РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 648/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В публикувания по искане на Комисията на 25 февруари 2009 г. доклад на експертната група на високо равнище, председателствана от г-н Жак дьо Ларозиер, се заключава, че е необходимо укрепване на надзорната рамка на финансовия сектор на Съюза, за да се намали рискът и остротата на бъдещи финансови кризи, и се препоръчват амбициозни реформи на структурата на надзора на този сектор, включително създаването на Европейска система за финансов надзор, която обхваща три европейски надзорни органа - по един за банковия сектор, за сектора на застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и за сектора на ценните книжа и пазарите, както и създаването на Европейски съвет за системен риск.
(2)
Със съобщението на Комисията от 4 март 2009 г., озаглавено „Движеща сила за възстановяването на Европа“, беше предложено да се заздрави регулаторната рамка на финансовите услуги в Съюза. В съобщението си от 3 юли 2009 г., озаглавено „За осигуряване на ефективни, сигурни и стабилни пазари на деривати“, Комисията проучи ролята на дериватите по време на финансовата криза, а в съобщението си от 20 октомври 2009 г., озаглавено „За осигуряване на ефективни, сигурни и стабилни пазари на деривати: бъдещи действия“, Комисията посочи действията, които тя възнамерява да предприеме за намаляване на свързаните с дериватите рискове.
(3)
На 23 септември 2009 г. Комисията прие предложения за три регламента относно установяването на Европейска система за финансов надзор, в т.ч. за създаване на три европейски надзорни органа (ЕНО), с което се цели подобряване на последователното прилагане на законодателството на Съюза и въвеждане на висококачествени общи регулаторни и надзорни стандарти и практики. ЕНО включват Европейския надзорен орган (Европейския банков орган (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4), Европейския надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), и Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6). Тези ЕНО имат основна роля за запазването на стабилността на финансовия сектор. Следователно от съществено значение е постоянно да се гарантира, че развитието на тяхната дейност е първостепенен политически приоритет и че те разполагат с необходимите ресурси.
(4)
Прозрачността на извънборсовите деривати („договори за извънборсови деривати“) е ограничена, тъй като те представляват частно сключвани договори и информацията за тях обикновено е достъпна само за договарящите се страни. Те изграждат сложна мрежа на взаимозависимост, която затруднява определянето на естеството и нивото на свързаните с тях рискове. Финансовата криза показа, че тези характеристики увеличават несигурността по време на сътресения на пазара и в резултат на това пораждат рискове за финансовата стабилност. В настоящия регламент се определят условията за намаляване на тези рискове и подобряване на прозрачността на договорите за деривати.
(5)
На срещата на върха, проведена на 26 септември 2009 г. в Питсбърг, лидерите на Г-20 достигнаха до споразумението, че най-късно от края на 2012 г. клирингът на всички стандартизирани договори за извънборсови деривати следва да се извършва чрез централни контрагенти (ЦК) и че договорите за извънборсови деривати следва да се отчитат пред регистри на транзакции. През юни 2010 г. в Торонто лидерите на Г-20 потвърдиха ангажимента си и поеха също ангажимент да ускорят въвеждането на строги мерки за подобряване на прозрачността и регулаторния надзор върху договорите за извънборсови деривати по последователен в международен план и недискриминационен начин.
(6)
Комисията ще наблюдава и ще се стреми да осигури аналогичното изпълнение на тези ангажименти от страна на международните партньори на Съюза. Комисията следва да си сътрудничи с органите на трети държави с цел да бъдат намерени взаимно допълващи се решения, които да осигурят съгласуваност между настоящия регламент и изискванията, установени от трети държави, като по този начин се избегне възможно припокриване в тази област. Със съдействието на ЕОЦКП Комисията следва да наблюдава и изготвя доклади до Европейския парламент и Съвета относно международното прилагане на заложените в регламента принципи. С цел да се избегнат евентуални дублиращи се или противоречащи си изисквания Комисията може да приеме решения относно еквивалентността на правната, надзорната рамка и рамката за правоприлагане в трети държави, в случай че са изпълнени определени условия. Оценката, формираща основа за такива решения, следва да не засяга правото на ЦК, установени в трети държави и признати от ЕОЦКП, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, тъй като решението за признаване следва да бъде независимо от тази оценка. По аналогичен начин нито решението относно еквивалентността, нито оценката следва да засягат правото на регистър на транзакции, установен в трета държава и признат от ЕОЦКП, да предоставя услуги на образувания, установени в Съюза.
(7)
Във връзка с признаването на ЦК от трети държави и в съответствие с международните задължения на Съюза съгласно споразумението за създаване на Световната търговска организация, включително Общото споразумение по търговията с услуги, решенията, с които правните режими на трети държави се определят като еквивалентни на правния режим на Съюза, следва да се приемат само ако правният режим на третата държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК, получили разрешение по силата на чужди правни режими в съответствие с общите регулаторни цели и стандарти, определени от Г-20 през септември 2009 г. за повишаване на прозрачността на пазарите на деривати, редуциране на системния риск и за защита срещу пазарна злоупотреба. Системата следва да се смята за еквивалентна, ако тя гарантира, че същественият резултат от приложимия регулаторен режим е подобен на изискванията на Съюза, и следва да се смята за ефективна, ако тези правила се прилагат по последователен начин.
(8)
Тя е подходяща и необходима в този контекст, като се имат предвид характеристиките на пазарите на деривати и функционирането на ЦК, за да се удостовери ефективната еквивалентност на чужди регулаторни системи за постигането на целите и стандартите на Г-20 с цел да се повиши прозрачността на пазарите на деривати, да се смекчи системният риск и да се осигури защита срещу пазарна злоупотреба. Много особеното положение на ЦК изисква разпоредбите, отнасящи се до трети държави, да са организирани и да функционират в съответствие със специфичните правила за образуванията в тези структури на пазара. Подходът не съставлява непременно прецедент за други законодателни актове.
(9)
В Заключенията си от 2 декември 2009 г. Европейският съвет постигна съгласие, че са необходими значителни усилия за намаляване на риска от неизпълнение от страна на контрагента, както и че е важно да се подобрят прозрачността, ефикасността и надеждността на транзакциите на деривати. В резолюцията на Европейския парламент от 15 юни 2010 г.„Пазари на деривати: бъдещи действия“ се призовава за задължителен клиринг и отчитане на договорите за извънборсови деривати.
(10)
В рамките на обхвата на настоящия регламент ЕОЦКП следва да опазва стабилността на финансовите пазари при извънредни ситуации и да осигурява последователното прилагане на законодателството на Съюза от страна на националните надзорни органи, както и да урежда разногласията между тях. На него също е поверено разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и на технически стандарти за изпълнение, както и основните функции при предоставянето на разрешение и наблюдението на ЦК и регистрите на транзакции.
(11)
Една от основните задачи, които следва да бъдат осъществявани чрез Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), е подпомагане на безпроблемното функциониране на платежните системи. В това отношение членовете на ЕСЦБ упражняват контрол чрез осигуряването на ефикасни и стабилни платежни и клирингови системи, включително ЦК. По този начин членовете на ЕСЦБ са тясно ангажирани в предоставянето на разрешения и текущото наблюдение на ЦК, признаването на ЦК от трети държави и одобряването на споразумения за оперативна съвместимост. Освен това те са пряко ангажирани и в установяването на регулаторни технически стандарти и издаването на насоки и препоръки. Настоящият регламент не засяга отговорностите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки (НЦБ) по осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи в рамките на Съюза и с трети държави. Във връзка с това, а и за да се предотврати евентуалното създаване на паралелни правила, ЕОЦКП и ЕСЦБ следва тясно да си сътрудничат при изготвянето на съответните проекти на технически стандарти. Освен това за ЕЦБ и НЦБ е от решаващо значение да имат достъп до информация при изпълнението на задачите си, свързани с контрола на клиринговите и платежните системи, както и функциите на емитираща централна банка.
(12)
Необходими са еднообразни правила за договорите за деривати, посочени в раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (7).
(13)
Стимулите, насърчаващи използването на ЦК, се оказаха недостатъчни, за да осигурят централизиран клиринг на стандартизирани договори за извънборсови деривати. Ето защо са необходими обвързващи изисквания за тези договори за извънборсови деривати, за които може да се приложи централизиран клиринг.
(14)
Възможно е държавите-членки да приемат различни национални мерки, което може да създаде пречки за нормалното функциониране на вътрешния пазар и да бъде във вреда на пазарните участници и финансовата стабилност. Еднообразното прилагане на задължението за клиринг в Съюза е нужно и за осигуряване на висока степен на защита на инвеститорите и за създаване на хармонизирани конкурентни условия за пазарните участници.
(15)
За да се гарантира, че задължението за клиринг води до намаляване на системния риск, е необходим процес на определяне на класове деривати, които да са обект на това задължение. В този процес следва да бъде отчетено обстоятелството, че не всички договори за извънборсови деривати, преминали клиринг чрез ЦК, могат да бъдат считани за подходящи за задължителен клиринг чрез ЦК.
(16)
Настоящият регламент установява критерии за определяне дали различните класове договори за извънборсови деривати следва да подлежат на задължението за клиринг. Въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, разработени от ЕОЦКП, Комисията следва да решава дали даден клас договори за извънборсови деривати подлежат на задължението за клиринг и да определя момента, от който задължението за клиринг поражда действие, включително, когато това е уместно, поетапно изпълнение и минимален остатъчен срок до падежа на договори, сключени или подновени преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие, в съответствие с настоящия регламент. Поетапно изпълнение на задължението за клиринг би могло да бъде свързано с видовете пазарни участници, които трябва да изпълняват задължението за клиринг. При определянето на класовете договори за извънборсови деривати, които са предмет на задължението за клиринг, ЕОЦКП следва да взема предвид специфичния характер на договорите за извънборсови деривати, сключени с емитенти на обезпечени облигации или с гарантирани фондове за обезпечени облигации.
(17)
При определяне кои класове договори за извънборсови деривати ще бъдат предмет на задължение за клиринг, ЕОЦКП следва да отчита надлежно и други съществени фактори, най-вече взаимосвързаността между контрагентите, използващи съответните класове договори за извънборсови деривати, и въздействието върху равнищата на риска от неизпълнение от страна на контрагента, както и да насърчава еднакви условия на конкуренция в рамките на вътрешния пазар съгласно посоченото в член 1, параграф 5, буква г) от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(18)
Когато ЕОЦКП е установил, че даден извънборсов дериват е стандартизиран и подходящ за клиринг, но никой ЦК не желае да осъществи клиринга на този продукт, ЕОЦКП следва да проучи причините за това.
(19)
При определянето кои класове договори за извънборсови деривати ще подлежат на задължението за клиринг следва внимателно да се отчитат особеностите на отделните класове договори за извънборсови деривати. Преобладаващият риск за транзакциите с някои класове договори за извънборсови деривати може да е свързан със сетълмент риск, който се контролира чрез отделни инфраструктурни механизми и може да разграничава определени класове договори за извънборсови деривати (като транзакции с чужда валута) от други класове. Клирингът чрез ЦК е насочен конкретно към риска от неизпълнение от страна на контрагента и е възможно да не бъде оптималното решение за справяне със сетълмент риск. Режимът за тези договори следва да разчита по-специално на предварителна международна конвергенция и взаимно признаване на съответните инфраструктури.
(20)
За да се гарантират единното и последователно прилагане на настоящия регламент и равнопоставеността на пазарните участници, когато даден клас договори за извънборсови деривати бъде обявен за подлежащ на задължение за клиринг, това задължение следва да се прилага също за всички договори, отнасящи се до този клас договори за извънборсови деривати, които са сключени на или след датата на уведомяването за разрешение на централен контрагент за целите на задължението за клиринг, получено от ЕОЦКП, но преди датата, от която задължението за клиринг поражда действие, при условие че тези договори имат остатъчен срок до падежа, по-голям от минималния остатъчен срок до падежа, определен от Комисията.
(21)
При определянето дали даден клас договори за извънборсови деривати трябва да отговаря на изискванията за клиринг, ЕОЦКП следва да се стреми към намаляване на системния риск. Това включва в оценката да се вземат предвид фактори като равнището на договорна и оперативна стандартизация на договорите, обемът и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати, както и наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация в съответния клас договори за извънборсови деривати.
(22)
Клирингът на договори за извънборсови деривати изисква и двете страни по договора да подлежат на задължението за клиринг или да са съгласни с него. Ето защо следва освобождаванията от задължението за клиринг да бъдат ясно формулирани, тъй като те биха намалили ефективността на задължението и ползите от клиринга чрез ЦК и биха довели до регулаторен арбитраж между групите пазарни участници.
(23)
За да се насърчи финансовата стабилност в рамките на Съюза, може също така да е необходимо транзакциите, сключени от установени в трети държави образувания, да бъдат обвързани със задължения за клиринг и за прилагането на техниките за редуциране на риска, при условие че съответните транзакции оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че тези задължения са необходими или подходящи за предотвратяване избягването на разпоредби от настоящия регламент.
(24)
Договорите за извънборсови деривати, които се смятат за неподходящи за клиринг чрез ЦК, носят кредитен риск от контрагента и операционен риск и поради това следва да се въведат правила за управление на тези рискове. С цел намаляване на кредитния риск от контрагента пазарните участници, които подлежат на задължение за клиринг, следва да разполагат с процедури за управление на риска, които изискват навременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения. При подготвянето на проекти на регулаторни технически стандарти, които уточняват тези процедури за управление на риска, ЕОЦКП следва да взима предвид предложенията на международните органи за определяне на стандарти относно изискванията за допълнителни обезпечения за деривати, при които е извършен нецентрализиран клиринг. При изработването на проект на регулаторни технически стандарти за определяне на механизмите, изисквани за точна и подходяща размяна на обезпечения с цел управление на рисковете, свързани с търговски сделки, които не са преминали клиринг, ЕОЦКП следва надлежно да вземе предвид пречките, пред които са изправени емитентите на обезпечени облигации или гарантираните фондове при предоставянето на обезпечение в редица юрисдикции на Съюза. ЕОЦКП следва също така да вземе предвид факта, че привилегированите вземания с предимство, които се предоставят на контрагентите на емитенти на обезпечени облигации върху активите на емитента на обезпечени облигации, осигуряват равностойна защита срещу кредитния риск от контрагента.
(25)
Правилата за клиринг на договорите за извънборсови деривати, за отчетност на транзакциите с деривати и относно техниките за редуциране на риска за договори с извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, следва да се прилагат спрямо финансовите контрагенти, а именно инвестиционните посредници, получили разрешение съгласно Директива 2004/39/ЕО, кредитните институции, получили разрешение съгласно Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (8), застрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (9), животозастрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (10), презастрахователните предприятия, получили разрешение съгласно Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането (11), предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и, където е уместно, техните управителни дружества, получили разрешение съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (12), институциите за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 юни 2003 г. относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (13) и фондовете за алтернативни инвестиции, управлявани от лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции (ЛУАИФ), получили разрешение или регистрирани в съответствие с Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове (14).
(26)
Образуванията, управляващи пенсионни планове, чиято основна цел е да предоставят обезщетения при пенсиониране, обикновено под формата на пожизнени плащания, но и на плащания за ограничен период или на еднократна сума, обикновено намаляват дела на разпределяната част в налични парични средства, за да увеличат ефикасността и възвръщаемостта за техните титуляри на полици. Следователно да се изиска тези образувания централно да извършат клиринг на договорите за извънборсови деривати би довело до заделяне на значителна част на техните активи в парични средства, за да могат да отговорят на изискванията за текущо обезпечение на ЦК. За да се избегне вероятно негативното въздействие на подобно изискване върху пенсионния доход на бъдещите пенсионери, задължението за клиринг следва да не се прилага за пенсионни планове, докато ЦК не разработят подходящо техническо решение за трансфера на непарични обезпечения за маржове на отклонение за справяне с този проблем. Това техническо решение следва да отчита специфичната роля на пенсионните планове и да предотвратява значими неблагоприятни последици за пенсионерите. По време на преходен период договорите за извънборсови деривати, сключени с оглед намаляване на инвестиционните рискове, пряко свързани с финансовата състоятелност на пенсионните планове, следва да подлежат не само на задължително отчитане, но и да отговарят на изискванията за двустранно обезпечение. Крайната цел обаче е централен клиринг веднага щом това стане осъществимо.
(27)
Важно е да се гарантира, че само подходящи образувания и механизми получават специалното третиране, както и че се отчита разнообразието на пенсионните системи на територията на Съюза, като същевременно се осигурява равнопоставеност на всички пенсионни планове. Ето защо временната дерогация следва да се прилага за институциите за професионално пенсионно осигуряване, регистрирани в съответствие с Директива 2003/41/ЕО, включително образувания, които отговарят за управлението на такава институция и действат от нейно име, посочени в член 2, параграф 1 от същата директива, както и всяко юридическо лице, установено за целите на инвестирането от подобни институции и действащо единствено и изключително в техен интерес и за дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от институциите, посочени в член 3 от Директива 2003/41/ЕО.
(28)
Временната дерогация следва да се прилага и за дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от животозастрахователните предприятия, при условие че всички съответни активи и задължения се обособяват, управляват и организират отделно без никаква възможност за трансфер. Тя следва да се прилага и за всички други оправомощени образувания, обект на надзор, които действат единствено в национален мащаб, или за механизми, налични предимно на територията на една държава-членка, само ако тези образувания и механизми са признати от националното законодателство и тяхната основна цел е да осигуряват пенсионни доходи. За прилагането на дерогация към образуванията и механизмите, посочени в настоящото съображение, следва да решава съответният компетентен орган, а за да се осигури съгласуваност, да се премахнат евентуални несъответствия и да се избегнат злоупотреби - да се изисква становището на ЕОЦКП след консултиране с ЕОЗППО. Това би могло да включва образувания и механизми, които не са непременно свързани с пенсионна програма на работодател, но все пак имат за основна цел да предоставят доход при пенсиониране, било на задължителна или на доброволна основа. Примерите биха могли да включват юридически лица, управляващи пенсионни планове на принципа на капиталово финансиране в съответствие с националното право, при условие че те инвестират съгласно принципа на „благоразумния инвеститор“, както и пенсионните планове, сключени пряко от отделни лица, които могат също да бъдат предоставяни от животозастрахователни предприятия. В случаите на пенсионни споразумения, сключени непосредствено от физически лица, освобождаването следва да не обхваща договори за извънборсови деривати, свързани с други животозастрахователни продукти на застрахователя, които нямат за основна цел предоставянето на доход при пенсиониране.
Други примери биха могли да бъдат дейностите по пенсионно осигуряване, осъществявани от застрахователните предприятия, обхванати от Директива 2002/83/ЕО, при условие че всички свързани с тези дейности активи бъдат включени в специален регистър в съответствие с приложението към Директива 2001/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 година относно реорганизирането и ликвидацията на застрахователните дружества (15), както и механизмите за професионално пенсионно осигуряване от страна на застрахователните предприятия, които са основани на колективни трудови договори. Институциите, създадени с цел предоставяне на обезщетение на членове на пенсионни планове в случай на неизпълнение, следва също да се третират като пенсионни планове за целите на настоящия регламент.
(29)
Правилата, приложими спрямо финансовите контрагенти, следва да се прилагат и спрямо нефинансовите контрагенти, когато това е целесъобразно. Известно е, че нефинансовите контрагенти използват договорите за извънборсови деривати, за да се предпазят от търговски рискове, свързани пряко с тяхната търговска дейност или дейността им, свързана с финансовото управление. Следователно, преди да се определи дали нефинансовият контрагент трябва да изпълнява задължението за клиринг, следва да се разгледа целта, поради която нефинансовият контрагент използва договори за извънборсови деривати, и размерът на неговата експозиция в тези инструменти. С цел да се гарантира, че нефинансовите институции разполагат с възможност да изразят становището си относно клиринговите прагове, ЕОЦКП следва, при подготвянето на съответните регулаторни технически стандарти, да проведе открито обществено допитване, като се осигури участието на нефинансови институции. ЕОЦКП следва също така да се допита до всички заинтересовани органи, например Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори, за да се гарантира цялостното отчитане на особеностите на тези сектори. Освен това до 17 август 2015 г. Комисията следва да оцени системното значение на транзакциите на нефинансови дружества в договори за извънборсови деривати в различните сектори, в т.ч. и в енергийния сектор.
(30)
Когато се определя дали даден договор за извънборсови деривати намалява рисковете на нефинансов контрагент, пряко свързани с търговската дейност и дейностите, свързани с финансовото управление, следва надлежно да се отчитат цялостните стратегии за хеджиране и намаляване на риска на този нефинансов контрагент. По-специално следва да се вземе предвид дали даден договор за извънборсови деривати е икономически обоснован с оглед намаляването на рисковете в дейността и управлението на нефинансови контрагенти, когато рисковете са свързани с колебания на лихвени проценти, обменни валутни курсове, равнища на инфлация и цени на суровини.
(31)
Клиринговият праг е много важна величина за всички нефинансови контрагенти. При определянето на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти за всеки клас договори за извънборсови деривати. Във връзка с това следва да се положат съответните усилия, за да се признаят методите за намаляване на риска, използвани от нефинансови контрагенти в контекста на тяхната обичайна стопанска дейност.
(32)
Членовете на ЕСЦБ и други институции на държавите-членки, изпълняващи подобни функции, както и други публични институции на Съюза, отговорни за или участващи в управлението на държавен дълг, и Банката за международни разплащания следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент, за да не бъдат ограничавани техните правомощия да изпълняват задачите си от общ интерес.
(33)
Тъй като не всички пазарни участници, които подлежат на задължение за клиринг, могат да станат клирингови членове на ЦК, те следва да могат да получат достъп до ЦК като клиенти или непреки клиенти при определени условия.
(34)
Въвеждането на задължението за клиринг и процесът за определяне на ЦК, които могат да бъдат използвани във връзка с това задължение, могат да доведат до неволно нарушаване на конкуренцията на пазара на извънборсови деривати. Например ЦК може да откаже да осъществи клиринг на транзакции, извършени на определени места за търговия, тъй като ЦК е собственост на конкурентно място за търговия. За да се избегнат дискриминационните практики, ЦК следва да се съгласят да осъществяват клиринг на транзакции, извършени на различни места за търговия, в случай че тези места за търговия отговарят на оперативните и техническите изисквания, определени от ЦК, и без оглед на договорната документация, въз основа на която страните са сключили съответната сделка за извънборсови деривати, при условие че съответната документация отговаря на пазарните стандарти. Местата за търговия следва да предоставят на ЦК търговска информация на прозрачна и недискриминационна основа. Правото на достъп на ЦК до място за търговия следва да включва възможност за механизми, чрез които множество ЦК да използват търговска информация от едно и също място за търговия. Това обаче не следва да води до оперативна съвместимост за клиринга на деривати, нито да предизвиква фрагментация на ликвидността.
(35)
Настоящият регламент следва да не блокира безпристрастния и открит достъп между местата за търговия и ЦК на вътрешния пазар при условията, посочени в настоящия регламент и в регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП и приети от Комисията. Комисията следва да продължи да наблюдава отблизо развитието на пазара на извънборсови деривати и при необходимост да се намесва, за да предотврати появата на нарушения на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар с цел осигуряване на равни конкурентни условия на финансовите пазари.
(36)
В определени области в сектора на финансовите услуги и търговията с договори за деривати могат да съществуват и права на търговска и интелектуална собственост. В случаите, когато такива права на собственост са свързани с продукти или услуги, които са се превърнали във или са оказали влияние върху отраслови стандарти, лицензите следва да са достъпни при пропорционални, справедливи, разумни и недискриминационни условия.
(37)
Необходима е надеждна информация, за да се определят съответните класове договори за извънборсови деривати, които подлежат на задължение за клиринг, праговете и системно значимите нефинансови контрагенти. Ето защо за регулаторни цели е важно да бъдат установени еднообразни изисквания за отчитане на данните за дериватите на равнище ЕС. Освен това е необходимо да се наложи задължение за ретроспективно отчитане във възможно най-голяма степен както за финансовите, така и за нефинансовите контрагенти с цел да се предоставят сравними данни, включително на ЕОЦКП и съответните компетентни органи.
(38)
Вътрешногрупова транзакция е транзакция между две предприятия, които са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска. Те са част от същата институционална защитна схема, посочена в член 80, параграф 8 от Директива 2006/48/ЕО, или, в случая с кредитни институции, свързани с един и същ централен орган, както е посочено в член 3, параграф 1 от същата директива, и двете са кредитни институции или едната е кредитна институция, а другата е централен орган. Договорите за извънборсови деривати могат да бъдат признати в рамките на нефинансови или финансови групи, както и в рамките на групи, съставени както от финансови, така и от нефинансови предприятия, и ако такъв договор се смята за вътрешногрупова транзакция по отношение на единия контрагент, то тогава той следва да се смята за вътрешногрупова транзакция и по отношение на другия контрагент по този договор. Признава се, че вътрешногруповите транзакции могат да бъдат необходими за обединяване на рисковете в рамките на групата и че съответно вътрешногруповите рискове са специфични. Тъй като обвързването на тези транзакции със задължението за клиринг може да намали ефикасността на процесите за управление на вътрешногруповия риск, поради това изключването на вътрешногруповите транзакции от задължението за клиринг може да бъде полезно, при условие че това изключване не увеличава системния риск. В резултат следва да се осигури подходяща размяна на обезпечения вместо клиринг на тези транзакции чрез ЦК, когато това е уместно за намаляване на вътрешногруповите рискове от контрагента.
(39)
Същевременно някои от вътрешногруповите транзакции биха могли да бъдат освободени от задължението за обезпечаване, в някои случаи въз основа на решение на компетентните органи за групата, при условие че нейните процедури за управление на риска са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията и няма пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите. Тези критерии, както и процедурите, които контрагентите и съответните компетентни органи трябва да следват при прилагане на освобождаването от задължения, следва да бъдат уточнени в регулаторните технически стандарти, приети съобразно съответните нормативни актове за създаване на ЕНО. Преди разработването на проекти за регулаторни технически стандарти ЕНО следва да изготвят оценка на въздействието на евентуалните им последици за вътрешния пазар, както и за участниците на финансовия пазар, и по-специално за дейностите и структурата на съответните групи. Всички технически стандарти, приложими за размяната на обезпечения във вътрешногрупови транзакции, в т.ч. критериите за освобождаване, следва да отчитат преобладаващите специфики на тези транзакции и съществуващите различия между нефинансовите и финансовите контрагенти, както и техните цели и методи при използването на деривати.
(40)
Счита се, че контрагентите са включени в същата консолидация най-малко когато и двамата контрагенти са включени в консолидация по смисъла на Директива 83/349/ЕИО на Съвета (16) или на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (17), или по отношение на група, на която главното управление на предприятието майка е в трета държава, в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на трета държава, които се считат за еквивалентни на МСФО в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (18) (или счетоводни стандарти на трета държава, чиято употреба е разрешена в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007), или когато и двамата са обхванати от същия консолидиран надзор в съответствие с Директива 2006/48/ЕО или с Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19), или по отношение на група, на която главното управление на предприятието майка е в трета държава, под същия консолидиран надзор от страна на компетентния орган на трета държава, който е удостоверен като еквивалентен на органа, ръководен от принципите, установени в член 143 от Директива 2006/48/ЕО или в член 2 от Директива 2006/49/ЕО.
