt vevő többi országból származó felhasznált anyagok vámértékéből a legnagyobb mértékben részesül.
Ha a származási ország megállapítása az első albekezdés b) pontja alapján történik, akkor a termék exportőre által - illetőleg a regisztrált exportőri rendszer bevezetéséig az exportáló kedvezményezett ország hatóságai által - az Európai Unióba való kivitel keretében kiállított származási igazoláson származási országként az így megállapított országot kell megjelölni.
(7) Valamely kedvezményezett ország hatóságainak kérelmére a következő feltételek együttes teljesülése esetén a Bizottság engedélyezheti a kiterjesztett kumuláció alkalmazását egy meghatározott kedvezményezett ország és egy meghatározott olyan ország között, amellyel az Európai Uniónak az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) mindenkor hatályos változatának XXIV. cikke értelmében szabadkereskedelmi megállapodása áll fenn:
a)
a szóban forgó kumulációban részt vevő országok vállalták, hogy teljesítik e szakasz rendelkezéseit, illetőleg biztosítják azt, továbbá vállalták, hogy az e szakasz helyes végrehajtásának biztosításához szükséges mértékben igazgatási együttműködést folytatnak mind az Európai Unióval, mind egymással;
b)
az a) pontban előírt vállalást az érintett kedvezményezett ország megküldte a Bizottságnak.
Az első albekezdésben említett kérelemben meg kell adni azon anyagok jegyzékét, amelyekre a kért kumuláció kiterjed, továbbá bizonyítékokat kell szolgáltatni az első albekezdés a) és b) pontjában előírt követelmények teljesüléséről. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni. Ha az érintett anyagok megváltoznak, akkor új kérelmet kell benyújtani.
A Harmonizált Rendszer 1-24. árucsoportjába tartozó termékek esetében kiterjesztett kumuláció nem alkalmazható.
(8) A (7) bekezdés szerinti kiterjesztett kumuláció alkalmazásában a felhasznált anyagok származását és a származásra vonatkozó okirati bizonyítékot a vonatkozó szabadkereskedelmi megállapodás rendelkezéseinek megfelelően kell megállapítani. Az Európai Unióba exportált termékek származását az e szakaszban megállapított származási szabályok alapján kell megállapítani.
A létrejött termék származónak minősüléséhez nem szükséges kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson átesniük az Európai Unióba exportált termék előállítása során a kedvezményezett országok valamelyikében felhasznált azon anyagoknak, amelyek olyan országból származnak, amellyel az Európai Uniónak szabadkereskedelmi megállapodása áll fenn, amennyiben a kedvezményezett országban elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás túlmegy a 78. cikk (1) bekezdésében körülírt műveleteken.
(9) A Bizottság Az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi:
a)
azt a dátumot, amelytől fogva az I. és a III. csoport meghatározott országai között az (5) bekezdés értelmében kumuláció alkalmazható, a kumulációban részt vevő országokat, valamint - adott esetben - azon anyagok jegyzékét, amelyekre a kumuláció kiterjed;
b)
azt a dátumot, amelytől fogva a kiterjesztett kumuláció alkalmazható, a kumulációban részt vevő országokat, valamint azon anyagok jegyzékét, amelyekre a kumuláció kiterjed.
87. cikk
Kétoldalú kumuláció vagy Norvégiával, Svájccal vagy Törökországgal való kumuláció és regionális kumuláció együttes alkalmazása esetén a létrejött terméknek a 86. cikk (4) bekezdésének első és második albekezdése alapján az érintett regionális csoport országainak valamelyikéből származónak kell minősülnie.
88. cikk
(1) Az 1. és a 2. alszakasz rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell:
a)
az Európai Unióból valamely kedvezményezett országba a kétoldalú kumuláció alkalmazása céljából teljesített exportügyletekre;
b)
a valamely kedvezményezett országból egy másikba a 86. cikk (1) és (5) bekezdésében előírt regionális kumuláció alkalmazása céljából teljesített exportügyletekre, a 86. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezések sérelme nélkül.
(2) Ha egy termék megmunkálása vagy feldolgozása során származó és nem származó felcserélhető anyagokat egyaránt felhasználnak, akkor a tagállamok vámhatóságai - gazdasági szereplők írásos kérelme alapján - a kétoldalú kumuláció keretében valamely kedvezményezett országba való későbbi kivitel céljából engedélyezhetik, hogy a szóban forgó anyagok kezelése az Európai Unióban a könyvelés szerinti elkülönítés módszere alapján, az érintett anyagok fizikailag elkülönített raktározása nélkül történjék.
(3) A tagállamok vámhatóságai a (2) bekezdés szerinti engedély megadását az általuk indokoltnak ítélt feltételekhez köthetik.
Az engedély csak akkor adható meg, ha a (2) bekezdésben említett módszer alkalmazása mellett biztosítható, hogy az Európai Unióból származónak tekinthető létrejött termékek száma mindenkor ugyanakkora legyen, mint amekkora az anyagok fizikailag elkülönített raktározása mellett volna.
Engedélyezése esetén a módszert az Európai Unióban alkalmazandó általános számviteli elvek alapján kell alkalmazni, és a módszer alkalmazását az Európai Unióban alkalmazandó általános számviteli elvek alapján kell nyilvántartani.
(4) A (2) bekezdésben említett módszer kedvezményezettje annyi termék esetében jogosult származási igazolást kiállítani, illetőleg a regisztrált exportőri rendszer bevezetéséig annyi termék esetében jogosult kérelmezni a származási igazolás kiállítását, amennyi az Európai Unióból származónak tekinthető. A tagállamok vámhatóságainak kérésére a kedvezményezett köteles nyilatkozatot tenni a készletek kezelésének módjáról.
(5) A tagállamok vámhatóságai figyelemmel kísérik a (2) bekezdés szerinti engedély felhasználását.
A tagállamok vámhatóságai az engedélyt visszavonhatják, ha:
a)
a kedvezményezett bármilyen formában helytelenül használja fel az engedélyt; vagy
b)
a kedvezményezett nem teljesíti maradéktalanul az e szakaszban és az 1a. szakaszban előírt követelményeket.
4. Alszakasz
Eltérések
89. cikk
(1) A Bizottság kezdeményezésére vagy valamely kedvezményezett ország kérésére bármely kedvezményezett országnak engedélyezhető, hogy átmenetileg eltérjen az e szakaszban foglalt rendelkezésektől, amennyiben:
a)
az adott kedvezményezett országot belső vagy külső tényezők átmenetileg megakadályozzák abban, hogy a származás megszerzésére vonatkozóan a 72. cikkben rá nézve előírt követelményeket teljesítse annak ellenére, hogy korábban teljesíteni tudta őket; vagy
b)
az adott kedvezményezett országnak időre van szüksége ahhoz, hogy a származás megszerzésére vonatkozóan a 72. cikkben rá nézve előírt követelményeket képes legyen teljesíteni.
(2) Az átmeneti eltérésnek az eltérés engedélyezését megalapozó belső vagy külső tényezők időtartamára, illetőleg arra az időtartamra kell korlátozódnia, amelyre a kedvezményezett országnak szüksége van a kérdéses feltételek teljesítéséhez.
(3) Az eltérés engedélyezése iránti kérelmet írásban kell benyújtani a Bizottsághoz. A kérelemben meg kell jelölni az (1) bekezdés értelmében az eltérést megalapozó tényezőket, és megfelelő dokumentumokat kell szolgáltatni a kérelem alátámasztására.
(4) Eltérés engedélyezése esetén az érintett kedvezményezett országnak maradéktalanul teljesítenie kell az eltérés felhasználásáról a Bizottság felé teljesítendő információszolgáltatással és az eltérés tárgyát képező mennyiségek kezelésével kapcsolatban megállapított követelményeket.
5. Alszakasz
A kedvezményezett országban a kivitellel összefüggésben alkalmazandó eljárások
90. cikk
A rendszert a következő esetekben kell alkalmazni:
a)
az e szakasz követelményeit teljesítő áruknak a 92. cikk értelmében vett regisztrált exportőrök általi kivitelekor;
b)
az egy vagy több csomagból álló, legfeljebb 6 000 EUR összértékű származó termékeket tartalmazó szállítmányok bármely exportőr általi kivitelekor.
91. cikk
(1) A kedvezményezett ország illetékes hatóságai kötelesek létrehozni és mindenkor naprakészen tartani az adott ország területén található regisztrált exportőrök elektronikus nyilvántartását. A nyilvántartást kötelesek haladéktalanul aktualizálni minden olyan esetben, ha a 93. cikk (2) bekezdése alapján egy exportőrt a nyilvántartásból törölni kell.
