РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно схема на държавна помощ C 3/09 (ex NN 41 A-B/03), приведена в действие от Португалия, за събиране, транспортиране, обработка и унищожаване на кланични отпадъци
(нотифицирано под номер C(2011) 4888)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/677/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба Комисията изпрати на 15 ноември 2002 г. искане за информация на португалските власти относно въвеждането на парафискална такса, имаща за цел финансиране на събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на преживни животни и птици, в съответствие с Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г. (1). Португалските власти отговориха с писмо от 20 януари 2003 г.
(2)
Тъй като от предоставената информация следва, че въпросната схема е приведена в действие без предварително разрешение на Комисията, тя е вписана в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 41 A-B/03.
(3)
С писма от 16 и 30 април 2003 г. службите на Комисията изискаха от португалските власти нова информация относно разглежданата схема. Последните имаха срок от четири седмици, за да изпратят своя отговор.
(4)
С писма от 5 май и 6 юни 2003 г., заведени съответно на 5 май и на 10 юни 2003 г., постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз поиска, от името на португалските власти, допълнителен срок за предоставяне на всички поискани данни, като се има предвид времето, необходимо за събиране на последните.
(5)
С писмо от 25 юли 2003 г. службите на Комисията разрешиха удължаване на срока с четири седмици.
(6)
След като не бе получен отговор в срока от четири седмици, определен в последното посочено писмо, службите на Комисията изпратиха напомняне на португалските власти с писмо от 19 декември 2003 г., като изтъкнаха, че при липса на реакция от страна на тези власти те си запазват правото да предложат на Комисията да изпрати разпореждане за информация в съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108 от ДФЕС) (2).
(7)
С писмо от 5 февруари 2004 г., заведено същия ден, постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз съобщи на Комисията отговора на португалските власти на писмата на службите на Комисията от 16 и 30 април 2003 г.
(8)
С писмо от 11 ноември 2004 г. службите на Комисията изискаха от португалските власти нова информация относно разглежданата схема. Последните имаха срок от четири седмици, за да изпратят своя отговор.
(9)
С писмо от 30 декември 2004 г., заведено на 5 януари 2005 г., постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз поиска, от името на португалските власти, допълнителен срок от един месец за предоставяне на всички поискани данни, като се има предвид времето, необходимо за събиране на последните.
(10)
С писмо от 17 януари 2005 г. службите на Комисията разрешиха за втори път исканото удължаване на срока.
(11)
След като не получиха отговор на своите въпроси в дадения нов срок, с писмо от 12 април 2005 г. службите на Комисията изпратиха ново напомняне на португалските власти, като им обърнаха отново внимание на факта, че в случай на неспазване на срока от четири седмици, даден за изпращането на отговор, те си запазват правото да предложат на Комисията да изпрати разпореждане за информация в съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(12)
Посоченият срок за отговор изтече през май 2005 г. След като не беше получен отговор след изтичането на този срок, със свое решение от 21 февруари 2006 г. (3) Комисията изиска от португалските власти да ѝ съобщят цялата поискана информация, като уточни, че при липса на отговор от тяхна страна тя си запазва правото да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за ДФЕС (вж. точка 80 от разпореждането за информация).
(13)
След като не бе предоставено нищо от поисканата информация, на 28 януари 2009 г. Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Решението бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани другите държави-членки и заинтересованите трети страни да представят своите мнения относно въпросната помощ.
(14)
След като не бяха получени мнения от страна на Португалия в предписания срок, Комисията изпрати напомняне на Португалия с писмо от 18 март 2009 г. На 14 април 2009 г. Португалия предостави своите мнения на Комисията, като предаде също копие от Наредба-закон № 393-B/98 и Наредба-закон № 244/2003. Други мнения бяха получени на 15 юни 2009 г. от ETSA - Empresa de Transformação de Subprodutos Animais, SA.
(15)
На 1 юли 2009 г. Комисията препрати на Португалия мненията на ETSA. Португалия не предостави на Комисията забележки във връзка с тях.
(16)
Във връзка с мненията, получени от ETSA, службите на Комисията поискаха от португалските власти с писмо от 19 февруари 2010 г. да дадат допълнителни пояснения. Португалските власти отговориха с писмо от 27 април 2010 г.
(17)
С писмо от 1 февруари 2011 г. службите на Комисията поискаха от португалските власти да дадат пояснения и да отговорят на въпросите, зададени вече на по-ранен етап от службите на Комисията, на които португалските власти не бяха дали пълни отговори.
(18)
С писмо от 24 февруари 2011 г. португалските власти поискаха продължаване с 30 дни на определения срок за отговор.
(19)
С писмо от 28 февруари 2011 г. службите на Комисията разрешиха продължаване с 30 дни на срока за отговор. Португалските власти отговориха с писмо от 1 април 2011 г. на въпросите, поставени от службите на Комисията.
(20)
С писмо от 20 юни 2011 г. службите на Комисията уведомиха португалските власти, че ще предложат на Комисията да вземе условно положително решение, като изложи условията за него.
II. ОПИСАНИЕ
(21)
Според информацията на португалските власти, през периода от 1 януари до 14 октомври 1998 г. в Португалия са установени 66 случая на спонгиформна енцефалопатия по говедата (наричана по-долу „СЕГ“). Във връзка с тази заплаха за общественото здраве и здравето на животните Комисията прие Решение 98/653/ЕО от 18 ноември 1998 г. относно някои спешни мерки, станали необходими поради случаите на спонгиформна енцефалопатия по говедата в Португалия (5), и наложи необходими мерки поради случаите на СЕГ в Португалия, като забрани по-специално изпращането на някои животни и странични животински продукти от територията на Португалия към други държави-членки.
(22)
С цел да смекчи последиците от приетите мерки в рамките на борбата срещу спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ), португалската държава, считано от 1999 г., пое всички разходи, свързани със събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо от бозайници и от птици. С Наредба-закон № 393-B/98 от 4 декември 1998 г. (6) (наричана по-долу „Наредбата-закон от 1998 г.“) португалската държава пое ефективно отговорността и разходите за събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти.
(23)
Наредбата-закон от 1998 г. предвиждаше в своя член 4, параграф 3 възможността за налагане на такса на кланиците за финансиране на унищожаването на някои суровини. Според информацията, получена от португалските власти, тази такса не е била наложена на кланиците.
(24)
Португалските власти обясниха, че не са разполагали с достатъчно специализирано оборудване, за да осигурят адекватна обработка на остатъчните продукти, и че поради това са били принудени да се обърнат към частни доставчици на услуги за осигуряване на тези услуги, които по своето естество са отговорност на държавата.
(25)
Португалските власти уточниха, че тази задача, която се осъществява в интерес на обществото, е била възложена на частния сектор при спазване на предписанията, установени с Наредба-закон № 197/99 от 8 юни 1999 г. (7), която е националният инструмент за транспониране на Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 г. за изменение на директиви 92/50/ЕИО, 93/36/ЕИО и 93/37/ЕИО съответно относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, на обществени поръчки за доставки и на обществени поръчки за строителство (8). Частните предприятия, на които е било възложено да извършат въпросните услуги, са подбрани с оглед на тяхната компетентност и техническия им капацитет да осигурят добро изпълнение на възложената им задача от общ интерес и на спешността, с която е трябвало да се реагира, за да бъдат тези продукти обработени по сигурен, бърз и ефикасен начин. Португалските власти представиха примерен договор за услуги за периода от 1 септември 2004 г. до 31 декември 2004 г.
(26)
Според информацията на португалските власти параметрите, на базата на които е била изчислена компенсацията за услугите, са били предварително определени със съвместно постановление № 96/99 от 25 януари 1999 г. (9) Това постановление е преглеждано периодично и изменено със съвместно постановление № 324/2001 от 6 април 2001 г. (10) и съвместно постановление № 124/2002 от 19 февруари 2002 г. (11).
(27)
С Решение 2000/766/ЕО (12) Съветът забрани използването на животински странични продукти от почти всички видове при храненето на животните и наложи тяхното унищожаване във всички държави-членки, включително в Португалия.
(28)
Португалските власти обясниха, че вследствие на това решение количеството остатъци, засегнати от тази процедура, се е увеличило, а оттам и разходите, свързани със съответните операции.
(29)
С Решение 2001/376/ЕО (13) Комисията реши да запази действието на Решение 98/653/ЕО, прието за Португалия.
(30)
Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (14), предвижда специфични правила за събиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти, приложими към различни категории странични продукти.
(31)
Португалските власти уточниха, че за да изпълнят своите задължения в този контекст, са решили да извършат прехвърляне на разходите за въпросните дейности на икономическите оператори в сектора при строго спазване на принципа „замърсителят плаща“ и без да пренебрегват грижата за защитата на общественото здраве, чието гарантиране е основна задача, за която отговорността носят те. Властите са приели също така режима, предвиден от Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г.
(32)
От октомври 2002 г., датата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002, финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява от постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(33)
С писмо от 20 януари 2003 г. португалските власти посочиха, че от заплащане на таксата са освободени следните оператори:
-
кланиците, извършващи събирането, преработката и унищожаването на всички въпросни странични продукти, с изключение на материалите със специфичен риск (наричани по-долу „МСР“), както в собствените си помещения, така и в цеховете за разфасовка, тъй като тези предприятия са създали условия на автономност при обработката на своите собствени странични продукти (вж. точка 2 от приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002),
-
вносителите и вътрешните оператори в Общността на обезкостено месо, тъй като от последното не се получават странични продукти, подлежащи на задължителна обработка по силата на общностното и националното законодателство.
(34)
Що се отнася до точното предназначение на приходите от събирането на таксите, португалските власти заявиха, че те са били насочвани само за финансиране на операциите, свързани с услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо от бозайници и от птици, в това число на МСР.
(35)
В приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002 размерът на таксата, посочен по-долу, е определен пропорционално на теглото и в зависимост от съответния вид:
(В евро)
Вид/тип
Говеда
Свине
Овце/кози
Домашни птици
Други
Такса/1 kg кланичен труп
0,05
0,04
0,03
0,06
0,06
(36)
Във връзка с финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на МСР член 2, параграф 2 от Наредба-закон № 197/2002 предвижда специално и единствено за кланиците да се прилага такса с фиксиран размер от 0,30 EUR/kg МСР.
(37)
Всички такси се заплащат, чрез процедура за самоначисляване, на публичен орган: Националния институт за интервенция и гарантиране на селското стопанство (INGA). Таксите, наложени на операторите, представляват приходи на INGA и са били изплатени пряко на този институт.
(38)
Както е посочено в съображения 32 и 33 на настоящото решение, в член 4 от Наредба-закон № 197/2002 се уточнява, че кланиците имат също възможността да се организират, било като наемат пряко услугите на трети страни за извършване на операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти, било като ги извършват сами, но винаги при спазване на действащите правни разпоредби и с изключение на МСР. Ако кланиците извършват събирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени в собственото им предприятие (с изключение на МСР), дължимата такса се определя от приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002, както следва:
(В евро)
Вид/тип
Говеда
Свине
Овце/кози
Домашни птици
Други
Такса/1 kg кланичен труп
0,03
0,02
0,00
0,00
0,00
(39)
Ако кланиците извършват събирането, преработката и унищожаването на всички странични продукти, получени както в собственото им предприятие, така и в цеховете за разфасовка, с изключение на МСР, те се освобождават напълно от заплащането на тази такса.
(40)
Съгласно член 5 от Наредба-закон № 197/2002 INGA е органът, отговорен за контрола върху плащането на таксите от кланиците, и за тази цел поддържа актуализирани регистри на бройките и теглото на кланичните трупове. В компетенциите на INGA влиза също контролът върху плащането на дължимите такси за вноса и получаването на продукти с произход от Европейския съюз, докато задължение на операторите и получателите на доставки е да поддържат актуализирани регистри за извършените операции.
(41)
Ако кланиците предпочетат последната алтернатива, те трябва предварително да представят проекти за одобрение от INGA и да приемат всички евентуални проверки, каквито реши да осъществи компетентният орган.
(42)
Португалските власти гарантираха, че размерът на таксата се ограничава до поемане на разходите на посочените предприятия за тези операции и че тази услуга ще бъде предоставена само на предприятията, произвеждащи странични продукти, чието унищожаване е задължително.
(43)
Относно съответствието между приходите от таксата и разходите за финансираните от тях услуги, португалските власти заявиха, че таксите, предвидени в приложения I и II към Наредба-закон № 197/2002, както и таксата, предвидена в член 2, параграф 2 за МСР, са изчислени въз основа на реалните разходи за услугите, които трябва да бъдат предоставени, като се държи сметка за естеството на получените странични продукти от всеки животински вид и за това дали са засегнати, или не.
(44)
За португалските власти това финансиране е напълно идентично с компенсация от ползвателите на обществена услуга от общ интерес. Сумите, изплатени от подлежащите на това задължение оператори, са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за обществена услуга, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци. В подкрепа на тези твърдения португалските власти представиха документи с числени данни за периода 1999-2005 г., доказващи стойността на услугите, а за 2003 г. - документ с числени данни за приходите от таксата за различните видове вносни странични продукти и за всички национални продукти.
(45)
Относно въпроса дали вносните продукти могат наистина да се ползват от схемата по същия начин, както националните продукти, португалските власти уверяват, че в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ таксите, приложими към кланиците, при вноса и при вътреобщностния обмен на необезкостено месо, отразяват разходите, свързани с обработката на всички странични продукти, получени във веригата, до равнището на крайния потребител.
(46)
Вносът на необезкостено месо предполага за португалските власти наличие на странични продукти и следователно той има право на услугата по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване, което обосновава прилагането на въпросните такси.
(47)
Португалските власти смятат, че финансираните дейности са в интерес на обществото, тъй като причинената от СЕГ криза показа, че обезвреждането на санитарни кланични конфискати следва да бъде задължение за предоставяне на обществена услуга от страна на държавата поради значението си за опазване на здравето на хората и на животните, както и за опазване на околната среда.
(48)
Системата, установена с Наредба-закон № 197/2002, е отменена с Наредба-закон № 244/2003 от 7 октомври 2003 г. (15), влязла в сила на 22 октомври 2003 г. Последната установява общ режим и преходен режим за животинските странични продукти, негодни за консумация от човека.
(49)
Общият режим предвижда, че кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове, предприятията за яйчни продукти трябва, по своя собствена инициатива или чрез възлагане на трети страни, да насърчават събирането, транспорта, складирането, обработката, преработката и унищожаването на материалите от категории 1, 2 и 3, произведени в конкретния обект, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета посредством прилагането на план, представен за предварително одобрение на ГД „Ветеринарна медицина“ (DG V).
(50)
Кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове, предприятията за яйчни продукти трябва да изготвят план за унищожаване или използване на материалите от категория 3, който трябва да бъде одобрен от DG V не по-късно от 90 дни, считано от датата на влизане в сила на Наредба-закон № 244/2003 или от началото на дейността. Що се отнася до категория 3, до одобряването на плановете от DG V, INGA осигурява услугите по събиране, транспортиране, преработка, временно складиране или разрушаване на страничните продукти в съответствие с Наредба-закон № 197/2002. Преди да бъде одобрен планът за материалите от категория 3, собствениците на кланици, цехове за разфасовка, инкубационни центрове и предприятия за яйчни продукти дължат таксите, определени в приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002, с изключение на субектите, ползващи се от алтернативния режим, предвиден от тази наредба, които дължат таксите, определени в приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002.
(51)
По силата на преходния режим, INGA продължава също да оказва тези услуги за материалите от категории 1 и 2.
(52)
За материалите от категории 1 и 2 кланиците и цеховете за разфасовка трябва да представят план за унищожаване или използване не по-късно от 30 дни след изтичането на преходния режим през ноември 2005 г. Преди одобрението на плана те дължат по 0,35 EUR на 1 kg материали от категория 1 или 2. От друга страна, същите се освобождават от заплащането на такса, след като бъде одобрен планът за унищожаване или използване.
(53)
Когато кланиците и цеховете за разфасовка представят план на DG V, като посочат операциите, необходими за отстраняване на материалите от категории 1 и 2, с това те поемат отговорността за покриване на разходите, свързани с тези дейности, и подлежат на проверки от страна на компетентния орган. По силата на член 3, параграф 4 от Наредба-закон № 244/2003 режимът завършва две години след влизане в сила на тази наредба-закон.
(54)
Преходният режим съгласно Наредба-закон № 244/2003 изтече през ноември 2005 г. Португалските власти заявиха в писмото си от 1 април 2011 г., че след изтичането на преходния режим съгласно Наредба-закон № 244/2003 разходите за дейностите по унищожаване на страничните продукти от кланиците и цеховете за разфасовка се поемат от операторите, като остатъците се оползотворяват чрез преработването им в биогориво и износ на брашна.
(55)
В решението си за откриване на процедура Комисията изрази следните съмнения относно наличието на помощ и евентуалната съвместимост на последната в полза на предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали, на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на месо от птици, и на вътрешните оператори в Общността, както и на животновъдите.
(56)
По-специално Комисията повтори въпросите, поставени в първото разпореждане за информация. Що се отнася до помощта в полза на предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали, Комисията изрази съмнения относно характера на услугата от общ интерес, който португалските власти искаха да придадат на въпросните дейности, по-специално във връзка с решението по дело Altmark (16). Относно помощта в полза на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на месо от птици, и на вътрешните оператори от сектора в Общността, Комисията изрази съмнения в това дали компенсацията, изплащана от сектора посредством таксата, съответства на действителната икономическа стойност на услугите, предоставени за събиране, и поиска числени данни в това отношение. И накрая, по отношение на помощта за животновъдите Комисията изрази съмнения относно предимствата, които въведената система може да им предостави, като се има предвид, че те не подлежат на плащане на въпросната такса.
(57)
След това Комисията направи предварително разследване на съвместимостта на въпросните мерки с насоките, приложими от 1998 г. нататък, и заключи на етапа на решението за откриване, че не притежава достатъчно информация, за да достигне до заключение, че въпросните мерки са съвместими.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(58)
В своите мнения Португалия започва с напомняне на специфичното положение на португалската държава през 1998 г. заради СЕГ. По-специално тя се позовава на Решение 98/653/ЕО за забрана на изпращането от португалска територия към други държави-членки или към трети държави на някои продукти, между които месни и костни брашна като такива или в състава на други продукти. В този контекст план за надзор, контрол и ликвидиране на СЕГ е изготвен от Португалия и одобрен от Постоянния ветеринарен комитет при Комисията. На 18 април 2001 г. Комисията реши да запази ембаргото за Португалия. Едва през 2004 г. последното бе отменено с Регламент (ЕО) № 1993/2004 (17).
(59)
Португалия следователно подчертава факта, че през периода 1998-2004 г. всички предприети мерки са имали за цел справяне с извънредно положение, представляващо опасност за общественото здраве. Португалските административни органи са искали по този начин да дадат възможност за незабавно прилагане на мерките, докато операторите не се организират, за да изпълняват сами тези задачи, оставайки под контрола на държавата. Португалия смята, че защитата на общественото здраве е най-голямата правна ценност, която дава основание за изключение от разпоредбите за държавна помощ.
(60)
Според Португалия приемането на Решение 98/653/ЕО и по-късните продължавания на действието му са попречили мерките, приети от португалската държава за справяне с кризата на СЕГ, да причинят смущения на пазара и да засегнат търговията между държавите-членки. Португалия посочва, че тъй като е съществувало ембарго върху изпращането на посочените по-горе продукти, не е имало търговия, което значи, че не е било възможно да има нарушаване на конкуренцията.
(61)
На първо място Португалия посочва, че през 1998 г. не е предоставяна помощ и го доказва чрез датата на влизане в сила на Наредба-закон № 393-В/98 от 4 декември 1998 г.). Едва тогава португалската държава е поела, по изключение и временно, отговорността за дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти.
(62)
Считано от влизането в сила на Наредба-закон от 1998 г., португалската държава е поела разходите за операциите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти, и то до влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002. Португалия заявява по този повод, че приемането на тези мерки от португалската държава следва да се разглежда като краткосрочна стъпка, тъй като по-късно режимът е променен и е въведена такса като начин за прехвърляне върху сектора на финансирането на дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, включително материалите със специфичен риск (МСР).
(63)
Що се отнася до разходите за посочените мерки, Португалия посочва, че параметрите, на чиято база е изчислена компенсацията, са били определени предварително с наредба, публикувана в официалния вестник. Португалските власти посочват три постановления (18). В тези постановления са определени цените на услугите (събиране, транспортиране, преработка и опаковане в големи торби („big bags“) на 1 kg продукти). Взети са предвид разходите за тези операции, направени от предприятията за преработка на страничните продукти от животински произход, които не са част от кланиците. Текущите разходи, като разходите за енергия, гориво, заплати, осигуровки и пр., също са взети предвид. Тези параметри са едни и същи за всички доставчици на услуги. Португалските власти посочиха, че печалбите са от 30 % до 39,5 %, което според тях е умерено или дори по-малко от средната печалба при извършване на икономическа дейност. Португалските власти приложиха отчетите за параметрите, въз основа на които са определени цените в постановленията.
(64)
В заключение португалската държава смята, че предоставената помощ може да бъде обявена за съвместима чрез прилагане на изключение от принципа „замърсителят плаща“, тъй като помощта отговаря на стойността на предоставените услуги и приложимите тогава насоки (Насоки относно държавната помощ за изследвания за ТСЕ, мъртви животни и кланични отпадъци (19) разрешаваха помощ до 100 % от действителните разходи поради краткосрочния ѝ характер.
(65)
Считано от октомври 2002 г., правното основание за изплащане на разходите е Наредба-закон № 197/2002. Според португалските власти тези такси отчитат стойностите за заплащане на дейностите, извършвани от предприятията за преработка на страничните продукти. Въпреки това, поради продължаващата криза португалските власти смятат, че намесата на държавата като посредник е все така оправдана.
(66)
При извършените тогава тестове са взети предвид общите разходи, понасяни от предприятията, както и разумна печалба. Португалските власти представиха отчета, изготвен въз основа на разходите и финансовите тежести за 2003 г., който според тях доказва изравняване на баланса между приходите и финансовите тежести, свързани с действието на въведения нов правен режим, и който определя таксите за финансирането на услугите.
(67)
Португалските власти заявиха също, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от птици не идва от таксите, събрани от кланиците и вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине. Те уточниха, че тъй като тълкуването на разпоредбите на член 2, параграф 1 от Наредба-закон № 197/2002 следва да се извърши във връзка с разпоредбите на приложение 1, посочени там, установено е, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месото е извършено по три категории оператори: кланиците за говеда, телета, свине, овце/кози, домашни птици и други, вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, и вътрешните оператори в Общността на същите продукти. Така в приложение 1 има колона със сумите, дължими от кланиците на птици, които не насърчават събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на птици, като се има предвид, че повечето вносни кланични трупове на птици не дават странични продукти.