(41)
Важно е участниците на пазара да отчитат всички характеристики на договорите за деривати, които са сключили, в регистрите на транзакции. В резултат на това информацията за рисковете, характерни за пазарите на деривати, ще се съхранява централно и бъде леснодостъпна, наред с другото, за ЕОЦКП, съответните компетентни органи, Европейския съвет за системен риск (ЕССР) и съответните централни банки от ЕСЦБ.
(42)
Предоставянето на услуги от регистър на транзакции се характеризира с икономии от мащаба, което може да възпрепятства конкуренцията в тази конкретна област. Същевременно налагането на всеобщо изискване за отчетност на участниците на пазара може да повиши стойността на съхраняваната от регистъра на транзакции информация и за трети страни, предоставящи спомагателни услуги, като потвърждаване на транзакции, съпоставяне на транзакции, обслужване при кредитни събития, услуги по съгласуване или компресиране на портфейл. Целесъобразно е да се гарантира, че конкурентните условия в сектора на предоставяните след сключване на сделките услуги в по-широк смисъл няма да бъдат изложени на риск поради евентуален естествен монопол при предоставянето на услуги от регистър на транзакции. Поради тази причина от регистрите на транзакции следва да се изисква да предоставят достъп до съхраняваната от тях информация при безпристрастни, разумни и недискриминационни условия, като се вземат необходимите предпазни мерки за защита на данните.
(43)
За се даде възможност за изчерпателен преглед на пазара и оценка на системния риск, договорите за деривати, преминали клиринг чрез ЦК, както и тези, преминали клиринг не чрез ЦК, следва да бъдат отчитани пред регистрите на транзакции.
(44)
На ЕНО следва да се предоставят адекватни ресурси, за да могат те да изпълняват ефективно задачите, възложени им съгласно настоящия регламент.
(45)
Контрагентите и ЦК, които сключват, изменят или прекратяват договор за деривати, следва да гарантират, че детайлите по договора се отчитат в регистъра на транзакциите. Те следва да могат да възложат подаването на информация за договора на друго образувание. Образуванието или неговите служители, които в съответствие с настоящия регламент отчитат от името на друг контрагент характеристиките на договора за деривати в регистъра на транзакции, не нарушават ограниченията за оповестяване. При подготовката на проекта на регулаторни технически стандарти за отчитане ЕОЦКП следва да вземе предвид напредъка в разработването на уникален код на договора и списъка на изискваните данни за отчитане, посочени в приложение I, таблица 1 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 (20) на Комисията за прилагане на Директива 2004/39/ЕО, и да се консултира с други заинтересовани относими органи като Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори.
(46)
Като вземат предвид принципите, определени в съобщението на Комисията за подобряване на санкциониращите разпоредби за сектора на финансовите услуги, и законовите актове на Съюза, приети като последващи действия на същото съобщение, държавите-членки следва да определят правила за санкциите, които да се прилагат при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент. Държавите-членки следва да прилагат тези санкции по начин, който не намалява ефективността на тези правила. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Те следва да се основават на насоките, приети от ЕОЦКП за насърчаване на конвергенцията и междусекторната последователност на режимите за налагане на глоби във финансовия сектор. Държавите-членки следва да гарантират, че наложените санкции са публично оповестени, когато е целесъобразно, и че докладите за оценка относно ефективността на действащите правила се публикуват редовно.
(47)
В съответствие с настоящия регламент ЦК може да бъде установен във всяка държава-членка. Никоя държава-членка или група държави-членки не следва да бъде подложена на пряка или косвена дискриминация като място за клирингови услуги. Нищо в настоящия регламент не следва да се опитва да ограничава или възпрепятства ЦК от една юрисдикция да осъществява клиринг на продукт, деноминиран във валутата на друга държава-членка или във валутата на трета държава.
(48)
Предоставянето на разрешение на ЦК следва да зависи от минималния размер на първоначалния капитал. Капиталът, включително неразпределената печалба и резервите на ЦК, следва винаги да бъде пропорционален на риска, свързан с дейностите на ЦК, за да се осигури неговата адекватна капитализация срещу риск от контрагента, кредитен, пазарен, операционен, правен и бизнес риск, които не са вече покрити от обособени финансови ресурси, и при необходимост да се осигури организирано преустановяване на дейността или преструктуриране на неговите операции.
(49)
Тъй като с настоящия регламент се въвежда правното задължение за извършване на клиринг чрез определени ЦК за регулаторни цели, особено важно е да бъде гарантирано, че тези ЦК са сигурни и стабилни и че непрекъснато спазват установените с настоящия регламент строги изисквания относно организацията, осъществяването на дейност и пруденциалния надзор. С цел да се осигури еднакво прилагане на настоящия регламент следва изискванията да се прилагат при клиринга на всички финансови инструменти, с които ЦК търгуват.
(50)
За целите на регулирането и хармонизацията е необходимо следователно да се гарантира, че контрагентите използват само ЦК, които спазват установените в настоящия регламент изисквания. Тези изисквания не следва да възпрепятстват държавите-членки да приемат или да продължават да прилагат допълнителни изисквания по отношение на установените на тяхна територия ЦК, включително някои изисквания за лиценз съгласно Директива 2006/48/ЕО. Налагането на подобни допълнителни изисквания обаче не следва да засяга правото на ЦК, получили разрешение в други държави-членки или признати съгласно настоящия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове и техните клиенти, установени в държавата-членка, която въвежда допълнителни изисквания, тъй като тези ЦК не са предмет на допълнителните изисквания и не са длъжни да ги спазват. До 30 септември 2014 г. ЕОЦКП следва да изготви доклад относно въздействието на прилагането на допълнителните изисквания от страна на държави-членки.
(51)
Преките правила относно предоставянето на разрешение и надзора на ЦК представляват важно последствие на задължението за клиринг на договори за извънборсови деривати. Целесъобразно е компетентните органи да запазят отговорност във връзка с всички аспекти на предоставянето на разрешение и надзора на ЦК, включително при проверка дали подалият заявление ЦК спазва изискванията на настоящия регламент и на Директива 98/26/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (21), тъй като тяхната позиция е най-подходяща за ежедневно наблюдение на начина на функциониране на ЦК, редовни прегледи и при необходимост за предприемане на подходящи действия.
(52)
При риск от неплатежоспособност на ЦК фискална отговорност се носи основно от държавата-членка, в която този ЦК е установен. Следователно предоставянето на лиценз и надзорът на този ЦК се извършват от съответния компетентен орган на тази държава-членка. Все пак, тъй като клиринговите членове на ЦК, които може да са установени в различни държави-членки, ще са първите засегнати от неизпълнението на ЦК, е абсолютно задължително всички съответни компетентни органи и ЕОЦКП да участват в процеса на предоставяне на разрешение и надзор. Така ще бъдат избегнати противоречиви национални мерки или практики, а също и пречките за нормалното функциониране на вътрешния пазар. Освен това никакво предложение или действие на член на колегия от надзорници не следва пряко или косвено да подлага на дискриминация държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги в каквато и да е валута. ЕОЦКП следва да участва във всяка колегия, за да гарантира последователното и правилно прилагане на настоящия регламент. ЕОЦКП следва да привлече компетентните органи от засегнатите държави-членки в процеса на изготвяне на препоръки и решения.
(53)
В светлината на ролята, отредена на колегиите, е важно всички съответни компетентни органи и членовете на ЕСЦБ да участват в изпълнението на задачите на колегиите. Колегията следва да се състои не само от компетентните органи, осъществяващи надзор над ЦК, но и от органите за надзор над образуванията, върху които дейността на този ЦК биха могли да окажат въздействие, а именно определени клирингови членове, места за търговия, оперативно съвместими ЦК и централните депозитари на ценни книжа. Членовете на ЕСЦБ, които отговарят за контрола на ЦК и оперативно съвместимите ЦК, както и членовете, които отговарят за емитирането на валутите на финансовите инструменти, преминаващи клиринг чрез ЦК, следва да могат да участват в колегията. Тъй като образуванията под надзор или контрол ще са установени в ограничен брой държави-членки, където функционира ЦК, за надзора или контрола на няколко от тези образувания може да отговаря един компетентен орган или член на ЕСЦБ. С цел осигуряване на гладко сътрудничество между всички членове на колегията следва да се установят подходящи процедури и механизми.
(54)
След като се приема, че създаването и функционирането на колегията се основава на писмено споразумение между всички нейни членове, и предвид чувствителния характер на въпроса, е уместно да им бъдат предоставени правомощията за определяне на процедурите за вземане на решения на колегията. Следователно подробните правила за процедурите за гласуване следва да са определени с писмено споразумение между всички членове на колегията. Същевременно, за да се намери подходящ баланс между интересите на всички съответни участници на пазара и държавите-членки, колегията следва да гласува в съответствие с общия принцип, че всеки член разполага с един глас, независимо от броя на функциите, които изпълнява съгласно настоящия регламент. За колегиите, съставени от 12 или по-малко членове, с глас следва да разполагат най-много двама членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член следва да разполага с един глас. За колегии, съставени от повече от 12 членове, с глас следва да разполагат най-много трима членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член следва да разполага с един глас.
(55)
Особеното положение на ЦК изисква колегиите да бъдат организирани и да функционират в съответствие с механизмите, специфични за надзора на ЦК.
(56)
Механизмите, предвидени с настоящия регламент, не съставляват прецедент за друго законодателство относно надзора и контрола на инфраструктурите на финансовите пазари, по-специално по отношение на условията за гласуване за отнасяне до ЕОЦКП.
(57)
ЦК не следва да получава лиценз, ако всички членове на колегията, с изключение на компетентните органи на държавата-членка, в която е установен ЦК, достигнат до съвместно становище по взаимно съгласие, че ЦК не следва да получи лиценз. Ако обаче достатъчно мнозинство от членовете на колегията са изразили отрицателно становище и някой от засегнатите компетентни органи, въз основа на това мнозинство от две трети от членовете на колегията, е отнесъл въпроса пред ЕОЦКП, компетентният орган на държавата-членка, в която е установен ЦК, следва да отложи решението си за предоставяне на лиценз до приемането на решение от ЕОЦКП по отношение на съответствието с правото на Съюза. Компетентните органи на държавата-членка, в която е установен ЦК, следва да съобразят решението си с решението на ЕОЦКП. Когато всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка, в която е установен ЦК, достигнат до съвместно становище, според което смятат, че изискванията не се изпълнени и че ЦК не следва да получи разрешение, компетентният орган на държавата-членка на установяване на ЦК следва да може да отнесе въпроса пред ЕОЦКП, който да вземе решение по съответствието с правото на Съюза.
(58)
Необходимо е да се подобрят разпоредбите за обмен на информация между компетентните органи, ЕОЦКП и други заинтересовани органи и да се подсилят взаимните задължения за помощ и сътрудничество. Поради нарастващата трансгранична дейност тези органи следва да обменят помежду си необходимата информация за упражняването на своите функции, така че да се гарантира ефективното изпълнение на настоящия регламент, включително в ситуации, в които нарушенията или съмненията за нарушения могат да са от значение за органите на две или повече държави-членки. Обменът на информация изисква строга професионална поверителност на данните. Вследствие широкото въздействие на договорите за извънборсови деривати е важно другите заинтересовани органи, в т.ч. данъчни органи и енергийни регулатори, да имат достъп до информацията, необходима за упражняването на техните функции.
(59)
С оглед на глобалния характер на финансовите пазари ЕОЦКП следва да бъде пряко отговорен за признаването на установените в трети държави ЦК, позволявайки им по този начин да предоставят клирингови услуги в рамките на Съюза, при условие че Комисията е потвърдила еквивалентността между правната и надзорната рамка на третата държава и тази на ЕС и че са изпълнени определени други условия. Следователно ЦК, установен в трета държава, който предоставя клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, следва да бъде признат от ЕОЦКП. Въпреки това, за да не се възпрепятства по-нататъшното развитие на дейностите, свързани с управление на трансгранични инвестиции в рамките на Съюза, ЦК от трета държава, който предоставя услуги на клиенти, установени в Съюза, чрез клирингов член, установен в трета държава, не следва да бъде признат от ЕОЦКП. В този контекст, за да се осигурят равни конкурентни условия на глобално равнище и финансова стабилност, особено важни ще бъдат споразуменията с основните международни партньори на Съюза.
(60)
На 16 септември 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие относно необходимостта Съюзът да преследва своите интереси и да насърчава своите ценности по-решително и в дух на взаимност и взаимна изгода в контекста на външните отношения на Съюза, както и да предприема стъпки, наред с другото, за осигуряване на по-голям пазарен достъп за европейските предприятия и задълбочаване на регулаторното сътрудничество с основни търговски партньори.
(61)
Независимо от структурата си на собственост ЦК следва да разполагат с надеждни правила за управление, висш ръководен състав с добра репутация и независими членове на ръководния съвет, независимо от структурата на собствеността. Поне една трета, но не по-малко от двама членове на неговия съвет следва да са независими. Различните правила за управление и структури на собственост на ЦК могат обаче да повлияят на неговата готовност или способност да осъществява клиринг на определени продукти. Ето защо е целесъобразно независимите членове на ръководния съвет и на създадения от ЦК комитет за управление на риска да решават всички потенциални конфликти на интереси в рамките на ЦК. Клиринговите членове и клиентите трябва да бъдат представени по подходящ начин, тъй като решения, взети от ЦК, могат да им оказват въздействие.
(62)
ЦК може да възлага дейности на външни подизпълнители. Основни дейности, свързани с управлението на риска, не следва да бъдат възлагани на външни подизпълнителни, освен ако това е одобрено от компетентния орган.
(63)
Поради това изискванията за участие за ЦК следва да бъдат прозрачни, пропорционални и недискриминационни и да позволяват отдалечен достъп, когато това не излага ЦК на допълнителни рискове.
(64)
Клиентите на клиринговите членове, които извършват клиринг на договорите си за извънборсови деривати чрез ЦК, следва да бъдат добре защитени. Същинското ниво на защита зависи от нивото на отделяне, избрано от тези клиенти. Посредниците следва да отделят своите активи от активите на клиентите си. Ето защо ЦК следва да поддържат актуални и лесно разпознаваеми данни, за да се улесни прехвърлянето на позициите и активите на клиенти на клирингов член, който е в неизпълнение, към платежоспособен клирингов член или, според случая, организираната ликвидация на позициите на клиентите и връщането на излишъка от обезпечението на клиентите. Установените в настоящия регламент изисквания относно отделянето и преносимостта на позициите и активите на клиентите следователно трябва да имат предимство пред всички противоречащи законови, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки, които възпрепятстват страните при изпълнението на тези изисквания.
(65)
ЦК следва да разполага със стабилна рамка за управление на риска с цел контролиране на кредитните, ликвидните, операционните и други рискове, в т.ч. рисковете, които ЦК носи или поражда за други дружества вследствие на взаимозависимостта. ЦК следва да разполага с подходящи процедури и механизми в случай на неизпълнение от страна на клиринговите членове. За да се намали рискът от верижно разпространение на това неизпълнение, ЦК следва да разполага със строги изисквания за участие, да събира подходящи първоначални допълнителни обезпечения, да подържа гаранционен фонд и други финансови резерви за покриването на потенциалните загуби. С цел да се гарантира, че ЦК се ползва от достатъчно ресурси на текущ принцип, той следва да определи минимален размер, под който размерът на гаранционния фонд по принцип не пада. Това обаче не следва да ограничава възможността на ЦК да използва изцяло гаранционния фонд, за да покрие загубите, предизвикани от клирингов член, който е в неизпълнение.
(66)
При установяването на стабилна рамка за управление на риска ЦК следва да отчита своето потенциално рисково и икономическо въздействие върху клиринговите членове и техните клиенти. Въпреки че осъществяването на изключително стабилно управление на риска следва да остане основна цел на ЦК, той може да адаптира характеристиките си към конкретните дейности и рискови профили на клиентите на клиринговите членове и, ако счете за подходящо въз основа на критериите, посочени в регулаторните технически стандарти, които ЕОЦКП ще разработи, може да включи в обхвата на високоликвидните активи, приемани като обезпечение, най-малко парични средства, държавни облигации, облигации с покритие по смисъла на Директива 2006/48/ЕО, подлежащи на съответните намаления, гаранции, изискуеми при първо поискване, предоставяни от член на ЕСЦБ, гаранции на търговски банки при строги условия, по-специално свързани с кредитоспособността на гарант, и капиталовите връзки на гаранта с клиринговите членове на ЦК. Когато е целесъобразно, ЕОЦКП може също да признае златото като актив, който да бъде приет като обезпечение. ЦК следва да може да приема гаранции на търговски банки от нефинансови контрагенти, които изпълняват функциите на клирингови членове при строги условия за управление на риска.
(67)
Стратегиите на ЦК за управление на риска следва да бъдат достатъчно стабилни, за да се избегнат рискове за данъкоплатеца.
(68)
Исканията за допълнителни обезпечения и процентите, с които се намалява стойността на обезпечението, могат да имат проциклично въздействие. Поради това ЦК, компетентните органи и ЕОЦКП следва да приемат мерки за предотвратяване и контролиране на евентуалното проциклично въздействие на възприетите от ЦК процедури за управление на риска, ако това не вреди на устойчивостта и финансовата стабилност на ЦК.
(69)
Управлението на експозициите е ключов елемент от клиринговия процес. За предоставянето на клирингови услуги следва използваните ценови източници да са достъпни и приложими като цяло. Тези ценови източници следва да включват източниците, свързани с индексите, референтни за дериватите или други финансови инструменти.
(70)
Допълнителните обезпечения са първата защитна линия на ЦК. ЦК следва да инвестират получените допълнителни обезпечения по сигурен и благоразумен начин, като полагат специални усилия за осигуряване на подходящата защита на допълнителните обезпечения, за да бъде гарантирано тяхното своевременно връщане на изправните клирингови членове или на оперативно съвместим ЦК, когато събиращият тези допълнителни обезпечения ЦК се намира в неизпълнение.
(71)
От съществено значение за ЦК е достъпът до достатъчно ликвидни средства. Такива ликвидни средства могат да се получават чрез достъп до ликвидни средства на централна банка, до ликвидни средства на кредитоспособна и надеждна търговска банка или от комбинация от двете. Достъпът до ликвидни средства може да бъде вследствие на лиценз, предоставен в съответствие с член 6 от Директива 2006/48/ЕО, или на други подходящи споразумения. При оценяване на адекватността на ликвидните средства, особено при стресови ситуации, ЦК следва да отчита рисковете за получаване на ликвидност, ако се разчита единствено на кредитни линии от търговски банки.
(72)
С „Европейския кодекс на поведение при клиринг и сетълмент“ от 7 ноември 2006 г. бе създадена доброволна рамка за установяване на връзки между ЦК. Секторът на предоставяните след сключване на сделките услуги обаче остана фрагментиран на национално равнище, което оскъпява трансграничните сделки и затруднява хармонизацията. Поради това е нужно да се определят условията за сключване на споразумения за оперативна съвместимост между ЦК, когато тези споразумения не излагат ЦК на рискове, които не са управлявани по подходящ начин.
(73)
Споразуменията за оперативна съвместимост са важни за по-голяма интеграция на следпазарния сектор в рамките на Съюза и затова в тази област следва да бъдат предвидени правила. Тъй като споразуменията за оперативна съвместимост може да изложат ЦК на допълнителни рискове, ЦК следва да са получили лиценз да извършват клиринг в продължение на три години или да са признати в съответствие с настоящия регламент, или да са получили лиценз по предходния национален режим за даване на разрешение, преди компетентните органи да одобрят споразуменията за оперативна съвместимост. Освен това, с оглед на допълнителните усложнения, свързани със споразуменията за оперативна съвместимост между ЦК, осъществяващи клиринг на договори за извънборсови деривати, на настоящия етап е целесъобразно обхватът на споразуменията за оперативна съвместимост да бъде ограничен върху прехвърлими ценни книжа и инструменти на паричния пазар. При все това до 30 септември 2014 г. ЕОЦКП следва да предостави на Комисията отчет относно целесъобразността на разширяването на обхвата върху други финансови инструменти.
(74)
Регистрите на транзакции събират данни за регулаторни цели, които са от значение за органите във всички държави-членки. ЕОЦКП следва да поеме отговорността за регистрацията, отмяната на регистрация и надзора на регистрите на транзакции.
(75)
Тъй като регулаторите, ЦК и другите участници на пазара разчитат на поддържаните от регистрите на транзакции данни, трябва да бъде гарантирано, че тези регистри на транзакции спазват строги изисквания за оперирането със, съхранението и управлението на данните.
(76)
Необходима е прозрачност на цените, таксите и моделите за управление на риска, свързани с предоставяните от ЦК, техните членове и регистрите на транзакции услуги, за да могат участниците на пазара да направят информиран избор.
(77)
За да изпълнява ефективно задълженията си, ЕОЦКП следва да може да изисква, с обикновено искане или с решение, цялата необходима информация от регистрите на транзакции, от свързани трети страни и от трети страни, към които регистрите на транзакции са изнесли оперативни функции или дейности. Ако ЕОЦКП изиска информацията с обикновено искане, лицето, от което се изисква информацията, не е задължено да я предостави, но при доброволен отговор предоставената информация не следва да бъде неточна или подвеждаща. Информацията следва да бъде предоставяна без забавяне.
(78)
Без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право, компетентните органи, ЕОЦКП, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация, следва да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си. Това обаче не следва да пречи на националните институции, които отговарят за предотвратяването, разследването или коригирането на случаи на лошо администриране, да изпълняват своите функции в съответствие с националното право.
(79)
С цел да изпълнява ефективно своите надзорни правомощия ЕОЦКП следва да е в състояние да извършва разследвания и проверки на място.
(80)
ЕОЦКП следва да може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държавите-членки, например когато дадена надзорна задача изисква познания и опит относно местните условия, които могат да бъдат предоставени по-лесно на национално равнище. ЕОЦКП следва да може да делегира изпълнението на конкретни задачи по разследване и проверки на място. Преди да делегира задачите, ЕОЦКП следва да се консултира със съответния компетентен орган относно подробните условия, свързани с подобно делегиране на задачи, включително относно обхвата на задачата, която ще се делегира, графика за изпълнение на задачата и предоставянето на необходимата информация от и на ЕОЦКП. ЕОЦКП следва да осигури компенсация за компетентните органи, които изпълняват делегирани задачи, в съответствие с регламент за таксите, който предстои да бъде приет от Комисията чрез делегиран акт. ЕОЦКП не следва да може да делегира правомощието по приемане на решения относно регистрация.
(81)
Необходимо е да се гарантира, че компетентните органи могат да изискат от ЕОЦКП да провери дали са изпълнени условията за отмяна на регистрация на даден регистър на транзакции. ЕОЦКП следва да прецени тези искания и да вземе подходящите мерки.
(82)
ЕОЦКП следва да може да налага периодични имуществени санкции с цел регистрите на транзакции да бъдат принудени да прекратят установеното нарушение, да предоставят пълната и вярна информация, изискана от ЕОЦКП, или да допуснат провеждането на разследване или проверка на място.
(83)
ЕОЦКП следва също да може да налага глоби на регистрите на транзакции, ако установи, че са извършили умишлено или поради небрежност нарушение на настоящия регламент. Глобите следва да се налагат в зависимост от тежестта на нарушенията. Нарушенията следва да бъдат разделени в различни групи, за които да бъдат определени специални глоби. За определяне на глобата за конкретно нарушение ЕОЦКП следва да използва двуетапна методология, състояща се от определянето на базов размер, и при необходимост, корекция на този базов размер с определени коефициенти. Основният размер на глобата следва да се определя при отчитане на годишния оборот на съответния регистър на транзакции, а корекциите следва да се правят чрез увеличаване или намаляване на основния размер посредством прилагането на съответните коефициенти съгласно настоящия регламент.
(84)
Настоящият регламент следва да определи коефициенти във връзка с утежняващи или смекчаващи обстоятелства, за да може ЕОЦКП да разполага с необходимите инструменти за определяне на глоба, която е пропорционална на тежестта на извършеното от регистъра на транзакции нарушение, като се отчитат обстоятелствата, при които то е било извършено.
(85)
Преди да вземе решение за налагане на глоба или на периодични финансови санкции, ЕОЦКП следва да даде на лицата, по отношение на които е започнало съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(86)
ЕОЦКП следва да се въздържа от налагане на глоби или периодични финансови санкции, когато в резултат от наказателно производство съгласно националното право има влязла в сила предишна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на еднакви по същество факти.
(87)
Решенията на ЕОЦКП за налагане на глоби и периодични финансови санкции следва да могат да бъдат изпълнявани принудително и принудителното им изпълнение следва да се урежда от гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия се развива производството. Гражданскопроцесуалните норми следва да не включват наказателнопроцесуални норми, но биха могли да включват административнопроцесуални норми.
(88)
В случай на нарушение, извършено от регистър на транзакции, ЕОЦКП следва да разполага с правомощия да взема редица надзорни мерки, включително мерки, които налагат на регистъра на транзакции да прекрати нарушението, и като крайна мярка - да отмени регистрацията, когато регистърът на транзакции е извършил тежко нарушение или повече от едно нарушение на настоящия регламент. Надзорните мерки следва да се прилагат от ЕОЦКП, като се отчитат естеството и тежестта на нарушението, и следва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Преди да вземе решение за надзорни мерки, ЕОЦКП следва да даде възможност на лицата, срещу които има открито производство, да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(89)
От съществено значение е държавите-членки и ЕОЦКП да защитават правото на физическите лица на поверителност при обработката на лични данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (22) и с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (23).
(90)
Важно е да се осигури международната конвергенция на изискванията за ЦК и регистрите на транзакции. В настоящия регламент се спазват съществуващите препоръки, разработени от Комитета по плащания и системи за сетълмент (КПСС) и Международната организация за контрол на ценните книжа (МОКЦК), като се отчита, че принципите на КПСС-МОКЦК за инфраструктурата на финансовите пазари, включително ЦК, бяха установени на 16 април 2012 г. Той създава рамка на Съюза за безопасното функциониране на ЦК. ЕОЦКП следва да отчита съществуващите стандарти и бъдещото им развитие, когато подготвя или предлага да се преразгледат регулаторните технически стандарти и предвидените в регламента насоки и препоръки.