(2) A nyilvántartásnak tartalmaznia kell:
a)
a nevet és annak a helynek a teljes címét, ahol a regisztrált exportőr székhelye vagy lakóhelye található, beleértve az ország vagy terület azonosítóját (ISO szerinti alpha-2-es országkódját) is;
b)
a regisztrált exportőr azonosító számát;
c)
a rendszer keretében exportálni kívánt termékeket (a Harmonizált Rendszer szerinti árucsoportok vagy vámtarifaszámok indikatív jegyzéke formájában, a kérelmező által alkalmasnak ítélt módon);
d)
a regisztrált exportőr nyilvántartásba vételének napját és nyilvántartásból való törlésének napját;
e)
a nyilvántartásból való törlés okát (a regisztrált exportőr kérésére vagy az illetékes hatóság kezdeményezésére). Ehhez az információhoz csak az illetékes hatóságok férhetnek hozzá.
(3) A kedvezményezett országok illetékes hatóságai kötelesek tájékoztatni a Bizottságot a regisztrált exportőrök azonosítására szolgáló nemzeti számozási rendszerükről. Az azonosító számnak az ISO szerinti alpha-2-es országkóddal kell kezdődnie.
92. cikk
Amennyiben regisztrált exportőrként nyilvántartásba kívánja vétetni magát, az exportőr köteles a 13c. mellékletben meghatározott mintának megfelelő űrlapon kérelmet benyújtani a kedvezményezett országnak a 69. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti illetékes hatóságaihoz. Az űrlap kitöltésével az exportőr hozzájárulását adja a megadott adatoknak a Bizottság adatbázisában való tárolásához és a bizalmasnak nem minősülő adatoknak az interneten történő közzétételéhez.
Az illetékes hatóságok csak teljes kérelmet fogadnak el.
93. cikk
(1) Az az exportőr, amely többé nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyek alapján a rendszer keretében árukat exportálhatna, továbbá az az exportőr, amely ilyen termékeket többé nem kíván exportálni, köteles erről értesíteni a kedvezményezett ország illetékes hatóságait, amelyek kötelesek a kérdéses exportőrt haladéktalanul törölni az adott kedvezményezett ország regisztrált exportőreit tartalmazó nyilvántartásból.
(2) A kedvezményezett országban alkalmazott büntetőjogi és más természetű szankciók rendszerének sérelme nélkül ha egy regisztrált exportőr szándékosan vagy gondatlan magatartást tanúsítva olyan származásmegjelölő nyilatkozatot vagy más olyan okmányt állít ki vagy olyan származásmegjelölő nyilatkozat vagy más olyan okmány kiállítását eszközli ki, amely helytelen adatokat tartalmaz és ennek következtében szabálytalan vagy csalárd módon preferenciális tarifális elbánást eredményez, akkor a kedvezményezett ország illetékes hatóságai kötelesek a kérdéses exportőrt törölni az adott kedvezményezett ország regisztrált exportőreit tartalmazó nyilvántartásból.
(3) Anélkül, hogy a feltárt szabálytalanságoknak a folyamatban lévő ellenőrzésekre való lehetséges következményeit bármilyen formában érintené, a regisztrált exportőrök nyilvántartásából való törlés a jövőre nézve hatályos, azaz csak a törlés időpontja után kiállított nyilatkozatokra nézve van joghatása.
(4) A regisztrált exportőrök nyilvántartásából az illetékes hatóságok által a (2) bekezdés alapján törölt exportőr a regisztrált exportőrök nyilvántartásába csak akkor nyerhet ismételten felvételt, ha a kedvezményezett ország illetékes hatóságai előtt bizonyította, hogy a törlést eredményező helyzetet orvosolta.
94. cikk
(1) Az exportőrök - függetlenül attól, hogy regisztrált exportőrnek minősülnek-e vagy sem - kötelesek:
a)
megfelelő üzleti számviteli nyilvántartást vezetni a preferenciális elbánás alá eső termelésről és termékértékesítésről;
b)
teljes körben rendelkezésre tartani a gyártás során felhasznált anyagokkal kapcsolatos bizonyítékokat;
c)
teljes körben megőrizni a gyártás során felhasznált anyagokkal kapcsolatos vámokmányokat;
d)
legalább a származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának évét követő harmadik naptári év végéig - vagy a nemzeti jogszabályaikban előírt ennél hosszabb időtartamig - megőrizni nyilvántartásaikat:
i.
az általuk kiállított származásmegjelölő nyilatkozatokról; és
ii.
származó és nem származó anyagaikról, gyártásukról és raktárkészleteikről.
Az első albekezdés d) pontjában előírt nyilvántartások elektronikus formában is őrizhetők, azonban az exportált termékek előállítása során felhasznált anyagok visszakeresését és származó voltának ellenőrzését lehetővé kell tenniük.
(2) Az (1) bekezdésben előírt kötelezettségek azokra a beszállítókra is alkalmazandók, amelyek az exportőrök számára az általuk szállított áruk származónak minősüléséről beszállítói nyilatkozatokat állítanak ki.
95. cikk
(1) Az exportőr köteles az érintett termékek kivitelekor származásmegjelölő nyilatkozatot kiállítani, ha az érintett áruk a 86. cikk (4) bekezdésének második albekezdése vagy a 86. cikk (6) bekezdése első albekezdésének b) pontja értelmében az érintett kedvezményezett országból vagy másik kedvezményezett országból származónak tekinthetők.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a származásmegjelölő nyilatkozat kivételes esetben a kivitel után visszamenőlegesen is kiállítható; ezt az úgynevezett visszamenőleges származásmegjelölő nyilatkozatot a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat szerinti tagállamban a kivitelt követően két éven belül be kell mutatni.
(3) A származásmegjelölő nyilatkozatot, amelynek a 13d. mellékletben előírt információkat kell tartalmaznia, az exportőr köteles átadni európai uniós üzleti partnerének. A származásmegjelölő nyilatkozatot angol vagy francia nyelven kell kiállítani.
A származásmegjelölő nyilatkozat bármelyik olyan kereskedelmi okmányra rávezethető, amely lehetővé teszi az érintett exportőr és az érintett áruk azonosítását.
(4) A 84. cikkben, a 86. cikk (1) bekezdésében vagy a 86. cikk (5) és (6) bekezdésében előírt kumuláció alkalmazása esetében annak a terméknek az exportőre, amelynek előállítása olyan féltől származó anyagok felhasználásával történt, amellyel lehetőség van a kumulációra, a beszállító által rendelkezésre bocsátott származásmegjelölő nyilatkozatra támaszkodik. Ilyenkor az exportőr által kiállított származásmegjelölő nyilatkozatnak az adott esetnek megfelelően tartalmaznia kell az »EU cumulation«, »Regional cumulation« vagy »Cumul UE«, »Cumul régional« utalást.
(5) A 85. cikkben előírt kumuláció alkalmazása esetében annak a terméknek az exportőre, amelynek előállítása olyan féltől származó anyagok felhasználásával történt, amellyel lehetőség van a kumulációra, a beszállító által rendelkezésre bocsátott, az adott esetnek megfelelően a Norvégia, Svájc vagy Törökország esetében a GSP keretében alkalmazandó származási szabályoknak megfelelően kiállított származási igazolásra támaszkodik. Ilyenkor az exportőr által kiállított származásmegjelölő nyilatkozatnak az adott esetnek megfelelően tartalmaznia kell a »Norway cumulation«, »Switzerland cumulation«, »Turkey cumulation« vagy »Cumul Norvège«, »Cumul Suisse«, »Cumul Turquie« utalást.
(6) A 86. cikk (7) és (8) bekezdésében előírt kiterjesztett kumuláció alkalmazása esetében annak a terméknek az exportőre, amelynek előállítása olyan féltől származó anyagok felhasználásával történt, amellyel lehetőség van a kiterjesztett kumulációra, a beszállító által rendelkezésre bocsátott, az adott esetnek megfelelően az Európai Unió és az érintett ország között fennálló szabadkereskedelmi megállapodás rendelkezéseinek megfelelően kiállított származási igazolásra támaszkodik.
Ilyenkor az exportőr által kiállított származásmegjelölő nyilatkozatnak az adott esetnek megfelelően tartalmaznia kell az »Extended cumulation with country X« vagy »Cumul étendu avec le pays X« utalást.
96. cikk
(1) A származásmegjelölő nyilatkozatot szállítmányonként kell kiállítani.
(2) Az exportőr általi kiállítását követően a származásmegjelölő nyilatkozat tizenkét hónapig érvényes.