(68)
Португалските власти заявиха също, че разликата между двете такси, определени в приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002, е обоснована поради разходите, свързани със страничните продукти, получени в цеховете за разфасовка.
(69)
Португалските власти заявиха, че в съответствие с Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003 не се предвижда прехвърляне на таксите върху животновъдите, въпреки че тези разходи за операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване са били в действителност прехвърлени върху целия сектор на производство на месо. Португалските власти представиха в това отношение две фактури за услуги от 22 октомври 2002 г. и 28 октомври 2003 г., които според тях доказват, че разходите за дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване са прехвърлени от кланиците върху животновъдите.
(70)
Накрая португалските власти уверяват, че от предприятията доставчици на услуги не са били отклонени ресурси в полза на евентуални конкурентни дейности, тъй като тези предприятия изпълняват само дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти.
(71)
Португалия посочва също факта, че преходният режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, е приключил през ноември 2005 г. и че оттогава предприятията, произвеждащи странични продукти, са поели изцяло отговорността, с която държавата се е натоварила временно вместо тях. От ноември 2005 г. нататък всички разходи се покриват от операторите, като остатъците се оползотворяват чрез преработването им в биогориво и износ на брашна.
(72)
В заключение португалските власти считат, че са изпълнили условията на приложимите насоки, тъй като операторите, произвеждащи странични продукти, са започнали да заплащат постепенно за дейностите по унищожаване на страничните продукти посредством таксата.
IV. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(73)
ETSA представи своите мнения в писмото си от 15 юни 2009 г. Групата ETSA се състои от дружествата ITS - Indústria Transformadora de Subprodutos Animais, SA и SEBOL - Comércio e Indústria de Sebo, SA. Те извършват услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от животински произход, отнасящи се към категории 1, 2 и 3 в Португалия, и са част от предприятията, на които държавата е възложила доставката на посочените услуги през разглеждания период. Следователно ETSA се разглежда като получател на държавните плащания, така че би могла да бъде заинтересована от процедурата С 3/09.
(74)
Като предварителна стъпка ETSA припомня контекста на кризата със СЕГ, принудила португалската държава да вземе превантивни мерки (сред които услугата по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от животински произход от категории 1, 2 и 3), насочени към борба срещу болестта и намаляване на опасността от заразяване, с цел опазване на общественото здраве и околната среда. Приемането на тези мерки е обусловено до голяма степен от законодателството на Общността.
(75)
През периода 1998-2005 г. INGA извърши пряко възлагане на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на отпадъците на дружествата ITS и SEBOL. ETSA посочва, че всички предприятия, отговарящи на условията за доставка на необходимите услуги, са били одобрени при същите условия. До 10 октомври 2002 г. на INGA е било възложено да се обръща към предприятията, одобрени за този вид услуги, като е покривала свързаните с това разходи в съответствие с член 6 от Наредба-закон от 1998 г. Параметрите за изчисляване на заплащането са определени от Съвместно постановление № 96/99, като цената е определена в зависимост от теглото на суровината. Тя е подлежала на преразглеждане при промяна на условията за оказване на услугата. Цената, заплатена на SEBOL и ITS, е била съобразена с очакваните разходи за оказване на услугата, по-специално с теглото и обема на отпадъците, подлежащи на събиране и обработка, както и с внедряването и управлението на системата за събиране на мъртви животни в стопанствата, предвиждаща, наред с други неща, бързо събиране след получаване на съобщение за смърт на животно.
(76)
ETSA подчертава, че макар възлагането на услугата да не е извършено чрез тръжна процедура, заплатената сума е покривала съответните разходи, като се има предвид комбинираният характер на приходите им, така че групата е успяла едва да реализира разумна и правомерна печалба. ETSA посочва, че въпреки това размерът на заплащането винаги е бил според нея в съответствие с принципа на ефективност, тъй като платената от INGA цена е около средната европейска цена за равностойни услуги, а заплащаните до 2005 г. цени са били според ETSA в действителност по-ниски от прилаганите по-късно в договорите за доставка на същите услуги, сключени чрез възлагане на обществена поръчка и имащи за цел да улеснят определянето на заплащането в зависимост от пазарните условия.
(77)
От 2005 г. нататък договорите за услуги са възлагани в рамките на международни обществени поръчки. Обявени са били три тръжни процедури: говеда/еднокопитни животни на национално равнище, овце/кози (юг) и овце/кози (север). Дружеството ITS е подало оферта чрез посредничеството на консорциум, на който е била възложена поръчката. Три договора за доставка на услуги са били сключени за трите посочени партиди. Сред условията ETSA посочва по-специално събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на отпадъците, воденето на постоянни регистър и архиви, актуализирани в зависимост от извършваните операции. Контролът за спазване на условията се е осъществявал от IFAP (Институт за финансиране на земеделието и рибарството).
(78)
ETSA подчертава, че цените са били определени предварително по обективен и прозрачен начин в сключените договори в зависимост от тонажа и вида на съответните животни. Тези цени са установени според ETSA при пазарни условия и дават гаранция за достатъчно покриване на разходите, направени във връзка със спазването на задълженията за обществена услуга, предвидени в договорите за доставка на услугите и в съответното законодателство.
(79)
Въз основа на тези елементи ETSA достига до заключението, че групата не е получила неправомерна помощ, а всички средства представляват само правомерно заплащане за предоставяне на обществена услуга.
V. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ В СЪОТВЕТСТВИЕ С ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(80)
В съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен изключенията, определени от посочения Договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(81)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими в сектора на свинското месо по силата на член 21 от Регламент (ЕИО) № 2759/75 на Съвета от 29 октомври 1975 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (20), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1913/2005 на Съвета (21). Те са приложими в сектора на говеждото и телешкото месо по силата на член 40 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (22), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1152/2007 на Съвета (23). Преди приемането на последния регламент членовете бяха приложими в същия сектор по силата на член 24 от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета (24). Те са приложими в сектора на овчето и козето месо по силата на член 22 от Регламент (ЕО) № 2467/98 на Съвета от 3 ноември 1998 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (25), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1913/2005. Те са приложими в сектора на овчето и козето месо по силата на член 19 от Регламент (ЕО) № 2777/75 на Съвета от 29 октомври 1975 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (26), последно изменен с Регламент (ЕО) № 679/2006 на Съвета (27). Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (28) отмени тези отделни регламенти и предвижда в член 180, че правилата в областта на държавната помощ се прилагат за посочените по-горе продукти.
(82)
Що се отнася до естеството на помощта, то следва да бъде определено за всички получатели на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланичните отпадъци и по тяхното финансиране. Комисията установи следните категории потенциални получатели по системата, въведена в Португалия:
-
предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране и унищожаване на съответните материали;
-
кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо;
-
животновъдите.
(83)
Що се отнася до оценката за потенциална помощ в течение на времето, в своето решение за откриване на процедура Комисията разграничи четири периода, имайки предвид прилагането на различните действащи разпоредби на Общността за анализа на евентуалните мерки за помощ. Комисията взе предвид периода от 1998 г. до 31 декември 1999 г., датата преди влизане в сила на Насоките за държавната помощ в земеделието; периода от 1 януари 2000 г. до 31 декември 2002 г., датата преди влизане в сила на Насоките относно държавната помощ за унищожаването на отпадъци от кланици и мъртви животни, както и за разходите за тестове за трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ); периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г., датата преди влизане в сила на новите Насоки за земеделието 2007-2013 г. (29), и периода от 1 януари 2007 г. до днес.
(84)
С оглед на новата информация, предоставена от португалските власти, по-специално относно прилагането на посочената по-горе Наредба-закон № 244/2003 и различните начини на финансиране на потенциалната помощ, Комисията ще внесе известно изменение в разграничаването на отделните периоди и ще вземе предвид за всяка група потенциални получатели следните периоди:
-
периода от 9 декември 1998 г. до 9 октомври 2002 г., през който е била в сила Наредбата-закон от 1998 г.;
-
периода от 10 октомври 2002 г. до 21 октомври 2003 г., дата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 с изключение на приложение 2, чието действие е било продължено във връзка с преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003;
-
периода от 22 октомври 2003 г. до ноември 2005 г., период на прилагане на преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003.
1.1. НАЛИЧИЕ НА ИЗБИРАТЕЛНО ПРЕДИМСТВО
(85)
Съгласно практиката на Съда на ЕС за държавни помощи се считат намесите, които под каквато и да било форма са в състояние пряко или непряко да поставят определени предприятия в по-благоприятно положение или които трябва да се считат за икономическо предимство, което предприятието получател не би получило в нормални пазарни условия (30). Освен това за държавни помощи се считат намеси, облекчаващи под различна форма тежестите, които обичайно натоварват бюджета на едно предприятие и които, без да са субсидии в строгия смисъл на думата, имат същото естество и последици (31).
1.1.1. Избирателно предимство за предприятията получатели на услугите
(86)
Комисията отбелязва, че дейността по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали е икономическа дейност, тъй като представлява доставка на услуги срещу заплащане и може да бъде осъществявана от многобройни икономически оператори на пазара на Общността. Тези изводи се подкрепят по-специално от информацията, предоставена от ETSA и изложена в съображение 73 и следващите от настоящото решение.
(87)
Що се отнася до тази икономическа дейност, португалските власти заявяват, че въпросните предприятия, предоставили услуги, са извършили обществена услуга от общ интерес, обоснована с мотива за защита на общественото здраве и опазване на околната среда. Португалия изтъква в този контекст специфичното си положение поради кризата със СЕГ. Португалия подчертава следователно факта, че всички предприети мерки са имали за цел справяне с извънредно положение, представляващо опасност за общественото здраве. Португалските административни органи са искали по този начин да дадат възможност за незабавно прилагане на мерките, докато операторите не се организират, за да изпълнят сами тези задачи, оставайки под контрола на държавата (вж. съображения 21 и 59 от настоящото решение).
(88)
В своите мнения ETSA изразява становището, че групата не е получила неправомерна помощ, а всички средства представляват само правомерно заплащане за предоставяне на обществена услуга (вж. съображение 79 от настоящото решение).
(89)
От решението на Съда на ЕС по дело Altmark (32) следва, че към държавни субсидии, насочени към създаване на възможност за ползване на обществени услуги, не се прилага член 107 от ДФЕС, доколкото такива субсидии следва да се разглеждат като компенсация за услугите, осъществени от предприятията получатели за изпълнение на задължения за обществена услуга. Все пак Съдът на ЕС предвижда да бъдат изпълнени всички посочени по-долу условия:
-
първо, на предприятието получател трябва да е било действително възложено изпълнението на задължения за обществена услуга и тези задължения да са били ясно определени,
-
второ, параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, да са били предварително определени по обективен и прозрачен начин,
-
трето, компенсацията да не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения,
-
четвърто, когато изборът на предприятието, на което се възлага изпълнението на задължения за обществена услуга, не е направен в рамките на процедура за обществена доставка, размерът на необходимата компенсация да е определен въз основа на анализ на разходите на средно предприятие, добре управлявано и с необходимото оборудване, за да отговори на съответните изисквания за обществена услуга, които то би понесло за изпълнението на тези задължения, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения.
(90)
Във връзка с прилагането на съдебната практика по дело Altmark в конкретния случай Комисията изказва следните съображения:
а) Наличие на реална услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС
(91)
Преди всичко е уместно да се разследва дали в конкретния случай има наличие на реална услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(92)
От практиката на Съда на ЕС следва, че с изключение на секторите, в които този въпрос е вече регулиран от правилата на Общността, държавите-членки имат големи правомощия да преценяват характера на услугите, които биха могли да бъдат определени като такива от общ икономически интерес. Следователно задача на Комисията е да следи тази преценка да се прилага без явна грешка при определяне на услугите от общ икономически интерес.
(93)
От последното десетилетие на миналия век се наблюдава появата на различни трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) отделно при хора и при животни. От 1996 г. нататък се натрупаха доказателства за сходството на причинителя на СЕГ (спонгиформна енцефалопатия по говедата) и новия вариант на болестта на Кройцфелд-Якоб. От 1990 г. нататък Общността прие редица мерки за защита на здравето на хората и животните срещу риска от СЕГ. Тези мерки се основават на защитните разпоредби на директивите относно мерките за здравето на животните и опазване на 77 околната среда. С Решение 2000/766/ЕО държавите-членки бяха задължени да осигурят животинските отпадъци по смисъла на Директива 90/667/ЕИО (33) да бъдат събирани, транспортирани, преработвани, съхранявани или унищожавани в съответствие с тази директива, с Решение 97/735/ЕО на Комисията (34) и с Решение 1999/534/ЕО на Съвета (35). В този смисъл Регламент (ЕО) № 1774/2002 определи здравните изисквания, приложими към животински странични продукти, непредназначени за консумация от човека, и установи задължения за държавите-членки да следят за въвеждането на подходящи мерки и наличието на достатъчна инфраструктура за събиране, транспортиране и унищожаване на животинските странични продукти.
(94)
Тъй като Съдът на ЕС е потвърдил, че управлението на някои отпадъци може да бъде предмет на услуга от общ икономически интерес (36), и с оглед на специфичното положение поради кризата със СЕГ, Комисията няма възражения срещу заявеното желание на португалските власти да определят като услуга в общ икономически интерес тази дейност по събиране и последвало унищожаване на мъртви животни и други животински отпадъци, негодни за консумация, през периода 1999-2005 г., през който португалската държава е поела изцяло (1999-2003 г.) или отчасти (2003-2005 г.) отговорността за тези операции. Става въпрос за решение, обосновано от съображения за защита на общественото здраве и опазване на околната среда, което поради това отговаря на понятието за общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
б) Изпълнение на задължението за обществена услуга
(95)
Решението по дело Altmark изисква мандат под формата на един или редица официални документи, имащи задължителна правна стойност съгласно националното право. Що се отнася до първото условие, поставено от решението по дело Altmark, установено е, че събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на животински странични продукти, негодни за консумация от човека, са въведени задължително в Португалия с Наредбата-закон от 1998 г. и Наредба-закон № 244/2003. Член 6 от Наредбата-закон от 1998 г. предвижда INGA, който отговаря за събирането, преработката и унищожаването на животински странични продукти, негодни за консумация от човека, да извършва подбора на предприятията, на които се възлага да извършат тази услуга. Съвместно постановление № 95/99 е определило предварително параметрите, въз основа на които е изчислено заплащането за обществената услуга, както и други задължения, свързани с предоставянето на услугата, като задължението на предприятието да събира всички странични продукти на цялата национална територия в съответствие със законодателно определените здравни и технически норми.
(96)
Португалските власти заявяват, че задълженията на предприятията доставчици на услуги са ясно определени в договорите за услуги. Като пример те предоставиха на Комисията договор за извършване на услуги от 2003 г., сключен в съответствие с Наредбата-закон от 1998 г.
(97)
Според Комисията задълженията на предприятието доставчик на услуги са били ясно определени в договора за услуги, който португалските власти предоставиха на Комисията. С оглед на разпоредбите на Наредба-закон № 393-B/98 и на съвместното постановление, както и на договора за извършване на услуги, предоставен като пример, Комисията достига до заключението, че първото условие на решението по дело Altmark е изпълнено.
в) Параметри, определени предварително по обективен и прозрачен начин
(98)
Що се отнася до второто условие, Комисията счита - въз основа на информацията, с която разполага - че параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, са били определени предварително по обективен и прозрачен начин. В този смисъл съвместните постановления, предоставени от португалските власти, определят начина на изчисляване и допустимите разходи (вж. съображение 26 от настоящото решение). Тези данни са били проверявани редовно по отношение на предходните финансови години. От 2005 г. нататък са прилагани процедури за възлагане на обществени поръчки. Като има предвид информацията, с която разполага, Комисията счита, че второто условие на решението по дело Altmark е изпълнено.
г) Компенсация за покриване на разходите за услугата
(99)
Що се отнася до третото условие, португалските власти и третата страна заявиха, че компенсацията не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения.
(100)
Неколкократно и по-специално при откриването на процедурата по разследване Комисията поиска от португалските власти да ѝ предоставят подробности относно метода на изчисляване на действителните разходи за услугите. Португалските власти представиха документи за разходите, направени от доставчиците на услуги по години за периода 1999-2005 г., и ги съпоставиха със сумите, изплатени от INGA на доставчиците за извършване на услугите. Тези документи доказват, че компенсацията, изплатена от INGA на предприятията доставчици на услуги, не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на услугата. Представените документи доказват, че компенсацията е взела също предвид печалба от 30 % до 39,5 % в зависимост от съответната година (вж. съображение 62 от настоящото решение).
(101)
Португалските власти увериха, че е било невъзможно ресурсите да бъдат отклонени към евентуални конкурентни дейности, които предприятията биха могли да извършват (кръстосано субсидиране), тъй като избраните доставчици на услуги не са извършвали други дейности.
(102)
Въпреки това, с оглед на предоставената от португалските власти информация, Комисията не може да достигне до заключение, че взетата предвид печалба е била „разумна“ по смисъла на решението по дело Altmark.
(103)
ETSA потвърди в своите мнения, че заплащането за доставената услуга отразява адекватно понесените разходи при реализиране на печалба, която не дава специално предимство, и че през периода до 2005 г. размерът на заплащането за обществената услуга е отговарял на средната европейска стойност и е бил по-малък от размера на заплащане, определен в обществената поръчка за услуги, възложена чрез тръжна процедура.
(104)
По този въпрос Комисията трябва да отбележи, че нито португалските власти, нито третата страна са представили документи в подкрепа на тези твърдения.
(105)
Следователно Комисията не може да достигне до заключение, че третото условие, поставено от решението по дело Altmark, е изпълнено в конкретния случай.
д) Оценка на разходите на средно предприятие
(106)
Тъй като до 2005 г. предприятията доставчици на услуги не са били подбирани в рамките на процедури за обществени поръчки, решението по дело Altmark изисква сравнителна оценка с разходите на средно предприятие. Португалските власти не предоставиха елементи, доказващи, че оценката на разходите е направена въз основа на оценка на разходите на средно предприятие.
(107)
Следователно Комисията стига до заключението, че четирите критерия на решението по дело Altmark не са изпълнени в конкретния случай и че не може да се изключи възможността за предимство за предприятията доставчици на услуги през периода от влизането в сила на Наредба-закон № 393-B/98 и 2005 г. - дата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003.
(108)
Държавните плащания са получили определени предприятия, т.е. предприятията, на които са били възложени поръчки за услугите По този начин въпросната мярка може да бъде разглеждана като специфична.
(109)
Следователно Комисията достига до заключението, че не може да се изключи избирателно предимство за доставчиците на услуги през периода 1998-2005 г. - дата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003.
1.1.2. Избирателно предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо
(110)
Съгласно решението на Съда на ЕС по дело GEMO (37) фактът, че дейността по събиране и унищожаване на мъртви животни и кланични отпадъци в полза на кланиците и животновъдите се извършва от частни предприятия, не може да попречи на евентуалното определяне като държавна помощ, тъй като публичните органи са установили режима на тази дейност.
(111)
В настоящия случай португалските власти са установили и режима на дейността, и неговото финансиране, определени с Наредба-закон № 393-B/98, Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003. На този етап Комисията достига до заключението, че тези режими могат да бъдат приписани на държавата.
(112)
Съдът на ЕС уточнява по дело GEMO, че финансовата тежест, породена от унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци, следва да се разглежда като разход, присъщ на икономическата дейност на животновъдите и кланиците (38). Съдът на ЕС следователно е решил, че член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че схема, която осигурява безплатно за животновъдите и кланиците събирането на мъртви животни и кланични отпадъци, следва да бъде определена като държавна помощ в полза на земеделските производители и кланиците.
(113)
В конкретния случай може да се приеме, че унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци води до разходи, присъщи на дейността не само за кланиците и цеховете за разфасовка, но и за вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици, както и за операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо. Комисията счита, че описаното финансиране на разходите по събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо на бозайници и птици чрез средства от държавния бюджет преди влизането в сила на Наредба-закон № 197/2002 е довело до освобождаване на ползвателите на тази услуга от тежест, присъща на тяхната дейност.
(114)
Комисията достига до заключението, че има наличие на предимство за периода преди въвеждането на парафискална такса.
(115)
Що се отнася до периода след влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003, финансирането на описаните по-горе дейности е било осигурено чрез парафискална такса, въведена с Наредба-закон № 197/2002 и изменена с Наредба-закон № 244/2003. Съгласно схемата на Наредба-закон № 197/2002 от заплащането на таксата са били освободени кланиците, осигуряващи събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на всички въпросни странични продукти, с изключение на МСР, независимо дали то се извършва в техни собствени помещения или в цеховете за разфасовка, тъй като тези предприятия са създали условия на автономност при обработката на своите собствени странични продукти (вж. точка 2 от приложение 2 към посочената наредба-закон), както и вносителите и вътрешните оператори в Общността на обезкостено месо, тъй като последното не дава странични продукти, подлагани на задължителна обработка по силата на общностното и националното законодателство. Наредба-закон № 244/2003 предвижда освобождаване на посочените по-горе оператори при условие че е одобрен план за унищожаване или използване в съответствие със специфичните условия, изисквани за различните категории материали.
(116)
За да може да се направи оценка дали съществува предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. облаганите оператори/получатели на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, следва да се провери доколко компенсацията чрез таксата отговаря на действителната икономическа стойност на услугите, предоставени за събиране.
(117)
Комисията отбелязва, че португалските власти заявиха в писмото си от 20 януари 2003 г., че таксите, предвидени в приложения 1 и 2 към Наредба-закон № 197/2002, както и таксата, предвидена в член 2, параграф 2 за МСР, са изчислени въз основа на реалните разходи за услугите, които трябва да бъдат предоставени, като се държи сметка за естеството на получените странични продукти от всеки животински вид и за това дали те са засегнати, или не.
(118)
За португалските власти това финансиране е напълно идентично с компенсация от ползвателите на обществена услуга от общ интерес. Сумите, изплатени от подлежащите на това задължение оператори, съвсем не са фиксирани, а са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за обществена услуга, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци.
(119)
В подкрепа на тези твърдения португалските власти представиха документи с числени данни за 2003 г., съпоставящи действителните икономически разходи за извършените услуги и компенсациите чрез съответната такса. За останалата част от 2002 г. след влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 през октомври 2002 г., португалските власти не представиха документи с числени данни за приходите в резултат на събраната такса.
(120)
За 2004 и 2005 година португалските власти представиха документи с числени данни относно разходите за извършените операции, но не и за приходите от таксата, събрана от операторите, останали дотогава без одобрение на плановете си за унищожаване и използване, които поради това са дължали все още таксата, установена с преходния режим на Наредба-закон № 244/2003.
(121)
За 2002, 2004 и 2005 година Комисията не може, въз основа на документите, представени от португалските власти, да достигне до заключението, че внесените от задължените оператори суми са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за събиране, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци.
(122)
Комисията достига до заключението, че за 2003 г. няма предимство, тъй като внесените от задължените лица суми са били правопропорционални на разходите, направени за получените услуги.