(91)
Правомощията да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да бъдат делегирани на Комисията по отношение на изменението на списъка с образувания, които са изключени от обхвата на настоящия регламент, допълнителни процедурни правила, свързани с налагането на глоби или периодични финансови санкции, включително разпоредби относно правото на защита, сроковете, събирането на глоби или периодични финансови санкции и давностните срокове за налагането и принудителното изпълнение на финансови санкции или глоби; мерки за изменение на приложение II с цел отчитане на настъпили тенденции на финансовите пазари; допълнително уточняване на вида на таксите, услугите, за които се дължат такси, размера на таксите и начина на тяхното плащане. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и навременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(92)
С цел да се осигури последователно хармонизиране на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема проекта на ЕНО за регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от регламенти (ЕС) № 1093/2010, № (ЕС) 1094/2010 и № (ЕС) 1095/2010 за прилагането на раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО за целите на настоящия регламент и за да конкретизира: договорите за извънборсови деривати, за които се смята, че оказват пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати заобикалянето на разпоредба от настоящия регламент; видовете непреки договорни споразумения, които отговарят на условията, посочени в настоящия регламент; класовете договори за извънборсови деривати, които следва да подлежат на задължение за клиринг, датата или датите, от които задължението за клиринг поражда действие, включително поетапно влизане в сила при категориите контрагенти, за които се прилага задължението за клиринг, и минималния остатъчен срок до падежа на договорите за извънборсови деривати, сключени или подновени преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие; техническите детайли, които следва да бъдат включени в уведомление до ЕОЦКП от страна на компетентен орган относно издадено от него разрешение на ЦК да извърши клиринг на клас от договори за извънборсови деривати; особени класове договори за извънборсови деривати, степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси, обема и ликвидността, и наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация; техническите детайли, които следва да бъдат включени в регистъра на ЕОЦКП на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължението за клиринг; техническите детайли и видовете отчети за различните класове деривати; критерии за определяне на договорите за извънборсови деривати, за които обективно може да се измери, че намаляват рисковете, пряко свързани с търговската дейност или дейността във връзка с финансирането на операциите, и стойностите на клиринговите прагове, процедурите и механизмите, свързани с техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали клиринг чрез ЦК; процедурите за управление на риска, включително изискваните нива и вид обезпечения и споразумения за обособяването им и изискваното ниво на капитал; понятието „фрагментиране на ликвидността“; изисквания относно капитала, неразпределената печалба и резервите на ЦК; минималното съдържание на правилата и механизмите за управление на ЦК; техническите детайли за данните и информацията, които ЦК следва да съхраняват; минималното съдържание и изисквания към политиките на ЦК за непрекъснатост на стопанската дейност и към плана за възстановяване при катастрофални събития; подходящия процент и времевия хоризонт за периода на ликвидация и изчисляването на променливостта за минали периоди, които следва да се вземат предвид за различните класове финансови инструменти, като се отчита целта за намаляване на процикличното действие и условията, при които практиките на изчисляване на допълнителни обезпечения могат да се прилагат; рамката за определяне на неблагоприятни, но приемливи пазарни условия, които следва да се използват при определяне на размера на гаранционния фонд и ресурсите на ЦК; методологията за изчисляване и поддържане на размера на собствените ресурси на ЦК; вида обезпечение, което може да се смята за високоликвидно, като например парични средства, злато, държавни и висококачествени корпоративни облигации, обезпечени облигации, и процентите, с които се отбива от пазарната стойност на обезпечението, както и условията, при които гаранции от търговски банки могат да бъдат приемани като обезпечение; финансовите инструменти, които могат да се смятат за високоликвидни с минимален кредитен и пазарен риск, споразумения с висока степен на сигурност и граници на концентрация; видовете стрес тестове, които да бъдат извършвани от ЦК за различните класове финансови инструменти и портфейли, участието на клирингови членове или други страни в тестовете, честотата и момента на извършване на тестовете и основната информация, която ЦК следва да оповестява относно своя модел за управление на рисковете и за допусканията, използвани при извършване на стрес тестовете; техническите детайли относно заявленията до ЕОЦКП за регистрация на регистри на транзакции; честотата и техническите детайли, в които регистрите на транзакции следва да оповестяват информация, свързана със съвкупните позиции за всеки клас договори за извънборсови деривати; и оперативните стандарти, необходими за агрегиране и сравняване на данните между регистрите на транзакции.
(93)
Всяко задължение, произтичащо от настоящия регламент, което предстои да бъде въведено чрез делегирани актове или актове за изпълнение, приети съгласно член 290 или член 291 от ДФЕС, следва да се разбира като приложимо само от датата, на която тези актове пораждат действие.
(94)
В рамките на разработването на технически насоки и регулаторни технически стандарти, и по-специално при установяването на клиринговия праг за нефинансови контрагенти съгласно настоящия регламент ЕОЦКП следва да провежда публични изслушвания на пазарните участници.
(95)
С цел осигуряване на еднообразни условия за прилагане на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат поверени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (24).
(96)
Комисията следва да наблюдава и преценява необходимостта от подходящи мерки за осигуряване на съгласувано и ефективно прилагане и разработване на подзаконови разпоредби, стандарти и практики, попадащи в обхвата на настоящия регламент, като взема предвид резултатите от работата на съответните международни форуми.
(97)
С оглед на правилата във връзка със системите за оперативна съвместимост бе счетено за целесъобразно да бъде изменена Директива 98/26/ЕО, за да се защитят правата на системния оператор, предоставящ обезпечение на приемащ системен оператор, при процедура по несъстоятелност, открита срещу този приемащ системен оператор.
(98)
За да се улеснят ефективният клиринг, съхранението на данни, сетълментът и плащането, ЦК и регистрите на транзакции следва да включват в своите процедури за комуникация с участниците и пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, съответните международни процедури за комуникация и стандарти за изпращане на съобщения и референтни данни.
(99)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-точно установяване на еднообразни изисквания по отношение на договорите за извънборсови деривати и за изпълнението на дейностите на ЦК и регистрите на транзакции, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради обхвата на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящия регламент се установяват изисквания за клиринг и двустранно управление на риска за договорите за извънборсови деривати, изисквания за отчитане за договори за деривати и единни изисквания за изпълнението на дейностите на централните контрагенти (ЦК) и регистрите на транзакции.
2. Настоящият регламент се прилага за ЦК и техните клирингови членове, финансовите контрагенти и регистрите на транзакции. Той се прилага и за нефинансовите контрагенти и местата за търговия, когато това е предвидено.
3. Дял V от настоящия регламент се прилага само за прехвърлимите ценни книжа и инструментите на паричния пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 18, букви а) и б) и точка 19 от Директива 2004/39/ЕО.
4. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
членовете на ЕСЦБ и други институции на държавите-членки, изпълняващи аналогични функции, както и други публични институции на Съюза, отговорни за или участващи в управлението на държавния дълг;
б)
Банката за международни разплащания.
5. С изключение на задължението за отчитане съгласно член 9, настоящият регламент не се прилага за следните образувания:
а)
многостранните банки за развитие, изброени в приложение VI, част 1, раздел 4.2 от Директива 2006/48/ЕО;
б)
образуванията в публичния сектор по смисъла на член 4, точка 18 от Директива 2006/48/ЕО, собственост на централни правителства и изрично гарантираните от централните правителства;
в)
Европейския инструмент за финансова стабилност и Европейския механизъм за стабилност.
6. На Комисията се предоставят правомощията за приемане на делегирани актове съгласно член 82 за изменение на списъка, съдържащ се в параграф 4 от настоящия член.
За тази цел Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 17 ноември 2012 г. доклад, в който се оценява международното третиране на публични органи, отговорни за или участващи в управлението на държавния дълг и на централните банки.
В доклада се включва сравнителен анализ на третирането на тези органи и на централните банки в правната рамка на значителен брой трети държави, включително поне трите най-важни юрисдикции по отношение на обема на търгуваните договори и стандартите за управление на риска, приложими към транзакции с деривати, сключени от тези органи и от централните банки в тези юрисдикции. Ако докладът заключи, че е необходимо, особено по отношение на сравнителния анализ, освобождаване на монетарните задължения на тези централни банки на трети държави от задължението за клиринг и отчетност, Комисията ги добавя в списъка, установен в параграф 4.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„ЦК“ означава юридическо лице, което посредничи между страните по договори, търгувани на един или повече финансови пазари, действайки като купувач по отношение на всеки продавач и като продавач по отношение на всеки купувач;
2)
„регистър на транзакции“ означава юридическо лице, което централизирано събира и поддържа данни за деривати;
3)
„клиринг“ означава процесът на установяване на позиции, включително изчисляването на нетните задължения, и гарантиране на наличността на финансови инструменти, парични средства или и на двете с цел обезпечаване на експозициите, възникнали в резултат на тези позиции;
4)
„място за търговия“ означава система, администрирана от инвестиционен посредник или от пазарен оператор съгласно определенията в член 4, параграф 1, точки 1 и 13 от Директива 2004/39/ЕО, които не са системни интернализатори в рамките на определението в член 4, параграф 1, точка 7, която обединява интереси за покупка или продажба на финансови инструменти в системата по начин, който води до сключване на договор в съответствие с дялове II и III от същата директива;
5)
„деривати“ или „договор за деривати“означава финансов инструмент, посочен в раздел В, точки 4-10 от приложение I към Директива 2004/39/ЕО и приложен съгласно членове 38 и 39 от Регламент (ЕО) № 1287/2006;
6)
„клас деривати“ означава подгрупа от деривати, които имат еднакви и основни характеристики, включително най-малко връзката с базовия актив, типа на базовия актив и валутата на номинала. Деривати, принадлежащи към един и същ клас, могат да имат различен срок до падежа;
7)
„извънборсов дериват“ или „извънборсов договор за дериват“ означава договор за дериват, чието изпълнение не се извършва на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО или на пазар в трета държава, считан за еквивалентен на регулиран пазар съгласно член 19, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО;
8)
„финансов контрагент“ означава инвестиционен посредник с разрешение съгласно Директива 2004/39/ЕО, кредитна институция с разрешение съгласно Директива 2006/48/ЕО, застрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 73/239/ЕИО, животозастрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 2002/83/ЕО, презастрахователно предприятие с разрешение съгласно Директива 2005/68/ЕО, предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и, където е уместно, неговото управително дружество с разрешение съгласно Директива 2009/65/ЕО, институция за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО и фонд за алтернативни инвестиции, управляван от лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции, получили разрешение или регистрирани съгласно Директива 2011/61/ЕС;
9)
„нефинансови контрагенти“ означава установени в Съюза предприятия, различни от образуванията, посочени в точки 1 и 8;
10)
„пенсионен план“ означава:
а)
институции за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на член 6, буква а) от Директива 2003/41/ЕО, включително оправомощените образувания, които отговарят за управлението на такива институции и които действат от тяхно име, както е посочено в член 2, параграф 1 от същата директива, както и юридически лица, създадени за целите на инвестирането от подобни институции и действащи единствено и изключително в техен интерес;
б)
дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване на институциите, посочени в член 3 от Директива 2003/41/ЕО;
в)
дейностите в областта на професионалното пенсионно осигуряване, осъществявани от животозастрахователните предприятия, обхванати от Директива 2002/83/ЕО, при условие че всички активи и задължения, съответстващи на дейността, се обособяват, управляват се и се организират отделно от другите дейности на застрахователното предприятие, без никаква възможност за прехвърляне;
г)
други оправомощени и подлежащи на надзор образувания или договорености, които действат единствено в национален мащаб, при условие че:
i)
са признати от националното законодателство; и
ii)
основната им цел е да осигуряват пенсионни плащания;
11)
„кредитен риск от контрагента“ означава рискът от неизпълнение от страна на контрагента преди окончателния сетълмент на паричните потоци по транзакцията;
12)
„споразумение за оперативна съвместимост“ означава споразумение между два или повече ЦК за междусистемно извършване на транзакции;
13)
„компетентен орган“ означава компетентният орган в законодателството, посочено в точка 8 от настоящия член, компетентният орган, посочен в член 10, параграф 5, или органът който се определя от всяка държава-членка съгласно член 22;
14)
„клирингов член“ означава предприятие, което участва в ЦК и което е отговорно за изпълнението на финансовите задължения, произтичащи от това участие;
15)
„клиент“ означава предприятие, намиращо се в договорни отношения с клирингов член на ЦК, вследствие на което това предприятие може да осъществява клиринг на своите транзакции с този ЦК;
16)
„група“ означава групата от предприятия, състояща се от предприятие майка и неговите дъщерни предприятия по смисъла на членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО, или групата от предприятия, посочена в член 3, параграф 1 и член 80, параграфи 7 и 8 от Директива 2006/48/ЕО;
17)
„финансова институция“ означава предприятие, различно от кредитната институция, чиято основна дейност е да придобива активи или да извършва една или повече от дейностите, посочени в точки от 2 до 12 от приложение I към Директива 2006/48/ЕО;
18)
„финансова холдингова компания“ означава финансова институция, чиито дъщерни предприятия са изключително или главно кредитни институции или финансови институции, като поне едно от тези дъщерни предприятия е кредитна институция и което не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на член 2, параграф 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (25);
19)
„предприятие за спомагателни услуги“ означава предприятие, чиято основна дейност включва притежаване или управление на собственост, управление на услуги за обработка на информация или друга подобна дейност, която е спомагателна за основната дейност на една или повече кредитни институции;
20)
„квалифицирано дялово участие“ означава всяко пряко или непряко дялово участие в ЦК или регистър на транзакции, което представлява поне 10 % от капитала или от правата на глас по смисъла на членове 9 и 10 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (26), като се отчитат условията за тяхното сумиране, предвидени в член 12, параграфи 4 и 5 от същата директива, или което прави възможно упражняването на значително влияние над ръководството на ЦК, в който е това дялово участие;
21)
„предприятие майка“ означава предприятие майка съгласно описанието в членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО;
22)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие съгласно описанието в членове 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО, включително дъщерно предприятие на дъщерно предприятие на основното предприятие майка;
23)
„контрол“ означава връзка между предприятие майка и дъщерно предприятие съгласно описанието в член 1 от Директива 83/349/ЕИО;
24)
„тесни връзки“ означава ситуация, при която две или повече физически или юридически лица са свързани чрез:
а)
участие чрез притежаването, пряко или чрез контрол, на 20 % или повече от правата на глас или капитала на дадено предприятие; или
б)
контрол или подобна връзка между всяко физическо или юридическо лице и предприятие или дъщерно предприятие на дъщерно предприятие се счита също за дъщерно предприятие на предприятието майка, което е начело на тези предприятия.
Ако две или повече физически или юридически лица са постоянно свързани с едно и също лице чрез контрол, се счита също, че между тях съществува тясна връзка.
25)
„капитал“ означава записан капитал по смисъла на член 22 от Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции (27), доколкото същият е бил внесен, включително сметките за премийни резерви. Той напълно покрива загубите, възникнали при обичайната дейност, и при несъстоятелност или ликвидация има ред след всички останали вземания;
26)
„резерви“ са резерви по смисъла на член 9 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове предприятия (28), както и печалбите и загубите, пренесени в резултат на прилагането на окончателните печалби или загуби;
27)
„ръководен съвет“ е управителният или надзорният съвет, или и двата в съответствие с националното дружествено право;
28)
„независим член на ръководния съвет“ е член на ръководния съвет, който не е в делови, семейни или други отношения, водещи до конфликт на интереси със съответния ЦК, или акционерите с контролиращо участие, или с клиринговите членове, или тяхното ръководство, и който не е имал такива отношения през петте години, предшестващи неговото участие в съвета;
29)
„висш ръководен състав“ е лицето или лицата, които ефективно ръководят дейността на ЦК или регистъра на транзакциите, и изпълнителният член или членове на ръководния съвет.
Член 3
Вътрешногрупови транзакции
1. По отношение на нефинансов контрагент вътрешногрупова транзакция е договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, който е част от същата група, при условие че двамата контрагенти са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска и че този контрагент е установен в Съюза или, ако е установен в трета държава, Комисията е приела акт за изпълнение съгласно член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава.
2. По отношение на финансов контрагент вътрешногрупова транзакция е всяко едно от следните:
а)
договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, който е част от същата група, при условие че са спазени следните условия:
i)
финансовият контрагент е установен в Съюза или, ако е установен в трета държава, Комисията е приела акт за изпълнение в съответствие с член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава;
ii)
другият контрагент е финансов контрагент, финансово холдингово дружество, финансова институция или предприятие за спомагателни услуги, подлежащи на съответни пруденциални изисквания;
iii)
двата контрагента са обект на една и съща пълна консолидация; и
iv)
двата контрагента са обект на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска;
б)
договор за извънборсови деривати, сключен с друг контрагент, когато и двата контрагента са част от една и съща институционална защитна схема, посочена в член 80, параграф 8 от Директива 2006/48/ЕО, при условие че е изпълнено условието в буква а), подточка ii) от настоящия параграф;
в)
договор за извънборсови деривати, сключен между кредитни институции, свързани с един и същ централен орган, или между такава кредитна институция и централния орган, както е посочено в член 3, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО; или
г)
договор за извънборсови деривати, сключен с нефинансов контрагент, който е част от същата група, при условие че двамата контрагенти са обект на една и съща пълна консолидация и подлежат на подходящи централизирани процедури за оценка, измерване и контрол на риска и че този контрагент е установен в юрисдикция в Съюза или в трета държава, за която Комисията е приела акт за изпълнение, както е посочено в член 13, параграф 2 по отношение на същата трета държава.
3. За целите на настоящия член се приема, че контрагентите са включени в същата консолидация, когато и двата контрагента са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 83/349/ЕИО или международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, или, във връзка с група, чието предприятие майка е със седалище в трета държава съгласно общоприетите счетоводни принципи на трета държава, определени като еквивалентни на МСФО, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 (или счетоводните стандарти на трета държава, чието използване е позволено съгласно член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия консолидиран надзор съгласно Директива 2006/48/ЕО или Директива 2006/49/ЕО или, във връзка с група, чието предприятие майка е със седалище в трета държава, същия консолидиран надзор от компетентен орган на трета държава, потвърден като еквивалентен на уреждания от принципите, установени в член 143 от Директива 2006/48/ЕО или в член 2 от Директива 2006/49/ЕО.
ДЯЛ II
КЛИРИНГ, ОТЧЕТНОСТ И НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА НА ИЗВЪНБОРСОВИТЕ ДЕРИВАТИ
Член 4
Задължение за клиринг
1. Контрагентите извършват клиринг на всички договори за извънборсови деривати, спадащи към клас деривати, за които се отнася задължението за клиринг в съответствие с член 5, параграф 2, когато тези договори отговарят на двете посочени по-долу условия:
а)
били са сключени по един от следните начини:
i)
между два финансови контрагента;
ii)
между финансов контрагент и нефинансов контрагент, който отговаря на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б);
iii)
между два нефинансови контрагента, които отговарят на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б);
iv)
между финансов контрагент или нефинансов контрагент, който отговаря на условията, посочени в член 10, параграф 1, буква б), и образувание, установено в трета държава, за което би съществувало задължение за клиринг, ако е било установено в Съюза; или
v)
между две образувания, установени в една или няколко трети държави, които биха били обект на задължението за клиринг, ако бяха установени в Съюза, при условие че договорът оказва пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че такова задължение е необходимо или подходящо за предотвратяване на избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент; и
б)
се сключват или подновяват или:
i)
на датата, на която задължението за клиринг поражда действие или след нея; или
ii)
на датата на уведомяване или след нея, както е посочено в член 5, параграф 1, но преди датата, на която задължението за клиринг поражда действие, ако договорите имат остатъчен срок до падежа, който е по-дълъг от минималния остатъчен срок до падежа, определен от Комисията в съответствие с член 5, параграф 2, буква в).
2. Без да се засягат техниките за намаляване на риска съгласно член 11, договорите за извънборсови деривати, които са вътрешногрупови транзакции, описани в член 3, не подлежат на задължението за клиринг.
Освобождаването, предвидено в първа алинея, се прилага единствено:
а)
ако два контрагента, установени в Съюза и принадлежащи към същата група, първо са уведомили в писмен вид своите съответни компетентни органи, че възнамеряват да се ползват от освобождаването за сключените помежду им договори за извънборсови деривати. Уведомяването се извършва не по-малко от 30 календарни дни преди използването на изключението. В рамките на 30 календарни дни след получаването на уведомлението компетентните органи могат да възразят срещу ползването на това освобождаване, ако транзакциите между контрагентите не отговарят на условията, посочени в член 3, без да се нарушава правото на компетентните органи да възразят след изтичането на 30-дневния срок, ако тези условия вече не са изпълнени. Ако между компетентните органи има разногласия, ЕОЦКП може в съответствие с правомощията си по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 да им съдейства да постигнат споразумение;
б)
за договори за извънборсови деривати между два контрагента, принадлежащи към същата група и установени в държава-членка и трета държава, ако на контрагента, установен в Съюза, е било разрешено да приложи освобождаването от компетентния му орган в рамките на 30 календарни дни, след като е бил уведомен от контрагента, установен в Съюза, при условие че условията по член 3 са изпълнени. Компетентният орган уведомява ЕОЦКП за това решение.
3. Договорите за извънборсови деривати, които подлежат на задължението за клиринг съгласно параграф 1, подлежат на клиринг чрез ЦК, който е получил разрешение съгласно член 14 или е признат съгласно член 25 да извършва клиринг на този клас извънборсови деривати и който е в списъка на регистъра в съответствие с член 6, параграф 2, буква б).
За тази цел контрагентът следва да е клирингов член, клиент или да сключва непреки споразумения за клиринг с клирингов член, при условие че тези споразумения не увеличават риска на контрагента и гарантират, че активите и позициите на контрагента се ползват от защита с еквивалентен ефект на посочената в членове 39 и 48.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които се определят договорите, за които се счита, че имат пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент съгласно параграф 1, буква а), подточка v), както и видовете непреки договорни споразумения, които отговарят на условията по параграф 3, втора алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 5
Процедура по задължението за клиринг
1. Когато компетентен орган предоставя разрешение на ЦК за осъществяване на клиринг на даден клас извънборсови деривати съгласно член 14 или 15, той незабавно уведомява ЕОЦКП за това разрешение.
За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли, които да бъдат включени в уведомленията, посочени в първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените във втора алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. В рамките на шест месеца след получаване на уведомление в съответствие с параграф 1 или след завършване на процедурата по признаването, посочена в член 25, ЕОЦКП, след като проведе публична консултация и след като се консултира с ЕССР и по целесъобразност с компетентните органи на трети държави, разработва и предоставя за одобрение от Комисията проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
класът извънборсови деривати, който следва да подлежи на задължението за клиринг, посочено в член 4;
б)
датата(ите), на която(ито) задължението за клиринг поражда действие, включително всяко поетапно изпълнение и категориите контрагенти, подлежащи на това задължение; и
в)
минималният остатъчен срок до падежа на договорите за извънборсови деривати съгласно член 4, параграф 1, буква б), подточка ii).
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП по своя собствена инициатива, след като проведе публична консултация и след като се консултира с ЕССР и по целесъобразност с компетентните органи на трети държави, определя в съответствие с критериите, изложени в параграф 4, букви а), б) и в), и съобщава на Комисията класовете деривати, които следва да подлежат на задължението за клиринг по член 4, но за които ЦК все още не е получил разрешение.
След уведомлението ЕОЦКП публикува покана за разработване на предложения за клиринг на тези класове деривати.
4. С общата цел за намаляване на системния риск, проектите на регулаторни технически стандарти за частта, посочена в параграф 2, буква а), вземат предвид следните критерии:
а)
степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас извънборсови деривати;
б)
обема и ликвидността на съответния клас извънборсови деривати;
в)
наличността на безпристрастна, надеждна и общоприета ценова информация в съответния клас извънборсови деривати.
При изготвянето на тези проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП може да вземе предвид взаимосвързаността между контрагентите, използващи съответните класове извънборсови деривати, предвижданото въздействие върху равнищата на кредитния риск от контрагента между контрагентите, както и отражението върху конкуренцията в рамките на Съюза.
За да осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които допълнително се определят критериите, посочени в букви а), б) и в) от първата алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в третата алинея от настоящия параграф, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. Проектите на регулаторни технически стандарти за частта, посочена в параграф 2, буква б), отчитат следните критерии:
а)
очаквания обем на съответния клас извънборсови деривати;
б)
дали повече от един ЦК вече осъществяват клиринг на един и същ клас извънборсови деривати;
в)
способността на съответните ЦК да обработят очаквания обем и да осъществят управление на риска, произтичащ от клиринга на съответния клас извънборсови деривати;
г)
вида и броя контрагенти, които са активни и се очаква да бъдат активни на пазара на съответния клас извънборсови деривати;
д)
срока, необходим на контрагента, подлежащ на задължението за клиринг, за да въведе механизми за клиринг на своите договори за извънборсови деривати чрез ЦК;
е)
управлението на риска и правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара на съответния клас извънборсови деривати и които биха попаднали в обхвата на задължението за клиринг по силата на член 4, параграф 1.
6. Ако даден клас договори за извънборсови деривати вече не разполага с ЦК, на който е дадено разрешение или е признат за извършване на клиринг на тези договори съгласно настоящия регламент, той вече не подлежи на задължението за клиринг по член 4 и се прилага параграф 3 от настоящия член.
Член 6
Публичен регистър
1. ЕОЦКП създава, поддържа и актуализира публичен регистър за правилното и недвусмислено определяне на класовете извънборсови деривати, които подлежат на задължението за клиринг. Публичният регистърът е на разположение на уебсайта на ЕОЦКП.
2. Регистърът включва:
а)
класовете деривати, които подлежат на задължението за клиринг съгласно член 4;
б)
ЦК, които са получили разрешение или са признати за целите на задължението за клиринг.
в)
датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всяко поетапно изпълнение;
г)
класовете деривати, определени от ЕОЦКП в съответствие с член 5, параграф 3;
д)
минималния остатъчен срок до падежа на договорите за деривати, посочени в член 4, параграф 1, буква б), подточка ii);
е)
ЦК, за които ЕОЦКП е уведомен от компетентния орган за целите на задължението за клиринг, и датата на уведомяване за всяко от двете.
3. Когато ЦК вече не притежава разрешение или не е признат съгласно настоящия регламент да извършва клиринг на даден клас деривати, ЕОЦКП незабавно го заличава от публичния регистър във връзка с този клас деривати.
4. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП може да разработи проекти на регулаторни технически стандарти, за да уточни техническите детайли, които се включват в посочения в параграф 1 публичен регистър.
ЕОЦКП представя на Комисията всички такива проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 7
Достъп до ЦК
1. ЦК, който е получил разрешение за клиринг на договори за извънборсови деривати, приема да извърши клиринга на такива договори на недискриминационна и прозрачна основа, независимо от мястото за търговия.
ЦК може да изиска мястото за търговия да отговаря на оперативните и техническите изисквания, определени от ЦК, включително изискванията за управление на риска.
2. ЦК приема или отказва официално искане за достъп от място за търговия в рамките на три месеца от такова искане.
3. Когато ЦК отказва достъп съгласно параграф 2, той предоставя на мястото за търговия всички основания за отказа.
4. Освен ако компетентният орган на мястото за търговия и този на ЦК откажат достъп, ЦК предоставя при условията на втора алинея достъп в рамките на три месеца от решението, приемайки официалното искане от мястото за търговия в съответствие с параграф 2.
Компетентният орган на мястото за търговия и този на ЦК могат да откажат достъп до ЦК след официално искане от мястото за търговия единствено ако такъв достъп би застрашил безпрепятственото и нормално функциониране на пазарите или би имал неблагоприятно въздействие върху системния риск.
5. В случай на несъгласие между компетентните органи ЕОЦКП решава всички спорове между компетентните органи в съответствие със своите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Достъп до място за търговия
1. По искане на ЦК местата за търговия предоставят търговска информация на недискриминационна и прозрачна основа на всеки ЦК, който е получил разрешение да извърши клиринг на договори за извънборсови деривати, търгувани на това място за търговия.
2. Когато искане за достъп до място за търговия е било официално подадено до място за търговия от ЦК, мястото за търговия отговаря на ЦК в срок от три месеца.
3. Ако мястото за търговия откаже достъп, то уведомява подробно ЦК и излага изчерпателно мотивите си.
4. Без да се засяга решението на компетентните органи на мястото за търговия и на ЦК, мястото за търговия осигурява достъп в срок от три месеца от получаване на положителен отговор на искането за достъп.
ЦК получава достъп до мястото за търговия само когато за този достъп не е необходима оперативна съвместимост и не се застрашава безпрепятственото и нормално функциониране на пазарите, по-конкретно в резултат на фрагментация на ликвидността, и когато мястото за търговия е осигурило подходящи механизми за предотвратяване на такава фрагментация.