(3) Több szállítmányra egyetlen származásmegjelölő nyilatkozat állítható ki abban az esetben, ha az áruk:
a)
a Harmonizált Rendszer 2. a) általános szabálya értelmében szétszerelt vagy összeszereletlen termékeknek minősülnek;
b)
a Harmonizált Rendszer szerinti XVI. vagy XVII. áruosztályba vagy 7308 vagy 9406 vámtarifaszám alá tartoznak; és
c)
tervezett behozataluk részszállítmányok formájában történik.
6. Alszakasz
Az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátással összefüggésben alkalmazandó eljárások
97. cikk
(1) A szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozaton utalni kell a származásmegjelölő nyilatkozatra. A származásmegjelölő nyilatkozatot a vámhatóságok rendelkezésére kell tartani; a vámhatóságok a vámáru-nyilatkozat ellenőrzése keretében kérhetik a származásmegjelölő nyilatkozat benyújtását. Az említett hatóságok kérhetik a nyilatkozat lefordítását az érintett tagállam hivatalos nyelvére vagy valamelyik hivatalos nyelvére.
(2) Ha a nyilatkozattevő a rendszer alkalmazását úgy kéri, hogy a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat befogadásakor nincs birtokában származásmegjelölő nyilatkozat, akkor a vámáru-nyilatkozatot a 253. cikk (1) bekezdése értelmében hiányosnak kell tekinteni, és ennek megfelelően kell kezelni.
(3) A szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat benyújtása előtt a nyilatkozattevő köteles megfelelően gondoskodni arról, hogy az áruk teljesítsék az e szakaszban foglalt rendelkezéseket; ennek érdekében köteles ellenőrizni különösen azt, hogy:
i.
a 69. cikk (3) bekezdésében előírt adatbázis szerint az exportőr szerepel-e a származásmegjelölő nyilatkozatok megtétele céljából regisztrált exportőrök nyilvántartásában; ez nem szükséges akkor, ha a szállítmányban található származó termékek összértéke nem haladja meg a 6 000 EUR-t;
ii.
a származásmegjelölő nyilatkozat megfelel-e a 13d. mellékletben foglalt mintának.
97a. cikk
(1) A származásmegjelölő nyilatkozat megtételére és bemutatására vonatkozó kötelezettség nem áll fenn:
a)
a magánszemély által magánszemélynek kiscsomagban küldött olyan termékek esetében, amelyek összértéke nem haladja meg az 500 EUR-t;
b)
az utazók személyes poggyászának részét képező olyan termékek esetében, amelyek összértéke nem haladja meg az 1 200 EUR-t.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott termékeknek teljesíteniük kell a következő feltételeket:
a)
behozataluk nem kereskedelmi forgalomban történik;
b)
a nyilatkozattevő úgy nyilatkozott, hogy teljesítik a rendszer alkalmazásának feltételeit;
c)
a b) pont szerinti nyilatkozat valóságtartalmával kapcsolatban nem merül fel kétség.
(3) A (2) bekezdés a) pontjának alkalmazásában a behozatal akkor nem kereskedelmi forgalomban történik, ha a következő feltételek együttesen teljesülnek:
a)
a behozatal alkalmi jellegű;
b)
a behozatal kizárólag a címzett vagy az utazó vagy családtagjaik személyes használatára szolgáló termékeket érint;
c)
a termékek jellegéből és mennyiségéből nyilvánvaló, hogy behozataluk nem áll összefüggésben kereskedelmi célú megfontolással.
97b. cikk
(1) A származásmegjelölő nyilatkozatban szereplő adatok, illetve a termékek behozatalához szükséges vámalakiságok elvégzése céljából a vámhatóságokhoz benyújtott okmányokon feltüntetett adatok közötti kisebb ellentmondások felfedezése önmagában nem teszi a származásmegjelölő nyilatkozatot semmissé, ha hitelt érdemlően megállapítást nyer, hogy az okmány az adott termékekre vonatkozik.
(2) A származásmegjelölő nyilatkozat nyilvánvaló alaki hibái, mint például a gépelési hibák, nem eredményezik az okmány elutasítását, ha az okmányon tett nyilatkozatok helytálló voltát nem teszik kétségessé.
(3) Az importáló ország vámhatóságaihoz a 96. cikkben előírt érvényességi időtartam után benyújtott származásmegjelölő nyilatkozat a tarifális preferenciák alkalmazása céljából elfogadható abban az esetben, ha benyújtása az előírt határidőig rendkívüli körülmények miatt hiúsult meg. A késedelmes benyújtás más eseteiben az importáló ország vámhatóságai csak akkor fogadhatják el a származásmegjelölő nyilatkozatot, ha a termékeket az említett határidő előtt bemutatták számukra.
97c. cikk
(1) A 96. cikk (3) bekezdése szerinti eljárás a tagállamok vámhatóságai által meghatározott időtartamon belül alkalmazható.
(2) Az importáló tagállam vámhatóságai, amelyek a szabad forgalomba bocsátás egymást követő eseteit felügyelik, kötelesek ellenőrizni, hogy az egymást követő szállítmányok valóban azoknak a szétszerelt vagy összeszereletlen termékeknek a részét képezik-e, amelyekre a származásmegjelölő nyilatkozat vonatkozik.
97d. cikk
(1) Ha még nem történt meg a termékek szabad forgalomba bocsátása, akkor a termékeknek vagy azok egy részének a Közösség vámterületén belül máshová vagy - ha lehetséges - Norvégiába, Svájcba vagy Törökországba való továbbküldése céljából a származásmegjelölő nyilatkozat egy vagy több, az áruk birtokosa által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozattal helyettesíthető. Helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat kiállítására az áruk birtokosa akkor is jogosult, ha nem regisztrált exportőr.
(2) A helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat kiállításakor az eredeti származásmegjelölő nyilatkozatra rá kell vezetni:
a)
a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat vagy nyilatkozatok adatait;
b)
a feladó nevét és címét;
c)
az Európai Unión belüli címzett vagy címzettek megnevezését.
Az eredeti származásmegjelölő nyilatkozatot az adott esetnek megfelelően a »Replaced« vagy a »Remplacé« felirattal meg kell jelölni.
(3) A helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatnak tartalmaznia kell:
a)
a továbbküldött termékek összes adatát;
b)
az eredeti származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának dátumát;
c)
a 13d. mellékletben előírt összes szükséges utalást;
d)
a termékek Európai Unión belüli feladójának nevét és címét;
e)
a termékek Európai Unión belüli vagy norvégiai, svájci vagy törökországi címzettjének nevét és címét;
f)
a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat kiállításának helyét és dátumát.
A helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat kiállítója a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozathoz másolatban csatolhatja az eredeti származásmegjelölő nyilatkozatot.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdést a helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat helyett kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatokra is értelemszerűen alkalmazni kell. Az (1), a (2) és a (3) bekezdést a termékek norvégiai, svájci és törökországi feladói által kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatokra is értelemszerűen alkalmazni kell.
(5) A 89. cikk értelmében engedélyezett eltérés alapján tarifális preferenciális elbánást élvező termékek esetében e cikk alapján helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat csak akkor állítható ki, ha a termékek szándékolt rendeltetési helye az Európai Unióban van. Ha az érintett termék regionális kumuláció keretében vált származóvá, a Norvégiába, Svájcba vagy Törökországba továbbküldött termékek esetében helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozat csak akkor állítható ki, ha ezek az országok az Európai Unióval azonos regionális kumulációs szabályokat alkalmaznak.
(6) Az (1), a (2) és a (3) bekezdést a 74. cikk alapján megbontott szállítmányok származásmegjelölő nyilatkozata helyett kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatokra is értelemszerűen alkalmazni kell.
97e. cikk
(1) Ha a vámhatóságok a termékek származó voltát kétségesnek tartják, felkérhetik a nyilatkozattevőt arra, hogy egy általuk ésszerűen meghatározott határidőn belül mutassa be mindazokat a rendelkezésére álló bizonyítékokat, amelyek alapján a vámáru-nyilatkozaton a származásra vonatkozóan tett utalás helytálló volta vagy a 74. cikkben előírt feltételek teljesülése ellenőrizhető.
(2) A vámhatóságok a 97h. cikkben előírt ellenőrzési eljárás időtartamára felfüggeszthetik a preferenciális tarifális intézkedés alkalmazását, ha:
a)
a nyilatkozattevő által szolgáltatott információk nem elegendőek a termékek származó voltának, illetőleg a 73. vagy a 74. cikkben előírt feltételek teljesülésének ellenőrzéséhez; vagy
b)
a nyilatkozattevő az (1) bekezdés értelmében meghatározott határidőn belül nem szolgáltat információkat.
(3) Az (1) bekezdés alapján a nyilatkozattevőtől kért adatok megérkezéséig, avagy a (2) bekezdésben említett ellenőrzési eljárás eredményeinek megszületéséig a szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett az áruk kiadását az importőr részére fel kell ajánlani.