(123)
Комисията, напротив, не може да изключи наличието на предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, задължени през периода от октомври 2002 г. и 1 януари 2003 г., както и през 2004 и 2005 година.
1.1.3. Избирателно предимство за животновъдите
(124)
В конкретния случай може да се приеме, че унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци представлява разходи, присъщи на дейността не само за кланиците и цеховете за разфасовка, но и за животновъдите, на които по силата на пазарните закони би била прехвърлена поне част от тежестта на посочените услуги. В съответствие с посочената по-горе съдебна практика по дело GEMO Комисията счита, че описаното финансиране на разходите по събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо на бозайници и от птици чрез средства от държавния бюджет преди влизането в сила на Наредба-закон № 197/2002 е довело до освобождаване на ползвателите на тази услуга от тежест, присъща на тяхната дейност.
(125)
Комисията достига до заключението, че има наличие на предимство за периода преди въвеждането на парафискалната такса.
(126)
Както е посочено по-горе, мерките, приложени от португалските власти за събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, могат да освободят животновъдите от тежестите, които при нормални обстоятелства щяха да бъдат отчасти за тяхна сметка. От Наредба-закон № 197/2002 и от преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003, следва, че животновъдите не се облагат с въпросната такса. Португалските власти заявиха, че до края на 2005 г. разходите по събирането са били прехвърляни върху целия сектор. Комисията отбелязва, че двете фактури, представени от португалските власти, действително предвиждат въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003 прехвърлянето на таксата от една от кланиците през октомври 2002 г. и октомври 2003 г. Твърдението на португалските власти, че в съответствие с пазарните закони разходите са били прехвърлени върху целия сектор, в това число върху животновъдите, е подкрепено от представените документи. Комисията достига до заключението, че животновъдите са поели разходите, свързани с тяхната дейност, и поради това не са се ползвали със специфично предимство.
(127)
Комисията отбелязва, че животновъдите са получили предимство само през периода, предшестващ прилагането на таксата.
(128)
С оглед на гореизложеното Комисията достига до заключението за наличие на предимство по отношение на събирането, транспорта, преработката и унищожаването на животински странични продукти в полза на кланиците и вносителите за всички периоди, с изключение на 2003 г., и в полза на животновъдите само през периода, предшестващ прилагането на таксата.
1.2. ПРЕДИМСТВА, ФИНАНСИРАНИ ЧРЕЗ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ
(129)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС се отнася до помощта, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка. С други думи, разглежданата мярка трябва да може да бъде приписана на държавата и предоставена чрез държавни ресурси.
(130)
В конкретния случай финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, е било осигурено през периода от 1999 г. до октомври 2002 г. чрез преките приходи на държавата, а от октомври 2002 г. нататък - чрез постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(131)
Плащанията на доставчиците на услуги, извършени от преките приходи на държавата, са предимство, финансирано чрез държавни ресурси. Фактът, че от 1999 г. до прилагането на таксата през 2002 г. тази обществена услуга е финансирана от държавния бюджет, означава, че предприятията, които извършват тази услуга, използват държавни ресурси за покриване на разходите, свързани с въпросната услуга.
(132)
Таксите, прилагани от септември 2002 г. до ноември 2005 г, не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавната помощ, освен ако не представляват начин на финансиране на мярка за помощ и не са по този начин част от тази мярка (39).
(133)
Всички такси се заплащат на INGA чрез процедура за самоначисляване. Таксите, наложени на операторите, представляват приходи на INGA и са били изплатени пряко на този институт.
(134)
За да бъде една тежест разглеждана като неразделна част от мярка за помощ, трябва да съществува задължителна връзка между тежестта и мярката за помощ съгласно приложимата национална правна уредба, в смисъл че приходите от таксата задължително се насочват към финансиране на помощта (40).
(135)
Като се има предвид, че таксите представляват приходи на INGA, изплатени пряко на този институт, Комисията счита, че таксата е неразделна част от мярката за помощ.
(136)
Що се отнася до въпроса да се знае дали приходите от парафискалните такси в конкретния случай могат да бъдат разглеждани като държавни ресурси, важно е да се отбележи, че за държавните ресурси не трябва да се прави разлика между случаите, когато помощта е предоставена пряко от държавата, и тези, при които тя се предоставя от публични или частни органи, определени или създадени от държавата. На 15 юли 2004 г. в своето решение по дело Pearl e a. (41) Съдът на ЕС определи, че задължителните плащания, събирани чрез междинно звено от всички предприятия в даден браншови сектор, не се считат за държавни ресурси, само ако са едновременно изпълнени следните четири условия:
а)
разглежданата мярка е въведена от браншови орган, който представлява предприятията и работниците в даден браншови сектор, и не служи като инструмент за провеждане на политики, определени от държавата;
б)
целите на разглежданата мярка са финансирани изцяло чрез вноски на предприятия от сектора;
в)
начинът на финансиране и процентът/размерът на вноските се решават в рамките на браншовия орган от представителите на работодателите и работниците, без държавна намеса;
г)
вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без възможност за държавна намеса.
(137)
От разполагаемата информация следва, че първото условие на решението по дело Pearle e. a. не е изпълнено, тъй като мярката е въведена с наредба-закон, имаща за цел осъществяването на политика, определена от държавата и насочена към борба срещу СЕГ.
(138)
Освен това третото и четвъртото условие също не са изпълнени, тъй като начинът на финансиране е определен от посочените наредби-закон. Следователно португалските власти имат възможност да се намесват при определяне на начините за финансиране на мярката.
(139)
Тъй като не са изпълнени всички условия на решението по дело Pearle e.a. и държавата, както изглежда, има решаваща роля при определяне на начините на финансиране на мярката за помощ, Комисията счита, че приходите от парафискалните такси представляват в действителност държавни ресурси, които могат да бъдат приписани на държавата.
1.3. НАРУШАВАНЕ НА КОНКУРЕНЦИЯТА/ЗАСЯГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
(140)
Според практиката на Съда на ЕС засилването на конкурентните позиции на дадено предприятие в резултат на държавна помощ представлява по принцип доказателство, че е нарушена конкуренцията с другите предприятия, които не са получили подобна помощ (42).
(141)
Мярката може да окаже въздействие върху позициите на Португалия в сектора на месото (43). Тъй като португалските предприятия действат на силно конкурентен международен пазар, мярката нарушава или има опасност да наруши конкуренцията. Мярката може също така да засегне търговията между държавите-членки.
(142)
Португалските власти изтъкнаха, че поради ембаргото върху изпращането по-специално на живи говеда и телета, на месни и костни брашна като такива или в състава на други продукти, търговия не е имало, което означава, че не би могло да има нарушаване на конкуренцията.
(143)
В това отношение следва да се напомни, че според съдебната практика (44) дадена помощ може да бъде от такова естество, че да засегне търговията между държавите-членки и да наруши конкуренцията, дори ако предприятието получател, като конкурент на производители от други държави-членки, не участва самото то в износа; в действителност, когато една държава-членка предоставя помощ на дадено предприятие, вътрешното предлагане може да се окаже запазено или увеличено, в резултат на което възможностите на предприятията, установени в други държави-членки, да предлагат своите услуги на пазара на тази държава-членка намаляват.
(144)
При тези условия Комисията счита, че забраната за изпращането на посочените по-горе продукти от Португалия в други държави-членки не е от значение за факта, че помощта може да наруши конкуренцията и да засегне търговията.
1.4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(145)
Комисията счита, че мярката, установена с посочените по-горе наредби-закон от 1998 г., 2002 г. и 2003 г. относно събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти, съставлява държавна помощ в полза на кланиците и вносителите през периода на прилагане на Наредба-закон № 393-B/98 до края на прилагането на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, с изключение на 2003 г., за която португалските власти можаха да докажат, че не е имало предимство.
(146)
Що се отнася до животновъдите, Комисията счита, че мярката съставлява държавна помощ, попадаща в обхвата на член 107, параграф 1 за периода, предшестващ прилагането на таксата.
(147)
Що се отнася до предприятията доставчици на услуги Комисията достига до заключението, че през периода от влизането в сила на Наредба-закон № 393-B/98 до 2005 г., датата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, не може да се изключи евентуалното наличие на държавна помощ.
2. НЕПРАВОМЕРНОСТ НА ПОМОЩТА
(148)
Комисията отбелязва, че Португалия не е информирала, по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС, за мерките за помощ, предоставени от 1999 г. нататък, нито за режимите, установени от Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003. Член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета определя понятието „неправомерна помощ“ като нова помощ, която е въведена в действие в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора.
(149)
От факта, че мерките, приложени от Португалия, съдържат елементи на държавна помощ, следва, че става въпрос за нова помощ, за която Комисията не е информирана, и поради това е неправомерна по смисъла на ДФЕС.
(150)
Разследването на съвместимостта на евентуалната помощ ще бъде разделено на две части: в първата част Комисията ще разследва съвместимостта на помощта, предоставена на предприятията доставчици на услуги, а във втората ще разследва съвместимостта на евентуалната помощ, предоставена на кланиците, цеховете за разфасовка, вносителите и вътрешните оператори в Общността от сектора, както и на животновъдите.
(151)
Тъй като става въпрос за помощ, финансирана чрез парафискална такса от 2002 г. нататък, както финансираните мерки, т.е. помощта, така и нейното финансиране трябва да бъдат разследвани от Комисията, когато финансирането е неразделна част от мярката за помощ. Така според Съда на ЕС, когато начинът на финансиране на една помощ, посредством по-специално задължителни плащания, е неразделна част от мярката за помощ, разследването на последната от страна на Комисията трябва задължително да вземе предвид този начин на финансиране (45). Както е показано в съображение 135 от настоящото решение, начинът на финансиране на помощта трябва да се разглежда като неразделна част от мярката за помощ.
3. РАЗСЛЕДВАНЕ НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩТА
3.1. АНАЛИЗ В КОНТЕКСТА НА РАЗПОРЕДБИТЕ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ПОМОЩ, ЗА КОЯТО НЕ Е ИЗПРАТЕНО УВЕДОМЛЕНИЕ
3.1.1. Помощ в полза на предприятията доставчици на услуги
а) Съвместимост на помощта съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС
(152)
Забраната, посочена в член 107, параграф 1 от ДФЕС, предвижда изключения.
(153)
От практиката на Съда на ЕС следва, че компенсациите за обществени услуги не съставляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако отговарят на определени условия (вж. съображение 89 от настоящото решение). Ако обаче компенсациите за обществена услуга не отговарят на тези условия и ако общите критерии за приложимост на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени, тези компенсации съставляват държавна помощ, която може все пак да бъде обявена за съвместима с ДФЕС в съответствие с член 106, параграф 2 от ДФЕС, ако е необходима за функционирането на услугите от общ икономически интерес и не засяга развитието на търговията до степен, която е в противоречие с интересите на Съюза. Комисията уточни условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да се постигне този баланс. Още в своето „Съобщение относно услугите от общ интерес в Европа през 2001 г.“ (46) Комисията изтъкна, че е необходимо да се гарантира всички ограничения, наложени на разпоредбите на Договора за ЕО, и по-специално ограниченията на конкуренцията и на свободите, свързани с вътрешния пазар, да не надхвърлят строго необходимото за осигуряване на добро изпълнение на задачата за обществена услуга. Това означава по-специално заплащането да не надхвърля допълнителните нетни разходи, направени поради задачата, поверена на съответното предприятие. Комисията уточни тези условия по-късно в „Рамка на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги“ (47), както и в решението си от 28 ноември 2005 г. относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (48). Що се отнася до изчисляването на компенсацията, Комисията посочи, че размерът на компенсацията не може да надхвърля необходимото за покриване на разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения. Разумната печалба може по-специално да включва целия или част от ръста на производствената ефективност, постигнат от въпросните предприятия през определен съгласуван и ограничен период, без да се намали качественото равнище на услугите, възложени на предприятието от държавата.
(154)
В точка 18 от „Рамка на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги“ е посочено, че под „разумна печалба“ следва да се разбира коефициент на възвръщаемост на собствения капитал с отчитане на риска - или липсата на риск - за предприятието във връзка с интервенцията от страна на държавата-членка, особено ако последната предоставя изключителни или специални права. По принцип този коефициент не надвишава средния коефициент за съответния сектор през последните години. Ако в сектора няма предприятия, съпоставими с това, на което е възложена услугата от общ икономически интерес, може да се направи съпоставка с предприятия в други държави-членки, или - ако е необходимо - с предприятия от други сектори, като се отчитат специфичните особености на всяко предприятие. При определяне на това, кое представяла разумна печалба, държавата-членка може да въведе стимулиращи критерии, свързани например с качеството на предоставяната услуга и с повишаването на производствената ефективност.
(155)
Както бе изложено в съображение 99 и следващите от настоящото решение, Комисията не може да достигне до заключение въз основа на елементите, предоставени от португалските власти, че компенсацията е била изчислена, като се има предвид разумна печалба, която не надвишава средната стойност за сектора. Службите на Комисията поискаха неколкократно от португалските власти да предоставят необходимите елементи, за да дадат възможност да се определи дали всички условия за изключение от държавна помощ, предоставена под формата на услуга от общ икономически интерес, са изпълнени в конкретния случай. В действителност в елементите, предоставени от португалските власти, изобщо не се посочва, че е направена съпоставка с други предприятия, за да се установи средната стойност в разглеждания сектор.
(156)
Комисията не може следователно да достигне до заключение относно съвместимостта на помощта в полза на доставчиците на услуги по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
б) Съвместимост на помощта съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС
(157)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че за съвместима с общия пазар може да се приеме помощта, която има за цел да улесни развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тази помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. За да може да се възползва от изключението, посочено в цитираната точка, помощта трябва да допринася за развитието на въпросния сектор.
(158)
В конкретния случай португалските власти заявяват, че са поели всички разходи, свързани с дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици от 1999 г. нататък. Считано от октомври 2002 г., финансирането на разходите, свързани със същите дейности по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява чрез постъпленията от такса, налагана на кланиците, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. на операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, когато те самите не извършват тези дейности.
(159)
В съответствие с точка 23.3 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието относно периода 2000-2006 г. (49) (наричани по-долу: „Насоките за земеделието 2000-2006 г.“) и на Известието на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на незаконосъобразната държавна помощ (50), всяка незаконосъобразна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, когато помощта е предоставена. През 2002 г. Комисията прие Насоки на Общността за държавна помощ за тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици. Тези насоки бяха в сила от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г. (51) Точка 44 от Насоките за ТСE предвижда изключение от принципа, че неправомерната помощ трябва да се оценява в съответствие с правилата, действащи към момента, когато помощта е била предоставена, за случаите, отнасящи се по-специално до кланичните отпадъци. Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE Комисията ще приложи принципите, основаващи се на точка 11.4 от Насоките за неправомерната помощ във връзка с кланичните отпадъци, предоставена преди края на 2002 г. Следователно точка 47 от Насоките за ТСE е правното основание за оценката на помощта, предоставена от 1999 г. нататък.
(160)
В съответствие с точка 194, буква в) от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието и горското стопанство през 2007-2013 г., след влизането в сила на тези насоки на 1 януари 2007 г. Комисията не прилага вече Насоките за ТСE, освен за неправомерната помощ, предоставена преди 1 януари 2007 г. и посочена в точка 43 и следващите от тези насоки. Следователно точка 47 от Насоките за ТСE остава разпоредбата, приложима към неправомерната помощ относно кланичните отпадъци, считано от 1 януари 2003 г.
(161)
Точка 47 от Насоките за ТСE съдържа редица разпоредби относно кланичните отпадъци.
(162)
Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE, що се отнася до държавната помощ, свързана с кланичните отпадъци, редица отделни решения бяха приети от Комисията след януари 2001 г. за разрешаване на държавна помощ, покриваща до 100 % от разходите, направени поради унищожаване на материали със специфичен риск, месно и костно брашно и храни за животни, съдържащи такива продукти, които следва да бъдат унищожавани по силата на новото законодателство на Общността относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ). Тези решения се основаваха по-специално на точка 11.4 от Насоките за земеделието, като се има предвид краткосрочният характер на помощта и необходимостта от спазване в дългосрочен план на принципа „замърсителят плаща“. По изключение Комисията прие такава държавна помощ да се предоставя и на други оператори, освен на работещите в производството на живи животни, например на кланици. Комисията ще прилага същите принципи по отношение на неправомерната държавна помощ, предоставена до края на 2002 г., за съпоставимите разходи, свързани с новото законодателство на Общността относно ТСЕ, без да се засяга спазването на други разпоредби на правото на Общността.
(163)
В точка 47 от Насоките за ТСE се припомня, че по изключение Комисията прие такава държавна помощ да се предоставя и на други оператори, освен на работещите в производството на живи животни, например на кланици. По-рано Комисията реши, че това изключение следва да включва и други предприятия, изпълняващи задачи, които са тясно свързани с производството на живи животни, като например предприятията за екарисаж.
(164)
Въз основа на точка 11.4 от Насоките за земеделието Комисията разреши помощ в размер до 100 % от действителните разходи, направени за мерки, като ветеринарно-санитарен контрол, тестове и други мерки за диагностициране, закупуване и прием на медицински и фитосанитарни продукти и унищожаване на насаждения, при условие че:
-
има подходяща програма, установена на общностно, национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или ликвидиране на въпросната болест,
-
болестите са причина за загриженост на публичните власти,
-
мерките за помощ са насочени към профилактика и/или изплащане на обезщетение,
-
помощта е съвместима с ветеринарното и фитосанитарното законодателство на Общността.
(165)
Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE се прилагат същите принципи.
(166)
ТСЕ е заразна болест, която представлява заплаха за здравето на човека. Става въпрос за болест по животните, чието първично огнище трябва да бъде обявено пряко пред Комисията и пред другите държави-членки (52). Целта на мярката за помощ бе да се осигури въвеждането на необходимите мерки за профилактика във връзка със събирането, транспортирането, преработката и унищожаването в съответствие с ветеринарното законодателство, действащо през периода 1999-2005 г. в сектора на месото.
(167)
Комисията отбелязва по този повод, че Португалия е заявила, че е поела всички разходи, свързани с дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици от 1999 г. до края на 2002 г. в контекста на неотложните мерки, одобрени от Комисията в рамките на Решение 98/653/ЕО, което забранява износа на месни брашна, костни брашна и месни и костни брашна, произхождащи от бозайници. Тя отбелязва също, че мерките за ембарго върху говеждото и телешкото месо, наложено на Португалия, бяха отменени едва с приемането на Регламент (ЕО) № 1993/2004.
(168)
Комисията подчертава освен това, че в съответствие с точки 33 и 34 от Насоките за ТСE предприятията са били подбрани и са получили заплащане съгласно пазарните принципи по недискриминационен начин (вж. съображение 21 и следващите от настоящото решение). Комисията може в конкретния случай, имайки предвид неотложния характер на мерките, които следва да бъдат взети, да приеме, че португалските власти са подбрали доставчиците на услуги в съответствие с Наредба-закон № 197/99 от 8 юни 1999 г., която според информацията, предоставена от португалските власти, е националният инструмент за транспониране на Директива 97/52/ЕО, без да прибягват до възлагане на обществени поръчки (вж. съображение 24 от настоящото решение).
(169)
Португалските власти заявиха, че с Наредба-закон № 197/2002 са имали за цел да спазят поетите от тях задължения в контекста на Решение 2000/766/ЕО на Съвета, като се спазва принципът „замърсителят плаща“ (вж. съображения 65 и 66 от настоящото решение). Те потвърдиха, че ресурсите на са били отклонени към евентуални конкурентни дейности, които предприятията доставчици на услуги биха могли да извършват, защото единствената дейност на тези предприятия е било единствено събирането, преработката, транспортирането и унищожаването на животински странични продукти.
(170)
Комисията отбелязва също, че отговорността за услугата и нейното финансиране е била прехвърлена на операторите след определен преходен етап чрез системата, установена с Наредба-закон № 244/2003.
(171)
Като се имат предвид специфичните обстоятелства и извънредното положение вследствие на риска от разпространение на СЕГ през периода 1999-2004 г. и на факта, че системата, установена с Наредба-закон № 244/2003, предвижда постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането на услугите върху операторите от сектора, Комисията счита, че помощта може да бъде определена като краткосрочна и спазваща принципа „замърсителят плаща“ в дългосрочен план.
(172)
Следователно въз основа на информацията, с която разполага, Комисията може да достигне до заключението, че помощта, предоставена през периода от 1999 г. до края на 2002 г., може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(173)
За помощта, предоставена за времето от 2003 г. до ноември 2005 г., Комисията, като има предвид извънредното положение, преобладаващо до края на 2004 г., и факта, че режимът на наредбата-закон е предвиждал постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането за услугите, както е посочено по-горе, счита, че помощта може да бъде определена като съвместима и в съответствие с точка 47 от Насоките за ТСE, ако съответства на действителните разходи за получените услуги.
(174)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, португалските власти доказаха, че помощта съответства на действителните разходи за услугите на предприятията доставчици на услуги за периода от 1999 до 2005 г.
(175)
Следователно въз основа на информацията, с която разполага, Комисията може да достигне до заключението, че помощта, предоставена през периода от 2003 г. до края на 2005 г. на доставчиците на услуги, може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
3.1.2. Помощ на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността, както и на животновъдите
(176)
Както Комисията отбеляза в съображение 166 от настоящото решение, през периода от 1999 до 2004 г. рискът от разпространение на СЕГ в Португалия е довел до специфични обстоятелства и извънредно положение. Като се има предвид извънредното положение и това, че системата, установена с Наредба-закон № 244/2003, предвижда постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането на услугите върху операторите от сектора, Комисията счита, че помощта може да бъде определена като краткосрочна и спазваща принципа „замърсителят плаща“ в дългосрочен план. В съответствие с досегашната си практика Комисията в конкретния случай счита, че помощ съгласно точка 47 от Насоките за ТСE може да бъде по изключение предоставена на други оператори от сектора, и по-специално на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността.
(177)
Както Комисията отбеляза за предприятията доставчици на услуги, помощта е била предоставена в съответствие с принципите, изложени в точка 47 от Насоките за ТСE.
(178)
Що се отнася до кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността, Комисията може следователно да достигне до заключението, че предоставената помощ може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(179)
Относно животновъдите Комисията също достига до заключението, че с оглед на изложеното в съображение 160 и следващите от настоящото решение, помощта е била предоставена в съответствие с принципите, изложени в точка 47 от Насоките за ТСE, и може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
3.2. ФИНАНСИРАНЕ НА ПОМОЩТА
(180)
От октомври 2002 г., датата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002, финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява от постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(181)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (53) Комисията обикновено приема, че финансирането на държавна помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който надхвърля самата помощ. Въпросните такси наистина представляват задължителен налог. Според същата съдебна практика Комисията счита, че помощ не може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на продуктите от други държави-членки.