5. За да се осигури последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи понятието фрагментация на ликвидността.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 9
Задължение за отчетност
1. Контрагентите и ЦК осигуряват отчитане на данните за всеки сключен от тях договор за деривати, както и за всяка промяна или прекратяване на договор, пред регистъра на транзакции, регистриран в съответствие с член 55 или признат в съответствие с член 77. Данните се отчитат не по-късно от първия работен ден след деня на сключването, промяната или прекратяването на договора.
Задължението за отчетност се прилага за договори за деривати, които:
а)
са сключени преди.16 август 2012 г. и чието изпълнение не е приключило към същата дата;
б)
се сключват на или след 16 август 2012 г.
Контрагент или ЦК, за който се прилага задължението за отчетност, може да делегира отчитането на данните по договора за деривати.
Контрагентите и ЦК правят необходимото да няма дублиране при отчитането на данните по сключените от тях договори за деривати.
2. Контрагентите водят отчетност за всички договори за деривати, които са сключили, и за всяко изменение за срок от най-малко пет години след приключването на договора.
3. В случай че няма на разположение регистър на транзакции, който да регистрира данните по договор за деривати, контрагентите и ЦК гарантират, че тези данни се отчитат пред ЕОЦКП.
В този случай ЕОЦКП гарантира, че всички имащи отношение образувания, посочени в член 81, параграф 3, имат достъп до всички данни по договори за деривати, необходими за изпълнението на съответните им отговорности и мандати.
4. Счита се, че ЦК, който отчита характеристиките на договор за деривати пред регистъра на транзакции или пред ЕОЦКП, или образувание, което отчита тези характеристики от името на контрагент или на ЦК, не нарушава ограниченията за оповестяване на информация, наложени по силата на договора или на законодателни, регулаторни или административни разпоредби.
Отчитащото образувание или неговите ръководители или служители не са отговорни за последствията от това оповестяване.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва регулаторни технически стандарти за уточняване на характеристиките и вида на отчетите, посочени в параграфи 1 и 3, за различните класове деривати.
Докладите, посочени в параграфи 1 и 3, уточняват най-малко:
а)
страните по договора за деривати и, когато е различен, бенефициера на правата и задълженията по договора;
б)
основните характеристики на договорите за деривати, включително техния вид, базов срок до падежа, номинал, цена и дата на сетълмента.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. За да се осигурят единни условия за прилагането на параграфи 1 и 3, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се уточняват:
а)
формата и честотата на отчетите, посочени в параграфи 1 и 3, за различните класове деривати;
б)
датата, от която договорите за деривати следва да се отчитат, включително поетапно изпълнение за договори, сключени преди датата на прилагане на задължението за отчетност.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 10
Нефинансови контрагенти
1. Когато нефинансов контрагент има позиции по договори за извънборсови деривати и тези позиции надвишават клиринговия праг съгласно параграф 3, този нефинансов контрагент:
а)
незабавно уведомява ЕОЦКП и компетентния орган, посочен в параграф 5, за това;
б)
подлежи на задължението за клиринг за бъдещи договори съгласно член 4, ако средната подновена позиция през последните 30 работни дни превишава прага; и
в)
осъществява клиринг на съответните бъдещи договори в срок от четири месеца след датата, от която подлежи на задължение за клиринг.
2. Нефинансов контрагент, за който се прилага задължение за клиринг в съответствие с параграф 1, буква б) и който впоследствие удостовери на органа, определен съгласно параграф 5, че средната му подновена позиция за 30 работни дни не надвишава клиринговия праг, вече няма да подлежи на задължението за клиринг съгласно член 4.
3. При изчисляването на посочените в параграф 1 позиции нефинансовият контрагент включва всички договори за извънборсови деривати, сключени от нефинансовия контрагент или от други нефинансови образувания в рамките на групата, към която принадлежи този нефинансов контрагент, за които не може да се измери обективно, че водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската или финансиращата дейност на нефинансовия контрагент или на групата.
4. За да гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след провеждане на консултации с ЕССР и другите съответни органи, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
критериите за определяне за кои договори за извънборсови деривати обективно може да се измери, че намаляват рисковете, пряко свързани с търговската дейност или финансиращата дейност, посочени в параграф 3; и
б)
стойности за клиринговите прагове, които се определят при отчитане на системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти за всеки клас извънборсови деривати.
След провеждането на открита публична консултация ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
След като се консултира с ЕССР и с други заинтересовани органи, ЕОЦКП редовно преразглежда праговете и при необходимост предлага регулаторни технически стандарти за изменението им.
5. Всяка държава-членка определя орган, който да следи за спазването на задължението по параграф 1.
Член 11
Техники за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, за които не е извършен клиринг чрез ЦК
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати, за които не е извършен клиринг чрез ЦК, осигуряват след надлежна проверка подходящи процедури и мерки за оценка, наблюдение и намаляване на операционния риск и кредитния риск на контрагента, обхващащи най-малко:
а)
своевременното потвърждаване, когато са на разположение с електронни средства, на условията на съответния договор за извънборсови деривати;
б)
формални процедури, които са стабилни, устойчиви и подлежащи на одитиране за съгласуване на портфейлите, управление на съответния риск, своевременно разкриване и разрешаване на спорове между страните, както и процедури за проследяване на стойността на действащите договори.
2. Финансовите и нефинансовите контрагенти, посочени в член 10, ежедневно оценяват пазарната стойност на действащите договори. Когато пазарните условия не позволяват пазарно оценяване, се използва надеждно и благоразумно оценяване на базата на модели.
3. Финансовите контрагенти разполагат с процедури за управление на риска, които изискват своевременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения във връзка с договорите за извънборсови деривати, сключени на или след 16 август 2012 г. Нефинансовите контрагенти, посочени в член 10, разполагат с процедури за управление на риска, които изискват своевременна, точна и подходящо отделена размяна на обезпечения във връзка с договорите за извънборсови деривати, сключени при надхвърляне на клиринговия праг или след това.
4. Финансовите контрагенти разполагат с подходящ и пропорционален размер на капитала за управление на риска, който не е покрит от подходяща размяна на обезпечения.
5. Изискването по параграф 3 от настоящия член не се прилага за посочените в член 3 вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагенти, които са установени в същата държава-членка, при условие че няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
6. Посочените в член 3, параграф 2, буква а), б) или в) вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагенти, които са установени в различни държави-членки, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение и на двата компетентни органа, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Ако компетентните органи не успеят да стигнат до положително решение в рамките на 30 календарни дни от получаването на заявлението за освобождаване, ЕОЦКП може да подпомогне тези органи при постигането на споразумение в съответствие със своите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансови контрагенти, които са установени в различни държави-членки, се освобождават от изискването в параграф 3 от настоящия член, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на равнището на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Нефинансовите контрагенти уведомяват компетентните органи, посочени в член 10, параграф 5, за своето намерение да приложат освобождаването. Освобождаването е валидно, освен ако някой от уведомените компетентни органи не изрази несъгласие по отношение на изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от първа алинея, в рамките на три месеца от датата на уведомяване.
8. Посочените в член 3, параграф 2, букви а)-г) вътрешногрупови транзакции, сключени от контрагент, който е установен в Съюза, и контрагент, установен в юрисдикция на трета държава, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение на съответния компетентен орган, отговарящ за надзора над установения в Съюза контрагент, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
9. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансов контрагент, който е установен в Съюза, и контрагент, установен в юрисдикция на трета държава, се освобождават от изискването в параграф 3 от настоящия член, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Нефинансовият контрагент уведомява компетентните органи, посочени в член 10, параграф 5, за своето намерение да приложи освобождаването. Освобождаването е валидно, освен ако уведомените компетентни органи не изразят несъгласие по отношение на изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от първа алинея, в рамките на три месеца от датата на уведомяване.
10. Посочените в член 3, параграф 1 вътрешногрупови транзакции, сключени от нефинансов контрагент и финансов контрагент, които са установени в различни държави-членки, се освобождават изцяло или частично от изискването в параграф 3 от настоящия член въз основа на положително решение на съответния компетентен орган, отговарящ за надзора на финансовия контрагент, ако са изпълнени следните условия:
а)
процедурите за управление на риска на контрагентите са достатъчно надеждни, стабилни и съответстващи на нивото на сложност на транзакцията с деривати;
б)
няма настоящи или очаквани практически или правни пречки за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
Съответният компетентен орган, отговарящ за надзора на финансовия контрагент, уведомява компетентния орган, посочен в член 10, параграф 5, за всички решения от този род. Освобождаването е валидно, освен ако уведоменият компетентен орган не е съгласен, че условията в буква а) или б) от първа алинея са изпълнени. Ако между компетентните органи има разногласия, ЕОЦКП може да подпомогне тези органи във вземането на решение в съответствие с правомощията си по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. Контрагентът по вътрешногрупова транзакция, която е била освободена от изискването в параграф 3, публично оповестява информация за освобождаването.
Компетентният орган уведомява ЕОЦКП за всяко решение, прието съгласно параграф 6, 8 или 10, или за всяко уведомление, получено съгласно параграф 7, 9 или 10, и предоставя на ЕОЦКП техническите детайли за съответната вътрешногрупова транзакция.
12. Задълженията, предвидени в параграфи 1-11, се прилагат за договори за извънборсови деривати, сключени между образувания от трети държави, които биха били обект на тези задължения, ако бяха установени в Съюза, при условие че тези договори оказват пряко, значително и предвидимо въздействие в рамките на Съюза или в случай че това задължение е необходимо или подходящо за предотвратяване на избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент.
13. ЕОЦКП извършва редовно наблюдение върху дейността с деривати, които не са допустими за клиринг, с цел определяне на случаите, при които даден клас деривати може да представлява системен риск, и предотвратяване на регулаторен арбитраж между транзакции с деривати, които подлежат на клиринг, и такива, които не подлежат на клиринг. По-специално, след като се консултира с ЕССР, ЕОЦКП предприема действия съгласно член 5, параграф 3 или прави преглед на регулаторните технически стандарти относно изискванията за допълнително обезпечение по параграф 14 от настоящия член и по член 41.
14. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП изготвя проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
процедурите и мерките за оценка, посочени в параграф 1;
б)
пазарните условия, които не позволяват пазарно оценяване, и критериите за използване на оценяване на базата на модели съгласно параграф 2;
в)
техническите детайли за освободените вътрешногрупови транзакции, които да се включват в уведомлението, посочено в параграфи 7, 9 и 10;
г)
техническите детайли за информацията за освободените вътрешногрупови транзакции съгласно параграф 11;
д)
договорите, за които се счита, че имат пряко, значимо и предвидимо въздействие в рамките на Съюза, или случаите, когато е необходимо или подходящо да се предотврати избягването на която и да било от разпоредбите на настоящия регламент съгласно параграф 12.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
15. За да се осигури последователното прилагане на настоящия член, ЕНО разработват общи проекти на регулаторни технически стандарти, в които се уточняват:
а)
процедурите за управление на риска, включително нивата и видовете обезпечения и споразумения за отделяне, необходими съгласно изискванията на параграф 3;
б)
нивото на капитала, необходимо да спазването на параграф 4;
в)
процедурите, които контрагентите и съответните компетентни органи трябва да следват при прилагане на освобождаването съгласно параграфи 6-10;
г)
приложимите критерии, посочени в параграфи 5-10, включително какво следва да се смята за практическа или правна пречка за бърз трансфер на собствен капитал или за изплащане на задължения между контрагентите.
ЕНО представят на Комисията тези общи проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
В зависимост от правния статут на контрагента на Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 или (ЕС) № 1095/2010.
Член 12
Санкции
1. Държавите-членки установяват правила за санкциониране на нарушенията на правилата от настоящия дял и вземат всички необходими мерки, за да осигурят тяхното прилагане. Тези санкции включват най-малко административни глоби. Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и възпиращи.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи, отговорни за надзора на финансовите и когато е приложимо, на нефинансовите контрагенти, обявяват публично всяка санкция, наложена за нарушаване на членове 4, 5 и 7-11, освен ако това оповестяване сериозно би застрашило финансовите пазари или би причинило непропорционална вреда на засегнатите страни. Държавите-членки публикуват на редовни интервали доклади за оценка на ефективността на правилата за санкциониране, които се прилагат. Подобно оповестяване и публикуване не съдържа лични данни по смисъла на член 2, буква а) от Директива 95/46/ЕО.
До 17 февруари 2013 г. държавите-членки съобщават на Комисията правилата, посочени в параграф 1. Те незабавно уведомяват Комисията за всички техни последващи изменения.
3. Нарушение на правилата от настоящия дял не засяга действителността на договора за извънборсови деривати или възможността за страните да приложат разпоредбите на договора за извънборсови деривати. Нарушение на правилата от настоящия дял не поражда право на обезщетение от страна по договор за извънборсови деривати.
Член 13
Механизъм за избягване на дублиращи се или противоречащи си правила
1. Комисията се подпомага от ЕОЦКП при наблюдението и изготвянето на доклади до Европейския парламент и до Съвета относно международното прилагане на принципите, заложени в членове 4, 9, 10 и 11, по-специално по отношение на евентуални дублиращи се или противоречащи си изисквания към участниците на пазара, и препоръчва възможно действие.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, в които се декларира, че правната и надзорната уредба и уредбата на правоприлагането на трета държава:
а)
са еквивалентни на изискванията, установени в настоящия регламент съгласно членове 4, 9, 10 и 11;
б)
гарантират защита на професионалната тайна, еквивалентна на предвидената в настоящия регламент; и
в)
изпълняват ефективно и се прилагат по справедлив начин, който не води до нарушаване на конкуренцията, за да се гарантира ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 86, параграф 2 процедура по разглеждане.
3. Актът за изпълнение относно еквивалентността, посочен в параграф 2, предполага, че контрагентите, встъпващи в транзакция, по отношение на която се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, са изпълнили задълженията по членове 4, 9, 10 и 11, когато поне един от контрагентите е установен в трета държава.
4. В сътрудничество с ЕОЦКП Комисията наблюдава ефективното изпълнение на изискванията, еквивалентни на установените в членове 4, 9, 10 и 11, от страна на трети държави, за които е бил приет акт за изпълнение относно еквивалентността, и редовно докладва, най-малко веднъж годишно, на Европейския парламент и на Съвета. В срок от 30 календарни дни след представянето на доклада и в случай че той съдържа данни за недостатъчно или непоследователно прилагане на еквивалентните изисквания от органите на трети държави, Комисията оттегля признаването на еквивалентността на правната рамка на съответната трета държава. Когато актът за изпълнение относно еквивалентността бъде оттеглен, контрагентите отново автоматично стават обект на всички установени в настоящия регламент изисквания.
ДЯЛ III
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ И НАДЗОР НА ЦК
ГЛАВА 1
Условия и процедури за предоставяне на разрешение на ЦК
Член 14
Предоставяне на разрешение на ЦК
1. Ако юридическо лице, установено в Съюза, възнамерява да предоставя услуги за клиринг в качеството на ЦК, то кандидатства за разрешение пред компетентния орган на държавата-членка, в която е установено (компетентния орган за ЦК), в съответствие с процедурата по член 17.
2. Когато разрешението е предоставено в съответствие с член 17, то поражда действие за цялата територия на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1, се предоставя само за извършване на дейности във връзка с клиринг и се уточняват услугите или дейностите, които ЦК е получил разрешение да предоставя или извършва, включително обхванатите от разрешението класове финансови инструменти.
4. ЦК спазва във всеки един момент условията, изисквани за разрешението.
ЦК уведомява своевременно компетентния орган за всякакви съществени изменения, засягащи условията за разрешението.
5. Посоченото в параграф 1 разрешение не следва да възпрепятства държавите-членки да приемат или да продължават да прилагат допълнителни изисквания по отношение на установените на тяхна територия ЦК, включително някои изисквания за лиценз съгласно Директива 2006/48/ЕО.
Член 15
Разширяване на дейностите и услугите
1. Всеки ЦК, който възнамерява да разшири дейността си с допълнителни услуги или дейности, непопадащи в обхвата на първоначалното разрешение, подава искане за разширяване до компетентния орган за ЦК. Предлагането на клирингови услуги, за които ЦК още не е получил разрешение, се счита за разширяване на обхвата на това разрешение.
Разширяване на обхвата на разрешението се извършва в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
2. Ако ЦК възнамерява да разшири дейността си в друга държава-членка, различна от тази, в която той е установен, компетентният орган за ЦК уведомява незабавно компетентния орган на другата държава-членка.
Член 16
Капиталови изисквания
1. За да получи разрешение съгласно член 14, всеки ЦК трябва да разполага с постоянен и наличен първоначален капитал в размер на най-малко 7,5 милиона евро.
2. Капиталът, в т.ч. неразпределената печалба и резервите на ЦК, трябва да е пропорционален на риска, произтичащ от дейностите на ЦК. Той трябва да е във всеки един момент достатъчен, за да осигури организираното преустановяване на дейността или преструктуриране на неговите операции в рамките на разумен срок, както и подходящата защита на ЦК срещу кредитен риск, риск от контрагента, пазарен, операционен, правен и бизнес риск, които не са покрити от специфични финансови ресурси, посочени в членове 41-44.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, в тясно сътрудничество с ЕСЦБ и след като се консултира с ЕОЦКП, ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи изискванията относно посочените в параграф 2 капитал, неразпределена печалба и резерви на ЦК.
ЕБО предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Член 17
Процедура за предоставяне или за отказ на разрешение
1. Кандидатстващият ЦК подава заявление за разрешение пред компетентния орган на държавата-членка по своето установяване.
2. Подалият заявление ЦК предоставя цялата необходима информация, за да може компетентният орган да се убеди, че към момента на предоставяне на разрешението подалият заявление ЦК е взел всички мерки, нужни за спазването на посочените в настоящия регламент изисквания. Компетентният орган незабавно предава на ЕОЦКП и на посочената в член 18, параграф 1 колегия цялата информация, получена от подалия заявление ЦК.
3. В срок от 30 работни дни след получаване на заявлението компетентният орган преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, компетентният орган определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦК трябва да предостави допълнителна информация. След като прецени, че дадено заявление е пълно, компетентният орган съответно уведомява за това подалия заявлението ЦК, членовете на колегията, създадена в съответствие с член 18, параграф 1, и ЕОЦКП.
4. Компетентният орган предоставя разрешение единствено ако е напълно убеден, че подалият заявление ЦК отговаря на всички изисквания, установени в настоящия регламент, и че за ЦК е подадено уведомление за система съгласно Директива 98/26/ЕО.
Компетентният орган отчита надлежно становището на колегията, постигнато в съответствие с член 19. Ако компетентният орган за ЦК не изрази съгласие с дадено положително становище на колегията, неговото решение съдържа изчерпателно изложение на мотивите, както и обяснение за всяко значително отклонение от позитивното становище на колегията.
ЦК не получава разрешение, ако всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка по установяване на ЦК, достигнат до съвместно становище по взаимно съгласие съгласно член 19, параграф 1, че ЦК не следва да получи разрешение. В становището в писмена форма изчерпателно се излагат мотивите, поради които колегията смята, че изискванията, установени в настоящия регламент или в друг акт от правото на Съюза, не са спазени.
Когато не се стигне до съвместно становище по взаимно съгласие, както се посочва в третата алинея, и ако мнозинство от две трети от членовете на колегията изрази отрицателно становище, който и да е от заинтересованите компетентни органи, въз основа това мнозинство от две трети от колегията, може да отнесе въпроса до ЕОЦКП в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 в рамките на 30 календарни дни след приемането на това отрицателно становище.
В решението за отнасяне на въпроса до ЕОЦКП в писмена форма изчерпателно се излагат мотивите, поради които съответните членове на колегията смятат, че изискванията, установени в настоящия регламент или в други части от правото на Съюза, не са спазени. В такъв случай компетентният орган за ЦК отлага решението си относно разрешението и изчаква решението относно предоставянето на разрешение, което ЕОЦКП може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Компетентният орган взема решението си в съответствие с решението на ЕОЦКП. Въпросът не се отнася до ЕОЦКП след края на 30-дневния срок, посочен в четвърта алинея.
Когато всички членове на колегията, с изключение на органите на държавата-членка по установяване на ЦК, достигнат съвместно становище чрез взаимно съгласие съгласно член 19, параграф 1, че ЦК не следва да получи разрешение, компетентният орган за ЦК може да отнесе въпроса до ЕОЦКП в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентният орган на държавата-членка по установяване на ЦК изпраща решението на останалите заинтересовани компетентни органи.
5. В случай че компетентният орган за ЦК не е приложил разпоредбите на настоящия регламент или ги е приложил по начин, който представлява нарушение на правото на Съюза, ЕОЦКП действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По искане на всеки член на колегията или по своя инициатива ЕОЦКП може да разследва всяко предполагаемо нарушение или неприлагане на правото на Съюза, след като уведоми компетентния орган.
6. Никое действие на член на колегията в процеса на изпълнение на задълженията му не може да подлага пряко или косвено на дискриминация държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги в каквато и да било валута.
7. В рамките на шест месеца от подаване на пълното заявление компетентният орган писмено информира подалия заявление ЦК дали му е предоставено или е отказано разрешението, като излага подробно обяснение за основанията си.
Член 18
Колегия
1. За да бъде улеснено изпълнението на посочените в членове 15, 17, 49, 51 и 54 задачи, в рамките на 30 календарни дни от предоставяне на пълното заявление в съответствие с член 17 компетентният орган за ЦК създава, управлява и председателства колегия.
2. Колегията се състои от:
а)
ЕОЦКП;
б)
компетентния орган за ЦК;
в)
компетентните органи, отговорни за надзора на клиринговите членове на ЦК, които са установени в тези три държави-членки, чиито съвкупни вноски в посочения в член 42 гаранционен фонд на ЦК са най-големи за период от една година;
г)
компетентните органи, отговорни за надзора на местата за търговия, обслужвани от ЦК;
д)
компетентните органи, осъществяващи надзор на ЦК, с които ЦК е сключил споразумения за оперативна съвместимост;
е)
компетентните органи, осъществяващи надзор на централните депозитари на ценни книжа, с които е свързан ЦК;
ж)
съответните членове на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, и съответните членове на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
з)
централните банки, които емитират тези валути, в които са деноминирани финансовите инструменти, които най-често са обект на клиринг.
3. Компетентният орган на държава-членка, който не е член на колегията, може да поиска от колегията всякаква информация, полезна за изпълнението на надзорните му задължения.
4. Без да се засягат отговорностите на компетентните органи съгласно настоящия регламент, колегията осигурява:
а)
подготовката на становището, посочено в член 19;
б)
обмена на информация, в т.ч. исканията за информация съгласно член 84;
в)
споразумения за доброволно възлагане на задачи между своите членове;
г)
координацията на програми за надзорни проверки, основани на оценка на риска на ЦК; и
д)
определянето на процедури и планове за действие в извънредни ситуации съгласно член 24.
5. Създаването и функционирането на колегията се основава на писмено споразумение между нейните членове.
В споразумението се определят практическите договорености за функционирането на колегията, включително подробни правила за процедурите на гласуване, както е посочено в член 19, параграф 3, и могат да се определят задачите, които да бъдат поверени на компетентния орган за ЦК или на друг член на колегията.
6. За да се осигури последователно и съгласувано функциониране на колегиите в Съюза, ЕОЦКП изготвя проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на условията, при които валутите на Съюза, посочени в параграф 2, буква з), се считат за най-подходящи, и техническите детайли на практическите договорености, посочени в параграф 5.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Становище на колегията
1. В срок четири месеца от подаване на пълното заявление от ЦК в съответствие с член 17 компетентният орган за ЦК провежда оценка на риска на ЦК и представя доклад на колегията.
В срок 30 календарни дни след получаването му и въз основа на заключенията на този доклад колегията следва да постигне съвместно становище, в което се определя дали подалият заявление ЦК отговаря на всички изисквания, установени в настоящия регламент.
Без да се засяга член 17, параграф 4, четвърта алинея, ако не се стигне до съвместно становище в съответствие с втора алинея, колегията приема становище с обикновено мнозинство в рамките на същия срок.
2. ЕОЦКП подпомага приемането на съвместното становище в съответствие със своята обща координационна функция съгласно член 31 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Колегията приема становище с мнозинство въз основа на обикновено мнозинство от своите членове. За колегии, съставени от 12 членове или по-малко, с глас разполагат най-много двама членове на колегията от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член разполага с един глас. За колегии, съставени от повече от 12 членове, с глас разполагат най-много трима членове от една и съща държава-членка, като всеки гласуващ член разполага с един глас. ЕОЦКП няма право на глас по становищата на колегията.
Член 20
Отнемане на разрешение
1. Без да се засяга член 22, параграф 3, компетентният орган за ЦК отнема разрешението, ако ЦК:
а)
не е използвал разрешението в рамките на 12 месеца, изрично се отказва от разрешението или през предходните шест месеца не е предоставял услуги или извършвал дейност;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е било предоставено разрешението, и не е предприел коригиращото действие, поискано от компетентния орган за ЦК в определения за това срок;
г)
е нарушавал сериозно и системно някое от изискванията, установени в настоящия регламент.
2. Когато компетентният орган за ЦК счита, че е налице някое от обстоятелствата, посочени в параграф 1, той уведомява съответно в рамките на пет работни дни ЕОЦКП и членовете на колегията.
3. Членовете на колегията биват консултирани от компетентния орган за ЦК относно необходимостта от отнемане на разрешението на ЦК, освен когато се налага такова решение да се вземе спешно.
4. Всеки член на колегията може по всяко време да поиска от компетентния орган за ЦК да провери дали ЦК продължава да отговаря на условията, при които е било предоставено разрешението.
5. Компетентният орган за ЦК може да ограничи отнемането до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
6. Компетентният орган за ЦК изпраща на ЕОЦКП и на членовете на колегията своето напълно обосновано решение, което взема предвид възраженията на членовете на колегията.
7. Решението за отнемането на разрешението поражда действие на цялата територия на Съюза.
Член 21
Преглед и оценка
1. Без да се засяга ролята на колегията, компетентните органи, посочени в член 22, правят преглед на мерките, стратегиите, процедурите и механизмите, прилагани от ЦК с цел спазване на настоящия регламент, и оценяват рисковете, на които ЦК са или могат да бъдат изложени.
2. Обхватът на прегледа и на оценката, посочени в параграф 1, следва да съответства на изискванията, установени в настоящия регламент.
3. Компетентните органи определят честотата и задълбочеността на прегледа и на оценката, посочени в параграф 1, като имат предвид размера, системното значение, характера, мащаба и сложността на дейността на съответния ЦК. Прегледът и оценката се актуализират най-малко веднъж годишно.
ЦК подлежи на проверки на място.
4. Компетентните органи информират редовно и поне веднъж годишно колегията относно резултатите от прегледа и оценката, посочени в параграф 1, в т.ч. за всички коригиращи действия или наложени санкции.
5. Компетентните органи изискват от всеки ЦК, който не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, да предприеме съответното действие или стъпки на ранен етап за справяне със ситуацията.
6. ЕОЦКП изпълнява координираща роля между компетентните органи и между колегиите с оглед изграждането на обща надзорна култура и последователни надзорни практики, гарантирайки единни процедури и последователни подходи и увеличавайки последователността при резултатите от надзора.