97f. cikk
(1) A behozatali tagállam vámhatóságai a következő esetekben a rendszer alkalmazását megtagadják, és nem kötelesek sem kiegészítő bizonyítékokat kérni, sem a kedvezményezett országtól ellenőrzést igényelni:
a)
ha az áru nem egyezik meg a származásmegjelölő nyilatkozatban megjelölt áruval;
b)
ha a nyilatkozattevő az érintett termékekre vonatkozóan nem mutat be származásmegjelölő nyilatkozatot annak ellenére, hogy ilyen nyilatkozatot be kellene mutatnia;
c)
a 90. cikk b) pontjának és a 97d. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül akkor, ha a nyilatkozattevő birtokában lévő származásmegjelölő nyilatkozatot nem a kedvezményezett ország valamely regisztrált exportőre állította ki;
d)
ha a származásmegjelölő nyilatkozat nem felel meg a 13d. mellékletben foglalt mintának;
e)
ha a 74. cikkben foglalt feltételek nem teljesülnek.
(2) A behozatali tagállam vámhatóságai a rendszer alkalmazását megtagadják, ha a 97h. cikk értelmében a kedvezményezett ország illetékes hatóságaitól igényelt ellenőrzést követően:
a)
olyan visszajelzést kaptak, amely szerint az exportőr nem volt jogosult a származásmegjelölő nyilatkozatot kiállítani;
b)
olyan visszajelzést kaptak, amely szerint az érintett termékek nem kedvezményezett országból származnak, vagy a 73. cikkben foglalt feltételek nem teljesültek;
c)
abban az esetben, ha az ellenőrzés igénylésekor alapos okkal kétségesnek tartották a származásmegjelölő nyilatkozat érvényességét vagy a kérdéses termékek valós származásával kapcsolatban a nyilatkozattevő által adott információk helytálló voltát:
i.
a 97h. cikk alapján meghatározott határidőn belül nem kaptak visszajelzést; vagy
ii.
olyan visszajelzést kaptak, amely nem válaszolta meg az ellenőrzés igénylésekor feltett kérdéseiket.
7. Alszakasz
A származás ellenőrzése
97g. cikk
(1) A termékek származónak minősülésére vonatkozó szabályok teljesülésének biztosítása érdekében a kedvezményezett ország illetékes hatóságai kötelesek:
a)
a tagállamok vámhatóságai által a termékek származó voltával kapcsolatban igényelt ellenőrzéseket végrehajtani;
b)
saját kezdeményezésből rendszeresen ellenőrizni az exportőröket.
Amennyiben Norvégia, Svájc és Törökország olyan megállapodást köt az Európai Unióval, amelynek értelmében a felek az igazgatási együttműködés területén kötelesek egymásnak megadni a szükséges támogatást, az első albekezdést a norvégiai, svájci és törökországi hatóságoktól a területükön kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatokkal kapcsolatban a kedvezményezett ország illetékes hatóságaival való további kapcsolatfelvétel kezdeményezése céljából igényelt ellenőrzésekre is értelemszerűen alkalmazni kell.
Kiterjesztett kumuláció a 86. cikk (7) és (8) bekezdése alapján csak akkor engedélyezhető, ha az az ország, amelynek az Európai Unióval hatályos szabadkereskedelmi megállapodása áll fenn, vállalta, hogy a kedvezményezett országnak az igazgatási együttműködés területén ugyanazt a támogatást megadja, amelyet az említett szabadkereskedelmi megállapodás vonatkozó rendelkezései értelmében a tagállamok vámhatóságainak megadna.
(2) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti ellenőrzésnek biztosítania kell, hogy az exportőrök folyamatosan eleget tegyenek kötelezettségeiknek. Az ellenőrzések végrehajtásának gyakoriságát megfelelő kockázatelemzési kritériumok alapján kell meghatározni. Ebből a célból a kedvezményezett országok illetékes hatóságai kötelezhetik az exportőröket az általuk kiállított származásmegjelölő nyilatkozatok egy-egy példányának vagy átfogó listájának átadására.
(3) A kedvezményezett országok illetékes hatóságainak jogosultsággal kell rendelkezniük arra, hogy bizonyítékokat kérjenek, hogy betekintsenek az exportőrök és - az adott esetnek megfelelően - az exportőröknek termékeket szállító gyártók nyilvántartásaiba, beleértve az azok helyiségeiben végrehajtott ilyen célú ellenőrzéseket is, továbbá hogy elvégezzenek minden más szükségesnek ítélt ellenőrzést.
97h. cikk
(1) A származásmegjelölő nyilatkozatok utólagos ellenőrzését szúrópróba-szerűen kell elvégezni, továbbá minden olyan esetben, amikor a tagállamok vámhatóságai alapos okkal kétségesnek tartják hitelességüket, az érintett termékek származónak minősülését vagy az e szakaszban előírt más követelmények teljesülését.
Ha valamely tagállam vámhatóságai származásmegjelölő nyilatkozatok érvényességének, termékek származó voltának vagy mindkettőnek az ellenőrzése céljából egy kedvezményezett ország illetékes hatóságaitól együttműködést igényelnek, megkeresésükben az adott esetnek megfelelően megjelölik azokat a megfontolásokat, amelyek alapján alapos okuk van a származásmegjelölő nyilatkozat érvényességét, illetve a termékek származó helyzetét kétségesnek tartani.
Az ellenőrzés igénylésekor a tagállam vámhatóságai továbbíthatják a származásmegjelölő nyilatkozat másolatát és minden más olyan információt vagy okiratot, amely arra enged következtetni, hogy az adott nyilatkozatban szereplő információk helytelenek.
Az ellenőrzést igénylő tagállam első ízben hat hónapos határidőt tűz az ellenőrzés eredményeinek közlésére, melyet az ellenőrzés igénylésének napjától kell számítani; a Norvégiától, Svájctól vagy Törökországtól a területükön valamely kedvezményezett országban kiállított származásmegjelölő nyilatkozat alapján kiállított helyettesítő származásmegjelölő nyilatkozatra vonatkozóan igényelt ellenőrzés esetében azonban a határidőt nyolc hónapban kell megállapítani.
(2) Ha alapos kétség esetén az (1) bekezdésben megjelölt határidőn belül nem érkezik visszajelzés, vagy ha a visszajelzés nem tartalmaz elegendő információt a termékek valós származásának megállapításához, akkor az illetékes hatóságokhoz újabb megkeresést kell küldeni. Ebben a megkeresésben újabb, legfeljebb hat hónapos határidőt kell kitűzni.
8. Alszakasz
Vegyes rendelkezések
97i. cikk
(1) Az 5., a 6. és a 7. alszakasz rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell:
a)
az Európai Unióból valamely kedvezményezett országba a kétoldalú kumuláció alkalmazása céljából teljesített exportügyletekre;
b)
a valamely kedvezményezett országból egy másikba a 86. cikk (1) és (5) bekezdésében előírt regionális kumuláció alkalmazása céljából teljesített exportügyletekre.
(2) A tagállam vámhatóságai az európai uniós exportőrt - kérelmére - a rendszer alkalmazásában regisztrált exportőrnek tekintik, ha teljesíti a következő feltételeket:
a)
a 4k-4t. cikknek megfelelően rendelkezik EORI számmal;
b)
ha preferenciális megállapodás alapján »elfogadott exportőrnek« minősül;
c)
ha az adott tagállam vámhatóságaihoz intézett kérelmében a 13c. mellékletben található űrlapmintán található adatok közül:
i.
megadja az 1. és a 4. rovat adatait;
ii.
megteszi az 5. rovat szerinti nyilatkozatot.
97j. cikk
(1) Az 1., a 2. és a 3. alszakasz rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell annak megállapítására is, hogy a Ceutába vagy Melillába kivitt termék kedvezményezett országból származónak minősül-e, illetőleg hogy a kétoldalú kumuláció keretében kedvezményezett országba kivitt termék Ceutából és Melillából származónak minősül-e.
(2) Az 5., a 6. és a 7. alszakasz rendelkezéseit a kedvezményezett országból Ceutába vagy Melillába exportált, valamint a kétoldalú kumuláció keretében Ceutából vagy Melillából kedvezményezett országba exportált termékek esetében is értelemszerűen alkalmazni kell.
(3) Az 1., a 2., a 3., az 5., a 6. és a 7. alszakaszban foglalt rendelkezések Ceutában és Melillában való alkalmazásáról a spanyol vámhatóságok gondoskodnak.
(4) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában Ceutát és Melillát egyetlen területnek kell tekinteni.”.
2.