(182)
Като се има предвид тази съдебна практика, както и фактът, че мярката е предоставена посредством държавни ресурси и следователно съставлява държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, трябва да се провери дали тя има дискриминационен характер в нарушение на член 110 от ДФЕС, доколкото продуктите на други държави-членки също подлежат на плащането на таксата.
(183)
Португалските власти обосноваха облагането с такса на вносните необезкостени меса с факта, че тези вносни продукти може да се ползват от системата по същия начин, както и националните продукти, тъй като наличието на необезкостено месо предполага наличието на странични продукти, които се ползват от услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване.
(184)
С оглед на информацията, с която разполага Комисията, таксите са наложени на кланиците, вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине (вж. член 2, параграф 2 от Наредба-закон № 197/2002) и имат за цел да осигурят услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици (член 1, параграф 1 от Наредба-закон № 197/2002).
(185)
Тази информация породи у Комисията съмнения относно съответствието между таксите, събирани от задължените лица, и ползваните от тях услуги. Комисията установи, че не може да изключи наличието на система на евентуална дискриминация спрямо продуктите, внесени от другите държави-членки, за които трябва да се заплаща такса.
(186)
Впоследствие португалските власти увериха, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от птици не идва от такси, наложени на кланиците и вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, а в съответствие с приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002 от такси, наложени на кланиците на птици, които не насърчават събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на птици. Вносителите и операторите на кланични трупове на птици са освободени от таксата поради факта, че от по-голямата част от вносните кланични трупове на птици не се получават странични продукти.
(187)
Напротив, що се отнася до вносителите и операторите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, португалските власти посочиха, че от тези вносни необезкостени разфасовки се получават странични продукти.
(188)
Още при разпореждането за информация и по-късно, при откриването на процедурата, Комисията поиска от португалските власти да гарантират, че вносните продукти могат да се възползват от механизма по същия начин, както и националните продукти, и да докажат с числени данни, че за референтния период е имало парична равностойност между сумите, събрани от необезкостените продукти от говеждо, телешко и свинско месо, внесени от други държави-членки, и разходите за услугите, от които се ползват изключително тези продукти (вж. параграф 37, буква з) от решението за откриване на процедура).
(189)
Португалските власти увериха, че необезкостените вносни разфасовки се ползват по същия начин от услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо, по какъвто и националните продукти, но не представиха точни и съвпадащи числени данни в това отношение.
(190)
Поради това информацията, предоставена на Комисията, не ѝ дава възможност да достигне до заключението, че таксата, въведена с Наредба-закон № 197/2002 и налагана върху вносните продукти, съответства на сумата за услугите, от които се ползват страничните продукти, получени от тези вносни продукти, и че следователно вносните продукти са могли да се ползват от услугите, финансирани чрез мярката за помощ, по същия начин, както националните продукти.
(191)
По силата на член 3, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003 кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове и предприятията за яйчни продукти са дължали таксите, определени в приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002, с изключение на субектите, ползващи се от алтернативния режим, предвиден от тази наредба, които дължат таксите, определени в приложение 2, до одобряването на плана за унищожаване на материалите от категория 3. За материалите от категории 1 и 2 те са дължали, преди одобрението на съответен план, по 0,35 EUR на 1 kg материал (член 5, параграф 1 от Наредба-закон № 244/2003).
(192)
Що се отнася до измененията, направени чрез въвеждане на Наредба-закон № 244/2003 в системата на таксуване, Комисията поиска от португалските власти да докажат, че вносните продукти са могли да се възползват от посочените услуги по същия начин, както националните продукти.
(193)
Португалските власти потвърдиха, че таксата, въведена с Наредба-закон № 244/2003, се е основавала на действително получени странични продукти и че вносните продукти са могли да се възползват по същия начин от тези услуги. Комисията обаче отбелязва, че португалските власти не са представили числени данни в подкрепа на тези твърдения.
(194)
Без елементи за проверка Комисията не може да достигне до заключението, че таксата, въведена от Наредба-закон № 244/2003, съответства на сумата за услугите, от които се ползват страничните продукти, получени от тези вносни продукти, и че следователно вносните продукти са могли да се ползват от услугите, финансирани чрез мярката за помощ, по същия начин, както националните продукти.
(195)
Комисията отбелязва, че системата на таксуване, въведена въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003, не е в съответствие с член 110 от ДФЕС поради наличието на система, която е потенциално дискриминационна спрямо продуктите, внесени от други държави-членки, които се оказват също длъжни да заплащат таксата.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(196)
Комисията съжалява, че Португалия е предоставила неправомерно помощ в полза на събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланични отпадъци в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(197)
Помощта в полза на събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланични отпадъци е предоставена при спазване на разпоредбите на Общността, приложими към получателите. От друга страна, финансирането на тази помощ посредством системата на таксуване, въведена въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003, е несъвместима с вътрешния пазар поради потенциално дискриминационните последици за продуктите, внесени от други държави-членки, които се оказват също длъжни да заплащат таксата.
(198)
Комисията счита за уместно в конкретния случай да приеме условно решение, като използва възможността, предоставена от член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999, според който Комисията може да прибави към положителното си решение условия, съгласно които дадена помощ може да се счита за съвместима с Общия пазар, и може да определи задължения, които да ѝ позволят да контролира спазването на своето решение.
(199)
С цел да коригира нарушението на член 110 от ДФЕС и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросната помощ съвместима с Договора.
(200)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото възстановяване. Следователно Португалия трябва да възстанови на платилите тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата, предвидена от Наредба-закон № 197/2002, до датата на последното прилагане на тази такса преди изтичането на преходния режим, въведен с Наредба-закон № 244/2003. За тази цел Португалия ще осигури спазването на следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата е била наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Тези молби за възстановяване се подават в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение,
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за определен референтен период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти,
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата,
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (54),
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки,
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна,
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на частта от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава,
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване,
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса със сходни цели върху същите продукти, които са били облагани с таксата в Португалия, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка,
-
Португалия поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Португалия въз основа на Наредба-закон № 393-В/98 от 4 декември 1998 г., е съвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Държавната помощ, предоставена от Португалия въз основа на Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г. и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003 от 7 октомври 2003 г., е съвместима с вътрешния пазар, при условие че Португалия възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата с Наредба-закон № 197/2002 до датата на последното прилагане на тази такса преди изтичането на преходния режим, въведен с Наредба-закон № 244/2003.
2. За тази цел Португалия ще осигури спазването на следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата е била наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Тези молби за възстановяване се подават в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение,
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за определен референтен период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти,
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата,
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (55),
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки,
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна,
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на частта от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава,
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване,
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса със сходни цели върху същите продукти, които са били облагани с таксата в Португалия, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка,
-
Португалия поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 3
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. július 13.)
a vágóhídon keletkezett hulladék összegyűjtéséhez, szállításához, kezeléséhez és megsemmisítéséhez Portugália által nyújtott C 3/09 (ex NN 41 A-B/03) sz. állami támogatásról
(az értesítés a C(2011) 4888. számú dokumentummal történt)
(Csak a portugál nyelvű szöveg hiteles)
(2011/677/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első pontjára,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság egy hozzá benyújtott panaszt követően 2002. november 15-én tájékoztatást kért a portugál hatóságoktól a 2002. szeptember 25-i, 197/2002 sz. törvényerejű rendelet (1) (a továbbiakban: 197/2002 sz. törvényerejű rendelet) értelmében a vágóhídon az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésének, szállításának, feldolgozásának és megsemmisítésének támogatására szánt adó jellegű járulékok bevezetéséről. A portugál hatóságok 2003. január 20-án kelt hivatalos levelükben adtak választ.
(2)
A rendelkezésre álló információk alapján a szóban forgó program a Bizottság előzetes engedélye nélkül hatályba lépett, és a hivatalosan közzé nem tett támogatások jegyzékébe NN 41 A-B/03 számmal bejegyzésre került.
(3)
2003. április 16-án és 30-án kelt leveleiben a Bizottság szolgálatai újabb tájékoztatást kértek a portugál hatóságoktól a fenti programról. A portugál hatóságoknak négy hét állt rendelkezésre a válaszadásra.
(4)
A Portugál Köztársaság Állandó képviselete az Európai Unió mellett 2003. május 5-én kelt és iktatott, valamint 2003. június 6-án kelt és 2003. június 10-én iktatott hivatalos levelében a portugál hatóságok nevében kérte a Bizottság által kért információk rendelkezésre bocsátására elrendelt idő meghosszabbítását, tekintettel az információk összegyűjtésének időigényes mivoltára.
(5)
A Bizottság szolgálatai 2003. július 25-én kelt levelükben a határidőt négy héttel meghosszabbították.
(6)
Mivel Portugália a fent említett négy hetes meghosszabbítási idő alatt nem adott választ, a Bizottság szolgálatai 2003. december 19-én hivatalos emlékeztető levelet küldtek a portugál hatóságoknak, melyben jelezték, hogy válasz hiányában érvényt szereznek azon joguknak, hogy javaslatot tegyenek a Bizottságnak egy, a tájékoztatásnyújtásra irányuló eljárás megindítására, az 1999. március 22-i, 659/1999/EK tanácsi rendelet 10. cikke (3) bekezdésének értelmében, mely magában foglalja az EK-Szerződés 93. cikkének (2) (az EUMSZ jelenlegi 108. cikke) végrehajtására vonatkozó szabályokat.
(7)
A Portugál Köztársaság Állandó képviselete az Európai Unió mellett 2004. február 5-én kelt és iktatott levelében tájékoztatta a Bizottságot a portugál hatóságok válaszáról a Bizottság szolgálatainak 2003. április 16-án és 30-án kelt leveleire.
(8)
2004. november 11-én kelt levelükben a Bizottság szolgálatai újabb tájékoztatást kértek a portugál hatóságoktól a fenti programról. A portugál hatóságoknak négy hét állt rendelkezésre a válaszadásra.
(9)
A Portugál Köztársaság Állandó képviselete az Európai Unió mellett 2004. december 30-án kelt és 2005. január 5-én iktatott levelében a portugál hatóságok nevében a Bizottság által kért információk közlésére elrendelt idő egy hónapos meghosszabbítását kérte, tekintettel az információk összegyűjtésének időigényes mivoltára.
(10)
A Bizottság szolgálatai 2005. január 17-én kelt levelükben a határidőt, a kérésnek megfelelő időtartamra, második alkalommal is meghosszabbították.
(11)
Mivel Portugália a fent említett négy hetes meghosszabbítási idő alatt nem adott választ a felvetett kérdésekre, a Bizottság szolgálatai 2005. április 12-én küldtek egy újabb emlékeztető levelet a portugál hatóságoknak, melyben felhívták a figyelmet arra, hogy a megállapodott négy hetes időszak leteltével válasz hiányában fenntartják a jogot, hogy javaslatot tegyenek a Bizottságnak egy, az információnyújtásra vonatkozó eljárás indítására, a 659/1999/EK rendelet 10. cikke (3) bekezdésében foglaltaknak megfelelően.
(12)
A fent említett határidő 2005. májusban lejárt. Mivel a határidő végéig sem érkezett válasz, a Bizottság 2006. február 21-én kelt határozatában (3) felszólította Portugáliát a kért információk közlésére, és felhívta a figyelmet arra, hogy amennyiben a portugál hatóságoktól nem kap választ, érvényt szereznek joguknak az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás (lásd az információnyújtási rendelkezésre vonatkozó (80) bekezdést) megindítására.
(13)
Mivel a kért információk rendelkezésre bocsátása nem valósult meg, a Bizottság 2009. január 28-án az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott. A határozat megjelent az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felszólította a tagállamokat és az érintett feleket a szóban forgó támogatásokról alkotott észrevételeik benyújtására.
(14)
Mivel Portugália a megállapított határidőig nem nyújtotta be észrevételeit, a Bizottság 2009. március 18-án emlékeztető levelet küldött a portugál hatóságoknak. 2009. április 14-én Portugália továbbította észrevételeit a Bizottságnak, melyhez csatolta a 393-B/98 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet egy-egy példányát. 2009. június 15-én érkeztek meg az ETSA - Empresa de Transformação de Subprodutos Animais, SA., állati eredetű melléktermékek feldolgozásával foglalkozó vállalat) észrevételei.
(15)
Az ETSA észrevételeit a Bizottság 2009. július 1-jén továbbította a portugál hatóságok felé, melyhez a portugál hatóságok semmilyen megjegyzést nem fűztek a Bizottság irányába.
(16)
Az ETSA észrevételeire alapozva a Bizottság szolgálatai kiegészítő tájékoztatást kérve 2010. február 19-én hivatalos levelet küldtek a portugál hatóságoknak, melyre Portugália 2010. április 27-én kelt levelében válaszolt.
(17)
A Bizottság szolgálatai 2011. február 1-jei levelükben kérték a portugál hatóságokat további információk szolgáltatására, oly módon, hogy az információk teljes mértékben megválaszolják a szolgálatok által korábban felvetett kérdéseket.
(18)
A portugál hatóságok 2011. február 24-én kelt levelükben kérték a tájékoztatásnyújtási határidő 30 napos meghosszabbítását.
(19)
A Bizottság szolgálatai 2011. február 28-án kelt levelükben a határidőt 30 nappal meghosszabbították. Portugália a Bizottság szolgálatai által feltett kérdésekre 2011. április 1-jén válaszolt.
(20)
2011. június 20-án kelt hivatalos levelükben a Bizottság szolgálatai tájékoztatták a portugál hatóságokat arról, hogy kérni fogják a Bizottságot egy megengedő határozat meghozatalára, és kifejtették a döntés kiszabott feltételeit.
II. LEÍRÁS
(21)
A portugál hatóságok információi alapján 1998. január 1. és október 14. között 66 esetben észlelték a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmát (a továbbiakban: „BSE”) Portugáliában. Tekintettel erre a köz- és állat-egészségügyi kockázatra, a Bizottság 1998. november 18-án sürgősségi intézkedésekre vonatkozó 98/653/EK határozatot hozott a Portugáliában előforduló BSE miatt szükségessé vált szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmával (BSE) szembeni védelem érdekében (5), és előírta a Portugáliában tapasztalt BSE esetek által megkövetelt sürgősségi intézkedéseket, melyben nevezetesen megtiltotta bizonyos állatok és állati eredetű melléktermékek Portugáliából más tagállamokba történő szállítását.
(22)
A BSE elleni küzdelem keretében elfogadott intézkedések következményeinek enyhítése céljából a portugál állam 1999 óta fedezi az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos összes költséget. Az 1998. december 4-én kelt 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet (6) (a továbbiakban: 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet) értelmében a Portugál Állam kötelezettséget vállalt a melléktermékek összegyűjtéséért, feldolgozásáért és megsemmisítéséért, valamint az azokkal járó költségekért.
(23)
A 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet 4. cikkének (3) bekezdése megemlíti a vágóhidaktól begyűjtendő, és bizonyos alapanyagok megsemmisítésének finanszírozására szánt adók rögzítésének lehetőségét. A portugál hatóságoktól kapott információk szerint azonban ezek az adók nem kerültek bevezetésre a vágóhidakon.
(24)
A portugál hatóságok arról számoltak be, hogy nem állt rendelkezésükre a specifikus eszközök megfelelő mennyisége ahhoz, hogy biztosítani tudják a hulladékok megfelelő kezelését, és ezért a magánszektorral kényszerültek elláttatni azokat a szolgáltatásokat, melyek természetüknél fogva az állam kötelessége lenne.
(25)
A portugál hatóságok azzal érveltek, hogy az említett közérdekű feladat átruházása a privát szektorra az 1999. június 8-i, 197/99 sz. törvényerejű rendeletben (7) foglaltaknak megfelelően történt, mely az Európai Parlament és a Tanács 1997. október 13-i, a szolgáltatásnyújtásra irányuló, illetőleg az árubeszerzésre irányuló, illetőleg az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló 92/50/EGK, illetőleg 93/36/EGK, illetőleg 93/37/EGK irányelv módosításáról szóló irányelvének (8) portugál nemzeti átültetésének eszköze. A szóban forgó szolgáltatások elvégzésével megbízott magánvállalatok technikai alkalmasságuk szerint kerültek kiválasztásra, a célból, hogy a rájuk bízott közérdekű feladatokat megfelelően elláthassák, beleértve a szóban forgó melléktermékek biztos, gyors és hatékony kezelésének igényét. A portugál hatóságok a 2004. szeptember 1. és december 31. közötti időszakban hatályban lévő szolgáltatási szerződései példásak.
(26)
A portugál hatóságok információi alapján, a nyújtott szolgáltatások ellentételezésének alapjául szolgáló értékek előzetesen megállapításra kerültek az 1999. január 25-i 96/99 együttes rendeletben (9). A rendelet tartalmát időszakosan felülbírálták, majd a 2001. április 6-i 324/2001 (10) és a 2002. február 19-i 124/2002 (11) együttes rendeletekkel módosították.
(27)
Az Európai Tanács 2000/766/EK (12) rendeletében megtiltotta majdnem minden állatfaj melléktermékének használatát az állatok élelmezésében, és bevezette ezen melléktermékek megsemmisítését valamennyi uniós tagállamban, Portugáliát is beleértve.
(28)
A portugál hatóságok megjegyezték, hogy az említett döntés következményeként a szóban forgó hulladék mennyisége nőtt, és ennek köszönhetően a hozzá kapcsolódó szolgáltatások költségei is megemelkedtek.
(29)
Az Európai Tanács 2001/376/EK (13) rendeletében úgy határozott, hogy a Portugáliával kapcsolatban hozott 98/653/EK határozatot fenntartja.
(30)
Az Európai Parlament és Tanács 2002. október 3-i, a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló 1774/2002/EK rendeletében (14) konkrét szabályokat fogalmaz meg a különféle állati eredetű melléktermékek összegyűjtésére, feldolgozására és megsemmisítésére vonatkozóan.
(31)
A portugál hatóságok rávilágítottak arra, hogy az ezen a területen felvállalt kötelezettségeik tiszteletben tartása érdekében úgy döntöttek, hogy a környezetvédelmi szabályozás „szennyező fizet” elvének megfelelően, az említett tevékenységek költségeit a szektor gazdasági főszereplőire ruházzák át, figyelembe véve a közegészségügy védelmében megfogalmazott aggályokat, melyekért továbbra is kötelezettséget vállalnak, és azok biztosítását alapvető fontosságúnak tartják. Portugália ezáltal bevezette a 2002. szeptember 25-i 197/2002 sz. törvényerejű rendelet által előírt rendszert.
(32)
2002. októbertől, vagyis a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépésétől kezdve, az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek a vágóhidaktól, a csontos marha-, borjú- és sertéshús importőreitől, és a Közösségen belüli forgalmazóktól, azaz a csontos marha-, borjú- és sertéshús forgalmazóitól/átvevőitől beszedett adó jellegű járulékokból kerültek finanszírozásra.
(33)
2003. január 20-án kelt levelükben a portugál hatóságok kijelentik, hogy az alábbi forgalmazók mentesülnek a járulékkötelezettség alól:
-
azok a vágóhidak, melyek előmozdítják, akár a saját létesítményükön, akár a daraboló üzemekben, a kijelölt veszélyes anyagok (a továbbiakban: „KVA-k”) kivételével valamennyi keletkezett melléktermék összegyűjtését, feldolgozását és megsemmisítését, mivel ezek az intézmények önálló körülményeket teremtettek a melléktermékek kezelésére (lásd a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. mellékletének (2) bekezdését),
-
a csontos hús importőrei és Közösségen belüli forgalmazói, mivel az ő tevékenységeik nem termelnek a közösségi és a nemzeti jogszabályok hatálya alá tartozó, kötelező kezelést igénylő melléktermékeket.
(34)
A járulékok beszedéséből eredő bevételek felhasználását illetően a portugál hatóságok kijelentették, hogy azokat kizárólag az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek, valamint a KVA-k összegyűjtéséből, feldolgozásából és megsemmisítéséből eredő tevékenységek finanszírozására fordítják.
(35)
A járulékok összege a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. mellékletében került meghatározásra, az adott faj és súly arányában, az alábbiak szerint:
(EUR-ban)
Faj/Típus
Marha
Sertés
Juh/Kecske
Baromfi
Egyéb
Járulék/hasított kg
0,05
0,04
0,03
0,06
0,06
(36)
A KVA-k összegyűjtéséből, kezeléséből és megsemmisítéséből eredő költségek finanszírozására, a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. cikkének (2) bekezdése meghatároz egy csak és kizárólag a vágóhidak számára előírt 0,30 EUR/KVA kg fix járulékfizetési kötelezettséget.
(37)
Valamennyi járulék fordított adózási eljárással egy állami szervhez, az Instituto Nacional de Intervençăo e Garantia Agrícola-hoz, (INGA) folyik be. A forgalmazóktól beszedett járulékok összege az INGA bevételét képezte, és közvetlenül az intézményhez folytak be.
(38)
Amint az ennek a határozatnak a (32) és (33) preambulumbekezdésében szerepel, a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 4. cikke pontosan meghatározza, hogy a jelenleg hatályos jogszabályok értelmében a vágóhidaknak lehetőségük van - akár harmadik fél szolgáltatásainak igénybevételével, akár saját kezdeményezéssel - a KVA-k kivételével - valamennyi keletkezett melléktermék összegyűjtésének, feldolgozásának és megsemmisítésének megszervezésére. Amennyiben a vágóhíd él a saját intézményében keletkezett melléktermékek összegyűjtésének, feldolgozásának és megsemmisítésének megszervezésének lehetőségével - a KVA-k kivételével -, a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. mellékletében meghatározottak értelmében az alább részletezett mértékű fix járulékfizetési kötelezettség vonatkozik rá:
(EUR-ban)
Faj/Típus
Marha
Sertés
Juh/Kecske
Baromfi
Egyéb
Járulék/hasított kg
0,03
0,02
0,00
0,00
0,00
(39)
Amennyiben a vágóhíd él akár a saját intézményében, akár a daraboló üzemekben - a KVA-k kivételével - valamennyi keletkezett melléktermék összegyűjtésének, feldolgozásának és megsemmisítésének megszervezésének lehetőségével, mentesül minden mértékű járulékfizetési kötelezettség alól.
(40)
A 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 5. cikke szerint az INGA látja el a vágóhidak által fizetett járulékok ellenőrzését, ehhez a vágóhidak kötelesek naprakész nyilvántartást vezetni a hasított állatok mennyiségéről és súlyáról. Az INGA feladata továbbá az Európai Unióból származó termékek importja és átvétele után fizetendő illetékek befizetésének ellenőrzése, amihez az érintett forgalmazók/átvevők kötelesek a végrehajtott műveletekre vonatkozóan naprakész nyilvántartást vezetni.
(41)
Amennyiben a vágóhíd ezen alternatív rendszer alkalmazása mellett dönt, elfogadja, hogy az INGA kötelező jellegű előzetes értékelése alá veti az adott projektet, és egyben elfogadja az illetékes hatóságok által meghatározott ellenőrzési módokat.