За целите на първа алинея ЕОЦКП поне веднъж годишно:
а)
провежда сравнителен анализ на надзорните дейности на всички компетентни органи във връзка с разрешението и надзора на ЦК съгласно член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010; и
б)
инициира и координира оценки за целия Съюз относно устойчивостта на ЦК спрямо неблагоприятно развитие на пазара съгласно член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато оценка по втора алинея, буква б) разкрие недостатъци по отношение на устойчивостта на един или повече ЦК, ЕОЦКП издава необходимите препоръки съгласно член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА 2
Надзор и контрол на ЦК
Член 22
Компетентен орган
1. Всяка държава-членка определя компетентен орган, отговорен за изпълнението на произтичащите от настоящия регламент задължения за предоставяне на разрешение и надзор на ЦК, установени на нейната територия, и информира Комисията и ЕОЦКП за това.
Когато държавата-членка определи няколко компетентни органа, тя ясно определя съответните им функции и посочва един орган, който е отговорен за координиране на сътрудничеството и обмена на информация с Комисията, ЕОЦКП, компетентните органи на другите държави-членки, ЕБО и съответните членове на ЕСЦБ, в съответствие с членове 23, 24, 83 и 84.
2. Всяка държава-членка гарантира, че компетентният орган разполага с необходимите за осъществяване на своите функции правомощия за упражняване на надзор и провеждане на проучвания.
3. Всяка държава-членка гарантира, че при неспазване на настоящия регламент спрямо отговорните физически или юридически лица могат да бъдат взети или наложени подходящи административни мерки в съответствие с националното законодателство.
Тези мерки са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект и могат да обхващат искане за коригиращо действие в определен срок.
4. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списъка на компетентните органи, посочени в съответствие с параграф 1.
ГЛАВА 3
Сътрудничество
Член 23
Сътрудничество между органите
1. Компетентните органи поддържат тясно сътрудничество помежду си, с ЕОЦКП и, при необходимост, с ЕСЦБ.
2. При изпълнение на общите си задължения компетентните органи отчитат надлежно възможното въздействие на своите решения върху стабилността на финансовата система във всички останали засегнати държави-членки, и по-специално при посочените в член 24 извънредни ситуации, въз основа на актуалната налична информация.
Член 24
Извънредни ситуации
Компетентният орган за ЦК или всеки друг орган информира своевременно ЕОЦКП, колегията, съответните членове на ЕСЦБ и други засегнати органи за възникването на свързани с ЦК извънредни ситуации, включително събития на финансовите пазари, които биха могли да повлияят отрицателно на пазарната ликвидност и стабилността на финансовата система в някоя държава-членка, в която е установен ЦК или някой от неговите клирингови членове.
ГЛАВА 4
Отношения с трети държави
Член 25
Признаване на ЦК от трета държава
1. ЦК, който е установен в трета държава, може да предоставя клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, само когато този ЦК е признат от ЕОЦКП.
2. ЕОЦКП, след консултация с органите, посочени в параграф 3, може да признае ЦК, установен в трета държава и кандидатствал за признаване за предоставяне на определени клирингови услуги или дейности, когато:
а)
Комисията е приела акт за изпълнение в съответствие с параграф 6;
б)
ЦК е получил разрешение в съответната трета държава и е обект на ефективен надзор и правоприлагане, гарантиращи пълното съответствие с пруденциалните изисквания, приложими в тази трета държава;
в)
са сключени споразумения за сътрудничество съгласно параграф 7;
г)
ЦК е установен или е получил разрешение в трета държава, за която се счита, че има системи за борба с изпирането на пари и с финансирането на тероризъм, еквивалентни на тези на Съюза, в съответствие с критериите, предвидени според общото разбиране на държавите-членки относно еквивалентността на трети държави съгласно Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм (29).
3. При оценяване на това дали посочените в параграф 2 условия са изпълнени, ЕОЦКП се консултира със:
а)
компетентния орган на държавата-членка, избрана от ЦК, в която ЦК предоставя или възнамерява да предоставя клирингови услуги;
б)
компетентните органи, отговорни за надзора на клиринговите членове на ЦК, които са установени в онези три държави-членки, чиито съвкупни вноски за едногодишен период в посочения в член 42 гаранционен фонд на ЦК са най-големи или за които ЦК очаква те да бъдат най-големи;
в)
компетентните органи, отговорни за надзора на намиращите се в Съюза места за търговия, които се обслужват или предстои да се обслужват от ЦК;
г)
компетентните органи, осъществяващи надзор на ЦК, установени в Съюза, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
д)
членовете на ЕСЦБ на държавите-членки, в които ЦК предоставя или възнамерява да предоставя клирингови услуги, както и с членовете на ЕСЦБ, които са отговорни за контрола на ЦК, с които са сключени споразумения за оперативна съвместимост;
е)
централните банки, които емитират тези валути на Съюза, в които са деноминирани финансовите инструменти, които най-често са или ще подлежат на клиринг.
4. ЦК, посочен в параграф 1, подава заявление до ЕОЦКП.
Подалият заявление ЦК предоставя на ЕОЦКП цялата информация, необходима за целите на признаването. В срок 30 работни дни след получаването ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦК трябва да предостави допълнителна информация.
Решението за признаване се основава на условията, посочени в параграф 2, и не зависи от никакви оценки, на които да се основава на решението относно еквивалентността, посочено в член 13, параграф 3.
Преди да вземе решение, ЕОЦКП се консултира с органите и образуванията, посочени в параграф 3.
В рамките на 180 работни дни след предоставянето на пълното заявление ЕОЦКП изпраща писмено и напълно обосновано уведомление до подалия заявление ЦК относно предоставянето или отказа за признаване.
ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с ЦК, признати в съответствие с настоящия регламент.
5. След консултация с органите и образуванията, посочени в параграф 3, ЕОЦКП преразглежда признаването на ЦК, установен в трета държава, в случаите, когато този ЦК е разширил обхвата на дейностите и услугите си в Съюза. Преразглеждането се извършва в съответствие с параграфи 2, 3 и 4. ЕОЦКП може да оттегли признаването на ЦК, когато условията, посочени в параграф 2, вече не се изпълняват и при същите обстоятелства като описаните в член 20.
6. Комисията може да приеме акт за изпълнение съгласно член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011, в който се определя, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че ЦК, получили разрешение в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от настоящия регламент, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава, както и че правната рамка на тази трета държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава.
7. ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество със съответните компетентни органи на трети страни, чиито правна и надзорна уредба са признати за еквивалентни на настоящия регламент в съответствие с параграф 6. С тези споразумения се определя(т) най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и компетентните органи на въпросните трети държави, в т.ч. достъпът до цялата поискана от ЕОЦКП информация по отношение на ЦК, получили разрешение в трети държави;
б)
механизмът за бързо уведомяване на ЕОЦКП, когато компетентният орган на трета държава счете, че ЦК, който той надзирава, нарушава изискванията на своето разрешение или по друг акт от законодателство, което е длъжен да спазва;
в)
механизмът за бързо уведомяване на ЕОЦКП от компетентен орган на трета държава, когато на ЦК, който той надзирава, е дадено правото да предоставя клирингови услуги на клирингови членове или клиенти, установени в Съюза;
г)
процедурите за координация на надзорните дейности, в т.ч. при необходимост проверки на място.
8. За да се осигури последователно прилагане на разпоредбите на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които се определя каква информация се предоставя от подаващия заявление ЦК на ЕОЦКП в заявлението за признаване.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ IV
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ЦК
ГЛАВА 1
Организационни изисквания
Член 26
Общи разпоредби
1. Всеки ЦК трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и последователна йерархия на отговорностите, ефективни процеси за определяне, управление, наблюдение и отчитане на рисковете, на които ЦК е изложен или може да бъде изложен, и адекватни механизми за вътрешен контрол, в т.ч. надеждни административни и счетоводни процедури.
2. ЦК приема политики и процедури, които са достатъчно ефективни, за да осигурят спазването на изискванията на настоящия регламент, включително и от страна на неговите управители и служители.
3. ЦК поддържа и прилага организационна структура, която осигурява непрекъснатост и нормално функциониране при изпълнението на неговите услуги и дейности. Той използва подходящи и пропорционални системи, средства и процедури.
4. По отношение на отчетността ЦК спазва ясно разграничение между управлението на риска и другите дейности на ЦК.
5. ЦК приема, прилага и поддържа политика за възнагражденията, която насърчава надеждното и ефективно управление на риска и не създава предпоставки за отслабване на стандартите за управление на риска.
6. За да осигури високи стандарти за сигурност, както и надеждност и поверителност на съхраняваната информация, ЦК поддържа системи за информационни технологии, съответстващи на сложността, разнообразието и вида на осъществяваните услуги и дейности.
7. ЦК прави безвъзмездно публично достояние правилата си за управление и разпоредбите, регулиращи дейността на ЦК, както и критериите си за допустимост за клиринговите членове.
8. ЦК са обект на редовни и независими одити. Резултатите от тези одити се съобщават на ръководния съвет и се предоставят на компетентния орган.
9. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи минималното съдържание на посочените в параграфи 1-8 правила за управление.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 27
Висш ръководен състав и ръководен съвет
1. Висшият ръководен състав на ЦК трябва да има достатъчно добра репутация и достатъчен опит, за да осигури стабилното и благоразумно управление на ЦК.
2. ЦК трябва да има ръководен съвет, като поне една трета, но не по-малко от двама от неговите членове трябва да бъдат независими. На заседанията на съвета относно въпросите, свързани с членове 38 и 39, трябва да се канят представители на клиентите на клиринговите членове. Възнаграждението на независимите членове и на другите неизпълнителни членове на ръководния съвет не е обвързано с резултатите от дейността на ЦК.
Членовете на ръководния съвет на ЦК, включително и независимите членове, трябва да имат достатъчно добра репутация и адекватни експертни познания в областта на финансовите услуги, управлението на риска и клиринговите услуги.
3. ЦК ясно определя ролите и отговорностите на ръководния съвет и предоставя на компетентния орган и на одиторите протоколите от неговите заседания.
Член 28
Комитет за управление на риска
1. ЦК създава комитет за управление на риска, в чийто състав влизат представители на клиринговите членове, независимите членове на ръководния съвет и представители на клиентите му. Комитетът за управление на риска може да покани служители на ЦК и външни независими експерти да участват в заседанията, но без право на глас. Компетентните органи могат да изискат да участват в заседанията на комитета за управление на риска без право на глас, както и да бъдат надлежно информирани относно дейностите и решенията на комитета. Препоръките на комитета за управление на риска са независими и не се влияят пряко от ръководството на ЦК. Никоя от групите представители не разполага с мнозинство в комитета за управление на риска.
2. ЦК определя ясно мандата, правилата за управление, гарантиращи неговата независимост, работните процедури, критериите за прием и механизма за избор на членовете на комитета за управление на риска. Правилата за управление се оповестяват публично и най-малкото постановяват, че комитетът за управление на риска се председателства от независим член на ръководния съвет, отчита се пряко пред ръководния съвет и провежда редовни заседания.
3. Комитетът за управление на риска консултира управителния съвет във връзка с всички въпроси, които могат да окажат влияние върху управлението на риска на ЦК, в т.ч. значителна промяна в неговия модел на риска, основни процедури, критерии за прием на клирингови членове, за клиринг на нови класове инструменти или за възлагане на функции на външни подизпълнители. Становището на комитета за управление на риска не се изисква при ежедневните операции на ЦК. При извънредни ситуации се полагат разумни усилия за провеждане на консултации с комитета за управление на риска относно промени, които оказват влияние върху управлението на риска.
4. Без да се засяга правото на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, членовете на комитета за управление на риска съблюдават изискванията за поверителност. Когато председателят на комитета за управление на риска счита, че даден член е или може да бъде в конфликт на интереси по определен въпрос, този член не може да гласува по този въпрос.
5. ЦК своевременно уведомява компетентния орган за всяко решение, при което ръководният съвет не е спазил препоръката на комитета за управление на риска.
Член 29
Съхраняване на данни
1. ЦК съхранява за срок от най-малко десет години всички данни за извършваните услуги и дейности, за да може компетентният орган да контролира спазването на настоящия регламент от ЦК.
2. ЦК съхранява цялата информация за всички обработени от него договори за срок от най-малко десет години от прекратяването на всеки договор. Тази информация дава възможност да се установят най-малко първоначалните условия по транзакцията преди клиринга от страна на този ЦК.
3. При поискване ЦК предоставя на компетентния орган, на ЕОЦКП и на съответните членове на ЕСЦБ данните и информацията, посочени в параграфи 1 и 2, както и цялата информация относно позициите по преминалите клиринг договори, независимо от мястото за търговия, на което транзакциите са били осъществени.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли относно данните и информацията, които се съхраняват в съответствие с параграфи 1-3.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. За да се осигурят единни условия на изпълнение на параграфи 1 и 2, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на формата на съхраняваните данни и информация.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първата алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Акционери и съдружници с квалифицирано дялово участие
1. Компетентният орган не предоставя разрешение на ЦК освен ако е получил информация за самоличността или наименованието на акционерите или съдружниците, преки или непреки, физически или юридически лица, които имат квалифицирано дялово участие, и за размера на това участие.
2. Компетентният орган отказва да предостави разрешение на ЦК, ако не е убеден, че акционерите или съдружниците, които имат квалифицирано дялово участие в ЦК, отговарят на изискванията, необходими за осигуряване на стабилно и благоразумно управление на ЦК.
3. Когато между ЦК и други физически или юридически лица съществуват тесни връзки, компетентният орган предоставя разрешение само ако тези връзки не възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
4. Когато посочените в параграф 1 лица упражняват влияние, което може да бъде във вреда на стабилното и благоразумно управление на ЦК, компетентният орган взема съответните мерки за прекратяване на тази ситуация, които може да включват отнемане на разрешението на ЦК.
5. Компетентният орган отказва разрешение, ако законовите, подзаконовите и административните разпоредби на трета държава, регулиращи едно или повече физически лица или юридически лица, с които ЦК има тесни връзки, или затрудненията при тяхното прилагане възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
Член 31
Предоставяне на информация на компетентните органи
1. ЦК уведомява компетентния си орган за всички промени в своето ръководство и предоставя на компетентния орган цялата необходима информация, за да се прецени съответствието с член 27, параграф 1 и параграф 2, втора алинея.
Когато поведението на член на ръководния съвет може да бъде във вреда на стабилното и благоразумно управление на ЦК, компетентният орган взема съответните мерки, които може да включват отстраняване на този член от ръководния съвет.
2. Всяко физическо или юридическо лице, или такива лица, действащи съгласувано („предложил приобретател“), които са взели решение или да придобият пряко или непряко квалифицирано дялово участие в ЦК, или пряко или непряко да увеличат такова квалифицирано дялово участие, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би достигнал или надвишил 10 %, 20 %, 30 % или 50 %, или ЦК би станал тяхно дъщерно предприятие („предложено придобиване“), трябва предварително да уведомяват писмено компетентния орган, в който те възнамеряват да придобият или да увеличат квалифицирано дялово участие, като посочват размера на предвиденото дялово участие и съответната информация съгласно член 32, параграф 4.
Всяко физическо или юридическо лице, което е взело решение да се освободи, пряко или непряко, от квалифицирано дялово участие в ЦК („предложил прехвърлител“), трябва предварително да уведоми компетентния орган писмено за това, като посочи размера на това дялово участие. Това лице трябва също да уведоми компетентния орган, ако е взело решение да намали квалифицираното си дялово участие, така че делът на правата на глас или на притежавания капитал би спаднал под 10 %, 20 %, 30 % или 50 % или ЦК би престанал да бъде негово дъщерно предприятие.
Компетентният орган изпраща, своевременно и във всички случаи в рамките на два работни дни след получаване на посоченото в настоящия параграф уведомление и на информацията, посочена в параграф 3, писмено потвърждение за получаването до предложилия приобретател или прехвърлител.
Компетентният орган разполага със срок от 60 работни дни от датата на писменото потвърждение за получаване на уведомлението и на всички документи, които трябва да бъдат приложени към уведомлението въз основа на списъка, посочен в член 32, параграф 4 („срок за извършване на оценка“), за да извърши посочената в член 32, параграф 1 оценка („оценка“).
При потвърждаване на получаването на уведомлението компетентният орган информира предложилия приобретател или прехвърлител за датата, на която изтича срокът за извършване на оценка.
3. В рамките на, но не по-късно от петдесетия работен ден от срока за извършване на оценка компетентният орган може, при необходимост, да отправи искане за допълнителна информация, необходима за приключване на оценката. Това искане се отправя в писмена форма и уточнява необходимата допълнителна информация.
Срокът за извършване на оценка се прекъсва за периода между датата на искане на информация от страна на компетентния орган и датата на получаване на отговор от предложилия приобретател. Това спиране не може да надвишава двадесет работни дни. Компетентният орган преценява дали да отправи допълнително искане за допълване или изясняване на информацията, но то не може да води до прекъсване на срока за извършване на оценка.
4. Компетентният орган може да удължи прекъсването, посочено във втората алинея на параграф 3, най-много до 30 работни дни, ако предложилият приобретател или прехвърлител:
а)
се намира или е регулиран извън Съюза;
б)
е физическо или юридическо лице, което не подлежи на надзор съгласно настоящия регламент или Директива 73/239/ЕИО, Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането (30) или директиви 2002/83/ЕО, 2003/41/ЕО, 2004/39/ЕО, 2005/68/ЕО, 2006/48/ЕО, 2009/65/ЕО или 2011/61/ЕС.
5. Ако след извършване на оценката компетентният орган реши да се противопостави на предложеното придобиване, в рамките на два работни дни и преди изтичане на срока за извършване на оценка той писмено уведомява предложилия приобретател, като представя мотивите за това решение. Компетентният орган информира съответно колегията, посочена в член 18. По искане на предложилия приобретател подходящо изложение на мотивите за решението може да бъде публично оповестено при спазване на разпоредбите на националното право. Държавите-членки могат обаче да разрешат на компетентния орган да извърши подобно оповестяване, без това да е поискано от предложилия приобретател.
6. Ако в рамките на срока за извършване на оценка компетентният орган не се противопостави на предложеното придобиване, предложеното придобиване се счита за одобрено.
7. Компетентният орган може да определи максимален срок за завършване на предложеното придобиване и по целесъобразност да го удължи.
8. Държавите-членки не могат да наложат изисквания за уведомяване и одобрение от компетентния орган на преки или непреки придобивания на права на глас или на капитал, които са по-строги от определените в настоящия регламент.
Член 32
Оценка
1. За да гарантира стабилното и благоразумно управление на ЦК, в който се предлага придобиване, и като отчита възможното влияние на предложилия приобретател върху ЦК, при оценяването на уведомлението, предвидено в член 31, параграф 2, и на информацията, посочена в член 31, параграф 3, компетентният орган преценява доколко предложилият приобретател е подходящ, както и финансовата стабилност на предложеното придобиване съгласно всички следни критерии:
а)
репутацията и финансовата стабилност на предложилия приобретател;
б)
репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на ЦК при осъществяване на предложеното придобиване;
в)
дали ЦК ще може и в бъдеще да спазва настоящия регламент;
г)
дали съществуват разумни основания за подозрение, че във връзка с предложеното придобиване се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризъм по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО, или че предложеното придобиване би увеличило риска от това.
При оценяването на финансовата стабилност на предложилия приобретател компетентният орган обръща специално внимание на вида дейност, която се провежда или планира в ЦК, в което се предлага придобиване.
При оценяването на способността на ЦК за спазване на изискванията на настоящия регламент компетентният орган обръща специално внимание на това дали групата, от която ЦК ще стане част, има структура, която позволява упражняване на ефективен надзор, ефективен обмен на информация между компетентните органи и разпределяне на отговорностите между компетентните органи.
2. Компетентният орган може да се противопостави на предложеното придобиване само ако са налице сериозни основания за това съгласно критериите, посочени в параграф 1, или ако предоставената от предложилия приобретател информация е непълна.
3. Държавите-членки не могат да налагат предварителни условия във връзка с размера на дяловото участие, което следва да се придобие, нито да разрешават на компетентните си органи да разглеждат предложеното придобиване от позицията на икономическите нужди на пазара.
4. Държавите-членки оповестяват списък с информацията, която е необходима за извършване на оценката и която се предоставя на компетентните органи при изпращане на уведомлението по член 31, параграф 2. Необходимата информация трябва да съответства и да бъде приспособена към характеристиките на предложилия приобретател и предложеното придобиване. Държавите-членки не могат да изискват информация, която не е от значение за извършване на пруденциалната оценка.
5. Независимо от разпоредбите на член 31, параграфи 2, 3 и 4, когато на компетентния орган са изпратени уведомления за две или повече предложения за придобиване или увеличаване на квалифицираното дялово участие в един и същ ЦК, компетентният орган третира предложилите приобретатели по недискриминационен начин.
6. Съответните компетентни органи си сътрудничат тясно при оценяване на придобиването, когато предложилият приобретател спада към една от следните категории:
а)
друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка;
б)
предприятие - майка на друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционно дружество, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка;
в)
физическо или юридическо лице, осъществяващо контрол върху друг ЦК, кредитна институция, животозастрахователно предприятие, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник, пазарен оператор, оператор на система за сетълмент на ценни книжа, управляващо дружество на ПКИПЦК или АФАИ, получил/получила/получило разрешение в друга държава-членка.
7. Компетентните органи си предоставят, без необосновано забавяне, всяка информация, която е съществена или от значение за оценката. Компетентните органи обменят помежду си при поискване всяка информация, която е от значение, и по своя собствена инициатива съобщават цялата съществена информация. В решението на компетентния орган, предоставил разрешение на ЦК, за което е направено предложението за придобиване, се посочват всички становища или възражения, изразени от страна на компетентния орган, който отговаря за предложилия приобретател.
Член 33
Конфликт на интереси
1. ЦК поддържа и прилага ефективни, писмено регламентирани организационни и административни мерки за разкриване и преодоляване на потенциалните конфликти на интереси между него, включително неговите управители, служители или всяко лице с пряк или непряк контрол или с тесни връзки с тях, и неговите клирингови членове или техните клиенти, известни на ЦК. Той поддържа и прилага подходящи процедури с цел разрешаване на евентуални конфликти на интереси.
2. Когато организационните или административните мерки на ЦК за преодоляване на конфликти на интереси не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че се предотвратяват рисковете от накърняване на интересите на клиринговите членове или на клиентите, ЦК разкрива по ясен начин пред клиринговите членове естеството или източниците на конфликтите на интереси преди приемането на нови транзакции от тези клирингови членове. Ако клиентът е известен на ЦК, ЦК информира клиента и клиринговия член, чийто клиент е засегнат.
3. Ако ЦК е предприятие майка или дъщерно предприятие, писмено регламентираните мерки отчитат всички обстоятелства, с които ЦК е или следва да бъде запознат, които могат да доведат до конфликт на интереси вследствие на структурата и дейностите на другите предприятия, с които ЦК има взаимоотношения в качеството си на предприятие майка или дъщерно предприятие.
4. Писмено регламентираните мерки, установени в съответствие с параграф 1, включват следното:
а)
обстоятелствата, които представляват или могат да породят конфликт на интереси, водещ до съществен риск от увреждане на интересите на един или повече клирингови членове или клиенти;
б)
процедурите, които трябва да бъдат прилагани, и мерките, които трябва да бъдат приети, с цел преодоляване на такъв конфликт на интереси.
5. ЦК предприема всички разумни мерки за предотвратяване на злоупотребата с информация, съхранявана в неговите системи, и не позволява използването на тази информация за други стопански дейности. Физическо лице, което има тесни връзки с ЦК, или юридическо лице, което има взаимоотношения с ЦК в качеството си на предприятие майка или дъщерно предприятие, не може да използва поверителна информация, регистрирана в същия ЦК, с търговска цел без предварително писмено съгласие на клиента, на когото принадлежи тази поверителна информация.
Член 34
Непрекъснатост на стопанската дейност
1. ЦК установява, прилага и поддържа адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност и план за възстановяване при катастрофично събитие, за да осигури поддържане на функциите, своевременно възстановяване на дейността и изпълнение на задълженията на ЦК. Този план ще позволи най-малко да бъдат възстановени всички транзакции към момента на смущението, за да може ЦК да продължи по надежден начин дейността си и да приключи сетълмента към определената дата.
2. ЦК създава, прилага и поддържа подходяща процедура за гарантиране на своевременния и организиран сетълмент или прехвърляне на активи и позиции на клиенти и клирингови членове в случай на отнемане на разрешение в резултат на решение съгласно член 20.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи минималното съдържание и изисквания на политиката за непрекъснатост на стопанската дейност и на плана за възстановяване при катастрофични събития.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 35
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Когато ЦК възлага на външни подизпълнители функции, услуги или дейности, ЦК остава изцяло отговорен за изпълнението на всички свои задължения съгласно настоящия регламент и гарантира, че във всеки един момент:
а)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до делегиране на неговите отговорности;
б)
взаимоотношенията и задълженията на ЦК към неговите клирингови членове или когато е приложимо, към техните клиенти остават непроменени;
в)
условията за предоставяне на разрешение на ЦК на практика не се променят;
г)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не възпрепятства упражняването на надзорни и контролни функции, в т.ч. директен достъп за придобиване на цялата съответна информация, необходима за изпълнението на тези функции;
д)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до лишаването на ЦК от системите и контролните механизми, необходими за управление на рисковете, пред които той е изправен;
е)
доставчикът на услуги изпълнява изисквания за непрекъснатост на стопанската дейност, еквивалентни на тези, които трябва да бъдат изпълнени от ЦК съгласно настоящия регламент;
ж)
ЦК запазва необходимите експертни познания и средства за оценка на качеството на предоставяните услуги и на организационната структура и на капиталовата адекватност на доставчика на услуги, както и за ефективен контрол на възложените на външни подизпълнители функции и за управление на рисковете, свързани с възлагането на дейности на външни подизпълнители, като ЦК осъществява постоянен контрол на тези функции и управлява тези рискове;
з)
ЦК има пряк достъп до съответната информация за възложените на външни подизпълнители функции;
и)
доставчикът на услуги оказва съдействие на компетентния орган във връзка с възложените дейности;
й)
доставчикът на услуги запазва поверителността на всяка информация, свързана с ЦК и неговите клирингови членове и клиенти, или в случаите, когато доставчикът на услуги е установен в трета държава, гарантира, че стандартите за защита на данните в тази трета държава или стандартите, предвидени в споразумението между заинтересованите страни, са съпоставими с действащите стандарти за защита на данните в Съюза.
ЦК не може да възлага на външни подизпълнители основните дейности, свързани с управлението на риска, освен ако това възлагане не бъде одобрено от компетентния орган.
2. Компетентният орган изисква от ЦК ясно да разграничи и определи чрез писмено споразумение своите права и задължения и тези на доставчика на услуги.
3. При поискване ЦК предоставя достъп на компетентния орган до цялата необходима информация, за да се прецени дали при осъществяване на възложените дейности е спазен настоящият регламент.
ГЛАВА 2
Правила за осъществяване на дейността
Член 36
Общи разпоредби
1. При предоставяне на услуги на своите клирингови членове и при необходимост на техните клиенти ЦК действа коректно и професионално във възможно най-добрия интерес на тези клирингови членове и клиенти и в съответствие с доброто управление на риска.
2. ЦК разполага с достъпни, прозрачни и справедливи правила за бързо разглеждане на жалби.
Член 37
Изисквания за участие
1. ЦК определя, когато е приложимо, според вида на продукта, който подлежи на клиринг, кои категории клирингови членове ще бъдат приемани и критериите за прием, въз основа на препоръка на комитета за управление на риска съгласно член 28, параграф 3. Тези критерии трябва да бъдат недискриминационни, прозрачни и обективни за осигуряване на справедлив и открит достъп до ЦК и да гарантират, че клиринговите членове разполагат с достатъчно финансови ресурси и оперативен капацитет, за да изпълняват възникналите вследствие на участието в ЦК задължения. Критерии, с които се ограничава достъпът, се позволяват само в степента, в която тяхната цел е осъществяване на контрол на риска за ЦК.