Az I. rész IV. címének 2. fejezete a következő 1a. szakasszal egészül ki:
„1A. Szakasz
A regisztrált exportőri rendszer bevezetéséig alkalmazandó eljárások és az igazgatási együttműködés tekintetében alkalmazandó módszerek
1. Alszakasz
Általános elvek
97k. cikk
(1) Valamennyi kedvezményezett ország köteles betartani a következő rendelkezéseket, illetve köteles gondoskodni betartásukról:
a)
az exportált termékekre vonatkozóan az 1. szakaszban előírt származási szabályokat;
b)
a FORM A származási bizonyítványnak a 17. mellékletben foglalt mintának megfelelő kitöltésére és kiadására vonatkozó szabályokat;
c)
a 18. mellékletben foglalt mintának megfelelő számlanyilatkozatok használatára vonatkozó szabályokat;
d)
az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozóan a 97s. cikkben megállapított rendelkezéseket;
e)
az eltérések engedélyezésére vonatkozóan a 89. cikkben megállapított rendelkezéseket.
(2) A kedvezményezett országok illetékes hatóságai kötelesek együttműködni a Bizottsággal és a tagállamokkal, ennek keretében kötelesek különösen:
a)
minden szükséges támogatást megadni abban az esetben, ha a Bizottság a rendszernek az adott országban való helyes igazgatásával kapcsolatos ellenőrzési tevékenysége keretében arra igényt tart, ideértve a Bizottság vagy a tagállamok vámhatóságai által tett helyszíni ellenőrző látogatásokat is;
b)
a 97s. és a 97t. cikk sérelme nélkül ellenőrizni a termékek származó voltát és az e szakaszban megállapított egyéb feltételek teljesülését, ideértve a helyszíni látogatások végrehajtását is, ha a Bizottság vagy valamely tagállam vámhatóságai a származásra vonatkozó vizsgálatok keretében arra igényt tartanak.
(3) Ha egy kedvezményezett országban megtörténik az illetékes hatóság kijelölése a FORM A származási bizonyítványok kiadásának céljára, továbbá származásra vonatkozó okirati bizonyítékok ellenőrzése folyik és az Európai Unióba teljesítendő exportügyletek céljára FORM A származási bizonyítványok kerülnek kiadásra, akkor úgy kell tekinteni, hogy az adott kedvezményezett ország elfogadta az (1) bekezdésben előírt feltételeket.
(4) Ha egy ország vagy terület a 732/2008/EK rendeletben meghatározott termékek vonatkozásában akár újonnan, akár ismételten kedvezményezett országként elismerésre kerül, akkor az adott országból vagy területről származó termékekre az általános preferenciarendszert akkor kell alkalmazni, ha az adott kedvezményezett országból vagy területről való kivitelük a 97s. cikkben meghatározott napon vagy azt követően történt.
(5) A származási igazolás a kiviteli országban történő kiállításának napjától számítva tíz hónapig érvényes, és eddig a határidőig be kell nyújtani a behozatali ország vámhatóságainak.
2. Alszakasz
A kedvezményezett országban a kivitellel összefüggésben alkalmazandó eljárások
97l. cikk
(1) A FORM A származási bizonyítványt a 17. mellékletben található mintának megfelelően, az exportőr vagy meghatalmazott képviselője írásos kérelmére kell kiállítani; a kérelemhez csatolni kell azokat a megfelelő okmányokat, amelyek tanúsítják, hogy az exportügylet tárgyát képező termék teljesíti a FORM A származási bizonyítvány kiadására vonatkozó követelményeket.
(2) A bizonyítványt haladéktalanul az exportőr rendelkezésére kell bocsátani, amint a kivitel megtörtént, illetve bizonyossá vált, hogy meg fog történni. A FORM A származási bizonyítvány kivételesen az érintett termékek kivitele után is kibocsátható, ha:
a)
a kivitelkor tévedésből, vétlen mulasztás miatt vagy más különleges körülmények miatt nem történt meg a kibocsátása; vagy
b)
az illetékes kormányzati hatóságok számára hitelt érdemlően bizonyítást nyer, hogy a FORM A származási bizonyítvány kibocsátása megtörtént ugyan, de behozatalkor technikai okok miatt nem került elfogadásra.
(3) Az illetékes kormányzati hatóságok a bizonyítványt utólag csak akkor állíthatják ki, ha meggyőződtek arról, hogy az exportőr kérelmében szereplő adatok megegyeznek a megfelelő kiviteli okmányokban szereplő adatokkal, és az érintett termék kivitele kapcsán az e szakaszban foglalt rendelkezéseknek megfelelően nem került kibocsátásra FORM A származási bizonyítvány. Az utólag kiállított FORM A származási bizonyítvány 4. rovatába az »Issued retrospectively« vagy a »Délivré a posteriori« szöveget kell beírni.
(4) Ha a FORM A származási bizonyítványt ellopják, az elvész vagy megsemmisül, az exportőr kérheti a bizonyítványt eredetileg kibocsátó illetékes kormányzati hatóságtól, hogy a birtokában lévő kiviteli okmányok alapján, bocsásson ki másodlatot. Az így kibocsátott FORM A másodlat 4. rovatába a »Duplicate« vagy »Duplicata« szöveget, valamint az eredeti bizonyítvány kiállítási dátumát és sorszámát kell beírni. A másodlat az eredeti okmány kiállításának napjától fogva hatályos.
(5) Az illetékes kormányzati hatóságoknak jogosultsággal kell rendelkezniük arra, hogy minden olyan okirati bizonyítékot bekérjenek és minden olyan ellenőrzést lefolytassanak, amelyet szükségesnek tartanak annak ellenőrzéséhez, hogy a termék, amelyre a FORM A származási bizonyítvány kiállítására irányuló kérelem vonatkozik, teljesíti-e a vonatkozó származási szabályokat.
(6) A FORM A származási bizonyítvány 2. rovatát nem kötelező kitölteni. A 12. rovatban az »Európai Unió« megnevezést vagy valamely tagállam nevét kell feltüntetni. A 11. rovatba a FORM A származási bizonyítvány kiállításának dátumát kell beírni. Ugyanezt a rovatot, mely a bizonyítványt kiállító illetékes kormányzati hatóság számára van fenntartva, valamint a 12. rovatot, mely az exportőr képviseletére jogosult személy aláírása számára van fenntartva, kézzel kell aláírni.
97m. cikk
(1) Bármely exportőr kiállíthat számlanyilatkozatot olyan, egy vagy több csomagból álló, legfeljebb 6 000 EUR összértékű származó terméket tartalmazó szállítmány vonatkozásában, amennyiben az adott eljárás a 97k. cikk (2) bekezdése szerinti igazgatási együttműködés hatálya alá tartozik.
(2) A számlanyilatkozatot kiállító exportőr köteles a kiviteli ország vámhatóságainak vagy más illetékes kormányzati hatóságainak kérésére bármely időpontban benyújtani minden olyan okiratot, amely igazolja, hogy az adott termékek származónak minősülnek.
(3) Az exportőr a számlanyilatkozatot francia vagy angol nyelven köteles kiállítani oly módon, hogy a számlára, a szállítólevélre vagy bármely más kereskedelmi okmányra rágépeli, rábélyegzi vagy rányomtatja a 18. mellékletben meghatározott szöveget. A kézzel írt nyilatkozatot nyomtatott betűkkel, tintával kell elkészíteni. A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr saját kézzel írott eredeti aláírásának.
(4) A számlanyilatkozat használatának feltételei a következők:
a)
minden egyes szállítmány esetében külön számlanyilatkozatot kell kiállítani;
b)
ha a szállítmányt alkotó áruk származó voltát a kiviteli országban a származó termékek meghatározására vonatkozó szabályok szerint már ellenőrizték, az exportőr a számlanyilatkozatban erre az ellenőrzésre utalhat.
(5) A 84., a 85. vagy a 86. cikkben előírt kumuláció alkalmazása esetén a kedvezményezett ország azon illetékes kormányzati hatóságai, amelyektől FORM A származási bizonyítvány kibocsátását kérték olyan termékre vonatkozóan, amelynek előállítása olyan féltől származó anyagok felhasználásával történt, amellyel lehetőség van a kumulációra, a következő okmányokra támaszkodnak:
-
kétoldalú kumuláció esetén az exportőr beszállítója által rendelkezésre bocsátott, az 5. alszakasz rendelkezéseinek megfelelően kiállított származási igazolásra,
-
Norvégiával, Svájccal vagy Törökországgal való kumuláció esetén az exportőr beszállítója által rendelkezésre bocsátott, az adott esetnek megfelelően a Norvégia, Svájc vagy Törökország esetében a GSP keretében alkalmazandó származási szabályoknak megfelelően kiállított származási igazolásra,
-
regionális kumuláció esetén az exportőr beszállítója által rendelkezésre bocsátott származási igazolásra, amely az adott esetnek megfelelően vagy a 17. mellékletben található minta szerint kiállított FORM A származási bizonyítvány, vagy a 18. mellékletben található szöveggel kiállított számlanyilatkozat,
-
kiterjesztett kumuláció esetén az exportőr beszállítója által rendelkezésre bocsátott, az Európai Unió és az érintett ország között fennálló szabadkereskedelmi megállapodás rendelkezéseinek megfelelően kiállított származási igazolásra.