(42)
A portugál hatóságok garanciát vállalnak arra, hogy az említett szolgáltatást kizárólag a kötelezően megsemmisítendő melléktermékeket előállító egységek részére biztosítják, és hogy a begyűjtött járulékok felhasználása ezeknek az intézményeknek az ilyen jellegű tevékenységének támogatására korlátozódik.
(43)
A járulékokból származó bevételek és az abból finanszírozott szolgáltatások közötti összefüggést illetően, a portugál hatóságok kifejtették, hogy valamennyi, a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. és 2. mellékletében szereplő járulék, akárcsak a 2. cikk (2) bekezdésében meghatározott KVA-kra vonatkozó járulék mértéke, az adott állatfajokból keletkezett melléktermékek természetének és jelentőségének figyelembevételével, a megvalósítandó szolgáltatás valós költsége alapján került kiszámításra.
(44)
A portugál hatóságok számára ez a finanszírozási mód minden szempontból a közérdekű szolgáltatások felhasználók által történő kárpótlását kínálja. Az adóköteles forgalmazók által befizetett összegek egyenesen arányosak a közszolgáltatóknak ténylegesen átadott hulladék mennyiségével, és azok megsemmisítésének valós költségével. Ezen állítások alátámasztására a portugál hatóságok bemutatták az 1999-től 2005-ig terjedő időszakra vonatkozó dokumentumokat, melyek bizonyítják a szolgáltatások költségeit, és 2003-ra vonatkozóan a különféle importált és nemzeti termékek melléktermékeinek járulékaiból származó bevételek értékét bemutató iratot.
(45)
Abban a kérdésben, hogy az importált termékek esetében ugyanolyan szintű hatékonysággal működik-e ez a rendszer, a portugál hatóságok biztosítják, hogy a „szennyező fizet” elvnek megfelelően, mind a vágóhidakon, mind az importálásnál, mind pedig a csontos hús közösségen belüli forgalmazásánál alkalmazott járulékok összhangban vannak az első lépéstől a végfelhasználásig keletkezett melléktermék összességének kezelésével kapcsolatos összköltséggel.
(46)
A portugál hatóságok szerint a csontos hús importálása során is keletkezik melléktermék, következésképp megvalósulnak az összegyűjtéssel, szállítással, feldolgozással és megsemmisítéssel kapcsolatos szolgáltatások, ami alátámasztja a kirótt járulék alkalmazását.
(47)
A portugál hatóságok úgy vélik, hogy a finanszírozott intézkedések közérdeket szolgálnak, mivel a BSE-válsággal összefüggésben kifejezésre jutott, hogy a vágóhidakon keletkezett hulladékok megsemmisítése az államnak tulajdonítható közérdekű kötelezettség, mivel nagy jelentőségű az emberi és állati egészség, valamint a környezet védelme szempontjából.
(48)
A 2003. október 7-én kelt, és 2003. október 22-én jogerőre emelkedett 244/2003 sz. törvényerejű rendelet (15) (a továbbiakban: 244/2003 sz. törvényerejű rendelet) hatályon kívül helyezte a 197/2002 sz. törvényerejű rendeletben lefektetett rendszert, létrehozva egy általános és egy ideiglenes rendszert az emberi fogyasztásra alkalmatlan állati eredetű melléktermékekre vonatkozóan.
(49)
Az általános rendszer értelmében, a vágóhidak, a daraboló üzemek, a keltető központok és a tojástermékekkel foglalkozó egységek az 1774/2002/EK rendeletben meghatározottaknak megfelelően az Állat-egészségügyi és Állatvédelmi Igazgatóság (ÁÁI) által előzetesen jóváhagyott megvalósítási terv segítségével kötelesek gondoskodni - vagy saját kezdeményezés útján, vagy harmadik fél szolgáltatásainak igénybevételével - a saját egységükben keletkezett 1., 2. és 3. kategóriájú termékek összegyűjtéséről, szállításáról, tárolásáról, kezeléséről, feldolgozásáról és megsemmisítéséről.
(50)
A vágóhidak, a daraboló üzemek, a keltető központok és a tojástermékekkel foglalkozó egységek kötelesek a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet jogerőre emelkedését, vagy a tevékenység megkezdését követő 90 napon belül, az ÁÁI-nek jóváhagyásra bemutatni a 3. kategóriájú termékekre vonatkozó megsemmisítési vagy felhasználási tervüket. A 3. kategóriájú termékeket illetően - a tervek ÁÁI által történő jóváhagyásáig, a 197/2002 sz. törvényerejű rendeletben foglaltaknak megfelelően az INGA biztosítja a melléktermékek összegyűjtését, szállítását, feldolgozását, ideiglenes tárolását és megsemmisítését. A 3. kategóriájú termékekre vonatkozó tervek jóváhagyásáig a vágóhidak, a daraboló üzemek, a keltető központok és a tojástermékekkel foglalkozó egységek tulajdonosai kötelesek a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. mellékletében megállapított járulékok megfizetésére, kivéve azokat az intézményeket, melyek az alternatív rendszer alkalmazása mellett döntöttek - rájuk az említett törvényerejű rendelet 2. mellékletében megállapított járulékok vonatkoznak.
(51)
Az ideiglenes rendszer értelmében az INGA továbbra is biztosítja az említett szolgáltatásokat az 1. és 2. kategóriájú termékekre vonatkozóan.
(52)
Az 1. és 2. kategóriájú termékeket illetően a vágóhidaknak és a daraboló üzemeknek az ideiglenes rendszer 2005. novemberi megszűnését követő 30 napon belül be kell mutatniuk a termékeket érintő megsemmisítési vagy felhasználási tervet. A tervek jóváhagyásáig kötelesek az 1. és 2. kategóriájú termékek után 0,35 EUR/kg megfizetésére. A megsemmisítési vagy felhasználási terv jóváhagyását követően az adóköteles forgalmazók mentesülnek az illetékfizetési kötelezettség alól.
(53)
Amikor a vágóhidak és a daraboló üzemek elküldik az 1. és 2. kategóriájú termékek megsemmisítéséhez szükséges intézkedésekről készült tervüket az ÁÁI-nek, egyúttal kötelezettséget vállalnak az intézkedésekhez kapcsolódó feladatok ellátására, és elfogadják az illetékes hatóságok által meghatározott ellenőrzési módokat. A 244/2003 sz. törvényerejű rendelet 3. cikkének (4) bekezdése a rendszernek, a rendelet jogerőre emelkedését követően két évvel későbbi megszűnését rendeli el.
(54)
A 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben létrehozott ideiglenes rendszer 2005. novemberben megszűnt. 2011. április 1-jén kelt levelükben a portugál hatóságok kifejtik, hogy a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben alapított ideiglenes rendszer megszűnése után a vágóhidakon és a daraboló üzemekben termelődött melléktermékek megsemmisítésére irányuló eljárások költségeit a forgalmazók vállalták magukra a hulladékok kiértékelése, bioüzemanyaggá alakítása, valamint húsliszt-exportálás által.
(55)
A Bizottság az eljárás megkezdéséről hozott döntésével egy időben kétségeit fejezte ki a szóban forgó termékek összegyűjtéséről, szállításáról, feldolgozásáról és megsemmisítéséről gondoskodó vállalatok, a vágóhidak és daraboló üzemek, a csontos marha-, sertés- és baromfihús importőrei, az állattenyésztők és a közösségen belüli forgalmazói számára nyújtandó támogatással, valamint annak esetleges összeegyeztethetőségével kapcsolatban.
(56)
A Bizottság újra kifejezésre juttatta a már korábban, az első információnyújtási rendelkezésben megfogalmazott kérdéseket. A szóban forgó termékek összegyűjtéséről, szállításáról, feldolgozásáról és megsemmisítéséről gondoskodó vállalatok részére nyújtandó támogatással kapcsolatban kétségeit fejezte ki a szóban forgó tevékenységek közérdekű jellege felől, melyet a portugál hatóságok főként az Altmark Trans ítéletre (16) hivatkozva szándékoznak alátámasztani. A vágóhidak és daraboló üzemek, a csontos marha-, sertés- és baromfihús importőrök, és a szektor közösségen belüli forgalmazói esetében a Bizottság azon kétségeit fejezte ki, hogy a szóban forgó adóból származó, az ágazat által kifizetett járulék mértéke ténylegesen egyezik az összegyűjtésre irányuló szolgáltatások valós gazdasági költségével, és kérte az ügyre vonatkozó számszerűsített adatok rendelkezésre bocsátását. Végül, az állattenyésztőknek adandó támogatásra kitérve a Bizottság kétségeit fejezte ki azon előnyökkel kapcsolatban, melyekhez az állattenyésztők jutnának a bevezetett rendszer által, mivel őket nem érinti a járulékfizetés terhe.
(57)
Miután a Bizottság előzetesen megvizsgálta a szóban forgó intézkedések és az 1998 óta alkalmazott elvek közötti összeegyeztethetőséget, az eljárás bevezetéséről szóló döntési folyamat aktuális fázisában úgy vélte, hogy nem áll rendelkezésére a szóban forgó intézkedések összeférhetőségével kapcsolatos következtetések levonásához szükséges megfelelő mennyiségű információ.
III. PORTUGÁLIA ÁLTAL KIFEJEZETT ÉSZREVÉTELEK
(58)
Észrevételei elején Portugália emlékeztetőül felhívta a figyelmet az ország 1998-as, BSE-nek köszönhető különleges helyzetére. A portugál hatóságok utalnak a 98/653/EK határozatra, mely betiltotta bizonyos termékek - nevezetesen a hús- és csontlisztet, és a hús- és csontlisztet tartalmazó termékek - Portugáliából más tagállamokba és harmadik országokba történő szállítását. A körülményeknek megfelelően Portugália kidolgozott egy tervet a BSE megfékezésére, szabályozására és felszámolására, melyet az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság jóváhagyott. 2001. április 18-i döntésében a Bizottság megerősítette az említett, Portugáliára vonatkozó kereskedelmi zárlatot, melyet csak 2004-ben a 1993/2004/EK (17) bizottsági rendelete érvénytelenített.
(59)
Portugália kitart azon álláspontja mellett, miszerint 1998 és 2004 között valamennyi meghozott intézkedés ennek a közegészségügyet veszélyeztető vészhelyzetnek az enyhítésére szolgált. A portugál közigazgatás célja tehát az intézkedések azonnali engedélyezése volt, míg a forgalmazók állami felügyelet alatt önállóan meg tudták valósítani ezeket a feladatokat. Portugália úgy véli, hogy a közegészségügy megóvása minden egyéb érdek fölött áll, ami igazolhatja az állami támogatásokról szóló szabályok módosítását.
(60)
A portugál hatóságok szerint a 98/653/EK bizottsági határozat és annak későbbi kiterjesztéseinek alkalmazása megakadályozta volna, ha a portugál állam BSE krízisre hozott intézkedései a piac torzulását okozták volna, és ezáltal befolyásolták volna a tagállamok közötti kereskedelmet. Portugália kifejezi, hogy mivel a fent említett termékek forgalmazására vonatkozó tilalom alatt állt, és nem vett részt a kereskedelemben, nem okozhatott versenytorzulást.
(61)
Portugália először is megjegyzi, hogy 1998-ban semminemű támogatás nem került megvalósításra, amit a 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet 1998. december 4-én történt hatálybalépésének időpontjával igazol, ugyanis a Portugál Állam ekkor vállalta fel kivételes és átmeneti jelleggel a melléktermékek - beleértve a kijelölt veszélyes anyagokat (KVA-kat) - összegyűjtésére, feldolgozására és megsemmisítésére vonatkozó kötelezettséget.
(62)
A 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépésétől a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépéséig terjedő időszakban a Portugál Állam kötelezettséget vállalt a melléktermékek összegyűjtésére, feldolgozására és megsemmisítésére. Erre vonatkozóan a portugál hatóságok kérték az intézkedések időszakos átvállalásának figyelembevételét, mivel a rendszer később módosításra került, és bevezették az emlősökből származó hús és a baromfihúsból származó melléktermékek - beleértve a kijelölt veszélyes anyagokat (KVA-kat) - összegyűjtésének, szállításának, feldolgozásának és megsemmisítésének támogatására szánt adó jellegű járulékokat.
(63)
A felsorolt intézkedések költségeit illetően a portugál hatóságok úgy nyilatkoztak, hogy az ellentételezés alapjául szolgáló értékek előzetesen megállapításra kerültek a Diário da República-ban közzétett rendeletben. Portugália három rendeletet (18) említ, melyek meghatározzák a szolgáltatások (összegyűjtés, szállításának, feldolgozás, big bag-ekben történő elhelyezés és megsemmisítés) kilogrammonkénti díját. A díjak megállapítása során figyelembe vették az intézkedésekhez kapcsolódó feladatokat is, melyeket a nem a vágóhidakon létrejött állati eredetű melléktermékeket feldolgozó üzemek látnak el, valamint a járulékos költségeket, mint az energiafelhasználás, üzemanyag, bérek, biztosítások stb. Minden szolgáltató esetében ugyanazon paraméterek az irányadóak. A portugál hatóságok szerint 30 %-39,5 % közötti haszon keletkezik, ami a gazdasági tevékenységek átlagának megfelelő, vagy akár az alatti érték. A portugál hatóságok mellékelték a rendeletben foglalt díjak alapjául szolgáló paraméterek alkalmazásáról szóló számításokat.
(64)
Összefoglalva, a Portugál Állam úgy véli, hogy az odaítélt támogatások összeférhetőnek nyilváníthatók, mert a „szennyező fizet” elv módosításán alapulnak, mert a megvalósított szolgáltatások költségeinek megfelelő mértékűek, és mert az akkor alkalmazott elvek (a fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) megállapítására irányuló vizsgálatokkal, az elhullott állatokkal és a vágóhídi hulladékkal (19) kapcsolatos állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatások) lehetővé tették a valós költségek 100 %-os átmeneti jellegű támogatását.
(65)
2002. októbertől az eljárások kifizetésének jogalapja a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet lett. A portugál hatóságok úgy vélik, hogy a szóban forgó járulékoknál figyelembe vették a tevékenységekért a melléktermékeket feldolgozó intézmények által fizetendő díjakat. Mivel a krízishelyzet továbbra is fennállt, a portugál hatóságok igazoltnak látták az állam közvetítőként történő beavatkozását.
(66)
Az akkoriban véghezvitt számításokban a szolgáltatók által nyújtott megbízások összességét és egy ésszerű mértékű hasznot vettek figyelembe. A portugál hatóságok elküldték a 2003-ra vonatkozó költségeken és megbízásokon alapuló számításokat, amelyek, véleményük szerint, bizonyítják az új jogrendszer által meghatározott összegek és az intézkedésekhez kapcsolódó feladatok közti egyensúlyt, valamint megállapítja az intézkedések finanszírozásának járulékait.
(67)
Emellett Portugália kijelenti, hogy a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, kezelésével és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások nem a vágóhidaktól, a részben vagy teljesen hasított állatok, és más csontos marha- és sertéshúsok importőreitől beszedett járulékok által került finanszírozásra. A portugál hatóságok hangsúlyozzák, hogy a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározottakat (mely az 1. mellékletben foglaltakra utal) egyértelműen érvényre kell juttatni, tehát azt, hogy a húsból származó melléktermékek összegyűjtésének, szállításának, feldolgozásának és megsemmisítésének finanszírozása három féle intézményre vonatkozott: a marha-, sertés-, juh-, kecske- és baromfihússal foglalkozó vágóhidakra, a részben vagy teljesen hasított állatok, és más csontos marha- és sertéshúsok importőreire és közösségen belüli forgalmazóira. Tehát az 1. melléklet tartalmazta az azon baromfihússal foglalkozó vágóhidaktól beszedendő járulék mértékét, melyek nem indítványozzák az általuk termelt melléktermékek összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését, mivel általában az importált baromfihús bontása során nem keletkezik melléktermék.
(68)
A portugál hatóságok kijelentik továbbá, hogy a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. mellékletében meghatározott két járulék közti különbség a daraboló üzemekben keletkezett melléktermékekhez kapcsolódó költségek mértékének köszönhető.
(69)
Portugália kijelenti, hogy a 197/2002 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet értelmében a járulékok nem vonatkoztak az állattenyésztőkre, habár a melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek valójában kihatással voltak az egész húsiparra. A portugál hatóságok azt bizonyítandó, hogy a vágóhidak által megfizetett melléktermékek összegyűjtésének, szállításának, feldolgozásának és megsemmisítésének költségei az állattenyésztőkre is kihatottak, kibocsátottak két számlát, az egyiket 2002. október 22-én, a másikat 2003. október 28-án.
(70)
Végezetül a portugál hatóságok garantálják, hogy semmilyen forrásátirányítás nem történt a szolgáltatást nyújtó vállalatok által esetleges konkurens tevékenységek elvégzésére, mivel ezek az állati melléktermékek összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését kizárólagos tevékenységként végezték.
(71)
A portugál hatóságok ezenfelül kijelentik, hogy a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben létrehozott ideiglenes rendszer érvényességének 2005. novemberi megszűnése után, a melléktermékeket előállító intézmények teljes mértékben átvállalták az állam által korábban ideiglenes jelleggel helyettük ellátott kötelezettséget. 2005. november óta minden költséget a forgalmazók fedeznek, és megtérítést a hulladékok kiértékeléséért, bioüzemanyaggá alakításáért, valamint a húsliszt exportálásáért kapnak.
(72)
Összességében a portugál hatóságok úgy vélik, hogy az intézkedések megfelelnek az alkalmazott elvek által meghatározott feltételeknek, miután a mellékterméket termelő forgalmazók a bevezetett járulékok által fokozatosan átvállalták a melléktermékek megsemmisítésével kapcsolatos intézkedések költségeit.
IV. MÁS ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(73)
Az ETSA 2009. június 15-én kelt levelében mutatta be észrevételeit. Az ETSA csoport az ITS - Indústria Transformadora de Subprodutos Animais, SA, és a SEBOL - Comércio e Indústria de Sebo, SA vállalatokból tevődik össze. Ezek a vállalatok 1., 2. és 3. kategóriájú állati eredetű melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások nyújtásával foglalkoznak Portugáliában, és azon vállalatok közé tartoznak, akiket az említett időszakban a Portugál Állam megbízott a szóban forgó szolgáltatások elvégzésével. Az ETSA tehát az állami kifizetések címzettje, ezáltal érdekelt fél a C3/09 sz. eljárásban.
(74)
Az ETSA először is emlékeztetőül megemlíti a BSE krízist, mely kötelezte a Portugál Államot egy sor megelőző intézkedés meghozatalára (az 1., 2. és 3. kategóriájú állati eredetű melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások) a kór elleni küzdelem és annak visszaszorítása, valamint a közegészségügy és a környezetvédelem biztosításának érdekében. Ezen intézkedések bevezetése sok időt vett igénybe, és a közösségi jogszabályokban foglalt követelményeknek megfelelően zajlott.
(75)
1998 és 2005 között az INGA közvetlen felkéréssel megbízta az ITS-t és a SEBOL-t a melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatásokkal. Az ETSA úgy nyilatkozik, hogy a szolgáltatások elvégzésére alkalmas valamennyi céget ugyanazokkal a feltételekkel szerződtették. A 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet 6. cikkében foglaltaknak megfelelően 2002. október 10-ig az INGA végezte az említett szolgáltatásokra jogosult vállalatok szerződtetését, és állta az ebből származó költségeket. A nyújtott szolgáltatások díjazásának feltételei a 96/99 sz. együttes rendeletben kerültek megállapításra, melynek értelmében a kiszabott árak az alapanyag súlyával arányos mértékűek, és a szolgáltatási körülményekben bekövetkező változások alkalmával módosításra kerülhetnek. A SEBOL-nak és az ITS-nek kifizetett díjaknál figyelembe vették a szolgáltatáshoz - vagyis az összegyűjtendő és kezelendő hulladék súlyához és mennyiségéhez, valamint az elhullott állatok összegyűjtésének megszervezéséhez és ügyintézéséhez (például az állat elhullásától számított rövid időn belüli begyűjtése) - kapcsolódó becsült kiadásokat.
(76)
Az ETSA hangsúlyozza, hogy habár a szolgáltatás odaítélése nem közbeszerzés útján történt, a szolgáltatásért fizetett díjak fedezték a hozzátartozó kiadásokat, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket, ezáltal a lehetséges haszon szabályos és elfogadható mértékű. Véleménye szerint a szolgáltatás díjazása mindig összhangban volt a hatékonyság elvével, mivel az INGA által kifizetett díjak az európai szolgáltatási átlagdíjnak megfelelő mértékű volt. Az ETSA szerint a 2005 előtt kifizetett összegek valójában alacsonyabbak voltak a később ugyanazokért a szolgáltatásokért megállapított szerződéses díjaknál, melyek a piaci feltételeknek megfelelően, az ellenszolgáltatások meghatározása céljából, közbeszerzés útján kerültek megkötésre.
(77)
2005 óta a szolgáltatás odaítélése nemzetközi téren, közbeszerzés útján történt. Három közbeszerzési pályázat került kiírásra: marha/ló (országos), juh/kecske (dél), juh/kecske (észak). Az ITS egy konzorcium keretén belül jelentkezett a pályázati kiírásokra, mely elnyerte a szolgáltatás ellátását. Az említett három területre három szolgáltatási szerződés kötöttek. Az ETSA a szerződési feltételek között megemlíti a hulladékok összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését, valamint a tevékenységekre vonatkozó nyilvántartás folyamatos és naprakész vezetését. A szerződésekből eredő kötelezettségek betartatásáért az Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas (IFAP I.P.) lett felelős.
(78)
Az ETSA hangsúlyozza, hogy a megkötött szerződésekben objektív és átlátható módon előre meghatározásra kerültek a szóban forgó állatfajok tonnánkénti díjai. Véleménye szerint az díjakat a piaci körülményeknek megfelelően alakították ki, és a szolgáltatási szerződésben, valamint a vonatkozó jogszabályokban felsorolt közszolgálati kötelezettségek teljesítése során felmerült költségeket megfelelő mértékben fedezik.
(79)
Az ETSA az említetteket úgy összegzi, hogy nem részesült semmilyen jogellenes támogatásban, és a számára kifizetett díjazás az általa végzett közszolgáltatások törvényes ellenértéke volt.