2. ЦК гарантира, че посочените в параграф 1 критерии се прилагат непрекъснато, и разполага със своевременен достъп до необходимата за тази оценка информация. Най-малко веднъж годишно ЦК осъществява цялостен преглед на спазването на настоящия член от страна на своите клирингови членове.
3. Клиринговите членове, които извършват клиринг на транзакции от името на своите клиенти, разполагат с необходимите допълнителни финансови ресурси и оперативен капацитет за осъществяване на тази дейност. Правилата на ЦК за клиринговите членове му дават възможност да събира подходяща основна информация, за да идентифицира, наблюдава и управлява съответни концентрации на риск, свързани с предоставянето на услуги на клиентите. При поискване клиринговите членове информират ЦК за приетите от тях критерии и процедури за предоставяне на достъп на клиентите до услугите на ЦК. Клиринговите членове продължават да носят отговорността за това да гарантират, че клиентите спазват своите задължения.
4. ЦК разполага с обективни и прозрачни процедури за прекратяване на достъпа и организирано напускане на тези клирингови членове, които вече не покриват посочените в параграф 1 критерии.
5. ЦК може да откаже достъп на клирингови членове, които покриват посочените в параграф 1 критерии, ако това е надлежно обосновано в писмена форма и се основава на цялостен анализ на риска.
6. ЦК може да наложи специфични допълнителни задължения на клиринговите членове, като например участие в аукциони на позицията на намиращ се в неизпълнение клирингов член. Тези допълнителни задължения са пропорционални на породения от клиринговия член риск и не ограничават участието до дадени категории клирингови членове.
Член 38
Прозрачност
1. ЦК и неговите клирингови членове оповестяват публично цените и таксите, свързани с предоставяните услуги. Те оповестяват цените и таксите на всяка поотделно предоставяна услуга, включително отстъпки и рабати, и условията за ползване на тези намаления. ЦК позволява на своите клирингови членове и когато е приложимо, на техните клиенти отделен достъп до конкретните предоставяни услуги.
ЦК води отделна отчетност на разходите и приходите от предоставяните услуги и оповестява тази информация на компетентния орган.
2. ЦК оповестява пред клиринговите членове и клиентите рисковете, свързани с предоставяните услуги.
3. ЦК оповестява на своите клирингови членове и на компетентния орган ценовата информация, използвана в края на деня за изчисляване на неговите експозиции към неговите клирингови членове.
ЦК оповестява публично в обобщен вид обемите на преминалите клиринг транзакции за всеки клас инструменти, на които ЦК извършва клиринг.
4. ЦК оповестява публично операционните и техническите изисквания, свързани с протоколите за комуникация, които обхващат форматите за съдържание и съобщение, които използва за взаимодействие с трети страни, включително оперативните и техническите изисквания, посочени в член 7.
5. ЦК оповестява публично всяко нарушение от страна на клиринговите членове на критериите, посочени в член 37, параграф 1, и на изискванията, установени в параграф 1 от настоящия член, освен в случай че компетентният орган, след като се консултира с ЕОЦКП, счете, че това оповестяване би представлявало заплаха за финансовата стабилност или за доверието в пазара или би застрашило сериозно финансовите пазари, или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите страни.
Член 39
Разделяне и преносимост
1. ЦК води отделни записи и отчетност, които във всеки един момент му позволяват незабавно да разграничи по сметките при ЦК активите и позициите, държани за сметка на даден клирингов член, от активите и позициите, държани за сметка на всеки друг клирингов член, и от собствените си активи.
2. ЦК предлага да води отделни записи и отчетност, които позволяват на всеки клирингов член да разграничи своите активи и позиции по сметките при ЦК от тези, поддържани за сметка на неговите клиенти („омнибус отделяне на клиенти“).
3. ЦК предлага да води отделни записи и отчетност, които позволяват на всеки клирингов член да разграничи по сметките при ЦК активите и позициите, поддържани за сметка на даден клиент, от тези, поддържани за сметка на други клиенти („отделяне на индивидуалния клиент“). При наличието на такова искане ЦК предлага на клиринговите членове възможността да откриват повече сметки за свое име или за сметка на своите клиенти.
4. Клиринговите членове водят отделни записи и отчетност, които им позволяват да разграничават както по сметките при ЦК, така и по собствените им сметки техните активи и позиции от активите и позициите, поддържани за сметка на техните клиенти при ЦК.
5. Клиринговите членове предлагат на своите клиенти най-малко избор между „омнибус отделяне на клиенти“ и „отделяне на индивидуалния клиент“ и ги информират относно разходите и нивото на защита, посочени в параграф 7, свързани с всяка от тези възможности. Клиентът дава писмено потвърждение за своя избор.
6. Когато клиент избере отделяне на индивидуалния клиент, всички превишения на допълнителните обезпечения, надхвърлящи изискването, приложимо към клиента, трябва също да бъдат предоставени на ЦК и разграничени от превишенията на допълнителните обезпечения, относими към други клиенти или клирингови членове, и да не бъдат изложени на риск от загуби, свързани със записани по друга сметка позиции.
7. ЦК и клиринговите членове оповестяват публично нивата на защита и разходите, свързани с различните нива на отделяне, които предлагат, и предлагат тези услуги при приемливи търговски условия. Сведенията за различните нива на отделяне включват описание на основните правни последствия на съответните предлагани нива на отделяне, включително информация относно приложимото законодателство за несъстоятелност на съответната юрисдикция.
8. ЦК има право да използва събиране на допълнителни обезпечения или вноски в гаранционен фонд, събрани посредством споразумение за предоставяне на финансово обезпечение под формата на залог, по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) от Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юни 2002 г. относно финансовите обезпечения (31), ако използването на подобно споразумение е предвидено в работните му правила. Клиринговият член дава писмено потвърждение, че приема работните правила. ЦК публично оповестява това право на използване, което се упражнява в съответствие с член 47.
9. Изискването за разграничаване между активи и позиции при ЦК по сметките е изпълнено, ако:
а)
активите и позициите са записани по различни сметки;
б)
е предотвратено нетирането на позиции, записани по различни сметки;
в)
активите, покриващи записаните по дадена сметка позиции, не са изложени на риск от загуби, свързани със записани по друга сметка позиции.
10. Под „активи“ се има предвид обезпечения, държани, за да покриват позиции, и включва правото на прехвърляне на активи, еквивалентни на тези обезпечения, или получените средства от реализацията на обезпечения, но не включва вноски в гаранционен фонд.
ГЛАВА 3
Пруденциални изисквания
Член 40
Управление на експозиции
ЦК измерва и оценява в близък до реално време режим своята ликвидност и кредитна експозиция към всеки клирингов член и когато е приложимо, към друг ЦК, с който той е сключил споразумение за оперативна съвместимост. Достъпът на ЦК до съответните ценови източници, необходими за ефективната оценка на неговите експозиции, е своевременен и на недискриминационна основа. Това се прави на основата на разумни разходи.
Член 41
Изисквания за допълнително обезпечение
1. ЦК налага, изисква и събира допълнителни обезпечения за ограничаване на кредитните си експозиции към клиринговите членове и когато е приложимо, към други ЦК, с които той е сключил споразумения за оперативна съвместимост. Тези допълнителни обезпечения трябва също да са достатъчни, за да покрият потенциалните експозиции, които по оценка на ЦК ще възникнат до ликвидацията на съответните позиции. Те трябва да са достатъчни, за да покрият загубите вследствие на най-малко 99 % от промяната на експозициите в рамките на подходящ времеви хоризонт, и да гарантират, че най-малко на дневна база ЦК обезпечава напълно своите експозиции с всички свои клирингови членове и когато е приложимо, към други ЦК, с които той е сключил споразумения за оперативна съвместимост. ЦК редовно наблюдава и при необходимост преразглежда своето равнище на допълнителните обезпечения с цел отразяване на настоящите пазарни условия, като се отчита всяко потенциално проциклично въздействие от подобни преразглеждания.
2. При определянето на изискванията си за допълнително обезпечение ЦК прилага модели и параметри, които отразяват характеристиките на риска на продуктите, които подлежат на клиринг, и отчитат времевия интервал между събиранията на допълнителните обезпечения, пазарната ликвидност и възможните промени по време на транзакцията. Моделът и параметрите се одобряват от компетентния орган и са обект на становище в съответствие с член 19.
3. ЦК изисква и събира допълнителни обезпечения в рамките на деня, най-малкото когато предварително определените прагове бъдат надхвърлени.
4. ЦК изисква и събира допълнителни обезпечения, които са достатъчни за покриване на риска, възникващ във връзка с позициите, регистрирани във всяка водена съгласно член 39 сметка по отношение на определени финансови инструменти. ЦК може да изчисли допълнителните обезпечения във връзка с портфейл от финансови инструменти, при условие че използваната методология е разумна и надеждна.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след като се консултира с ЕБО и ЕСЦБ, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи подходящия процент и времевия хоризонт за периода на ликвидация и изчисляването на променливостта за минали периоди, както е посочено в параграф 1, по отношение на различните класове финансови инструменти, като отчита целта за ограничаване на процикличността и условията, при които практиките за изчисляване на допълнителните обезпечения на ниво портфейл, посочени в параграф 4, могат да бъдат изпълнени.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 42
Гаранционен фонд
1. За допълнително ограничаване на кредитните си експозиции към клиринговите членове ЦК поддържа предварително набран гаранционен фонд, служещ за покриване на загубите вследствие на неизпълнение, които надвишават загубите, които се покриват от изискванията за допълнително обезпечение, установени в член 41, включително откриване на производство по несъстоятелност по отношение на един или повече клирингови членове.
ЦК определя минимална сума за размера на гаранционния фонд, който при никакви обстоятелства не може да е по-малък.
2. ЦК определя минималния размер на вноските в гаранционния фонд и критериите за изчисляване на индивидуалните вноски на клиринговите членове. Вноските са пропорционални на експозициите на всеки клирингов член.
3. Гаранционният фонд позволява на ЦК да преодолее при екстремни, но реалистични пазарни условия неизпълнение най-малко от страна на клиринговия член, към който ЦК има най-големите експозиции, или от страна на клиринговите членове, към които ЦК има вторите и третите по големина експозиции, ако тяхната сума е по-голяма. ЦК разработва сценарии за екстремни, но реалистични пазарни условия. Сценариите отчитат периодите на най-голяма нестабилност, наблюдавани на пазарите, на които ЦК предоставя своите услуги, както и редица възможни бъдещи сценарии. Те отчитат внезапни продажби на финансови ресурси и бързо намаляване на пазарната ликвидност.
4. ЦК може да създаде повече от един гаранционен фонд за различните класове инструменти, по отношение на които той осъществява клиринг.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, в тясно сътрудничество с ЕСЦБ и след като се консултира с ЕБО, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи рамката за определяне на посочените в параграф 3 екстремни, но реалистични пазарни условия, която следва да бъде използвана при определянето на размера на гаранционния фонд и другите финансови ресурси, посочени в член 43.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 43
Други финансови ресурси
1. ЦК поддържа достатъчно налични предварително набрани финансови ресурси за покриване на потенциалните загуби, надхвърлящи загубите, покрити от изискванията за допълнително обезпечение, установени в член 41, и гаранционния фонд, посочен в член 42. ЦК има свободен достъп до тези предварително набрани финансови ресурси, които включват предназначени за целта ресурси на ЦК и които не се използват за покриване на капиталовите изисквания съгласно член 16.
2. Посоченият в член 42 гаранционен фонд и посочените в параграф 1 от настоящия член други финансови ресурси във всеки един момент позволяват на ЦК да преодолее неизпълнение от страна най-малко на двамата клирингови членове, към които ЦК има най-големите експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия.
3. ЦК може да изисква от клиринговите членове, които не изпадат в неизпълнение, да предоставят допълнителни средства при неизпълнение на друг клирингов член. Клиринговите членове на ЦК имат ограничени експозиции към ЦК.
Член 44
Контрол на ликвидния риск
1. ЦК по всяко време има достъп до подходяща ликвидност, за да извършва дейността си и да предоставя услуги. За тази цел ЦК разполага с необходимите кредитни линии или сходни споразумения за покриване на своите ликвидни нужди, в случай че финансовите ресурси, с които той разполага, не са непосредствено налични. Клирингов член, предприятие майка или дъщерно предприятие на този клирингов член предоставят заедно не повече от 25 % от кредитните линии, необходими на ЦК.
ЦК ежедневно измерва потенциалните си потребности от ликвидност. Той отчита ликвидния риск, породен от неизпълнението най-малко на двамата клирингови членове, към които има най-големите експозиции.
2. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации със съответните органи и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рамката за управление на ликвидния риск, който ЦК трябва да издържи в съответствие с параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 45
Каскаден принцип при неизпълнение
1. За покриване на загубите ЦК използва допълнителните обезпечения, предоставени от клиринговия член в неизпълнение, преди да прибегне към други финансови ресурси.
2. Ако предоставените от клиринговия член в неизпълнение допълнителни обезпечения не са достатъчни за покриване на загубите, претърпени от ЦК, ЦК използва за покриването на загубите вноските на клиринговия член в неизпълнение към гаранционния фонд.
3. ЦК използва вноските в гаранционния фонд на клиринговите членове, които не са в неизпълнение, и всички други финансови ресурси, посочени в член 43, параграф 1, единствено след изчерпването на вноските на клиринговия член в неизпълнение.
4. ЦК използва предназначени за целта собствени ресурси, преди да използва вноските в гаранционния фонд на клиринговите членове, които не са в неизпълнение. ЦК не може да използва допълнителните обезпечения, предоставени от клиринговите членове, които не са в неизпълнение, за покриването на загуби, породени от неизпълнението на друг клирингов член.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации със съответните компетентни органи и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи методологията за изчисляване и поддържане на сумата на собствените ресурси на ЦК, която трябва да се използва в съответствие с параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 46
Изисквания за обезпеченията
1. За покриване на първоначалните и текущите си експозиции към клиринговите членове ЦК приема високоликвидни обезпечения с минимален кредитен и пазарен риск. За нефинансови контрагенти ЦК може да приема банкови гаранции, като тези гаранции се отчитат като експозицията към банка, която е клирингов член. ЦК прилага подходящи проценти, с които намалява стойността на служещите като обезпечение активи, които отразяват вероятността за намаление на стойността на активите за интервала между тяхната последна преоценка и момента, към който се счита за логично те да бъдат ликвидирани. ЦК отчита ликвидния риск вследствие на неизпълнението на пазарен участник и риска от концентрация при определени активи, като това може да послужи за установяване на подходящото обезпечение и съответните проценти, с които се намалява неговата стойност.
2. Когато е приложимо и достатъчно благоразумно, ЦК може да приеме базовия инструмент на договор за дериват или финансовия инструмент, който инициира експозицията на ЦК, като обезпечение, служещо за покриване на неговите изисквания за допълнително обезпечение.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след като се консултира с ЕБО, ЕССР и ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи:
а)
видовете обезпечения, които би могло да се считат за високоликвидни, като например парични средства, злато, държавни и първокачествени корпоративни облигации, облигации с покритие;
б)
процентите, с които се намалява стойността на обезпечението съгласно параграф 1; и
в)
условията, при които гаранции от търговски банки могат да бъдат приемани като обезпечение съгласно параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 47
Инвестиционна политика
1. ЦК инвестира своите финансови ресурси само в парични средства или във високоликвидни финансови инструменти с минимален пазарен и кредитен риск. Инвестициите на ЦК трябва да подлежат на бързо ликвидиране с минимален отрицателен ценови ефект.
2. Размерът на капитала, в т.ч. неразпределената печалба и резервите на ЦК, които не са инвестирани съгласно параграф 1, не се вземат предвид за целите на член 16, параграф 2 или на член 45, параграф 4.
3. Финансовите инструменти, предоставени като допълнително обезпечение или като вноски в гаранционен фонд, когато съществуват, се депозират при оператори на системи за сетълмент на ценни книжа, които осигуряват цялостната защита на тези финансови инструменти. Като алтернатива могат да се използват други споразумения с висока степен на сигурност с одобрени финансови институции.
4. Депозитите на парични средства на ЦК се извършват посредством споразумения с висока степен на сигурност с одобрени финансови институции или алтернативно, като се използват наличните депозитни улеснения на централните банки или други съпоставими механизми, предоставени от централните банки.
5. Когато ЦК депозира активи при трета страна, той гарантира, че активите, принадлежащи на клиринговите членове, са разграничими отделно от активите, принадлежащи на ЦК, и от активите, принадлежащи на тази трета страна, посредством отделно номерирани сметки в регистрите на третата страна или други еквивалентни мерки, които предоставят същото ниво на защита. При нужда ЦК трябва да има бърз достъп до финансовите инструменти.
6. ЦК не инвестира своя капитал или средствата, получени вследствие на изискванията, установени в член 41, 42, 43 или 44, в собствените си ценни книжа или в ценни книжа на своето предприятие майка или дъщерно предприятие.
7. При вземане на своите инвестиционни решения ЦК отчита цялостния кредитен риск на експозициите си към всеки отделен длъжник и гарантира, че съвкупната му рискова експозиция към всеки отделен длъжник остава в приемливи граници на концентрация.
8. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след като се консултира с ЕБО и ЕСЦБ, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи финансовите инструменти, които могат да се считат за високоликвидни с минимален кредитен и пазарен риск, както се посочва в параграф 1, посочените в параграфи 3 и 4 споразумения с висока степен на сигурност и посочените в параграф 7 граници на концентрация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 48
Процедури при неизпълнение
1. ЦК разполага с подробни процедури, които се прилагат, когато клирингов член не изпълнява посочените в член 37 изисквания за участие за ЦК в рамките на срока и в съответствие с процедурите, установени от ЦК. ЦК подробно излага процедурите, които се прилагат, в случай че неизпълнението на клирингов член не е обявено от ЦК. Тези процедури се преразглеждат ежегодно.
2. ЦК взема незабавни мерки за ограничаване на причинените от неизпълнението загуби и ликвидни затруднения и гарантира, че ликвидирането на позициите на който и да е клирингов член няма да наруши неговите операции или да изложи клиринговите членове, които не са в неизпълнение, на непредвидени или неконтролирани загуби.
3. Когато ЦК счита, че клиринговият член няма да може да изпълни бъдещите си задължения, ЦК своевременно уведомява компетентния орган, преди да бъде обявена или започната процедурата по неизпълнение. Компетентният орган своевременно съобщава тази информация на ЕОЦКП, на съответните членове на ЕСЦБ и на органа, отговорен за надзора на клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
4. ЦК проверява приложимостта на своите процедури при неизпълнение. ЦК предприема всички разумни мерки, осигуряващи му законовите правомощия да ликвидира собствените позиции на клиринговия член, който е в неизпълнение, и да прехвърли или ликвидира позициите на клиентите на клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
5. Когато активите и позициите са регистрирани в записите и отчетността на ЦК като държани за сметка на клиентите на клирингов член, който изпада в неизпълнение, в съответствие с член 39, параграф 2, ЦК се ангажира поне договорно да започне процедурите за прехвърляне на активите и позициите, държани за сметка на клиентите от клиринговия член, който изпада в неизпълнение, към друг клирингов член, посочен от всички тези клиенти, по тяхно искане и без съгласието на клиринговия член, който изпада в неизпълнение. Посоченият друг клирингов член е задължен да приеме тези активи и позиции, само когато е встъпил предварително в договорни отношения с клиентите, по силата на които се е ангажирал за това. Ако поради някаква причина прехвърлянето към другия клирингов член не се е осъществило в рамките на предварително определения срок, посочен в работните му правила, ЦК може да вземе всички позволени по правилата му мерки за активно управление на рисковете, свързани с тези позиции, включително да ликвидира активите и позициите, държани за сметка на клиентите от клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
6. Когато активите и позициите са регистрирани в записите и отчетността на ЦК като държани за сметка на клиент на клирингов член, който изпада в неизпълнение, в съответствие с член 39, параграф 3, ЦК се ангажира поне договорно да започне процедурите за прехвърляне на активите и позициите, държани за сметка на клиента от клиринговия член, който изпада в неизпълнение, към друг клирингов член, посочен от клиента, по искане на последния и без съгласието на клиринговия член, който изпада в неизпълнение. Посоченият друг клирингов член е задължен да приеме тези активи и позиции само когато е встъпил предварително в договорни отношения с клиента, по силата на които се е ангажирал за това. Ако поради някаква причина прехвърлянето към другия клирингов член не се е осъществило в рамките на предварително определения срок, посочен в работните му правила, ЦК може да вземе всички позволени по правилата му мерки за активно управление на рисковете, свързани с тези позиции, включително да ликвидира активите и позициите, държани за сметка на клиента от клиринговия член, който изпада в неизпълнение.
7. Обезпеченията на клиентите, разграничени в съответствие с член 39, параграфи 2 и 3, се използват изключително за покриване на позициите, държани за тяхна сметка. Всяка разлика, дължима от ЦК след приключването на процеса на управление от страна на ЦК на неизпълнението на клиринговия член, незабавно се връща на клиентите, ако са известни на ЦК, а когато не са, на клиринговия член за сметка на неговите клиенти.
Член 49
Преглед на модели, стрес тестове и бектестове
1. ЦК преразглежда редовно моделите и параметрите, възприети за изчисляване на неговите изисквания за допълнителни обезпечения, вноски в гаранционния фонд, изисквания за обезпечения и други механизми за контрол на риска. Той подлага тези модели на задълбочени и чести стрес тестове, за да оцени тяхната устойчивост при екстремни, но реалистични пазарни условия, и осъществява бектестове, за да оцени надеждността на прилаганата методология. ЦК трябва да получи независимо потвърждение, трябва да информира компетентния си орган и ЕОЦКП за резултатите от извършените тестове и трябва да получи тяхното потвърждение, преди да извърши съществени промени в моделите и параметрите.
По приетите модели и параметри, включително всички значителни промени по тях, се изготвя становище на колегията съгласно член 19.
ЕОЦКП трябва да гарантира, че информацията относно резултатите от стрес тестовете е предоставена на ЕНО, за да им позволи да извършат оценка на експозицията на финансовите предприятия към неизпълнение от страна на ЦК.
2. ЦК редовно подлага на тестове ключовите елементи на своите процедури при неизпълнение и предприема всички разумни мерки, за да гарантира, че всички клирингови членове ги разбират и разполагат с подходящи процедури за реакция в случай на неизпълнение.
3. ЦК оповестява публично ключовата информация относно своя модел за управление на риска и допусканията, използвани при извършване на посочените в параграф 1 стрес тестове.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, след провеждане на консултации с ЕНО, другите съответни компетентни органи и членовете на ЕСЦБ ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
видовете тестове, които се извършват за различните класове финансови инструменти и портфейли;
б)
участието на клиринговите членове или други страни в тестовете;
в)
честотата на тестовете;
г)
времевия хоризонт на тестовете;
д)
ключовата информация, посочена в параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 50
Сетълмент
1. Когато това е уместно и възможно, ЦК осъществява сетълмент на сделките си по сметки при централната банка. Когато сетълментът не се осъществява чрез сметки при централната банка, се вземат мерки за стриктното ограничаване на рисковете, свързани с паричния сетълмент.
2. ЦК посочва ясно своите задължения във връзка с доставката на финансови инструменти, включително дали той има задължение да извърши или получи доставки на финансови инструменти или дали обезщетява участниците за загуби, възникнали в рамките на процеса на доставка.
3. Когато ЦК има задължение да извърши или получи доставки на финансови инструменти, ЦК премахва основния риск чрез използването на механизми за доставка срещу плащане, доколкото е възможно.
ДЯЛ V
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА ОПЕРАТИВНА СЪВМЕСТИМОСТ
Член 51
Споразумения за оперативна съвместимост
1. ЦК може да сключва споразумения за оперативна съвместимост с друг ЦК, когато са изпълнени изискванията, установени в членове 52, 53 и 54.
2. Когато ЦК сключва споразумение за оперативна съвместимост с друг ЦК с цел предоставяне на услуги на определено място за търговия, ЦК трябва да разполага с недискриминационен достъп до данните, които са необходими за изпълнение на неговите функции във връзка с това място за търговия, доколкото ЦК спазва операционните и техническите изисквания, определени от това място, както и до съответната система за сетълмент.
3. Възможността за сключване на споразумение за оперативна съвместимост или за достъп до система за съхранение на данни или до сетълмент система, посочени в параграфи 1 и 2, може да бъде отхвърлена или ограничена - пряко или непряко, единствено с цел контролиране на риска, произтичащ от това споразумение или достъп.
Член 52
Управление на риска
1. ЦК, които сключват споразумение за оперативна съвместимост, трябва:
а)
да разполагат с подходящи политики, процедури и системи за ефективно установяване, наблюдение и управление на рисковете, произтичащи от това споразумение, за да могат да изпълняват своите задължения своевременно;
б)
да се споразумеят относно съответните си права и задължения, включително приложимото по отношение на техните взаимоотношения законодателство;
в)
да установяват, наблюдават и управляват ефективно кредитните и ликвидните рискове, така че неизпълнението на клирингов член на даден ЦК да не засяга оперативно съвместимия ЦК;
г)
да установяват, наблюдават и отчитат евентуалните взаимозависимости и корелации, възникващи вследствие на обединяването на финансови ресурси и споразумението за оперативна съвместимост, което може да повлияе на свързаните с концентрацията на клирингови членове кредитни и ликвидни рискове.
За целите на първа алинея, буква б) ЦК прилагат при необходимост правилата, постановени в Директива 98/26/ЕО, по отношение на момента на въвеждане на нареждането за превод в своите системи и на момента на неотменимост.
За целите на първа алинея, буква в) в условията на споразумението се определя процедурата за преодоляване на последствията от неизпълнението на някой ЦК, с когото има сключено споразумение за оперативна съвместимост.
За целите на първа алинея, буква г) ЦК осъществяват строг контрол върху повторното използване на обезпечението на клирингов член в рамките на споразумението, ако това е позволено от техните компетентни органи. В споразумението се посочва какви мерки са взети по отношение на тези рискове, като се отчита необходимостта от достатъчно покритие и ограничаване на риска от верижно разпространение.
2. Ако моделите за управление на риска, използвани от ЦК по отношение на експозициите им към техните клирингови членове или по отношение на взаимните им експозиции, са различни, ЦК трябва да установят различията, да оценят рисковете, които могат да възникнат вследствие на тях, и да вземат съответните мерки, включително да набавят допълнителни финансови ресурси, които ще ограничат тяхното въздействие върху споразумението за оперативна съвместимост, както и потенциалните последствия по отношение на рисковете от верижно разпространение и да гарантират, че тези различия не намаляват способността на всеки ЦК да се справи с последствията от неизпълнението на клирингов член.
3. Всички разходи, произтичащи от параграфи 1 и 2, се поемат от ЦК, поискал оперативна съвместимост или достъп, освен ако страните не са се споразумели за друго.
Член 53
Предоставяне на допълнителни обезпечения между централни контрагенти
1. ЦК разграничава по сметките активите и позициите, държани за сметка на ЦК, с които е сключил споразумение за оперативна съвместимост.