Az első albekezdés első, második, harmadik és negyedik francia bekezdésében említett esetekben a FORM A származási bizonyítvány 4. rovatába az adott esetnek megfelelően az »EU cumulation«, »Norway cumulation«, »Switzerland cumulation«, »Turkey cumulation«, »Regional cumulation«, »Extended cumulation with country X« vagy a »Cumul UE«, »Cumul Norvège«, »Cumul Suisse«, »Cumul Turquie«, »Cumul régional«, »Cumul étendu avec le pays X« szövegek valamelyikét kell beírni.
3. Alszakasz
Az Európai Unióban való szabad forgalomba bocsátással összefüggésben alkalmazandó eljárások
97n. cikk
(1) A FORM A származási bizonyítványokat és a számlanyilatkozatokat az importáló tagállam vámhatóságainál, a vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó eljárásoknak megfelelően kell benyújtani.
(2) Az importáló ország vámhatóságainál a 97k. cikk (5) bekezdésében előírt érvényességi időtartam után benyújtott származási igazolás a tarifális preferenciák alkalmazása céljából abban az esetben fogadható el, ha benyújtása az előírt határidőig rendkívüli körülmények miatt hiúsult meg. A késedelmes benyújtás más eseteiben az importáló ország vámhatóságai csak akkor fogadhatják el a származási igazolást, ha a termékeket az említett határidő előtt bemutatták számukra.
97o. cikk
(1) Ha az importőr kérésére és a behozatali tagállam vámhatóságai által megszabott feltételek mellett a Harmonizált Rendszer 2. a) általános szabálya értelmében szétszereltnek vagy összeszereletlennek minősülő, a Harmonizált Rendszer szerinti XVI. vagy XVII. áruosztályba vagy 7308 vagy 9406 vámtarifaszám alá tartozó termékek behozatala részszállítmányok formájában történik, akkor ezekre a termékekre elegendő az első részszállítmány behozatalakor egyetlen származási igazolást benyújtani a vámhatóságokhoz.
(2) Az importőr kérésére és a behozatali tagállam vámhatóságai által megszabott feltételek mellett elegendő az első szállítmány behozatalakor egyetlen származási igazolást benyújtani a vámhatóságokhoz, ha az áruk:
a)
behozatala rendszeres és folyamatos kereskedelmi forgalomban, jelentős értékben történik;
b)
olyan egyetlen adásvételi szerződés tárgyát képezik, amelynek szerződő felei a kiviteli országban vagy a tagállamokban vagy azok valamelyikében vannak letelepedve;
c)
a Kombinált Nómenklatúra azonos (nyolc számjegyű) kódja alá tartoznak;
d)
kizárólag egyetlen exportőrtől származnak, a rendeltetésük egyetlen importőr, és egyetlen tagállam egyetlen vámhivatalában vetik őket alá a beléptetési alakiságoknak.
Ez az eljárás az illetékes vámhatóságok által meghatározott időtartam alatt alkalmazható.
97p. cikk
(1) Ha a származó termékek egyetlen tagállam egyetlen vámhivatalának felügyelete alatt vannak, akkor ezeknek a termékeknek vagy azok egy részének az Európai Unión belül máshová vagy - ha lehetséges - Norvégiába, Svájcba vagy Törökországba való továbbküldése céljából az eredeti származási igazolás egy vagy több FORM A származási bizonyítvánnyal helyettesíthető.
(2) A helyettesítő FORM A származási bizonyítványokat az a vámhivatal bocsátja ki, amelynek felügyelete alatt a termékek vannak. A helyettesítő bizonyítványt a reexportőr írásos kérelmére kell kiállítani.
(3) A helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában fel kell tüntetni annak a közbülső országnak a nevét, ahol a bizonyítványt kibocsátották. A 4. rovatba a »Replacement certificate« vagy a »Certificat de remplacement« (»Helyettesítő bizonyítvány«) szöveget, valamint az eredeti származási bizonyítvány kibocsátási dátumát és sorszámát kell beírni. Az 1. rovatban meg kell adni a reexportőr nevét. A 2. rovatban megadható a végső címzett nevét. A 3-9. rovatba a továbbküldött terméknek az eredeti bizonyítványon található összes adatát át kell vezetni, a 10. rovatba pedig a reexportőr által kiállított számla adatait kell beírni.
(4) A helyettesítő bizonyítványt kibocsátó vámhatóságok záradékkal látják el a 11. rovatot. A hatóságok felelőssége a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatba a származási országra és a rendeltetési országra vonatkozó adatokat az eredeti bizonyítványról kell átvezetni. Ezt a rovatot a reexportőr köteles aláírni. A rovatot jóhiszeműen aláíró reexportőr nem felelős az eredeti bizonyítványon szereplő adatok helytálló voltáért.
(5) Az (1) bekezdésben körülírt művelet elvégzésére felkért vámhivatal az eredeti bizonyítványra feljegyzi a továbbított termékek tömegét, darabszámát és jellegét, valamint a helyettesítő bizonyítvány vagy bizonyítványok sorszámát. A vámhivatal az eredeti bizonyítványt legalább három évig megőrzi. Az eredeti bizonyítvány fénymásolatban a helyettesítő bizonyítványhoz csatolható.
(6) A 89. cikk értelmében engedélyezett eltérés alapján tarifális preferenciális elbánást élvező termékek esetében az e cikkben előírt eljárás csak akkor alkalmazható, ha a termékek szándékolt rendeltetési helye az Európai Unióban van. Ha az érintett termék regionális kumuláció keretében minősül származónak, a Norvégiába, Svájcba vagy Törökországba továbbküldött termékek esetében helyettesítő bizonyítvány csak akkor állítható ki, ha ezek az országok az Európai Unióval azonos regionális kumulációs szabályokat alkalmaznak.
97q. cikk
(1) A magánszemély által magánszemélynek kiscsomagban küldött termékek és az utazók személyes poggyászának részét képező termékek FORM A származási bizonyítvány és számlanyilatkozat bemutatása nélkül is származónak tekinthetők és élvezhetik a 66. cikkben előírt tarifális preferenciákat, amennyiben:
a)
a termékek:
i.
behozatala nem kereskedelmi forgalomban történik;
ii.
a nyilatkozattevő nyilatkozata szerint teljesítik a rendszer alkalmazásának feltételeit;
b)
az a) pont ii. alpontja szerinti nyilatkozat valóságtartalmával kapcsolatban nem merül fel kétség.
(2) A behozatal a következő feltételek együttes teljesülése esetén nem kereskedelmi forgalomban történik:
a)
a behozatal alkalmi jellegű;
b)
a behozatal kizárólag a címzett vagy az utazó vagy családtagjaik személyes használatára szolgáló termékeket érint;
c)
a termékek jellegéből és mennyiségéből nyilvánvaló, hogy behozataluk nem áll összefüggésben kereskedelmi célú megfontolással.
(3) A (2) bekezdés hatálya alá tartozó termékek összértéke kiscsomagok esetében az 500 EUR-t, az utazók személyes poggyászának részét képező termékek esetében az 1 200 EUR-t nem haladhatja meg.
97r. cikk
(1) A FORM A származási bizonyítványban vagy számlanyilatkozaton szereplő adatok, illetve a termékek behozatalához szükséges vámalakiságok elvégzése céljából a vámhivatalnak benyújtott okmányokon feltüntetett adatok közötti kisebb ellentmondások felfedezése önmagában nem teszi a bizonyítványt vagy számlanyilatkozatot semmissé, ha hitelt érdemlően megállapítást nyer, hogy az okmány a bemutatott termékekre vonatkozik.
(2) A FORM A származási bizonyítvány, az EUR.1 szállítási bizonyítvány vagy a számlanyilatkozat egyértelmű alaki hibái nem eredményezik az okmány elutasítását, ha az okmányon tett nyilatkozatok helytálló voltát nem teszik kétségessé.