V. ÉRTÉKELÉS
1. AZ EUMSZ 107. CIKKE (1) BEKEZDÉSE SZERINTI TÁMOGATÁS ESETÉNEK FENNÁLLÁSA
(80)
Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében, ha a szerződés másként nem rendelkezik, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(81)
Az EUMSZ 107. és 109. cikkek alkalmazhatók a sertéshúságazatban a legutóbb az 1913/2005/EK tanácsi rendelettel (20) módosított, 1975. október 29-i 2759/75/EGK tanácsi rendelet (21) 21. cikkének értelmében, mely ezen termékek közös piacának szervezését határozza meg. Alkalmazhatók a marhahúságazatban a legutóbb az 1152/2007/EK tanácsi rendelettel (22) módosított, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendelet (23) 40. cikkének értelmében, mely ezen termékek közös piacának szervezését határozza meg. Utóbbi rendelet meghozatalát megelőzően, a cikkekben megfogalmazottak a 805/68/EGK tanácsi rendelet (24) 24. cikkének értelmében voltak alkalmazhatók. Alkalmazhatók a juh- és kecskehúságazatban a legutóbb az 1913/2005/EK rendelettel módosított, 1998. november 3-i 2467/98/EK tanácsi rendelet (25) 22. cikkének értelmében, mely ezen termékek közös piacának szervezését határozza meg. Alkalmazhatók a baromfihúságazatban a legutóbb az 679/2006/EK rendelettel (26) módosított, 1975. október 29-i 2777/75/EGK tanácsi rendelet (27) 19. cikkének értelmében, mely ezen termékek közös piacának szervezését határozza meg. A Bizottság 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelete (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (28) - mely a mezőgazdaság közös piacszervezését és bizonyos mezőgazdasági termékekre vonatkozó sajátos rendelkezéseket állapít meg - hatályon kívül helyezte ezeket a különféle rendeleteket, és a 180. cikke rendelkezik arról, hogy az állami támogatásokról szóló szabályok alkalmazhatók a fent említett termékekre.
(82)
A Szerződés meghatározza, hogy a támogatás jellege a vágóhidakon keletkezett hulladék összegyűjtési, szállítási, feldolgozási és megsemmisítési szolgáltatások valamennyi kedvezményezettjének figyelembevételével kerüljön meghatározásra. A Bizottság a Portugáliában bevezetett rendszer potenciális kedvezményezettjeiként az alábbi kategóriákat nevezte meg:
-
a szóban forgó anyagok összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését végző vállalkozások,
-
a vágóhidak, daraboló üzemek, a csontos marha-, borjú-, sertés- és baromfihús importőrei és a Közösségen belüli forgalmazók, azaz a csontos marha-, borjú- és sertéshús forgalmazói/átvevői,
-
az állattenyésztők.
(83)
A támogatások kiértékelését illetően, az esetleges támogatási intézkedések vizsgálatához rendelkezésre álló közösségi rendelkezések figyelembevételével a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában négy időszakot különböztetett meg: 1998-tól 1999. december 31-ig: a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások hatálybalépését megelőző időszak; 2000. január 1-től2002. december 31-ig: a vágóhídi hulladékokkal és az elhullott állatokkal, valamint a TSE megfékezésének költségeivel kapcsolatos állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatások hatálybalépését megelőző időszak; 2003. január 1-től2006. december 31-ig: a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó új mezőgazdasági iránymutatások (29) hatálybalépését megelőző időszak; és a 2007. január 1-től napjainkig tartó időszak.
(84)
A portugál hatóságok által, a már fent említett 244/2003 sz. törvényerejű rendeletről és a lehetséges támogatások finanszírozási módjairól szolgáltatott újabb információk alapján a Bizottság enyhe mértékben módosítja az említett időszakokat, és az alábbi időszakokat veszi figyelembe az esetleges kedvezményezett csoportok kiértékeléséhez:
-
1998. december 9-től2002. október 9-ig terjedő időszak, mely alatt a 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet volt érvényben,
-
2002. október 10-től2003. október 21-ig tartó időszak, amely alatt a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet volt érvényben, kivéve annak 2. sz. mellékletét, melynek alkalmazása a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben meghatározott ideiglenes rendszer által hatályban maradt,
-
2003. október 22-től 2005. novemberig tartó időszak, mely alatt a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben meghatározott ideiglenes rendszer volt érvényben.
1.1. SZELEKTÍV ELŐNY ESETÉNEK FENNÁLLÁSA
(85)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint azon beavatkozások minősülnek támogatásnak, melyek formájuktól függetlenül, közvetlen vagy közvetett módon, egyes vállalkozásokat előnyökhöz juttatnak, vagy olyan gazdasági előnynek tekinthetők, melyhez a kedvezményezett vállalkozás az átlagos piaci feltételek mellett nem jutott volna (30). Ezenfelül támogatásnak minősülnek azon beavatkozások, melyek különféle módokon felmentik a vállalkozást olyan kötelezettségek alól, melyek általában annak költségvetését terhelik, ezért, bár a szó szoros értelmében nem állami támogatás, mégis azonos jellegű és hatású (31).
1.1.1. A szolgáltatásokat nyújtó vállalatok szelektív előnyben való részesülése
(86)
A Bizottság úgy véli, hogy mivel a kérdéses anyagok összegyűjtése, szállítása, feldolgozása és megsemmisítése fizetés ellenében végzett szolgáltatás, gazdasági tevékenységnek minősül, és a közösségi piac számos gazdasági szereplője által elvégezhető. Ez a következtetés az ETSA által átadott, ennek a határozatnak a (73) preambulumbekezdésében összefoglalt információkon alapul.
(87)
Erre a gazdasági tevékenységre vonatkozóan a portugál hatóságok úgy érvelnek, hogy az említett szolgáltatásokat nyújtó vállalatok a közegészségügy és a környezetvédelem érdekében közérdekű szolgáltatást vittek véghez. A portugál hatóságok hangsúlyozták az ország BSE krízis által kialakult kivételes helyzetét. Portugália kitart azon álláspontja mellett, miszerint valamennyi intézkedést a közegészségügyet veszélyeztető körülmények megfékezésére hozott. A portugál közigazgatás célja következésképpen az intézkedések azonnali végrehajtása volt, míg a forgalmazók állami felügyelet alatt önállóan meg tudták valósítani ezeket a feladatokat (lásd e határozat (21) és (59) preambulumbekezdését).
(88)
AZ ETSA észrevételeiben kijelenti, hogy semmilyen jogellenes támogatásban nem részesült, és a számára kifizetett díjazás az általa végzett közszolgáltatások törvényes ellenértéke volt (Lásd e határozat (79) preambulumbekezdését).
(89)
A Bíróság Altmark ügyben hozott ítéletéből (32) következik, hogy a közszolgáltatás fejlődését szorgalmazó állami támogatások nem esnek az EUMSZ 107. cikkének hatáskörébe, ily módon szükséges a kedvezményezett vállalatok által végzett szolgáltatások ellenértékének meghatározása, azok közszolgálati kötelezettségei teljesítésének céljából. Tehát a Bíróság a következő feltételek teljesülését írja elő:
-
először, a kedvezményezett vállalkozásnak ténylegesen rendelkeznie kell egyértelműen meghatározott közszolgálati kötelezettségek teljesítésére szóló megbízással,
-
másodszor, a díjazás alapjául szolgáló értékeket objektív és átlátható módon, előzetesen kell meghatározni,
-
harmadszor, az ellentételezés sem részben, sem teljes egészében nem haladhatja meg a közszolgálati kötelezettségek teljesítése során keletkezett költségek fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve az elért bevételeket, és az intézkedéseknek megfelelő ésszerű haszon mértékét,
-
negyedszer, amennyiben a közszolgálati kötelezettségek teljesítésére szóló megbízás nem közbeszerzési eljárással történik, a díjazás mértékét egy jól irányított, a szükséges közszolgáltatások ellátására megfelelően felkészült átlagos vállalkozás költségei alapján kell kiszámítani, amely jól el tudná látni ezeket a kötelezettségeket, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket, valamint az intézkedéseknek megfelelő ésszerű haszon mértékét.
(90)
Az Altmark ítélet jelen ügyben történő alkalmazásával kapcsolatban a Bizottság az alábbiak figyelembevételét szorgalmazza:
a) Az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatás
(91)
Mindenekelőtt szükséges megvizsgálni, hogy a szóban forgó ügy esetében az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében vett valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatással állunk-e szemben.
(92)
A Bíróság ítélkezési gyakorlatának értelmében - azon ágazatok kivételével, melyekben az érvényes közösségi jogszabály az irányadó - a tagállamok kiterjedt értékelési jogosultsággal rendelkeznek az általános gazdasági érdekű szolgáltatássá minősíthető lehetséges szolgáltatások jellegét illetően. Így a Bizottság hatásköréhez tartozik az általános gazdasági érdekű szolgáltatás meghatározására irányuló értékelési folyamat hibátlan gyakorlatának biztosítása.
(93)
A 90-es évektől kezdve, egymástól függetlenül, különféle fertőző szivacsos agyvelőbántalmakat (TSE) észleltek mind embereken, mind állatokon. 1996 óta egyre több hasonlóságot fedeztek fel a BSE és a Creutzfeldt-Jakob kór új változata között. 1990 óta az Európai Közösség számos, az egészségügyi és környezeti politika intézkedéseire vonatkozó jogszabályok védelmi rendelkezésein alapuló intézkedést hozott a BSE-válság ellen a köz- és állategészségügy megóvása céljából. A 2000. december 4-i, a 2000/766/EK határozat értelmében a 90/667/EGK irányelv (33) alkalmazása, a Bizottság 97/735/EK határozata (34), valamint az 1999/534/EK tanácsi határozat (35) szerint a tagállamok kötelesek az állati hulladékok összegyűjtésére, elszállítására, feldolgozására, tárolására és megsemmisítésére. Ebben az értelemben az 1774/2002/EK rendelet meghatározta a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi szabályokat, valamint a tagállamok kötelezettségeit a szükséges intézkedések bevezetésének, és az állati melléktermékek összegyűjtéséhez, elszállításához és megsemmisítéséhez szükséges infrastruktúra kialakításának felügyeletére vonatkozóan.
(94)
Tekintettel arra, hogy a Bíróság elismerte, hogy a meghatározott hulladékok kezelése általános gazdasági érdekű szolgáltatások tárgya lehet (36), valamint a fent említett BSE-válság által okozott kivételes helyzetre, a Bizottság semminemű ellenvetést nem fogalmaz meg a szolgáltatások általános gazdasági érdekű szolgáltatás jellegével kapcsolatban, amelynek elismerését a portugál hatóságok kezdeményezték a hasított állatok és egyéb, fogyasztásra alkalmatlan állati eredetű hulladékok összegyűjtésével és későbbi megsemmisítésével kapcsolatos tevékenységekre 1999 és 2005 között, mely időszak alatt a Portugál Állam 1999-2003-ig teljeskörűen, majd 2003-2005-ig részlegesen gondoskodott ezekről az intézkedésekről. A közegészségügy és a környezetvédelem érdekében hozott határozatról lévén szó, az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdése értelmében kimeríti a általános gazdasági érdekű szolgáltatás fogalmát.
b) A közszolgálati kötelezettség végrehajtása
(95)
Az Altmark ítélet szerint a közszolgáltatás végzésére a vállalkozást a nemzeti jogra alapozott egy vagy több hivatalos aktussal kell megbízni. Az Altmark ítéletben meghatározott első feltételt illetően bebizonyosodik, hogy a 393-B6/98 sz. és a 244/93 sz. törvényerejű rendelet kötelezővé tette az emberi fogyasztásra alkalmatlan állati melléktermékek összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését. A 393-B6/98 sz. törvényerejű rendelet 6. cikke meghatározza, hogy a fogyasztásra alkalmatlan állati melléktermékek összegyűjtéséért, szállításáért, feldolgozásáért és megsemmisítéséért felelős INGA hatáskörébe tartozik az említett szolgáltatásokat elvégző vállalatok kiválasztása. A 95/99 sz. együttes rendelet előzetesen megállapította a közszolgáltatások és egyéb, a közszolgáltatásokhoz kapcsolódó kötelezettségek - mint pl. az egészségügyi jogszabályoknak megfelelően az ország egész területén keletkezett melléktermékek összegyűjtésére vonatkozó kötelezettség - díjazásának alapjául szolgáló feltételeket.
(96)
A portugál hatóságok egy, a Bizottság részére átadott, a 393-B/98 sz. törvényerejű rendeletben foglaltaknak megfelelő módon készült, 2003-ra vonatkozó szolgáltatási szerződéssel bizonyítják, hogy a szolgáltatási szerződésekben egyértelműen meghatározásra kerültek a kérdéses szolgáltatást nyújtó vállalkozások kötelezettségei.
(97)
A Bizottság megállapítja, hogy a szolgáltatást nyújtó vállalkozás által vállalt, a portugál hatóságok által ráruházott kötelezettségei egyértelműen meghatározásra kerültek a szolgáltatási szerződésben. Tekintettel a 393-B/98 sz. törvényerejű rendeletben és az együttes rendeletben foglaltakra, valamint a részére átadott szolgáltatási szerződésmintára, a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az Altmark ítélet alapján meghatározott első feltétel teljesült.
c) Objektív és átlátható módon, előzetesen megállapított értékek
(98)
A második feltételt illetően a Bizottság a birtokában levő információk alapján úgy véli, hogy az ellentételezés alapjául szolgáló értékek objektív és átlátható módon előre meghatározásra kerültek. A portugál hatóságok által benyújtott együttes rendeletek valóban meghatározzák a díjazás kiszámításának módját (lásd e határozat (26) preambulumbekezdését). Ezeket az adatokat a korábbi gyakorlat fényében időről időre ellenőrizték és 2005 óta közbeszerzési pályázatok kerültek kiírásra. A Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján megállapítja, hogy az Altmark ítélet alapján meghatározott második feltétel teljesült.
d) A szolgáltatás költségeinek fedezéséhez szükséges ellentételezés
(99)
A harmadik feltétellel kapcsolatban a portugál hatóságok és a harmadik érdekelt fél akként nyilatkozik, hogy az ellentételezés sem részben, sem teljes egészében nem haladja meg a közszolgálati kötelezettségek teljesítése során keletkezett költségek fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve az elért bevételeket, és az intézkedéseknek megfelelő ésszerű haszon mértékét.
(100)
A Bizottság több alkalommal, többek között a vizsgálat kezdetén, kért információkat a portugál hatóságoktól a szolgáltatások valós gazdasági költségének kiszámítási módjáról. A portugál hatóságok átadták az 1999-2005-ig terjedő időszakra vonatkozó éves kiadásokat tartalmazó dokumentumokat, melyeket összehasonlítottak az INGA által a szolgáltatások elvégzéséért kifizetett összegekkel. A dokumentumok igazolták, hogy az INGA által kifizetett ellentételezés nem haladta meg sem részben, sem teljes egészében a közszolgálati kötelezettségek teljesítése során keletkezett költségek fedezéséhez szükséges összeget. Az említett iratok alátámasztják, hogy az ellentételezés megállapításakor, az adott évnek megfelelően, 30 %-39,5 % közötti hasznot vettek figyelembe (lásd e határozat (62) preambulumbekezdését).
(101)
A portugál hatóságok biztosítanak a felől, hogy az esetleges konkurens tevékenységek elvégzésére semmilyen forrásátirányítás (kereszttámogatás) nem történt, mivel a kiválasztott szolgáltatók nem foglalkoztak más tevékenységekkel.
(102)
Mindazonáltal, a portugál hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk alapján a Bizottság úgy véli, nem áll módjában megállapítani, hogy a figyelembe vett haszon az Altmark ítéletben meghatározottak szerint elfogadható mértékű volt-e.
(103)
Az ETSA saját észrevételeiben kijelenti, hogy a szolgáltatásért kapott díjazás megegyezett a felmerült költségekkel, és olyan haszon szerzésére volt elegendő, amely semminemű kivételes előnnyel nem járt, és hogy a 2005 előtti időszakban a közszolgáltatásért kifizetett díj az európai szolgáltatási átlagdíjnak megfelelő mértékű volt, és alacsonyabb a későbbi, közbeszerzés útján megkötött szerződésben meghatározott díjnál.
(104)
A Bizottság megállapítja, hogy sem a portugál hatóságok, sem az érdekelt fél nem bocsátott rendelkezésére a fenti információkat alátámasztó dokumentumokat.
(105)
Következésképpen, a Bizottság nem tudja megállapítani az Altmark ítélet alapján meghatározott harmadik feltétel teljesülését.
e) Egy átlagos vállalkozás költségeinek értékelése
(106)
Mivel 2005 előtt a közszolgálati kötelezettségek teljesítésére szóló megbízás nem közbeszerzési eljárással történt, az Altmark ítélet értelmében el kell végezni egy átlagos vállalakozás költségeivel történő összehasonlító értékelést. A portugál hatóságok nem szolgáltattak átlagos vállalkozás költségeinek értékelését igazoló adatokkal.
(107)
A Bizottság tehát kénytelen összefoglalni, hogy a szóban forgó ügyben nem teljesül az Altmark ítélet alapján meghatározott valamennyi (négy) feltétel, ezáltal nem zárható ki, hogy a 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépése és a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben kialakított, majd 2005-ben megszűnt, ideiglenes rendszer bevezetése közötti időszakban a szolgáltatást ellátó vállalatok előnyben részesültek.
(108)
Az állami kifizetésekben bizonyos, a szolgáltatással megbízott vállalatok részesültek. Így megállapítható, hogy kivételes intézkedéssel állunk szemben.
(109)
A Bizottság összegzése szerint tehát nem lehet kizárni annak a lehetőségét, hogy az 1998 és a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben kialakított, majd 2005-ben megszűnt ideiglenes rendszer bevezetése közötti időszakban a szolgáltatást ellátó vállalatok szelektív előnyben részesültek.
1.1.2. A vágóhidak, daraboló üzemek, a csontos marha-, sertés- és baromfihús importőrei, és a Közösségen belüli forgalmazók, azaz a csontos marha-, borjú- és sertéshús forgalmazói/átvevői szelektív előnyben való részesülése
(110)
A Bíróság GEMO-ügyben (37) hozott ítélete értelmében, az állati tetemek és a vágóhídon keletkezett hulladék magánvállalatok által történő összegyűjtésének és eltávolításának ténye, melyből a vágóhidak és az állattenyésztők hasznot húznak, nem veszélyeztetheti az állami támogatás esetleges odaítélését, tekintettel arra, hogy a hatóságok az említett tevékenységekre irányuló rendszer bevezetését szorgalmazzák.
(111)
Jelen esetben a portugál hatóságok a 393-B/98 sz., a 197/2002 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben megállapított tevékenységekre és annak finanszírozására irányuló rendszer bevezetését szorgalmazzák. Ebben a stádiumban a Bizottság a szóban forgó rendszereket az államnak tulajdonítja.
(112)
A Bíróság GEMO-ügyben hozott ítéletében meghatározza, hogy az állati tetemek és a vágóhídon keletkezett hulladék összegyűjtésének és eltávolításának pénzügyi terhét az állattenyésztők és a vágóhidak gazdasági tevékenységéből eredő költségnek kell tekinteni (38). A Bíróság ezért úgy határozott, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a termelők és a vágóhidak részére az állati tetemek és a vágóhídon keletkezett hulladék összegyűjtését és eltávolítását térítésmentesen biztosító rendszer az állattenyésztők és a vágóhidak részére nyújtott állami támogatásnak minősül.
(113)
A szóban forgó esetben megállapítható, hogy az állati tetemek és a vágóhídon keletkezett hulladék összegyűjtésének és eltávolításának költsége nem csak a vágóhidak és daraboló üzemek, hanem a csontos marha-, borjú-, sertés- és baromfihús importőrei és a Közösségen belüli forgalmazók, azaz a csontos marha-, borjú- és sertéshús forgalmazóinak/átvevőinek tevékenységéből is ered. A Bizottság úgy véli, hogy az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, kezelésével és megsemmisítésével kapcsolatos költségek állami költségvetésből történő finanszírozása a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépését megelőzően azt eredményezte, hogy a szolgáltatást igénybe vevők mentesültek a szolgáltatáshoz kapcsolódó kötelezettségek felvállalásától.
(114)
A Bizottság megállapítja, hogy az adó jellegű járulék bevezetését megelőző időszakban szelektív előny esete állt fenn.
(115)
A 197/2002 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépését követően a fent leírt tevékenységek finanszírozása a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett, és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által módosított adó jellegű járulékra épül. A 197/2002 sz. törvényerejű rendelet értelmében mentesültek a járulék fizetése alól azok a vágóhidak, melyek előmozdítják, akár a saját létesítményükön, akár a daraboló üzemekben, a KVA-k kivételével valamennyi keletkezett melléktermék összegyűjtését, feldolgozását és megsemmisítését, mivel ezek az intézmények önálló körülményekkel rendelkeztek a melléktermékek kezelésére (lásd a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. sz. mellékletének (2) bekezdését); valamint a csontos hús importőrei és Közösségen belüli forgalmazói, mivel az ő tevékenységeik nem termelnek a közösségi és a nemzeti törvények hatálya alá eső kötelező kezelést igénylő melléktermékeket. A 244/2003 sz. törvényerejű rendelet az említett forgalmazók részére mentességet biztosított a különböző kategóriájú termékekre vonatkozó megsemmisítési vagy az előírt kivételes feltételek melletti felhasználásról szóló terv készítése által.
(116)
A vágóhidak, daraboló üzemek, a csontos marha-, sertés- és baromfihús importőrei, és a Közösségen belüli forgalmazók, azaz a csontos marha- és sertéshús forgalmazói/átvevői által történt szelektív előnyben való részesülés esete fennállásának megállapítása céljából szükséges kivizsgálni, hogy a járulék által megvalósult hozzájárulás mekkora mértékben van összhangban a szolgáltatás elvégzésével járó valós költségekkel.
(117)
A Bizottság észrevételezi, hogy a portugál hatóságok 2003. január 20-án kelt levelükben kijelentették, hogy az adott állatfajokból keletkezett melléktermékek természetének és jelentőségének figyelembevételével a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. és 2. mellékletében meghatározott állandó járulékok, és a 2. cikk (2) bekezdésében a KVA-kra kiszabott járulékok a megvalósítandó szolgáltatás valós költsége alapján kerültek kiszámításra.
(118)
A portugál hatóságok számára ez a finanszírozási mód minden szempontból a közérdekű közszolgáltatás felhasználók által történő kárpótlását kínálja. Az adóköteles forgalmazók által befizetett összegek nem fixen meghatározottak, hanem egyenesen arányosak a közszolgáltatóknak ténylegesen átadott hulladék mennyiségével, és azok megsemmisítésének valós költségével.
(119)
Ezen állítások alátámasztására a portugál hatóságok bemutatták a 2003-ra vonatkozó adatokat tartalmazó dokumentumokat, melyekben összehasonlítják az elvégzett szolgáltatások valós gazdasági költségét a járulék beszedéséből keletkezett összeggel. A 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2002. októberi hatálybalépését követő, 2002. év fennmaradó részére vonatkozóan a portugál hatóságok nem szolgáltattak adatokat a befolyt járulékok összegéről.