2. Ако ЦК, който сключи споразумение за оперативна съвместимост с друг ЦК, предоставя на този ЦК единствено първоначално допълнително обезпечение по силата на споразумение за предоставяне на финансово обезпечение под формата на залог, получаващият обезпечението ЦК няма право да използва допълнителното обезпечение, предоставено от другия ЦК.
3. Обезпечението, получено под формата на финансови инструменти, се депозира при оператори на системи за сетълмент на ценни книжа, съобщени съгласно Директива 98/26/ЕО.
4. Получаващият обезпечението ЦК разполага с активите, посочени в параграфи 1 и 2, единствено в случай на неизпълнение от страна на ЦК, който е предоставил обезпечението в контекста на споразумение за оперативна съвместимост.
5. В случай на неизпълнение от страна на ЦК, който е получил обезпечението в контекста на споразумение за оперативна съвместимост, обезпечението, посочено в параграфи 1 и 2, незабавно се връща на предоставилия го ЦК.
Член 54
Одобрение на споразумения за оперативна съвместимост
1. Споразумението за оперативна съвместимост се одобрява предварително от компетентните органи на съответните ЦК. Прилага се процедурата по член 17.
2. Компетентните органи одобряват споразумение за оперативна съвместимост само когато участващите ЦК са получили разрешение за клиринг съгласно член 17, били са признати съгласно член 25 или са получили разрешение съгласно предварително съществуващ национален разрешителен режим за период от най-малко три години, установените в член 52 изисквания са изпълнени, техническите параметри за клиринговите транзакции съгласно условията на споразумението позволяват безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари и въпросното споразумение не възпрепятства ефективността на надзора.
3. Когато компетентен орган счита, че не са спазени установените в параграф 2 изисквания, той писмено излага пред другите заинтересовани компетентни органи и ЦК своите забележки относно риска. Той уведомява и ЕОЦКП, който изготвя становище относно обосноваността на забележките относно риска като основание за отказ на одобрение на споразумението за оперативна съвместимост. Всички заинтересовани ЦК получават достъп до становището на ЕОЦКП. Когато становището на ЕОЦКП се различава от оценката на съответния компетентен орган, същият компетентен орган преразглежда своята позиция, като отчита становището на ЕОЦКП.
4. До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП издава насоки или препоръки за изготвяне на съгласувани, ефикасни и ефективни оценки на споразуменията за оперативна съвместимост в съответствие с процедурата, установена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ЕОЦКП разработва проекти за посочените насоки или препоръки, след като се консултира с членовете на ЕСЦБ.
ДЯЛ VI
РЕГИСТРАЦИЯ И НАДЗОР НА РЕГИСТРИ НА ТРАНЗАКЦИИ
ГЛАВА 1
Условия и процедури за регистрацията на регистър на транзакции
Член 55
Регистрация на регистър на транзакции
1. За целите на член 9 всеки регистър на транзакции се регистрира от ЕОЦКП.
2. За допустимостта на регистрацията му съгласно настоящия член регистърът на транзакции трябва да бъде юридическо лице, което е установено в Съюза и отговаря на изискванията, установени в дял VII.
3. Регистрацията на всеки регистър на транзакции поражда действие на цялата територия на Съюза.
4. Регистрираният регистър на транзакции спазва постоянно условията за регистрация. Всеки регистър на транзакции уведомява своевременно ЕОЦКП за всякакви съществени изменения, влияещи на условията за първоначалната регистрация.
Член 56
Заявление за регистрация
1. Регистърът на транзакции подава заявление за регистрация до ЕОЦКП.
2. В рамките на двадесет работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно.
Когато заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който регистърът на транзакции трябва да предостави допълнителна информация.
След като прецени, че заявлението е пълно, ЕОЦКП уведомява за това регистъра на транзакции.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи техническите детайли относно посоченото в параграф 1 заявление за регистрация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят еднообразни условия за прилагане на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се уточнява формата на заявлението за регистрация до ЕОЦКП.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2012 г.
На Комисията се предоставя правомощието за приемане на посочените в първата алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 57
Уведомяване на компетентните органи и консултация с тях преди регистрацията
1. Ако регистър на транзакции, подал заявление за регистрация, е образувание, получило разрешение или регистрирано от компетентен орган в държавата-членка по установяване, ЕОЦКП своевременно уведомява този компетентен орган и се консултира с него преди регистрацията на регистъра на транзакции.
2. ЕОЦКП и съответният компетентен орган обменят цялата информация, необходима за регистрацията на регистъра на транзакции, както и за надзора върху изпълнението от страна на образуванието на условията по регистрацията или разрешаването в държавата-членка по установяване.
Член 58
Разглеждане на заявлението
1. В рамките на 40 работни дни след уведомлението, посочено в член 56, параграф 2, трета алинея, ЕОЦКП разглежда заявлението за регистрация, като преценява дали регистърът на транзакции спазва членове 78-81, и приема изчерпателно обосновано решение за регистрация или за отказ на регистрация.
2. Решение на ЕОЦКП, прието съгласно параграф 1, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 59
Уведомяване от ЕОЦКП за решенията относно регистрация
1. Когато ЕОЦКП приема решение за регистрация, за отказ или за отмяна на регистрация, той уведомява регистъра на транзакции в рамките на пет работни дни посредством напълно обосновано обяснение на своето решение.
ЕОЦКП своевременно уведомява съответния компетентен орган, посочен в член 57, параграф 1, относно своето решение.
2. ЕОЦКП съобщава на Комисията всички решения, взети в съответствие с параграф 1.
3. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с регистрите на транзакции, регистрирани в съответствие с настоящия регламент. Този списък се актуализира в срок от пет работни дни след приемане на решение съгласно параграф 1.
Член 60
Упражняване на правомощията, посочени в членове 61-63
Правомощията, предоставени на ЕОЦКП или на длъжностно лице, или на друго оправомощено от ЕОЦКП лице съгласно членове 61-63, не могат да бъдат използвани, за да се изисква разкриването на информация или документи, които са предмет на правно призната привилегия.
Член 61
Искане за информация
1. ЕОЦКП може чрез обикновено искане или с решение да поиска от регистрите на транзакции и от свързаните трети страни, на които регистрите на транзакции са възложили оперативни функции или дейности, да предоставят цялата необходима информация, за да може органът да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент.
2. Когато изпраща обикновено искане за информацията съгласно параграф 1, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
информира лицето, от което се изисква информацията, че не е задължено да я предостави, но че при доброволен отговор от негова страна предоставената информация не трябва да бъде неточна и подвеждаща; и
е)
посочва глобата, предвидена в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква а), в случай че отговорите на поставените въпроси са неточни или подвеждащи.
3. Когато изисква информация съгласно параграф 1 с решение, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
посочва периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, в случай че предоставената информация е непълна;
е)
посочва глобата, предвидена в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква а), в случай че отговорите на поставените въпроси са неточни или подвеждащи, както и
ж)
посочва правото на обжалване на решението пред Апелативния съвет на ЕОЦКП, както и правото решението да бъде преразгледано от Съда на Европейския съюз („Съда“) в съответствие с членове 60 и 61 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Посочените в параграф 1 лица или техни представители, а в случай на юридически лица или лица без правосубектност - лицата, оправомощени да ги представляват по закон или по силата на учредителни актове, предоставят изискваната информация. Надлежно упълномощени адвокати могат да предоставят информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, ако предоставената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. ЕОЦКП незабавно изпраща копие от обикновеното искане или от решението до компетентния орган на държавата-членка, в която са установени или в която живеят посочените в параграф 1 лица, до които се отнася искането за информация.
Член 62
Общи разследвания
1. За да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП може да извършва необходимите разследвания по отношение на лицата, посочени в член 61, параграф 1. За целта служителите и други упълномощени от ЕОЦКП лица имат правомощия:
а)
да проверяват всички документи, данни, процедури и други материали, отнасящи се до изпълнението на техните задачи, независимо от носителя, на който се съхраняват;
б)
да вземат или получават заверени копия или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да призоват и да искат от всяко лице, посочено в член 61, параграф 1, от неговия представител или негови служители да дадат устно или писмено обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката, и да запишат отговорите;
г)
да задават въпроси на всяко друго физическо или юридическо лице, което даде съгласие за това, с цел да съберат информация, свързана с предмета на разследването;
д)
да искат съхранявана информация за телефонни разговори и пренос на данни.
2. Служителите и други лица, оправомощени от ЕОЦКП за целите на разследванията, посочени в параграф 1, упражняват своите правомощия след представяне на писмено разрешение, уточняващо предмета и целта на разследването. В разрешението се посочват и периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, в случай че изискваните документи, данни, процедури или други материали, или отговорите на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 61, параграф 1, не са представени или са непълни, и глобите, предвидени в член 65 във връзка с приложение I, раздел IV, буква б), в случай че отговорите на въпросите, поставени на лицата по член 61, параграф 1, са неточни или подвеждащи.
3. От лицата, посочени в член 61, параграф 1, се изисква да допуснат провеждането на разследванията, водени по решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на разследването, периодичните имуществени санкции, предвидени в член 66, средствата за правна защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда.
4. В разумен срок преди започването на разследването ЕОЦКП информира компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе то, за предстоящото разследване и за самоличността на оправомощените лица. По искане на ЕОЦКП служителите на съответния компетентен орган подпомагат оправомощените лица при изпълнението на техните задължения. По искане на служителите на компетентния орган на съответната държава-членка те също могат да присъстват по време на разследването.
5. Ако съгласно националната уредба относно искането за предоставяне на съхранявана информация за телефонни разговори или пренос на данни, посочено в параграф 1, буква д), е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за разрешение може да се подаде и като предпазна мярка.
6. Когато се подава искане за разрешение по параграф 5, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на разследването. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да преразглежда необходимостта от провеждане на разследването, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 63
Проверки на място
1. С цел изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП може да извършва всички необходими проверки на място във всички служебни помещения или площи на юридическите лица, посочени в член 61, параграф 1. Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверките, ЕОЦКП може да извършва проверки на място без предварително предупреждение.
2. Служебните лица и други лица, упълномощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, могат да влизат в служебните помещения или площи на юридическите лица, обект на приетото от ЕОЦКП решение за разследване, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 62, параграф 1. Те могат и да запечатват всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката.
3. Длъжностните лица и други лица, упълномощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, упражняват правомощията си, след като представят писмено разрешение, посочващо предмета, целта на проверката и предвидените в член 66 периодични финансови санкции, когато съответните лица не се подчинят на проверката. В разумен срок преди извършване на проверката ЕОЦКП уведомява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе тя.
4. Лицата, посочени в член 61, параграф 1, допускат извършването на проверки на място, разпоредено с решение на ЕОЦКП. В решението се уточняват предметът и целта на проверката, определя се датата, на която ще започне, и се посочват периодичните финансови санкции, предвидени в член 66, средствата за правна защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда. ЕОЦКП взема тези решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката.
5. По искане на ЕОЦКП длъжностните лица, както и тези, упълномощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, където ще се извърши проверката, активно подпомагат длъжностните лица и другите лица, упълномощени от ЕОЦКП. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2. При поискване служители на компетентния орган на съответната държава-членка могат също да присъстват на проверките на място.
6. ЕОЦКП може също така да изиска от компетентните органи да изпълнят от негово име конкретни задачи по разследването и проверки на място, както е предвидено в настоящия член и в член 62, параграф 1. За целта компетентните органи се ползват със същите правомощия както ЕОЦКП, предвидени в настоящия член и в член 62, параграф 1.
7. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, упълномощени от ЕОЦКП, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена по реда на настоящия член, компетентният орган на съответната държава-членка им оказва необходимото съдействие, като изисква при необходимост съдействие от полицията или от равностоен правоприлагащ орган, с което да им даде възможност да извършат проверката на място.
8. Ако съгласно националната уредба за проверката на място, предвидена в параграф 1, или за съдействието, предвидено в параграф 7, е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за разрешение може да се подаде и като предпазна мярка.
9. Когато се внася искане за разрешение, както е посочено в параграф 8, националният съдебен орган проверява автентичността на решението на ЕОЦКП и дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни, като се има предвид предметът на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение. Искането за подробно обяснение може по-конкретно да бъде свързано с основанията на ЕОЦКП, на които се базира подозрението за нарушение на настоящия регламент, както и с тежестта на подозираното нарушение и естеството на участие на лицето, което е обект на принудителните мерки. Въпреки това националният съдебен орган не може да преразглежда необходимостта от проверката, нито да изисква да му се предостави информацията от документацията на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 64
Процедурни правила за предприемане на надзорни мерки и налагане на глоби
1. Когато при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП установи, че има сериозни признаци за евентуално наличие на факти, които могат да представляват едно или повече от нарушенията, изброени в приложение I, ЕОЦКП назначава независим разследващ служител в рамките на ЕОЦКП, който да разследва случая. Назначеният служител не може да участва и не може да е участвал пряко или косвено в процеса по надзор или по регистрация на съответния регистър на транзакции и изпълнява функциите си независимо от ЕОЦКП.
2. Разследващият служител разследва предполагаемите нарушения, като взема предвид коментарите, представени от лицата, които са предмет на разследването, и представя на ЕОЦКП пълното досие с констатациите си.
За да изпълнява задълженията си, разследващият служител може да упражнява правомощията си да изисква информация в съответствие с член 61 и да провежда разследвания и проверки на място в съответствие с членове 62 и 63. Когато упражнява тези правомощия, разследващият служител спазва член 60.
При изпълнение на задълженията си разследващият служител има достъп до всички документи и до цялата информация, събрана от ЕОЦКП в хода на осъществяваната от него надзорна дейност.
3. След приключване на разследването и преди да представи на ЕОЦКП досието с констатациите, разследващият служител дава на лицата, които са обект на разследването, възможност да бъдат изслушани във връзка с разследвания случай. Разследващият служител базира констатациите си само на онези факти, по които засегнатите лица са имали възможност да изразят становище.
Правото на защита на засегнатите от разследването лица се зачита напълно в хода на разследванията по настоящия член.
4. Когато представя на ЕОЦКП досието с констатациите си, разследващият служител уведомява за това лицата, които са обект на разследването. Лицата, които са обект на разследването, имат право на достъп до досието, като се зачита законният интерес на други лица за опазване на техните търговски тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация, засягаща трети лица.
5. Въз основа на досието, съдържащо констатациите на разследващия служител, и след като по искане на засегнатите лица изслуша лицата, които са обект на разследването в съответствие с член 67, ЕОЦКП решава дали едно или повече от нарушенията, изброени в приложение I, са били извършени от лицата, които са обект на разследването, и съответно предприема надзорни мерки в съответствие с член 73 и налага глоба в съответствие с член 65.
6. Разследващият служител не участва в разискванията на ЕОЦКП, нито се намесва по друг начин в процеса на вземане на решение от страна на ЕОЦКП.
7. Комисията приема допълнителни процедурни правила за упражняването на правомощията за налагане на глоби или периодични финансови санкции, включително разпоредби относно правото на защита, относно сроковете и събирането на глоби или периодични финансови санкции и приема подробни правила относно давностните срокове за налагането и принудителното изпълнение на санкциите.
Правилата, посочени в първата алинея, се приемат посредством делегирани актове в съответствие с член 82.
8. ЕОЦКП се обръща към компетентните национални органи с цел започване на наказателно преследване, когато при изпълнение на своите задължения съгласно настоящия регламент установи, че има сериозни признаци за евентуално наличие на факти, които могат да представляват престъпления. Освен това ЕОЦКП се въздържа от налагането на глоби или периодични финансови санкции в случаи, при които предишна оправдателна или осъдителна присъда, произтичаща от идентичен факт или факти, които са до голяма степен подобни, вече е влязла в сила като резултат от наказателно производство съгласно националното право.
Член 65
Глоби
1. Когато в съответствие с член 64, параграф 5 ЕОЦКП установи, че регистър на транзакции, умишлено или поради небрежност, е извършил едно от нарушенията, изброени в приложение I, той взема решение за налагане на глоба в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Нарушение от страна на регистър на транзакции се счита за извършено умишлено, ако ЕОЦКП открие обективни фактори, които показват, че регистърът на транзакции или неговото висше ръководство са действали умишлено.
2. Основният размер на посочените в параграф 1 глоби е в следните граници:
а)
за нарушенията, посочени в приложение I, раздел I, буква в), раздел II, букви в)-ж) и раздел III, букви а) и б), глобите са в размер най-малко 10 000 EUR и не надвишават 20 000 EUR;
б)
за нарушенията, посочени в приложение I, раздел I, букви а), б) и г)-з) и раздел II, букви а), б) и з), глобите са в размер най-малко 5 000 EUR и не надвишават 10 000 EUR.
За да вземе решение какъв да бъде основният размер на глобите - в ниския, средния или високия диапазон на посочените в първата алинея граници - ЕОЦКП взема под внимание годишния оборот на съответния регистър на транзакции за предходната стопанска година. За регистри на транзакции с годишен оборот под 1 милион евро основният размер е в ниския диапазон на границите, за регистри на транзакции с оборот между 1 и 5 милиона евро - в средния, а за регистри на транзакции с годишен оборот над 5 милиона евро - във високия.
3. Основният размер, определен в параграф 2, при необходимост се коригира чрез отчитане на утежняващи или смекчаващи обстоятелства в съответствие с приложимите коригиращи коефициенти, предвидени в приложение II.
Съответните утежняващи коефициенти се прилагат последователно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един утежняващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен утежняващ коефициент, се добавя към основния размер.
Съответните смекчаващи коефициенти се прилагат последователно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един смекчаващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен смекчаващ коефициент, се изважда от основния размер.
4. Независимо от предвиденото в параграфи 2 и 3 размерът на глобата не превишава 20 % от годишния оборот на съответния регистър на транзакции за предходната стопанска година, но ако регистърът на транзакции пряко или непряко е получил финансова полза от нарушението, размерът на глобата е равен най-малко на размера на ползата.
В случай че действие или пропуск, извършени от регистър на транзакции, представляват повече от едно нарушение съгласно приложение I, се прилага само по-голямата глоба, изчислена в съответствие с параграфи 2 и 3 и свързана с едно от тези нарушения.
Член 66
Периодични финансови санкции
1. ЕОЦКП налага посредством решение периодични финансови санкции с цел да принуди:
а)
регистър на транзакции да прекрати нарушението в съответствие с решение, взето съгласно член 73, параграф 1, буква а); или
б)
лице, посочено в член 61, параграф 1:
i)
да предостави пълната информация, която е била изискана съгласно член 61;
ii)
да се подчини на разследване, и по-специално да предостави пълна документация, записи, данни, процедури или други изискани материали и да допълни и коригира друга информация, предоставена в хода на разследването, започнато по силата на решение, взето съгласно член 62; или
iii)
да се подчини на проверка на място, наредена по силата на решение, взето съгласно член 63.
2. Периодичните финансови санкции са ефективни и пропорционални. Периодичните финансови санкции се налагат за всеки ден от забавянето.
3. Независимо от предвиденото в параграф 2, размерът на периодичните финансови санкции е 3 % от средния дневен оборот през предходната стопанска година или в случай на физически лица - 2 % от средния дневен доход през предходната календарна година. Той се изчислява от датата, посочена в решението за налагане на периодична финансова санкция.
4. Периодична финансова санкция се налага за максимален срок от шест месеца след уведомяването за взетото от ЕОЦКП решение. След края на този срок ЕОЦКП преразглежда тази мярка.
Член 67
Изслушване на заинтересованите лица
1. Преди да вземе решение за налагане на глоба или периодична финансова санкция съгласно членове 65 и 66, ЕОЦКП дава възможност на засегнатите от производството лица да бъдат изслушани във връзка с неговите констатации. ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които участващите в производството лица са имали възможност да изразят становище.
2. Правото на защита на участниците в производството се съблюдава строго в хода на производството. Те имат право на достъп до документите на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица във връзка с опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до документацията не включва поверителна информация и вътрешни подготвителни документи на ЕОЦКП.
Член 68
Оповестяване, естество, принудително изпълнение и разпределение на глобите и периодичните финансови санкции
1. ЕОЦКП оповестява публично всяка глоба и периодична финансова санкция, наложена съгласно членове 65 и 66, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите страни. Подобно оповестяване не съдържа лични данни по смисъла на Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Глобите или периодичните финансови санкции, наложени съгласно членове 65 и 66, са от административно естество.
3. Когато ЕОЦКП реши да не налага глоби или финансови санкции, той уведомява съответно Европейския парламент, Съвета, Комисията и компетентните органи на заинтересованите държави-членки и посочва основанията за своето решение.
4. Глобите и периодичните финансови санкции, наложени съгласно членове 65 и 66, могат да се изпълняват принудително.
Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата-членка, на чиято територия се осъществява. Изпълнителното основание се прилага към решението без допълнителен контрол освен за автентичност на акта, от страна на органа, определен за тази цел от правителството на всяка държава-членка, и за който то уведомява ЕОЦКП и Съда.
След изпълнението на тези формалности по молба на заинтересованата страна тя може да пристъпи към принудително изпълнение съгласно националното законодателство, като сезира директно компетентния орган.
Принудителното изпълнение може да бъде спряно само с решение на Съда. При все това съдилищата на държавата-членка са компетентни да разглеждат жалби по редовността на мерките по изпълнението.
5. Сумите на глобите и периодичните финансови санкции се разпределят в общия бюджет на Европейския съюз.
Член 69
Обжалване пред Съда
Съдът разполага с неограничена компетентност да осъществява контрол върху решения, с които ЕОЦКП е наложил глоба или периодична финансова санкция. Той може да отмени, намали или увеличи размера на наложената глоба или на периодичната финансова санкция.
Член 70
Изменения на приложение II
За да отчита развитието на финансовите пазари, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 82 във връзка с мерки за изменение на приложение II.
Член 71
Отмяна на регистрация
1. Без да се засяга член 73, ЕОЦКП отменя регистрацията на регистър на транзакции, когато даденият регистър на транзакции:
а)
се отказва изрично от регистрацията или през предходните шест месеца не е предоставял услуги;
б)
е получил регистрацията посредством неверни твърдения или по всякакъв друг неправомерен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил регистриран.
2. ЕОЦКП своевременно уведомява съответния компетентен орган, посочен в член 57, параграф 1, относно своето решение да отмени регистрацията на регистър на транзакции.
3. Когато компетентният орган на държава-членка, в която регистърът на транзакции осъществява своите услуги и дейности, счита, че е изпълнено някое от условията, посочени в параграф 1, той може да поиска от ЕОЦКП да разгледа дали са налице условията за отмяна на регистрацията на съответния регистър на транзакции. Ако ЕОЦКП реши да не отмени регистрацията на съответния регистър на транзакции, той обосновава надлежно решението си.
4. Компетентният орган, посочен в параграф 3, е органът, определен съгласно член 22.
Член 72
Такси за надзор
1. ЕОЦКП начислява такси на регистрите на транзакции съгласно настоящия регламент и съгласно делегираните актове, приети съгласно параграф 3. Тези такси изцяло покриват разходите на ЕОЦКП по регистрацията и надзора на регистрите на транзакции и по възстановяването на всякакви разходи, които могат да възникнат за компетентните органи при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 74.
2. Размерът на таксата, начислена на регистъра на транзакции, покрива всички административни разходи на ЕОЦКП, свързани с дейността му по регистрацията и надзора, и е пропорционален на оборота на съответния регистър на транзакции.
3. Комисията приема делегиран акт в съответствие с член 82, за да уточни допълнително вида на таксите, услугите, за които се дължат такси, размера на таксите и начина на плащане.
Член 73
Надзорни мерки на ЕОЦКП
1. Когато в съответствие с член 64, параграф 5 ЕОЦКП установи, че регистър на транзакции е извършил едно от нарушенията, изброени в приложение I, той взема едно или повече от следните решения:
а)
изисква от регистъра на транзакции да прекрати нарушението;
б)
налага глоби съгласно член 65;
в)
публикува съобщения;
г)
като последна мярка отменя регистрацията на регистъра на транзакции.
2. При вземане на решенията, посочени в параграф 1, ЕОЦКП отчита естеството и тежестта на нарушението, включително:
а)
продължителността и честотата на нарушението;
б)
дали нарушението е разкрило сериозни или системни слабости в процедурите на предприятието или в неговите системи за управление, или вътрешния контрол;
в)
дали нарушението е предизвикало, спомогнало или по друг начин довело до финансово престъпление;
г)
дали нарушението е извършено умишлено или поради небрежност.
3. ЕОЦКП незабавно уведомява съответния регистър на транзакции, както и компетентните органи на държавите-членки и Комисията за всяко решение съгласно параграф 1. Той обявява публично това решение на уебсайта си в рамките на 10 работни дни от датата, на която то е взето.
Когато обявява решението си съгласно първата алинея, ЕОЦКП оповестява и правото на съответния регистър на транзакции да обжалва решението, факта, ако е приложимо, че е подадена такава жалба, като посочва, че жалбата не спира изпълнението на решението, както и че апелативният съвет на ЕОЦКП може да спре изпълнението на обжалваното решение в съответствие с член 60, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 74
Делегиране на задачи от ЕОЦКП на компетентните органи
1. Когато е необходимо за правилното изпълнение на надзорните задачи, ЕОЦКП може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентния орган на държава-членка в съответствие с насоките, издадени от ЕОЦКП съгласно член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Такива конкретни надзорни задачи могат по-специално да включват правомощието за изискване на информация в съответствие с член 61 и за провеждане на разследвания и проверки на място съгласно член 62 и член 63, параграф 6.
2. Преди да делегира определена задача, ЕОЦКП се консултира със съответния компетентен орган. Тези консултации са свързани със:
а)
обхвата на задачата, която ще се делегира;
б)
срока за изпълнение на задачата; както и
в)
предоставянето на необходимата информация от и на ЕОЦКП.
3. В съответствие с регламента за таксите, приет от Комисията съгласно член 72, параграф 3, ЕОЦКП възстановява на компетентния орган направените във връзка с изпълнението на делегираните задачи разходи.
4. ЕОЦКП преразглежда решението по параграф 1 през подходящи интервали от време. Делегирането може да бъде отменено във всеки един момент.
5. Делегирането на задачи не засяга отговорностите на ЕОЦКП и не ограничава способността на органа да провежда и наблюдава делегираната дейност. Не се делегират надзорни отговорности по настоящия регламент, включително във връзка с решения за регистрация, окончателни оценки и последващи решения, свързани с нарушения.
ГЛАВА 2
Взаимоотношения с трети страни
Член 75
Еквивалентност и международни споразумения
1. Комисията може да приеме акт за изпълнение, с който се определя, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че:
а)
регистрите на транзакции, получили разрешение в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, еквивалентни на установените в настоящия регламент;
б)
регистрите на транзакции подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане в тази трета държава; както и
в)
съществуват гаранции относно професионалната тайна, в т.ч. защитата на търговски тайни, споделени от органите с трети страни, и че тези гаранции са най-малко еквивалентни на предвидените в настоящия регламент.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с посочената в член 86, параграф 2 процедура по разглеждане.
2. Когато е приложимо и при всички случаи след приемането на акт за изпълнение съгласно параграф 1, Комисията представя на Съвета препоръки за преговори по международни споразумения със съответните трети държави относно взаимен достъп и обмен на информация за договори за деривати, която се съдържа в регистри на транзакции, установени в тази трета държава, по начин, който гарантира, че органите на Съюза, включително ЕОЦКП, имат незабавен и постоянен достъп до цялата информация, необходима за осъществяване на техните задължения.