4. Alszakasz
Az igazgatási együttműködés módszerei
97s. cikk
(1) A kedvezményezett országok kötelesek átadni a Bizottságnak a területükön lévő azon kormányzati hatóságok megnevezését és címét, amelyek jogosultak FORM A származási bizonyítványokat kibocsátani, az ilyen hatóságok által használt bélyegzők lenyomatmintáit, valamint a FORM A származási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok ellenőrzéséért felelős kormányzati hatóságok megnevezését és címét.
A Bizottság ezeket az információkat továbbküldi a tagállamok vámhatóságainak. Ha az adatközlésre korábbi adatközlés módosítása keretében kerül sor, a Bizottság a kedvezményezett országok illetékes kormányzati hatóságai által rendelkezésre bocsátott információknak megfelelően jelzi az új bélyegzők használatba vételének napját. Ez a közlés bizalmas, azonban a termékek szabad forgalomba bocsátásakor a szóban forgó vámhatóságok lehetővé tehetik, hogy az importőr vagy annak kellően meghatalmazott képviselője megtekintse a bélyegzők lenyomatmintáit.
Azok a kedvezményezett országok, amelyek az első albekezdésben előírt információkat már átadták, csak akkor kötelesek ezeket az információkat ismételten átadni, ha azok közben megváltoztak.
(2) A 97k. cikk (4) bekezdésének alkalmazása céljából a Bizottság a 732/2008/EK rendeletben meghatározott termékek vonatkozásában újonnan vagy ismételten kedvezményezett országként elismert minden egyes ország és terület esetében közzéteszi Az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában azt a dátumot, amelytől fogva az adott ország vagy terület teljesíti az (1) bekezdésben előírt kötelezettségeket.
(3) A Bizottság a kedvezményezett országok illetékes hatóságainak kérésére megküldi a kedvezményezett országoknak a tagállamok vámhatóságai által az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállítása céljából használt bélyegzők lenyomatmintáit.
97t. cikk
(1) A FORM A származási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzését szúrópróba-szerűen kell elvégezni, továbbá minden olyan esetben, amikor a tagállamok vámhatóságai alapos okkal kétségesnek tartják hitelességüket, az érintett termékek származó helyzetét vagy az e szakaszban előírt követelmények bármelyikének teljesülését.
(2) Utólagos ellenőrzés igénylésekor a tagállamok vámhatóságai - szükség esetén az ok megjelölésével - visszaküldik az exportáló kedvezményezett ország illetékes kormányzati hatóságainak a FORM A származási bizonyítványt, a számlát (ha benyújtásra került), a számlanyilatkozatot vagy e dokumentumok másolatát. Az ellenőrzés igénylésének alátámasztására meg kell küldeni minden olyan rendelkezésre álló okiratot és adatot, amely a származási igazolás nem helytálló voltát jelzi.
Ha a tagállamok vámhatóságai úgy döntenek, hogy az ellenőrzés eredményének megszületéséig felfüggesztik a preferenciális tarifális elbánás alkalmazását, akkor az általuk szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett felajánlják az áruk kiadását az importőrnek.
(3) Az utólagosan igényelt ellenőrzést a megkeresés megküldésétől számítva legfeljebb hat hónapon belül el kell végezni, és eredményeit meg kell küldeni a tagállamok vámhatóságainak; ez a határidő nyolc hónap abban az esetben, ha a megkeresés címzettje Norvégia, Svájc vagy Törökország, célja pedig az említett országok területén kedvezményezett országban kiállított FORM A származási bizonyítvány vagy számlanyilatkozat alapján kiállított helyettesítő származási igazolás ellenőrzése. Az eredményekből megállapíthatónak kell lennie, hogy a kérdéses származási igazolás a ténylegesen kivitt termékekre vonatkozik-e, és hogy ezek a termékek a kedvezményezett országból származónak tekinthetők-e.
(4) Kétoldalú kumuláció nyomán kibocsátott FORM A származási bizonyítványok esetében a visszajelzésnek tartalmaznia kell az EUR.1 szállítási bizonyítvány(ok) vagy - ha szükséges - a megfelelő számlanyilatkozat(ok) másolatát/másolatait.
(5) Ha alapos kétség esetén a (3) bekezdésben megjelölt hat hónapos határidőn belül nem érkezik visszajelzés, vagy ha a visszajelzés nem tartalmaz elegendő információt a kérdéses okmány hitelességének vagy a termékek valós származásának megállapításához, akkor az illetékes hatóságokhoz újabb megkeresést kell küldeni. Ha a második megkeresés megküldése után négy hónapon belül az ellenőrzést igénylő hatóság nem kapja meg az ellenőrzés eredményeit, vagy ha az eredmények nem teszik lehetővé a kérdéses okmány hitelességének vagy a termékek valós származásának megállapítását, akkor - hacsak kivételes körülmények nem állnak fenn - az ellenőrzést igénylő hatóság megtagadja a preferenciális tarifális elbánást.
(6) Ha az ellenőrzési eljárás vagy bármilyen más rendelkezésre álló információ azt jelzi, hogy a származási szabályokat megsértették, az exportáló kedvezményezett ország saját kezdeményezésre vagy a tagállamok vámhatóságainak kérésére e szabályszegések megállapítása és megelőzése érdekében köteles kellő sürgősséggel megfelelő vizsgálatokat lefolytatni vagy gondoskodni e vizsgálatok lefolytatásáról. Ezekben a vizsgálatokban a Bizottság és a tagállamok vámhatóságai részt vehetnek.
(7) A FORM A származási bizonyítványok utólagos ellenőrzése céljából az exportőr köteles megőrizni az érintett termékek származó voltának alátámasztására alkalmas valamennyi okmányt, az exportáló kedvezményezett ország illetékes kormányzati hatóságai pedig kötelesek másolatban megőrizni a bizonyítványt és az arra hivatkozó kiviteli okmányokat. Az említett okmányokat legalább a FORM A származási bizonyítvány kiállításának évét követő harmadik naptári év végéig kell megőrizni.
97u. cikk
(1) A 97s. és a 97t. cikk rendelkezéseit az egyazon regionális csoportba tartozó országok által a Bizottsággal vagy a tagállamok vámhatóságaival szemben fennálló információszolgáltatási kötelezettség teljesítése, valamint a regionális származási kumuláció szabályai alapján kiállított FORM A származási bizonyítványok és számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzése céljából egymással folytatott együttműködésre is alkalmazni kell.
(2) A 85., a 97m. és a 97p. cikk alkalmazásában az Európai Unió, Norvégia, Svájc és Törökország által megkötendő megállapodásnak tartalmaznia kell egyebek mellett a felek azon vállalását, hogy az igazgatási együttműködés területén minden szükséges támogatást megadnak egymásnak.
A 86. cikk (7) és (8) bekezdése, valamint a 97k. cikk alkalmazása céljából az az ország, amelynek az Európai Unióval hatályos szabadkereskedelmi megállapodása áll fenn, és vállalta, hogy valamely kedvezményezett országgal kiterjesztett kumulációban vesz részt, köteles azt is vállalni, hogy a kérdéses kedvezményezett országnak az igazgatási együttműködés területén ugyanazt a támogatást megadja, amelyet az említett szabadkereskedelmi megállapodás vonatkozó rendelkezései értelmében a tagállamok vámhatóságainak megadna.
5. Alszakasz
A kétoldalú kumuláció céljából alkalmazandó eljárások
97v. cikk
(1) Az Európai Unióból származó termékek származónak minősülése igazolható:
a)
a 21. mellékletben található mintának megfelelő EUR.1 szállítási bizonyítvány bemutatásával; vagy
b)
a 18. mellékletben található szöveggel kiállított számlanyilatkozat bemutatásával. A számlanyilatkozat kiállítására legfeljebb 6 000 EUR összértékű származó terméket tartalmazó szállítmányok esetében bármely exportőr, más esetekben csak az elfogadott európai uniós exportőrök jogosultak.
(2) Az exportőr vagy meghatalmazott képviselője az EUR.1 szállítási bizonyítvány 2. rovatába a »GSP beneficiary countries« és az »EU« vagy a »Pays bénéficiaires du SPG« és az »UE« szöveget írja be.
(3) A FORM A származási bizonyítványok kibocsátására, használatára és utólagos ellenőrzésére vonatkozóan e szakaszban előírt rendelkezéseket az EUR.1 szállítási bizonyítványokra és - a kibocsátásukkal kapcsolatos rendelkezések kivételével - a számlanyilatkozatokra is értelemszerűen alkalmazni kell.
(4) A tagállamok vámhatóságai bármely olyan exportőrnek (a továbbiakban: elfogadott exportőr), amely a kétoldalú kumuláció keretében gyakran szállít az Európai Unióból származó termékeket, engedélyezhetik, hogy az érintett termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot állítson ki, amennyiben a szóban forgó exportőr a vámhatóságok számára hitelt érdemlően minden szükséges garanciát megad annak ellenőrzéséhez, hogy:
a)
a termékek valóban származónak minősülnek-e; és
b)
az adott tagállamban alkalmazandó egyéb követelmények teljesülnek-e.