(120)
A portugál hatóságok bemutatták a 2004-2005-re vonatkozóan az elvégzett szolgáltatások költségeit tartalmazó dokumentumokat. Nem adtak azonban információt az azon forgalmazókra kirótt járulékkötelezettségek mennyiségéről, amelyek még nem rendelkeztek a megsemmisítési és felhasználási terv érvényes engedélyével, így még a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által meghatározott ideiglenes rendszer szerinti járulékokat voltak kötelesek fizetni.
(121)
A 2002., 2004. és a 2005. évre vonatkozóan a Bizottság a portugál hatóságok által rendelkezésére bocsátott iratok alapján nem tud határozni abban a kérdésben, hogy az adóköteles felek által befizetett járulékok egyenesen arányosak-e a ténylegesen leadott hulladék mennyiségével és annak megsemmisítésének valós költségével.
(122)
A 2003. évre vonatkozóan a Bizottság megállapítja, hogy szelektív előny esete nem állt fenn, mivel az adóköteles felek által befizetett járulékok egyenesen arányosak voltak a kapott szolgáltatások költségeivel.
(123)
Ezzel szemben a Bizottság nem zárhatja ki annak a lehetőségét, hogy 2002. október és 2003. január 1. között a vágóhidak, daraboló üzemek, a csontos marha-, sertés- és baromfihús importőrei, és a Közösségen belüli forgalmazók, azaz a csontos marha- és sertéshús forgalmazói/átvevői szelektív előnyben részesültek.
1.1.3. Az állattenyésztők szelektív előnyben való részesülése
(124)
A szóban forgó esetben megállapítható, hogy az állati tetemek és a vágóhídon keletkezett hulladék összegyűjtésének és eltávolításának költsége nem csak a vágóhidak és daraboló üzemek, hanem az állattenyésztők tevékenységéből is ered, ezért a piaci szabályok értelmében őket is terheli a szolgáltatáshoz kapcsolódó kötelezettségek legalább egy része. A GEMO-ügyben hozott ítélet alapján a Bizottság azon a véleményen van, hogy a fent leírt, az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, kezelésével és megsemmisítésével kapcsolatos költségek állami költségvetésből történő finanszírozása a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépését megelőzően azt eredményezte, hogy a szolgáltatást igénybe vevők mentesültek a szolgáltatáshoz kapcsolódó kötelezettségek vállalásától.
(125)
A Bizottság megállapítja, hogy az adó jellegű járulékok bevezetését megelőző időszakban szelektív előny esete állt fenn.
(126)
Amint az említésre került, a portugál hatóságok által végrehajtott, az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, kezelésével és megsemmisítésével kapcsolatos intézkedések eredményezhették az állattenyésztők szolgáltatáshoz kapcsolódó kötelezettségek alóli mentesülését, melyek normális körülmények között részben őket is terhelnék. A 197/2002 sz. törvényerejű rendelet és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által életbe léptetett ideiglenes rendszer értelmében az állattenyésztőkre nem vonatkozik a bevezetett járulékfizetési kötelezettség. A portugál hatóságok állítása szerint 2005. év vége előtt az összegyűjtéssel kapcsolatos költségek a teljes iparágat érintették. A Bizottság megállapítja, hogy a portugál hatóságok által részükre bemutatott 2002. októberi és 2003. októberi két számla valóban igazolja a járulék kihatását a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet alapján kiszabott járulék állattenyésztők felé történő továbbszámlázása által. A portugál hatóságok állítását, miszerint a piaci törvények alapján a költségek a teljes iparágat érintették - beleértve az állattenyésztőket is - a bemutatott iratok alátámasztják. A Bizottság tehát úgy véli, hogy az állattenyésztők fedezték a saját tevékenységüknek megfelelő költségrészt, ezáltal semmilyen különleges előnyben nem részesültek.
(127)
A Bizottság megállapítja, hogy az adó jellegű járulékok bevezetését megelőző időszakban az állattenyésztők nem részesültek szelektív előnyben.
(128)
Az említettek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az állati eredetű melléktermékek összegyűjtése, szállítása, feldolgozása és megsemmisítése által a vágóhidak és az importőrök a 2003. évet kivéve valamennyi időszakban szelektív előnyben részesültek; míg az állattenyésztők csupán a járulékkötelezettség bevezetése előtti időszakban részesültek előnyben.
1.2. ÁLLAMI FORRÁSOKBÓL FINANSZÍROZOTT ELŐNYÖK
(129)
Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése szabályozza a tagállamok által és az állami forrásokból nyújtott támogatásokat. Vagyis a szóban forgó támogatásnak az államnak tulajdoníthatónak kell lennie és azt állami forrásokból kell nyújtani.
(130)
Jelen esetben az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, átalakításával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek 1999 és 2002. október között direkt állami bevételekből, és 2002. októbertől a vágóhidaktól, a csontos marha- és sertéshús importőreitől, és a Közösségen belüli forgalmazóktól, azaz a csontos marha-, borjú- és sertéshús forgalmazóitól/átvevőitől, beszedett adó jellegű járulékból kerültek finanszírozásra.
(131)
A szolgáltató vállalatok direkt állami bevételekből történő kifizetése állami forrásokból finanszírozott előnynek minősül. Az 1999-től a 2002-ben megállapított járulék bevezetéséig ez a közszolgáltatás állami költségvetésből került finanszírozásra, ami azt jelenti, hogy a szolgáltatást végző vállalatok a szolgáltatásokból eredő kiadásokat közpénzből fedezték.
(132)
A 2002. szeptember és 2005. november között alkalmazott járulékokra nem vonatkozik az EUMSZ állami támogatásokkal kapcsolatos rendelkezéseinek alkalmazási területe, kivéve, ha a támogatási intézkedés finanszírozási módját képezi, és ennek következtében az adott támogatás szerves része (39).
(133)
A járulékok fordított adózási eljárással az INGA-hoz folynak be. A forgalmazóktól beszedett járulékok összege az INGA bevételét képezte, és közvetlenül az intézményhez folytak be.
(134)
Annak megállapításához, hogy egy járulék szerves részét képezi a támogatási intézkedésnek, a vonatkozó jogszabályok értelmében léteznie kell közvetlen kapcsolatnak a járulék és a támogatás között, olyan értelemben, hogy a járulék tárgyát szükségszerűen a támogatás finanszírozására kell fordítani (40).
(135)
Mivel a járulékok az INGA bevételét képezték és közvetlenül az intézményhez folytak be, a Bizottság úgy véli, hogy a támogatási eljárás szerves részét képezték.
(136)
Ami annak a kérdését illeti, hogy a jelen esetben az adó jellegű járulékokból származó bevételek állami forrásnak számítanak-e vagy sem, fontos megjegyezni, hogy az állami forrásokat tekintve nem szükséges megkülönböztetni az államtól közvetlenül teljesített támogatásokat azon esetektől, melyekben az állam által létesített állami vagy magánszerv közvetítésével juttatott támogatásról van szó. A Bíróság 2004. július 15-i, Pearle BV ügyben (41) hozott ítéletében úgy határozott, hogy a közvetítő szerveken vagy egy adott szakmai ágazat valamennyi gazdasági szereplőjén keresztül beszedett kötelező járulékok csak az alábbiakban meghatározott feltételek teljesítése mellett tekinthetők állami forrásoknak:
a)
A figyelembe vett intézkedést a szakmai ágazat szereplőit és dolgozóit képviselő szakmai szervezet vezeti be, és nem eszköze az állam által meghatározott politikák alkalmazásának;
b)
A figyelembe vett intézkedés teljes mértékben az ágazati szereplők által befizetett járulékokból kerül finanszírozásra;
c)
A finanszírozás módja és a járulékok mértéke a szakmai ágazat foglalkoztatóinak és foglalkoztatottainak képviselői által kerül meghatározásra, állami beavatkozás nélkül;
d)
A járulékokból befolyt összeget szigorúan az intézkedés finanszírozására fordítják, az állam közbeavatkozása nélkül.
(137)
A rendelkezésre álló információk alapján a Pearle BV ítélet első feltétele nem teljesül, mivel az intézkedés az állam által, törvényerejű rendelet értelmében került bevezetésre, a BSE megfékezésére kidolgozott politika megvalósítása céljából.
(138)
Ezenkívül, a harmadik és negyedik feltétel nem teljesül, figyelembe véve, hogy a finanszírozás módját az említett törvényerejű rendeletek szabályozzák. Következésképpen, a portugál hatóságoknak lehetősége van beavatkozni az intézkedés finanszírozási módozatainak meghatározásába.
(139)
Tekintettel arra, hogy a Pearle BV ítélet valamennyi feltétele nem teljesül, és hogy a Portugál Állam meghatározó kontrollt gyakorolt a támogatásról szóló intézkedések finanszírozásának módozataira, a Bizottság megállapítja, hogy az adójellegű járulékból befolyt bevételek valójában az Államnak tulajdonítható állami forrásnak minősülnek.
1.3. VERSENYTORZULÁS ÉS A KERESKEDELEMRE GYAKOROLT KÖZVETETT HATÁS
(140)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint egy vállalkozás versenyhelyzetének valamely állami támogatás hatására jelentkező javulása általában a versenynek az ilyen támogatásban nem részesülő más vállalkozások hátrányára bekövetkező torzulását jelzi (42).
(141)
Az intézkedés közvetett hatással lehet Portugália húsipari vesenyhelyzetére (43). Mivel az érintett portugál vállalkozások erős versenynek kitett nemzetközi piacon vannak jelen, az intézkedés torzítja vagy torzíthatja a versenyt. Az intézkedés befolyásolhatja a tagállamok közötti kereskedelmet is.
(142)
A portugál hatóságok úgy érvelnek, hogy mivel Portugália az élő marha, a hús- és csontliszt, valamint a hús- és csontlisztet tartalmazó termékek külföldre történő szállítási tilalma alatt állt, nem vett részt a kereskedelemben, ezáltal nem okozhatott versenytorzulást.
(143)
Ezzel kapcsolatban fontos megjegyezni, hogy az ítélkezési gyakorlat értelmében (44), egy támogatás hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre, és okozhat versenytorzulást anélkül is, hogy a más tagállamok gazdasági szereplőivel versenyben levő, kedvezményezett vállalkozás maga részt venne az exporttevékenységben. Valójában, azáltal, hogy egy adott tagállam állami támogatásban részesít egy vállalkozást, a hazai kínálat szinten tudja tartani magát vagy akár növekedhet, aminek következményeként a tagállam piacán más tagállamok piaci szereplői által nyújtott szolgáltatások lehetőségei lecsökkennek.
(144)
Ennek fényében, a Bizottság úgy véli, hogy a fent említett termékek Portugáliából más tagállamokba történő szállításának betiltása nem okozott versenytorzulást, és a kereskedelemre közvetett hatást nem gyakorolt.
1.4. KÖVETKEZTETÉSEK
(145)
A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 393-B/98 sz., a 197/2002 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben szabályozott, állati eredetű melléktermékek összegyűjtéséről, szállításáról, feldolgozásáról és megsemmisítéséről hozott intézkedés a 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépésétől a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett ideiglenes rendszer hatálybalépéséig terjedő időszakra vonatkozóan, a vágóhidak, darabolóüzemek és az importőrök részére adott állami támogatásnak minősül. Kivételt képez a 2003-as év, melyre vonatkozólag a portugál hatóságok igazolták, hogy semmilyen előny nem keletkezett.
(146)
Az állattenyésztőket illetően a Bizottság úgy véli, hogy a járulék bevezetése előtti időszakban az intézkedés a 107. cikk (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.
(147)
A szolgáltatást ellátó vállalkozások szempontjából a Bizottság úgy ítéli, hogy a 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépésétől a 2005-ben megszűnő ideiglenes rendszert bevezető 244/2003 sz. törvényerejű rendelet érvénybe lépéséig terjedő időszakra vonatkozóan az állami támogatás meglétének lehetőségét nem lehet kizárni.
2. A TÁMOGATÁS JOGELLENESSÉGE
(148)
A Bizottság megállapítja, hogy az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésében foglalt jelentési kötelezettségnek Portugália sem az 1999 óta nyújtott támogatásokról szóló intézkedéseket, sem a 197/2002 sz. és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett rendszereket illetően nem tett eleget. A 659/1999/EK rendelet 1. cikke f) pontja „jogellenes támogatásnak” minősíti a Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének megszegésével megvalósított valamennyi új támogatást.
(149)
Tekintettel arra, hogy a Portugália által véghezvitt intézkedések tartalmaznak állami támogatás-jellegű elemeket, megállapítható, hogy a Bizottság felé nem jelentett, új, ezáltal az EUMSZ értelmében jogellenes támogatásról van szó.
(150)
Az esetleges támogatások összeegyeztethetőségi vizsgálata két részből tevődik össze: az elsőben a Bizottság a szolgáltatást ellátó vállalkozásoknak nyújtott támogatások összeférhetőségét; a másodikban a vágóhidaknak, daraboló üzemeknek, az iparág importőreinek, a Közösségen belüli forgalmazóinak, és az állattenyésztőknek nyújtott esetleges támogatások összeférhetőségét vizsgálja.
(151)
2002 óta adó jellegű járulékból finanszírozott támogatásról van szó, és amikor a finanszírozás szerves részét képezi a támogatási intézkedésnek, a Bizottság köteles kivizsgálni mind a finanszírozott intézkedéseket, vagyis a támogatásokat, mind azok finanszírozását. Amint azt a Bíróság kinyilvánította, amennyiben egy támogatás finanszírozási módja - jelen esetben kötelező jellegű hozzájárulás által - a támogatási intézkedés szerves részét képezi, a Bizottság által végzendő vizsgálat során szükségszerűen figyelembe kell venni a támogatás finanszírozási módját (45). Amint az a jelen határozat (135) preambulumbekezdésében megállapításra került, a támogatás finanszírozási módja a támogatási intézkedés szerves részét képezi.
3. A TÁMOGATÁSOK ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGÉNEK VIZSGÁLATA
3.1. VIZSGÁLAT A NEM JELENTETT TÁMOGATÁSOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK ALAPJÁN
3.1.1. A szolgáltatást ellátó vállalkozásoknak nyújtott támogatások
a) A támogatások összeegyeztethetősége az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében
(152)
Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt tilalom alól vannak kivételek.
(153)
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából következően, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmében - bizonyos feltételek teljesülése mellett - a közszolgáltatások ellentételezése nem minősül állami támogatásnak (lásd e határozat (89) preambulumbekezdését). Amennyiben a közszolgáltatások díjazása nem teljesíti ezeket a feltételeket, de az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének általános alkalmazási feltételei teljesülnek, az említett díjazás mégis az EUMSZ-szel összeegyeztethető állami támogatásnak nyilvánítható - annak 106. cikke (2) bekezdése által, - amennyiben az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátásához szükséges, és az uniós érdekek akadályoztatásával a kereskedelmet nem befolyásolja. A Bizottság ennek az egyensúlynak a megteremtésére pontosította a teljesítendő feltételeket. 2001-ben, Az általános érdekű szolgáltatások Európában című bizottsági közleményben (46) meghatározta, hogy az EK-Szerződésben foglalt szabályok szigorításánál - különös tekintettel a belső piaci szabadság korlátozására és a versenyt érintő megszorításokra - biztosítani kell, hogy a szigorítás ne haladja meg a közszolgáltatások hatékony megvalósításához szükséges mértéket. Ez jelen esetben magában foglalja azt, hogy a díjazás ne haladja meg a szóban forgó megbízott vállalkozás járulékos költségeit. A Bizottság ezeket a feltételeket később Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó uniós állami támogatási szabályok reformjában (47), és a 86. cikk (2) bekezdésének alkalmazásáról 2005. november 28-án hozott határozatában (48) is részletezte. A díjazás mértékének kiszámítását illetően a Bizottság meghatározta, hogy annak összege nem haladhatja meg a közszolgálati kötelezettség elvégzése során keletkezett költségek kiadásait, figyelembe véve az elért bevételeket és az intézkedéseknek megfelelő ésszerű haszon mértékét. Az ésszerű haszon jelen esetben magában foglalhatja a szóban forgó vállalatok egy meghatározott időszak alatt megvalósított nyereségét vagy annak egy részét, az állam által rábízott szolgáltatás minőségének csökkentése nélkül.
(154)
Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó uniós állami támogatási szabályok reformjának 18. pontja meghatározza továbbá, hogy az „ésszerű haszon” a saját tőkehozamnak az a mértéke, amely figyelembe veszi a tagállam beavatkozása következtében a vállalkozást érő kockázatot vagy kockázatmentességet, különösen, ha a tagállam kizárólagos vagy speciális jogokat biztosít. Ez a mérték általában nem haladhatja meg az érintett ágazat utóbbi években mért átlagát. Azokban az ágazatokban, ahol nem működik az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátásával megbízott vállalkozáshoz hasonlítható vállalkozás, az összehasonlítást más tagállamok vagy szükség esetén más ágazatok vállalkozásaival kell elvégezni, figyelembe véve az egyes ágazatok sajátosságait. Az ésszerű haszon meghatározásakor a tagállam ösztönző kritériumokat állapíthat meg, többek között a nyújtott szolgáltatás minőségére és a termelési hatékonyság javulására vonatkozóan.
(155)
Amint azt e határozat (99) preambulumbekezdése és azt követő pontjai összefoglalják, a Bizottság a portugál hatóságok által rendelkezésére bocsátott adatok alapján nem tud arra következtetni, hogy az ellentételezés az ágazat átlagának mértékét meg nem haladó ésszerű nyereség figyelembevételével történt. A Bizottság szolgálatai több alkalommal kérték a portugál hatóságok segítségét az általános gazdasági érdek értelmében alkotott állami támogatásokról szóló szabályok módosítására vonatkozó feltételek jelen esetben való teljesítésének értékeléséhez. A portugál hatóságok által szolgáltatott információk alapján semmilyen, más vállalatokat összehasonlító elemzés nem készült a szóban forgó ágazat átlagának mértékét megállapítandó.
(156)
A Bizottság nem következtethet az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében a szolgáltatást ellátó vállalkozásoknak nyújtott támogatások összeegyeztethetőségére.
b) A támogatások összeegyeztethetősége az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében
(157)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a belső piaccal összeegyeztethetők azok a bizonyos tevékenységek vagy gazdasági területek előmozdítására szánt támogatások, melyek az általános érdekek akadályoztatásával a kereskedelmet nem befolyásolják. Az ebben a pontban meghatározott módosítás érvényesíthetőségéhez a támogatásoknak hozzá kell járulniuk az adott ágazat fejlesztéséhez.
(158)
A szóban forgó esetben a portugál hatóságok úgy nyilatkoznak, hogy a Portugál Állam 1999 óta fedezi az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos összes költséget. 2002. október óta ezek az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, szállításából, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek a vágóhidaktól, a csontos marha- és sertéshús importőreitől és a Közösségen belüli forgalmazóktól - azaz a csontos marha- és sertéshús forgalmazóitól/átvevőitől - beszedett adó jellegű járulékból kerülnek finanszírozásra, kivéve, amikor ők maguk látják el a fent nevezett szolgáltatásokat.
(159)
A Közösségi iránymutatások az agrárágazatban nyújtott állami támogatásokról, 2000-2006 (a továbbiakban: „Iránymutatás”) (49) 23.3. pontjának, a Jogellenesen nyújtott támogatások értékelésére vonatkozó szabályok meghatározása című bizottsági közleményben (50) foglaltak és a 659/1999/EK rendelet 1. cikke f) pontjának értelmében minden jogellenes támogatás a támogatás nyújtásának idején hatályos szabályoknak és iránymutatásoknak megfelelően kerül felülvizsgálatra. 2002-ben a Bizottság elfogadta A fertőző szivacsos agyvelőbántalom megállapítására irányuló vizsgálatokkal, az elhullott állatokkal és a vágóhídi hulladékkal kapcsolatos állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatást. Ez az iránymutatás volt érvényben 2003. január 1. és 2006. december 31. között (51). Ezen utóbbi iránymutatás 44) pontja meghatároz egy módosítást, melynek értelmében a jogellenes támogatásokat - többek között a vágóhidaknak nyújtandó támogatásokat - a támogatás nyújtásának idején hatályos szabályok és iránymutatások alapján kell kiértékelni. Az említett iránymutatás (47) bekezdésének megfelelően 2002. év végéig, a vágóhidaknak hulladékkezelésre nyújtott jogellenes támogatások esetére a Bizottság az „Iránymutatás” 11.4 pontjában foglalt elveket alkalmazza, következésképpen a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése képezi az 1999 óta nyújtott támogatások felülvizsgálatának jogalapját.
(160)
Az Közösségi iránymutatások az agrár-, és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról, 2007-2013 (194) bekezdése c) pontjának értelmében, a 2007-2013 időszakban az agrár-, és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások 2007. január 1-i hatálybalépésétől kezdődően a Bizottság már nem alkalmazta a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatásokat, kivéve a 2007. január 1. előtt nyújtott jogellenes támogatások esetét, amit az iránymutatások (43) és azt követő bekezdései tartalmaznak. Következésképpen, a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése továbbra is az alkalmazandó szabály a 2003. január 1-jét követően, a vágóhídi hulladékokkal kapcsolatban nyújtott állami támogatások esetében.
(161)
A fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése meghatároz egy sor vágóhídi hulladékokra vonatkozó rendelkezést.
(162)
A fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése értelmében, a vágóhídi hulladékokra vonatkozó állami támogatásokat illetően, 2001. január óta a Bizottság különböző egyedi döntéseket hozott, melyek engedélyezik a kijelölt veszélyes anyagok, a hús- és csontliszt, és hús- és csontlisztet tartalmazó állateledelek (melyek eltávolítását a TSE-re vonatkozó új közösségi szabályozása kötelezővé tett) eltávolításának költségeit legfeljebb 100 %-ban fedező állami támogatásokat. Ezen döntések hátterében elsősorban az agrárágazati iránymutatások 11.4 pontja áll, figyelembe véve a támogatások „rövid időtartamú” jellegét, és hosszú távon a „szennyező fizet” elv szükségességének tiszteletben tartását. A Bizottság kivételesen elfogadta, hogy ezekben a támogatásokban részesüljenek más, nem az élő állatok tenyésztésével foglalkozó vállalkozások is, mint például a vágóhidak. A Bizottság ugyanazon elveket alkalmazza 2002. év végéig, a TSE-re vonatkozó új közösségi szabályozással kapcsolatos hasonló költségekre nyújtott jogellenes támogatások esetére is, melyek során a közösségi szabályozás rendelkezései nem sérültek.
(163)
A fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése hivatkozik arra, hogy a Bizottság kivételesen elfogadta, hogy ezekben a támogatásokban részesüljenek más, nem az élő állatok tenyésztésével foglalkozó vállalkozások is, mint például a vágóhidak. A múltban a Bizottság döntése alapján ezek a kivételek kiterjedtek az élő állatok tenyésztésével szoros kapcsolatban álló feladatokat ellátó vállalkozásokra, például az állati eredetű melléktermékek előkészítésével foglalkozó vállalatokra.