(5) A vámhatóságok az elfogadott exportőrként való engedélyezést az általuk megfelelőnek ítélt feltételekhez köthetik. A vámhatóságok az elfogadott exportőr részére vámfelhatalmazási számot adnak ki, amelyet az köteles feltüntetni a számlanyilatkozatokon.
(6) A vámhatóságok figyelemmel kísérik az engedélynek az elfogadott exportőr általi felhasználását. A vámhatóságok az engedélyt bármikor visszavonhatják.
Az engedélyt vissza kell vonni, ha:
a)
az elfogadott exportőr többé nem biztosítja a (4) bekezdésben előírt garanciákat;
b)
az elfogadott exportőr többé nem teljesíti az (5) bekezdésben előírt feltételeket;
c)
az elfogadott exportőr az engedélyt helytelenül használja.
(7) Az elfogadott exportőr a számlanyilatkozatokat nem köteles aláírni, ha írásban nyilatkozik a vámhatóságok előtt arról, hogy a nevét tartalmazó minden számlanyilatkozatért úgy vállal teljes felelősséget, mintha saját kezűleg aláírta volna.
6. Alszakasz
Ceuta és Melilla
97w. cikk
A származási igazolások kibocsátására, használatára és utólagos ellenőrzésére vonatkozóan e szakaszban előírt rendelkezéseket a kedvezményezett országból Ceutába vagy Melillába exportált, valamint a kétoldalú kumuláció keretében Ceutából vagy Melillából kedvezményezett országba exportált termékek esetében is értelemszerűen alkalmazni kell.
Ceutát és Melillát egyetlen területnek kell tekinteni.
Az e szakaszban foglalt rendelkezések Ceutában és Melillában való alkalmazásáról a spanyol vámhatóságok gondoskodnak.”.
3.
Az I. rész IV. címe 2. fejezetének 2. szakasza a következő 97x. cikkel egészül ki:
„97x. cikk
(1) E szakasz alkalmazásában:
a) »előállítás«: bármiféle megmunkálás vagy feldolgozás, beleértve az összeszerelést is;
b) »anyag«: a termék előállítása során felhasznált összetevő, alapanyag, alkotóelem, alkatrész stb.;
c) »termék«: az előállított termék, abban az esetben is, ha azt későbbi felhasználásra szánják egy másik előállítási műveletben;
d) »áruk«: anyagok és termékek egyaránt;
e) »vámérték«: az Általános Vámtarifa- és Kereskedelmi Egyezmény VII. cikkének végrehajtására vonatkozó 1994. évi megállapodás (a vámérték megállapításáról szóló WTO-egyezmény) szerint megállapított érték;
f) »gyártelepi ár« a 15. mellékletben található listán: a gyártelepen a termékért azon gyártónak fizetett ár, amelynek vállalkozásában az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást végezték, azzal a feltétellel, hogy az árnak magában kell foglalnia az összes felhasznált anyag értékét, levonva belőle a létrejövő termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető mindennemű belső adót.
Ha a ténylegesen kifizetett árban nem jelenik meg a termék gyártásával összefüggésben a kedvezményezett országban ténylegesen felmerült valamennyi költség, akkor a gyártelepi ár az összes ilyen költség összegét jelenti, levonva belőle a létrejött vagy előállított termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető mindennemű belső adót;
g) »anyag értéke« a 15. mellékletben található listában: a felhasznált nem származó anyagok behozatalkor érvényes vámértéke, vagy ha ez nem ismert és nem állapítható meg, az anyagért az Európai Unióban vagy a 98. cikk (1) bekezdése értelmében vett kedvezményezett országban fizetett első megállapítható ár. Ezen albekezdés rendelkezéseit a felhasznált származó anyagok vámértékének megállapítására is értelemszerűen alkalmazni kell;
h) »árucsoport«, »vámtarifaszám«, »alszám«: a Harmonizált Rendszert alkotó nómenklatúrán belül meghatározott árucsoport, vámtarifaszám, alszám (négy vagy hat számjegyű kódok);
i) »besorolt«: utalás arra, hogy egy termék vagy anyag a Harmonizált Rendszer egy adott vámtarifaszáma vagy alszáma alá tartozik;
j) »szállítmány«: olyan termékek, amelyeket vagy
egy adott exportőr egy adott címzettnek egyidejűleg szállít, vagy
az exportőrtől a címzettig való szállításuk során egyetlen fuvarokmány, ilyen okmány hiányában egyetlen számla kísér.
(2) Az (1) bekezdés f) pontja alkalmazásában abban az esetben, ha az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást egy bizonyos gyártó alvállalkozásban végezte, az (1) bekezdés f) pontjának első albekezdésében említett »gyártó« az alvállalkozót igénybe vevő vállalkozás is lehet”.
4.
A 99. cikk a következő d)a ponttal egészül ki:
„d)
a az adott ország területén született és felnevelt levágott állatokból nyert termékek;”.
5.
A 101. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
a cukor színezésére és ízesítésére, a formázott cukor előállítására irányuló műveletek, a kristálycukor részleges és teljes őrlése;”;
b)
az m) pont helyébe a következő szöveg lép:
„m)
a különböző vagy azonos fajtájú termékek egyszerű keverése, a cukor keverése bármely anyaggal;”;
c)
a bekezdés a következő m)a ponttal egészül ki:
„m)
a termékekhez való egyszerű vízhozzáadás, vagy a termékek egyszerű hígítása vagy víztelenítése vagy denaturálása;”.
6.
A rendelet szövege az e rendelet I. mellékletében meghatározott 13a. melléklettel egészül ki.
7.
A rendelet szövege az e rendelet II. mellékletében meghatározott 13b. melléklettel egészül ki.
8.
A rendelet szövege az e rendelet III. mellékletében meghatározott 13c. melléklettel egészül ki.
9.
A rendelet szövege az e rendelet IV. mellékletében meghatározott 13d. melléklettel egészül ki.
10.
A 14. melléklet 1. megjegyzésében az „a 69. és a 100. cikk” szövegrész helyébe az „a 100. cikk” szöveg, 3. megjegyzésének 3.1. pontjában az „A 69. és 100. cikknek” szövegrész helyébe az „A 100. cikknek” szöveg lép.
11.
A 17. melléklet e rendelet V. mellékletének megfelelően módosul.
12.
A 18. melléklet helyébe az e rendelet VI. mellékletében meghatározott szöveg lép.
2. cikk
A kedvezményezett országok a regisztrált exportőri rendszer területükön való tényleges bevezetése előtt legalább három hónappal megteszik a Bizottság előtt az e rendelettel módosított 2454/93/EGK rendelet 68. cikkének (3) bekezdésében előírt vállalásukat, és megküldik a Bizottságnak az említett rendelet 69. cikkében előírt információkat.
Legkésőbb 2016. július 1-jén és 2019. július 1-jén a Bizottság megvizsgálja, hogy a kedvezményezett országok milyen mértékben készültek fel a regisztrált exportőri rendszer alkalmazására. A Bizottság javaslatokat tesz az esetleg szükségessé váló kiigazításokra.
3. cikk
(1) Ez a rendelet Az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
(2) Rendelkezéseit 2011. január 1-jétől kell alkalmazni.
(3) E cikk (4) bekezdésére is figyelemmel az 1. cikk 1. pontjában a 68-71. cikk, a 90-97i. cikk és a 97j. cikk (2) bekezdése vonatkozásában, valamint az 1. cikk 8. és 9. pontjában foglalt rendelkezéseket 2017. január 1-jétől kell alkalmazni.
(4) Azok a kedvezményezett országok, amelyek nincsenek abban a helyzetben, hogy a regisztrált exportőri rendszer alkalmazását a (3) bekezdésben megjelölt napon megkezdjék, és a Bizottsághoz 2016. július 1. előtt e tárgyban írásos kérést intéznek, továbbá amelyekkel kapcsolatban a Bizottság a 2. cikk második bekezdésének megfelelően kiigazításokat javasolt, a 2454/93/EGK rendelet e rendelettel módosított IV. címe 2. fejezetének 1a. szakaszát és 17. és 18. mellékletét 2020. január 1-jéig alkalmazhatják.
(5) Az 1. cikk 2. pontjában foglalt rendelkezéseket a (3) bekezdésben megjelölt időpontig, a (4) bekezdés hatálya alá tartozó kedvezményezett országok vonatkozásában a (4) bekezdésben megjelölt időpontig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. november 18-án.