(164)
Az agrárágazati iránymutatások 11.4 pontjára alapozva a Bizottság engedélyezett olyan intézkedéseket, mint az egészségügyi felügyeleti intézkedések, tesztek és egyéb szűrővizsgálatok, valamint gyógyszerek, növényvédő szerek beszerzésének valós költségeit legfeljebb 100 %-ban fedező állami támogatásokat, az alábbi feltételekkel:
-
megfelelő közösségi, nemzeti vagy regionális szintű program megléte a szóban forgó kór megelőzésére, ellenőrzésére vagy visszaszorítására,
-
a kórok a hatóságok számára okot adnak az aggodalomra,
-
a támogatási intézkedések célkitűzése a megelőzés és/vagy a kártalanítás,
-
a támogatások összeegyeztethetők a közösségi állat-egészségügyi és növényvédelmi politikával.
(165)
A fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdése értelmében ezek az elvek alkalmazhatók.
(166)
A szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalma a közegészségügyre veszélyes fertőző betegség. Olyan állati kórról van szó, melynek elsődleges gócpontját közvetlenül jelenteni kellett a Bizottság és a tagállamok felé (52). A támogatási intézkedés célja a hulladékok összegyűjtéséhez, szállításához, feldolgozásához és megsemmisítéséhez szükséges megelőzési intézkedések a húsiparban 1999-2005 között hatályos állat-egészségügyi jogszabálynak megfelelő alkalmazásának biztosítása volt.
(167)
A Bizottság ezen célból megjegyzi, hogy Portugália úgy nyilatkozott, hogy a Bizottság emlősökből származó hús- és csontliszt, valamint hús- és csontlisztet tartalmazó termékek exportját megtiltó 98/653/EK határozatában jóváhagyott sűrgősségi intézkedések értelmében, 1999-től 2002 végéig fedezte az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos valamennyi költséget. Emellett a Bizottság megjegyzi, hogy a marhahúsra vonatkozó, Portugáliát érintő tilalmi intézkedéseket az 1993/2004/EK rendelet elfogadása hatályon kívül helyezte.
(168)
A Bizottság hangsúlyozza továbbá, hogy a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (33) és (34) bekezdése értelmében a vállalkozások a piaci elveknek megfelelően, megkülönböztetés nélkül kerültek kiválasztásra és díjazásra (lásd e határozat (21) és azt követő preambulumbekezdéseit). Figyelembe véve az intézkedések meghozatalának sürgősségét, a Bizottság kész elfogadni, hogy a portugál hatóságok közbeszerzési pályázat kihirdetése nélkül, az 1999. június 8-i 197/99 sz. törvényerejű rendeletben foglaltaknak megfelelően választott ák ki a szolgáltatást ellátó vállalkozásokat, mely a portugál hatóságok szerint a 97/52/EK rendelet nemzeti átültetésének eszköze (lásd e határozat (24) preambulumbekezdését).
(169)
A Portugál hatóságok jelezték, hogy a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet a „szennyező fizet” elv tekintetében figyelembe vette Portugália 2000/766/EK határozat keretében hozott elkötelezettségeit (lásd e határozat (65) és (66) preambulumbekezdéseit). A portugál hatóságok megerősítették, hogy az esetleges konkurens tevékenységek elvégzésére semmilyen forrásátirányítás nem történt, mivel a kiválasztott szolgáltatók kizárólagos tevékenysége az állati eredetű melléktermékek összegyűjtésére, szállítására, feldolgozására és megsemmisítésére korlátozódott.
(170)
A Bizottság szintén megállapítja, hogy a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet értelmében vett átmeneti idő figyelembevétele mellett a szolgáltatás és annak finanszírozásának kötelezettségét átruházták a szolgáltatókra.
(171)
Az ország kivételes körülményeire és az 1999-2004 közötti BSE krízis által kialakult vészhelyzetre tekintettel, és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett rendszernek köszönhetően, mely meghatározza, hogy a szolgáltatás és annak finanszírozásának kötelezettségét fokozatosan terheljék az ágazat szereplőire, a Bizottság megállapítja a támogatások „rövid időtartamú” jellegét, és hosszú távon a „szennyező fizet” elv szükségességének tiszteletben tartását.
(172)
A Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján úgy véli, hogy az 1999 és 2002. év vége között nyújtott támogatások az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott módosítások hatálya alá esnek.
(173)
A 2003 és 2005. november közötti időszakban nyújtott támogatásokra vonatkozóan a Bizottság úgy véli, hogy a bizonyítottan 2004. év végéig tartó krízishelyzetnek és a fent hivatkozott törvényerejű rendelet által bevezetett rendszernek köszönhetően, mely meghatározza, hogy a szolgáltatás és annak finanszírozásának kötelezettségét fokozatosan terheljék az ágazat szereplőire, a támogatások a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdésével összeegyeztethetőnek és annak megfelelőnek nyilváníthatók, amennyiben a megvalósított szolgáltatások valós költségeivel megegyeztek.
(174)
Amint e határozat (100) preambulumbekezdében szerepel, a portugál hatóságok bebizonyították, hogy 1999 és 2005 között a támogatások megegyeztek a szolgáltatást nyújtó vállalkozások által megvalósított szolgáltatások valós költségeivel.
(175)
Következésképpen, a Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján megállapítja, hogy a 2003 és 2005. november között, a szolgáltatást nyújtó vállalkozásoknak nyújtott támogatások az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott módosítások hatálya alá esnek.
3.1.2. A vágóhidaknak, daraboló üzemeknek, importőröknek és közösségi forgalmazóknak, valamint az állattenyésztőknek nyújtott támogatások
(176)
Amint a Bizottság e határozat (166) preambulumbekezdésében utalást tett rá, az 1999-2004 időszakban a BSE elterjedésének veszélye Portugáliában kivételes körülményeket és krízishelyzetet teremtett. Ennek a kivételes helyzetnek köszönhetően, és a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett rendszerre való tekintettel, mely meghatározza, hogy a szolgáltatás és annak finanszírozásának kötelezettségét fokozatosan terheljék az ágazat szereplőire, a Bizottság megállapítja a támogatások „rövid időtartamú” jellegét, és hosszú távon a „szennyező fizet” elv szükségességének tiszteletben tartását. Korábbi következtetéseinek vonalát követve a Bizottság úgy véli, hogy a fertőző szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdésének értelmében a támogatásokat kivételes jelleggel kaphatták az ágazat más szereplői, többek között a vágóhidak, daraboló üzemek, importőrök, valamint a közösségi forgalmazók.
(177)
Amint azt a szolgáltatást ellátó vállalkozások esetében a Bizottság megállapította, a támogatásokat a szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdésének megfelelően nyújtották.
(178)
A vágóhidak, daraboló üzemek, valamint az ágazat importőrei és közösségi forgalmazói vonatkozásában a Bizottság ezúton megállapítja, hogy a nyújtott támogatások az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott módosítások hatálya alá esnek.
(179)
Az állattenyésztőket illetően, e határozat (160) és az azt követő preambulumbekezdéseiben foglaltakat figyelembe véve, a Bizottság szintén megállapítja, hogy a támogatásokat a szivacsos agyvelőbántalomra vonatkozó iránymutatások (47) bekezdésének megfelelően nyújtották, és az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott módosítások hatálya alá esnek.
3.2. A TÁMOGATÁSOK FINANSZÍROZÁSA
(180)
2002. október óta, vagyis a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet hatálybalépése óta az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos költségek a vágóhidaktól, a csontos marha- és sertéshús importőreitől és a Közösségen belüli forgalmazóktól, azaz a csontos marha- és sertéshús forgalmazóitól/átvevőitől beszedett adó jellegű járulékból kerülnek finanszírozásra.
(181)
A Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően (53) a Bizottság általában úgy véli, hogy egy állami támogatás kötelező járulékok által történő finanszírozása kihatással lehet a támogatásra, mivel a támogatáson túlmenő védő hatása lehet. A szóban forgó terhek valójában kötelező járulékoknak minősülnek. Ugyanezen ítélkezési gyakorlat értelmében a Bizottság megállapítja, hogy egy támogatás finanszírozása nem történhet más tagállamokból származó termékeket is sújtó adó jellegű járulékok által.
(182)
Figyelembe véve ezen ítélkezési gyakorlatot és a tényt, miszerint a támogatás állami forrásokból fedezett, mely ezáltal az EUMSZ 107. cikke értelmében állami támogatásnak minősül, szükséges megállapítani, hogy a támogatásnak lehet-e az EUMSZ 110. cikkével ellentétes megkülönböztető jellege, vagyis az intézkedés értelmében járulékfizetési kötelesség érinti-e a más tagállamokból származó termékeket is.
(183)
A portugál hatóságok szerint az importált csontos húsok adóztatása, amennyiben érinti a csontos hús feldolgozása során keletkezett melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatásokat, megalapozott, mert ebben az esetben a hazai termékek mellett ezekre az importált termékekre is kiterjedhet a rendszer.
(184)
A Bizottság rendelkezésére álló információk alapján a vágóhidak, a részben vagy teljesen hasított állatok, és más csontos marha- és sertéshúsok importőrei is fizették a járulékot (lásd a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 2. cikke (2) bekezdését), mely az emlősökből származó hús és a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások finanszírozásának része volt (lásd a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdését).
(185)
Ezen információk alapján a Bizottság kételkedni kezdett az adókötelezettektől beszedett járulékok és az általuk igénybe vett szolgáltatások közti arányos mérték felől. A Bizottság megállapította, hogy nem lehet kizárni a rendszer potenciálisan megkülönböztető jellegét a más tagállamokból származó termékeket illetően, melyekre a járulék szintén vonatkozott.
(186)
A portugál hatóságok később biztosítottak afelől, hogy a baromfihús melléktermékeinek összegyűjtésével, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatások nem a vágóhidaktól, a részben vagy teljesen hasított állatok, és más csontos marha- és sertéshúsok importőreitől beszedett járulékok által került finanszírozásra, hanem a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. sz. mellékletének megfelelően, azon baromfihússal foglalkozó vágóhidaktól beszedett járulékok által, melyek nem indítványozták az általuk termelt melléktermékek összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és megsemmisítését. Mivel az importált baromfihús bontása során általában nem keletkezik melléktermék, a hasított baromfi importőrei és forgalmazói mentesültek a járulékkötelezettség alól.
(187)
Ezzel szemben, a részben vagy teljesen hasított állatok, és más csontos marha- és sertéshúsok importőreit és forgalmazóit illetően a portugál hatóságok bizonyították, hogy ezeknek az importált csontos termékeknek a feldolgozása során keletkezik melléktermék.
(188)
A Bizottság már az információnyújtási felszólításában, majd később az eljárás megkezdésekor is kérte a portugál hatóságokat, hogy biztosítsák afelől, hogy a hazai termékekhez hasonlóan az importált termékek is részesülhetnek a rendszerben, és hogy számszerűsített adatokkal támasszák alá a meghatározott referencia-időszakra vonatkozóan a más tagállamokból származó csontos marha- és sertéshúsok után beszedett járulékok, valamint a kizárólag őket érintő szolgáltatások költségeinek egyenértékűségét (lásd az eljárás elindításáról szóló határozat (37) bekezdés h) pontját).
(189)
A portugál hatóságok garantálták, hogy a hazai termékekhez hasonlóan az importált csontos hústermékek is élvezik a melléktermékek összegyűjtésével, szállításával, feldolgozásával és megsemmisítésével kapcsolatos szolgáltatásokat, azonban ezt számszerűsített adatokkal nem támasztották alá.
(190)
A Bizottság a rendelkezésére álló adatok alapján nem tudja megállapítani, hogy a 197/2002 sz. törvényerejű rendeletben bevezetett, importált termékekre is alkalmazott járulék megegyezett az importált termékekből keletkezett melléktermékeket érintő szolgáltatások összegével, és ezáltal a hazai termékekhez hasonlóan az importált termékek is élvezték a támogatási intézkedés által finanszírozott szolgáltatásokat.
(191)
A 244/2003 sz. törvényerejű rendelet 3. cikke (2) bekezdése szerint a vágóhidak, daraboló üzemek, keltető központok és a tojástermékekkel foglalkozó egységek kötelesek fizetni a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet 1. mellékletében megállapított járulékot, kivéve azokat az intézményeket, melyek az alternatív rendszer alkalmazása mellett döntöttek - rájuk a 3. kategóriájú termékekre vonatkozó megsemmisítési tervek jóváhagyásáig az említett törvényerejű rendelet 2. mellékletében megállapított járulékok vonatkoznak. Az említett intézmények a tervek jóváhagyásáig az 1. és 2. kategóriájú termékek után 0,35 EUR/kg megfizetésére kötelezettek (244/2003 sz. törvényerejű rendelet 5. cikk (1) bekezdése).
(192)
A 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által a járulékrendszert érintő módosításokkal kapcsolatban a Bizottság kérte a portugál hatóságoktól annak bizonyítását, hogy az importált termékek a hazai termékekhez hasonlóan részesülhettek az említett szolgáltatásokban.
(193)
A portugál hatóságok megerősítették, hogy a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett járulék a ténylegesen keletkezett melléktermékek alapján került megállapításra, és az importált termékek a hazai termékekhez hasonlóan részesülhettek az említett szolgáltatásokban. Azonban a Bizottság megállapítja, hogy a portugál hatóságok állításaikat számszerűsített adatokkal nem támasztották alá.
(194)
Az értékelési adatok hiányában a Bizottság nem tudja megállapítani, hogy a 244/2003 sz. törvényerejű rendeletben bevezetett, importált termékekre is alkalmazott járulék megegyezett az importált termékekből keletkezett melléktermékeket érintő szolgáltatások összegével, és ezáltal a hazai termékekhez hasonlóan az importált termékek is részesültek a támogatási intézkedés által finanszírozott szolgáltatásokban.
(195)
A Bizottság megállapítja, hogy a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet, és az átmeneti időszakban a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet 3. cikk (2) bekezdése, és 5. cikk (2) bekezdése alapján alkalmazott járulékrendszer nem felel meg az EUMSZ 110. cikkének, a rendszer a más tagállamokból importált termékeket - amelyekre a járulék szintén kiterjedt - érintő, potenciálisan megkülönböztető jellege miatt.
VI. KÖVETKEZTETÉSEK
(196)
A Bizottság sajnálatát fejezi ki azzal kapcsolatban, hogy Portugália az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdését megsértve, jogellenesen nyújtott támogatásokat a vágóhidakon keletkezett hulladékok összegyűjtésére, szállítására, feldolgozására és megsemmisítésére.
(197)
A vágóhidakon keletkezett hulladékok összegyűjtésére, szállítására, feldolgozására és megsemmisítésére nyújtott támogatások a kedvezményezettek szempontjából megfeleltek az alkalmazandó közösségi rendelkezéseknek. Ezzel szemben a 197/2002 sz. törvényerejű rendelet, és az átmeneti időszakban a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet 3. cikk (2) bekezdése, és az 5. cikk (2) bekezdése alapján alkalmazott járulékrendszer értelmében a támogatások finanszírozási módja a rendszer más tagállamokból importált termékeket - amelyekre a járulék szintén kiterjedt - érintő, potenciálisan megkülönböztető jellege miatt a belső piaccal összeegyeztethetetlen.
(198)
A Bizottság a szóban forgó esetben érdemesnek tartja a 659/1999/EK rendelet 7. cikke (4) bekezdése szerinti megengedő határozat megítélését, melyben a Bizottság olyan feltételeket határozhat meg, amelyek teljesítése esetén egy támogatás a közös piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és olyan kötelezettségeket állapíthat meg, amelyek biztosítják a határozat betartásának ellenőrzését.
(199)
Az EUMSZ 110. cikke megsértésének helyreállítása, és ezáltal visszamenőlegesen a potenciális megkülönböztetés kiküszöbölése céljából Portugália köteles a Bizottság által meghatározott határidőn belül, és a megszabott feltételek teljesítésével a más tagállamokból származó termékek után beszedett járulékok egy részének visszafizetésére. A sérelem helyreállítása által a szóban forgó támogatások a Szerződéssel összeegyeztethetőnek minősülnek.
(200)
A fent említett visszafizettetés feltételeit a Bizottság határozza meg. Portugália tehát köteles visszafizetni a járulékot megfizető személyeknek a 197/2002 sz. törvényerejű rendeletben meghatározott járulékkötelezettség alkalmazásának kezdetétől a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett ideiglenes rendszer hatálybalépésének dátumáig beszedett járulékoknak a más tagállamokból származó termékekre vonatkozó részét. Ennek érdekében a Portugália által tiszteletben tartandó feltételek az alábbiak:
-
amennyiben a járulékot megfizetett személy bizonyítani tudja, hogy a járulék más tagállamból származó termékekre került alkalmazásra, jogosult a kizárólag a nemzeti termékekre vonatkozó támogatás egy részét képező járulék adott termékeket érintő arányos részének visszatérítését kérni. Ezek a visszatérítési kérelmek a nemzeti jogszabályoknak megfelelően meghatározott határidővel kerülnek bevezetésre, mely határidő nem lehet kevesebb, mint a jelen határozat nyilvánosságra hozatalától számított hat hónap,
-
Portugália köteles meghatározni az esetleges megkülönböztetés importált termékekre eső mértékét. Ennek érdekében Portugália feladata megvizsgálni egy meghatározott referencia-időszakra vonatkozóan a megállapított járulék címén a nemzeti termékek után beszedett teljes összeg és azon előnyök közötti egyenértékűséget, melyekben a termékek kizárólagosan részesültek,
-
a visszatérítéshez rendelkezésre álló idő a kérelem benyújtásától számított legfeljebb hat hónap,
-
a visszatérített összegeket a járulék megfizetésének dátumától a tényleges visszatérítésig felhalmozódott kamat függvényében módosítani kell. A kamat a Bizottság által a referencia és kiigazító kamatláb meghatározásának módszerében foglalt referencia-kamatláb alapján kerül kiszámításra (54),
-
a portugál hatóságoknak el kell fogadniuk bármilyen ésszerű bizonyítékot, amelyet az adóköteles felek benyújtanak a más országokból származó termékek után befizetett járulékkal kapcsolatos összegekről,
-
a visszatérítésre való jogosultságnak egyéb feltételt - többek között, hogy a járuléknak nem volt kihatása - szabni nem lehet,
-
amennyiben az érintett felek még nem fizették meg a kiszabott járulékot, a portugál hatóságok hivatalos formában lemondanak a kizárólag a nemzeti termékekre vonatkozó támogatás egy részét képező járulék más tagállamból származó termékeket érintő arányos részéről. Lemondanak továbbá az összegre vonatkozó esetleges késedelmi kamatról is,
-
amennyiben a Bizottság kéri, Portugália kötelezettséget vállal a visszatérítés végrehajtását bizonyító teljes jelentés bemutatására,
-
amennyiben más tagállamban ugyanazon termékekre vonatkozó, hasonló célú járulék alkalmazása van érvényben, mint Portugáliában, a portugál hatóságok elkötelezik magukat arra, hogy az azon tagállamból származó termékek után kifizetett járulékot a járulékot kifizető személyeknek visszatérítik,
-
Portugália kötelezettséget vállal arra, hogy e határozatot megismerteti valamennyi járulékköteles féllel,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az 1998. december 4-én kelt 393-B/98 sz. törvényerejű rendelet alapján Portugália által nyújtott állami támogatás összeegyeztethető a belső piaccal.
2. cikk
(1) A 2002. szeptember 25-i 197/2002 sz. törvényerejű rendelet és a 2003. október 7-i 244/2003 sz. törvényerejű rendelet 3. cikke (2) bekezdése által bevezetett ideiglenes rendszer összeegyeztethető a belső piaccal, azzal a feltétellel, hogy Portugália visszatéríti a járulékot megfizető személyeknek a 197/2002 sz. törvényerejű rendeletben meghatározott járulékkötelezettség alkalmazásának kezdetétől a 244/2003 sz. törvényerejű rendelet által bevezetett ideiglenes rendszer hatálybalépésének dátumáig beszedett járulékoknak a más tagállamokból származó termékekre vonatkozó részét.
(2) Ennek érdekében Portugália kezeskedik az alábbi feltételek teljesítéséről:
-
amennyiben a járulékot megfizetett személy bizonyítani tudja, hogy a járulék más tagállamból származó termékekre került alkalmazásra, jogosult a kizárólag a nemzeti termékekre vonatkozó támogatás egy részét képező járulék adott termékeket érintő arányos részének visszatérítését kérni. Ezek a visszatérítési kérelmek a nemzeti jogszabályoknak megfelelően meghatározott határidővel kerülnek bevezetésre, mely határidő nem lehet korábban, mint a jelen határozat nyilvánosságra hozatalától számított hat hónap,
-
Portugália köteles meghatározni az esetleges megkülönböztetés importált termékekre eső mértékét. Ennek érdekében Portugália feladata megvizsgálni egy meghatározott referencia-időszakra vonatkozóan a megállapított járulék címén a nemzeti termékek után beszedett teljes összeg és azon előnyök közötti egyenértékűséget, melyekben a termékek kizárólagosan részesültek,
-
a visszatérítéshez rendelkezésre álló idő a kérelem benyújtásától számított legfeljebb hat hónap,
-
a visszatérített összegeket a járulék megfizetésének dátumától a tényleges visszatérítésig felhalmozódott kamat függvényében módosítani kell. A kamat a Bizottság által a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb meghatározásának módszerében foglalt referencia-kamatláb alapján kerül kiszámításra (55),
-
a portugál hatóságoknak el kell fogadniuk az adóköteles felek által benyújtott bármilyen ésszerű bizonyítékot a más országokból származó termékek után befizetett járulékkal kapcsolatos összegekről,
-
a visszatérítésre való jogosultságnak egyéb feltételt - többek között, hogy a járuléknak nem volt kihatása - szabni nem lehet,
-
amennyiben az érintett felek még nem fizették be a kiszabott járulékot, a portugál hatóságok hivatalos formában lemondanak a kizárólag a nemzeti termékekre vonatkozó támogatás egy részét képező járulék más tagállamból származó termékeket érintő arányos részének visszatérítéséről. Szintén lemondanak az összegre vonatkozó esetleges késedelmi kamatról,
-
amennyiben a Bizottság kéri, Portugália elkötelezi magát a visszatérítés végrehajtását bizonyító teljes jelentés bemutatására,
-
amennyiben más tagállamban ugyanazon termékekre vonatkozó, hasonló célú járulék alkalmazása van érvényben, mint Portugáliában, a portugál hatóságok kötelezettséget vállalnak arra, hogy azon tagállamból származó termékek után kifizetett járulékot a járulékot kifizető személyeknek visszatérítik,
-
Portugália kötelezettséget vállal arra, hogy a jelen határozatot valamennyi járulékköteles féllel megismerteti.
3. cikk
E határozatról való értesítéstől számított két hónapon belül Portugáliának tájékoztatnia kell a Bizottságot az e határozatnak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Portugál Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2011. július 13-án.