3. След сключването на споразуменията, посочени в параграф 2, и в съответствие с тях ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество с компетентните органи на съответните трети държави. С тези споразумения се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и другите органи на Съюза, изпълняващи задачи в съответствие с настоящия регламент, от една страна, и съответните компетентни органи на въпросните трети държави, от друга страна; както и
б)
процедурите за координация на надзорните дейности.
4. ЕОЦКП прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на предоставянето на лични данни на трета държава.
Член 76
Споразумения за сътрудничество
Съответните органи на трети държави, в юрисдикцията на които няма установени регистри на транзакции, могат да се свържат с ЕОЦКП с цел сключване на споразумения за сътрудничество за достъп до информация относно договори за деривати, съхранявани в регистри на транзакции на Съюза.
ЕОЦКП може да сключи споразумения за сътрудничество с тези съответни органи във връзка с достъпа до информация относно договори за деривати, съхранявани в регистри на транзакции на Съюза, необходими за изпълнението на отговорностите и мандатите на тези органи, при условие че съществуват гаранции относно професионалната тайна, в т.ч. защитата на търговски тайни, споделени от органите с трети страни.
Член 77
Признаване на регистрите на транзакции
1. Регистър на транзакции, който е установен в трета държава, може за целите на член 9 да предоставя услуги и дейности на дружества, установени в Съюза, само когато е признат от ЕОЦКП в съответствие с параграф 2.
2. Регистър на транзакции, посочен в параграф 1, подава заявление за признаване до ЕОЦКП заедно с цялата необходима информация, в т.ч. най-малко информацията, необходима, за да се удостовери, че регистърът на транзакции е получил разрешение и е обект на ефективен надзор в трета държава, която:
а)
е призната от Комисията посредством акт за изпълнение съгласно член 75, параграф 1 за държава, разполагаща с еквивалентна и приложима регулаторна и надзорна рамка;
б)
е сключила международно споразумение със Съюза съгласно член 75, параграф 2; както и
в)
е сключила споразумения за сътрудничество съгласно член 75, параграф 3, с които се гарантира, че органите на Съюза, включително ЕОЦКП, имат незабавен и постоянен достъп до цялата необходима информация.
В срок тридесет работни дни след получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление регистър на транзакции трябва да предостави допълнителна информация.
В рамките на 180 работни дни от предоставяне на пълното заявление ЕОЦКП изпраща писмено и напълно обосновано уведомление до подалия заявление регистър на транзакции относно предоставянето или отказа на признаване.
ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък на регистрите на транзакции, признати в съответствие с настоящия регламент.
ДЯЛ VII
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ РЕГИСТРИТЕ НА ТРАНЗАКЦИИ
Член 78
Общи изисквания
1. Всеки регистър на транзакции трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и последователна йерархия на отговорностите и адекватни механизми за вътрешен контрол, в т.ч. надеждни административни и счетоводни процедури, които предотвратяват всяко оповестяване на поверителна информация.
2. Регистърът на транзакции поддържа и прилага ефективни, писмено регламентирани организационни и административни мерки за разкриване и преодоляване на потенциалните конфликти на интереси, засягащи неговите управители, служители или всяко лице, пряко или непряко свързано с тях чрез тесни връзки.
3. Регистърът на транзакции въвежда подходящи политики и процедури, които са достатъчни да осигурят спазването от негова страна, включително неговите управители и служители, на разпоредбите на настоящия регламент.
4. Регистърът на транзакции поддържа и прилага подходяща организационна структура, която осигурява непрекъснатостта и нормалното функциониране на регистъра на транзакции при изпълнение на неговите услуги и дейности. Той използва целесъобразни и пропорционални системи, средства и процедури.
5. Когато даден регистър на транзакции предоставя допълнителни услуги, като потвърждаване на транзакции, съпоставяне на транзакции, обслужване на кредитни събития, услуги по съгласуване на портфолио или компресиране на портфолио, регистърът на транзакции поддържа тези допълнителни услуги оперативно разделени от функцията му по централизирано събиране и поддържане на данни за деривати.
6. Висшият ръководен състав и членовете на съвета на регистъра на транзакции имат достатъчно добра репутация и опит, за да се осигури доброто и благоразумно управление на регистъра на транзакции.
7. Регистърът на транзакции разполага с обективни, недискриминационни и публично оповестени изисквания за достъп на дружества, които подлежат на задължението за отчитане съгласно член 9. Регистърът на транзакции предоставя на доставчици на услуги недискриминационен достъп до съхранявана от него информация, при условие че съответните контрагенти са дали своето съгласие. Критерии, с които да се ограничава достъпът, се позволяват само ако тяхната цел е осъществяване на контрол на риска за данните, поддържани от регистъра на транзакции.
8. Регистърът на транзакции оповестява публично цените и таксите, свързани с предоставяните услуги съгласно настоящия регламент. Той оповестява цените и таксите на всяка услуга, осъществявана самостоятелно, включително отстъпки и рабати и условия за ползване на тези намаления. Той позволява на отчитащите дружества да получават отделен достъп до специфичните услуги. Цените и таксите, начислявани от регистър на транзакции, са съобразени със съответните разходи.
Член 79
Операционна надеждност
1. Регистърът на транзакции разкрива източниците на операционен риск и ги минимизира посредством разработване на подходящи системи, контролни механизми и процедури. Тези системи са надеждни и сигурни и разполагат с необходимия капацитет за обработване на получената информация.
2. Регистърът на транзакции установява, прилага и поддържа адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност и план за възстановяване при катастрофично събитие, които имат за цел да осигурят поддържане на неговите функции, своевременно възстановяване на дейността и изпълнение на задълженията на регистъра на транзакции. В тези планове се предвижда най-малко създаването на системи за архивиране на данни.
3. Регистър на транзакции, чиято регистрация е била отменена, осигурява нормалното заместване, включително прехвърлянето на данни към други регистри на транзакции и пренасочването на отчетната информация към други регистри на транзакции.
Член 80
Защита и съхранение на данни
1. Регистърът на транзакции осигурява поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 9 информация.
2. Регистърът на транзакции може да използва данните, които получава съгласно настоящия регламент, за търговски цели единствено ако съответните контрагенти са дали своето съгласие.
3. Регистърът на транзакции записва незабавно получената съгласно член 9 информация и я съхранява за срок най-малко десет години от прекратяването на съответните договори. Той прилага своевременни и ефикасни процедури за съхранение на данни във връзка с документирането на промените в съхраняваната информация.
4. Въз основа на характеристиките на договорите за деривати, отчитани съгласно член 9, регистърът на транзакции изчислява позициите за всеки клас деривати и за всяко отчитащо дружество.
5. Регистърът на транзакции своевременно предоставя на страните по даден договор възможност за достъп и промяна на информацията относно този договор.
6. Регистърът на транзакции предприема всички целесъобразни мерки за предотвратяване на злоупотреби с информацията, съхранявана в неговите системи.
Физическо лице, което има тесни връзки с регистър на транзакции, или юридическо лице, което има взаимоотношение с регистъра на транзакции в качеството си на предприятие-майка или дъщерно предприятие, не може да използва с търговска цел поверителна информация, регистрирана в регистър на транзакции.
Член 81
Прозрачност и наличност на данните
1. Въз основа на отчетените договори регистърът на транзакции публикува редовно и по лесно достъпен начин съвкупните позиции за всеки клас деривати.
2. Регистърът на транзакции събира и поддържа данни и гарантира, че посочените в параграф 3 образувания имат пряк и незабавен достъп до характеристиките на договорите за деривати, които са необходими за изпълнението на съответните им отговорности и мандати.
3. Регистърът на транзакции предоставя достъп до необходимата информация на следните образувания, за да могат те да изпълняват своите съответни отговорности и мандати:
а)
ЕОЦКП;
б)
ЕССР;
в)
компетентния орган, осъществяващ надзор на ЦК, имащи достъп до регистъра на транзакции;
г)
компетентния орган, осъществяващ надзор върху местата за търговия на отчитаните договори;
д)
съответните членове на ЕСЦБ;
е)
съответните органи на трети държави, с които Съюзът е сключил международно споразумение съгласно член 75;
ж)
надзорни органи, определени съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (32);
з)
съответните органи на Съюза, компетентни в сферата на ценните книжа и пазарите;
и)
съответните органи на трети държави, които са сключили споразумения за сътрудничество с ЕОЦКП съгласно член 76;
й)
Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори.
4. ЕОЦКП предоставя на другите заинтересовани органи на Съюза информацията, необходима за осъществяване на техните задължения.
5. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП, след консултации с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи честотата и характеристиките на посочената в параграфи 1 и 3 информация, както и оперативни стандарти, необходими за агрегиране и сравняване на данните между регистрите на транзакции и за предоставяне на образуванията, посочени в параграф 3, на достъп до тази информация при необходимост. Проектите на регулаторни технически стандарти имат за цел да се гарантира, че публикуваната съгласно параграф 1 информация не може да разкрива страна по който и да е договор.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 30 септември 2012 г.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 82
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, се предоставя на Комисията за неопределен срок.
3. Преди да приеме делегиран акт, Комисията полага усилия да проведе консултации с ЕОЦКП.
4. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
5. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
6. Делегиран акт, приет съгласно член 1, параграф 6, член 64, параграф 7, член 70, член 72, параграф 3 и член 85, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражение в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ДЯЛ VIII
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 83
Професионална тайна
1. Задължението за спазване на професионална тайна се прилага спрямо всички лица, които работят или които са работили за компетентните органи, посочени в съответствие с член 22, и органите, посочени в член 81, параграф 3, за ЕОЦКП или за одиторите и експертите, действащи по указание на компетентните органи или ЕОЦКП. Поверителната информация, която тези лица получават при изпълнението на задълженията си, не се разгласява пред никое лице или орган, освен в резюмиран или обобщен вид, който да не позволява идентифициране на отделните ЦК, регистри на транзакции или други лица, без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право или от настоящия регламент.
2. Когато ЦК е обявен в несъстоятелност или се намира в процес на принудителна ликвидация, поверителната информация, която не засяга трети лица, може да бъде разгласявана в граждански или търговски съдебни производства, ако е необходима за провеждането на производствата.
3. Без да се засягат случаите, обхванати от наказателното или данъчното право, компетентните органи, ЕОЦКП, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация съгласно настоящия регламент, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си, а по отношение на компетентните органи - съгласно обхвата на настоящия регламент, или по отношение на други органи, институции или физически или юридически лица - за целите, за които такава информация им е предоставена и/или в контекста на административни или съдебни производства, които са специфично свързани с упражняването на тези функции. Когато ЕОЦКП, компетентният орган или друг орган, институция или лице, което предава информацията, изрази съгласие, органът, който получава информацията, може да я използва за други нетърговски цели.
4. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящия регламент, е предмет на разпоредбите за професионална тайна, установени в параграфи 1, 2 и 3. Независимо от това тези условия не препятстват ЕОЦКП, компетентните органи или съответните централни банки да обменят или предават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент и с други законодателни актове, приложими към инвестиционни посредници, кредитни институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, АФАИ, застрахователни и презастрахователни посредници, застрахователни предприятия, регулирани пазари или пазарни оператори, или по друг начин със съгласието на компетентния орган или друг орган, институция или физическо или юридическо лице, което е съобщило информацията.
5. Параграфи 1, 2 и 3 не възпрепятстват компетентните органи да обменят или предават в съответствие с националното право поверителна информация, която не е получена от компетентен орган на друга държава-членка.
Член 84
Обмен на информация
1. Компетентните органи, ЕОЦКП и други заинтересовани органи своевременно си предоставят информацията, необходима за целите на изпълнение на задълженията им.
2. Компетентните органи, ЕОЦКП, други заинтересовани органи и други институции или физически или юридически лица, получаващи поверителна информация при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент, използват тази информация само при изпълнение на задълженията си.
3. Компетентните органи предоставят информация на съответните членове на ЕСЦБ, когато тази информация е необходима за изпълнението на техните задължения.
ДЯЛ IX
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 85
Доклади и прегледи
1. Най-късно до 17 август 2015 г. Комисията преразглежда и изготвя общ доклад относно настоящия регламент. Комисията представя този доклад на Европейския парламент и на Съвета заедно с всички подходящи предложения.
По-специално Комисията:
а)
в сътрудничество с членовете на ЕСЦБ преценява необходимостта от мерки за облекчаване на достъпа на ЦК до механизми за предоставяне на ликвидни улеснения от централната банка;
б)
оценява, в сътрудничество с ЕОЦКП и съответните секторни органи, системното значение на транзакциите в извънборсови деривати на нефинансовите дружества, и в частност отражението на настоящия регламент върху използването на извънборсови деривати от нефинансовите дружества;
в)
оценява, в светлината на опита, функционирането на надзорната рамка за ЦК, включително ефективността на надзорните колегии, съответните условия за гласуване, установени в член 19, параграф 3, и управлението на ЕОЦКП, особено по време на процеса на издаване на разрешения на ЦК;
г)
оценява сътрудничеството с ЕОЦКП и ЕССР, ефективността на изискванията за допълнително обезпечение за ограничаване на процикличността и необходимостта от определяне на допълнителни възможности за мерки в тази област;
д)
в сътрудничество с ЕОЦКП оценява развитието на политиките на ЦК по отношение на изискванията за определяне на допълнителни обезпечения и за гарантиране на обезпеченията и адаптирането им към конкретните дейности и рискови профили на техните потребители.
Оценката, посочена в първата алинея, буква а), взема предвид резултатите от текущата работа между централните банки на равнището на Съюза и на международно равнище. При оценяването се зачита също така принципът на независимост на централните банки и тяхното право да предоставят по своя преценка достъп до ликвидни улеснения, както и се взема предвид евентуалният непредвиден ефект върху поведението на ЦК или върху вътрешния пазар. Никое придружаващо предложение не подлага на дискриминация пряко или косвено държава-членка или група държави-членки като място за клирингови услуги.
2. Най-късно до 17 август 2014 г. Комисията изготвя доклад след консултиране с ЕОЦКП и ЕОЗППО, в който оценява напредъка и положените от ЦК усилия в разработването на технически решения за прехвърлянето от пенсионните планове на непарични обезпечения за променливи маржини, както и необходимостта от мерки за улесняване на подобни решения. Ако Комисията счита, че не са положени необходимите усилия за разработване на подходящи технически решения и че отрицателното влияние, което централният клиринг на договорите за деривати оказва върху пенсионните плащания на бъдещите пенсионери, остава непроменено, тя се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 82, за да удължи тригодишния срок, посочен в член 89, параграф 1, един път с две години и един път с една година.
3. ЕОЦКП предоставя на Комисията доклади:
а)
относно прилагането на задължението за клиринг съгласно дял II, и по-конкретно липсата на задължение за клиринг при договорите за извънборсови деривати, сключени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент;
б)
относно прилагането на идентификационната процедура по член 5, параграф 3;
в)
относно прилагането на изискванията за отделяне, установени в член 39;
г)
относно разширяването на обхвата на споразуменията за оперативна съвместимост съгласно дял V върху други транзакции в класове финансови инструменти, различни от прехвърлими ценни книжа или инструменти на паричния пазар;
д)
относно достъпа на ЦК до места за търговия, въздействието върху конкурентоспособността на определени практики и въздействието върху фрагментацията на ликвидността;
е)
относно потребностите на ЕОЦКП от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения съобразно настоящия регламент;
ж)
относно въздействието от прилагането на допълнителни изисквания от държавите-членки съгласно член 14, параграф 5.
Тези доклади се представят на Комисията до 30 септември 2014 г. за целите на параграф 1. Те се представят също на Европейския парламент и на Съвета.
4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и ЕОЦКП и след възлагане на оценката на ЕССР, изготвя годишен доклад за оценка на евентуалния системен риск и разходните параметри на споразуменията за оперативна съвместимост.
В доклада се акцентира най-малко върху броя и сложността на тези споразумения и върху адекватността на системите и моделите за управление на риска. Комисията представя този доклад на Европейския парламент и на Съвета заедно с всички подходящи предложения.
ЕССР предоставя на Комисията своята оценка на евентуалния системен риск на споразуменията за оперативна съвместимост.
5. ЕОЦКП представя на Европейския парламент, Съвета и Комисията ежегоден доклад относно наложените от компетентните органи санкции, включително надзорни мерки, глоби и периодични финансови санкции.
Член 86
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет за ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (33). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 87
Изменение на Директива 98/26/ЕО
1) В член 9, параграф 1 от Директива 98/26/ЕО се добавя следната алинея:
„Когато в рамките на система за оперативна съвместимост системен оператор е предоставил обезпечение на друг системен оператор, правата на предоставящия системен оператор върху това обезпечение няма да бъдат засегнати от процедури по несъстоятелност, открити срещу приемащия системен оператор.“
2) До 17 август 2014 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с точка 1. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на Директива 98/26/ЕО или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 88
Уебсайтове
1. ЕОЦКП поддържа уебсайт, на който се предоставя следната информация:
а)
договори, към които се прилага задължението за клиринг съгласно член 5;
б)
санкции, налагани за нарушения на членове 4, 5 и 7-11;
в)
ЦК, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза и са установени в Съюза, и услуги или дейности, за чието предоставяне или извършване те са получили разрешение, в това число класовете финансови инструменти, включени в обхвата на разрешението;
г)
санкции, налагани за нарушения на разпоредбите на дялове IV и V;
д)
централни контрагенти, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза, със седалище в трета държава, и услуги или дейности, за чието предоставяне или извършване те са получили разрешение, в това число класовете финансови инструменти, включени в обхвата на разрешението;
е)
регистри на транзакции, които са получили разрешение да предлагат услуги или да извършват дейност в Съюза;
ж)
санкции и глоби, налагани в съответствие с членове 65 и 66;
з)
публичния регистър, посочен в член 6.
2. За целите на параграф 1, букви б), в) и г) компетентните органи поддържат уебсайтове, в които има линк към уебсайта на ЕОЦКП.
3. Всички уебсайтове, посочени в настоящия член, са обществено достъпни, актуализират се редовно и информацията на тях е представена в ясен формат.
Член 89
Преходни разпоредби
1. В рамките на три години след влизането в сила на настоящия регламент задължението за клиринг, предвидено в член 4, не се прилага за договорите за извънборсови деривати, за които обективно може да се измери, че водят до намаляване на инвестиционните рискове, пряко свързани с финансовата състоятелност на пенсионните планове по смисъла на член 2, параграф 10. Преходният период се прилага също за образуванията, създадени с цел предоставяне на обезщетение на членове на пенсионни планове, в случай на неизпълнение.
Договорите за извънборсови деривати, сключени от тези образувания в рамките на посочения период, към които при други обстоятелства би се прилагало задължението за клиринг по член 4, се подчиняват на изискванията, установени в член 11.
2. По отношение на пенсионните планове, посочени в член 2, параграф 10, букви в) и г), посоченото в параграф 1 от настоящия член освобождаване се предоставя от съответния компетентен орган за видове образувания или видове планове. След като получи искането, компетентният орган уведомява ЕОЦКП и ЕОЗППО. В срок 30 календарни дни от получаването на уведомлението ЕОЦКП, след консултация с ЕОЗППО, представя становище, в което се посочва дали видът образувание или видът план спазва член 2, параграф 10, буква в) или г), както и причините, поради които освобождаването е обосновано поради трудности при изпълнението на изискванията за променливи маржини. Компетентният орган предоставя освобождаване само ако се е уверил напълно, че видът образувание или видът план спазва член 2, параграф 10, буква в) или г) и че среща трудности при изпълнението на изискванията за променливи маржини. Компетентният орган взема решение в срок десет работни дни след получаване на становището на ЕОЦКП, като надлежно го отчита. Ако компетентният орган не е съгласен с представеното от ЕОЦКП становище, в решението му се излагат пълните основания и се включва обяснение за всички значителни отклонения от становището.
ЕОЦКП публикува на уебсайта си списък на видовете образувания и видовете планове, посочени в член 2, параграф 10, букви в) и г), на които е било предоставено освобождаване в съответствие с първата алинея. За да подобри допълнително последователността на резултатите от надзора, ЕОЦКП ежегодно извършва партньорска проверка на включените в списъка образувания в съответствие с член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЦК, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 4, 5, 8-11, 16, 18, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 49, 56 и 81 е получил разрешение в своята държава-членка по установяване за предоставяне на клирингови услуги в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за разрешение съгласно член 14 за целите на настоящия регламент в рамките на 6 месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49.
ЦК, установен в трета държава, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49 е бил признат за целите на предоставянето на клирингови услуги в дадена държава-членка в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за признаване съгласно член 25 за целите на настоящия регламент в рамките на 6 месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 и 49.
4. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за разрешаването или признаването на ЦК продължават да се прилагат съответните национални правила за разрешаване и признаване на ЦК и ЦК остава под надзора на компетентния орган на съответната държава-членка по установяване или признаване.
5. Когато компетентен орган е дал на ЦК разрешение за клиринг за определен клас деривати в съответствие с националното законодателство на дадена държава-членка преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 и 49, компетентният орган на тази държава-членка уведомява ЕОЦКП за това разрешение в рамките на един месец от датата на влизане в сила на техническите стандарти, посочени в член 5, параграф 1.
Когато компетентен орган е признал ЦК, установен в трета държава, за целите на предоставянето на клирингови услуги в съответствие с националното законодателство на неговата държава-членка преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти по членове 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 и 49, компетентният орган на тази държава-членка уведомява ЕОЦКП за това признаване в рамките на един месец от датата на влизане в сила на техническите стандарти съгласно член 5, параграф 1.
6. Регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 9, 56 и 81, е получил разрешение или регистрация в своята държава-членка по установяване да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за регистрация по член 55 в рамките на шест месеца от датата на влизане в сила на тези регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение.
Установен в трета държава регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 9, 56 и 81, е получил разрешение да събира и поддържа данни за деривати в дадена държава-членка в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, подава заявление за признаване по член 77 в рамките на шест месеца от датата на влизане в сила на тези регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение.
7. Докато не бъде взето решение съгласно настоящия регламент за регистрацията или признаването на регистър на транзакции, продължават да се прилагат съответните национални правила за разрешаване, регистрация и признаване на регистри на транзакции и регистърът на транзакции остава под надзора на компетентния орган на съответната държава-членка по установяване или признаване.
8. Регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, посочени в членове 56 и 81, е получил разрешение или регистрация в своята държава-членка по установяване да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка, може да се използва за спазване на изискването за отчетност по член 9 до вземането на решение относно регистрацията на регистъра на транзакции съгласно настоящия регламент.
Установен в трета държава регистър на транзакции, който преди приемането от Комисията на всички регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, посочени в членове 56 и 81, е получил разрешение да събира и поддържа данни за деривати в съответствие с националното законодателство на дадена държава-членка, може да се използва за спазване на изискването за отчетност по член 9 до вземането на решение относно признаването на регистъра на транзакции съгласно настоящия регламент.
9. Независимо от разпоредбите на член 81, параграф 3, буква е), при липсата на международно споразумение между Съюза и трета държава, както е посочено в член 75, регистърът на транзакции може да предоставя необходимата информация на компетентните органи на съответната трета държава до 17 август 2013 г., при условие че уведоми ЕОЦКП.
Член 90
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП извършва оценка на потребностите от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящия регламент, и представя доклад до Европейския парламент, Съвета и Комисията.
Член 91
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 648/2012/EU RENDELETE
(2012. július 4.)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A Jacques de Larosière által elnökölt magas szintű csoport 2009. február 25-én közzétett, a Bizottság kérésére készített jelentése megállapította, hogy a jövőbeni pénzügyi válságok kockázatának és súlyosságának csökkentése érdekében meg kell erősíteni az uniós pénzügyi szektor felügyeleti keretét, és a szektor felügyeleti struktúrájának nagyszabású reformját ajánlotta, beleértve a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerének megteremtését, amely három európai felügyeleti hatóságból áll - egy a bankszektor, egy a biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-szektor, egy pedig az értékpapír-piaci szektor felügyeletére -, és az Európai Rendszerkockázati Tanács létrehozását is.
(2)
A Bizottság 2009. március 4-i, „Impulzusok az európai gazdaság élénkítéséhez” című közleményében az Unió pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szabályozási keretének megerősítését javasolta. A 2009. július 3-i, „Hatékony, biztonságos és stabil származékos piacok biztosítása” című közleményében a Bizottság értékelte a származtatott ügyletek pénzügyi válságban betöltött szerepét, 2009. október 20-i, „Hatékony, biztonságos és stabil származékos piacok biztosítása: jövőbeni szakpolitikai intézkedések” című közleményében pedig felvázolta a származtatott ügyletekhez kapcsolódó kockázatok csökkentésére tenni kívánt intézkedéseket.
(3)
2009. szeptember 23-án a Bizottság a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerének létrehozása érdekében három rendeletre irányuló javaslatot fogadott el, ezek három olyan új európai felügyeleti hatóság (EFH) létrehozását foglalják magukban, amelyek hozzájárulnak az uniós jogszabályok következetes alkalmazásához, valamint kiváló minőségű közös szabályozási és felügyeleti standardok és gyakorlatok kialakításához. A három új EFH a következő: az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (4) létrehozott Európai Bankfelügyeleti Hatóság (EBH), az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság (EÉPH) és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) létrehozott Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EBFH). Az EFH-k kulcsfontosságú szerepet töltenek be a pénzügyi szektor stabilitásának megóvásában. Ezért nélkülözhetetlen annak folyamatos biztosítása, hogy tevékenységük végzése fontos politikai prioritás legyen, és megfelelő forrásokban részesüljenek.
(4)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében - lévén ezek magánúton kötött ügyletek, amelyekről általában csak a szerződő felek rendelkeznek információkkal - hiányzik az átláthatóság. Ezek az ügyletek a kölcsönös függés összetett hálózatát alkotják, ami megnehezítheti a kapcsolódó kockázatok jellegének és szintjének azonosítását. A pénzügyi válság megmutatta, hogy ezek a jellemzők piaci stressz idején növelik a bizonytalanságot, és így veszélyeztetik a pénzügyi stabilitást. E rendelet rögzíti az említett kockázatokat csökkentő és a származtatott ügyletek átláthatóságát növelő feltételeket.
(5)
2009. szeptember 26-i pittsburghi csúcstalálkozójukon a G-20 vezetői megállapodtak, hogy legkésőbb 2012 végéig valamennyi szabványos tőzsdén kívüli származtatott ügyletet központi szerződő fél bevonásával kell elszámolni, és ezen ügyleteket jelenteni kell a kereskedési adattárak felé. 2010 júniusában a G-20 vezetői Torontóban megerősítették kötelezettségvállalásukat, és vállalták a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek átláthatóságának és szabályozói felügyeletének fokozását célzó szigorú intézkedések végrehajtásának nemzetközileg következetes és megkülönböztetésmentes módon történő felgyorsítását.
(6)
A Bizottság figyelemmel kíséri, hogy a kötelezettségvállalásokat az Unió nemzetközi partnerei is hasonlóan hajtják-e végre, továbbá ennek biztosítására törekszik. A Bizottság együttműködik a harmadik országok hatóságaival olyan egymást támogató megoldások kidolgozása érdekében, amelyekkel biztosítható az e rendelet, valamint a harmadik országok által megállapított követelmények közötti összhang, és így elkerülhető bármilyen esetleges átfedés e tekintetben. A Bizottságnak az EÉPH segítségével nyomon kell követnie az e rendeletben megállapított elvek nemzetközi alkalmazását, és erről jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az esetleges párhuzamos vagy ellentétes előírások elkerülése érdekében a Bizottság bizonyos feltételek teljesülése esetén elfogadhat a harmadik országok jogi, felügyeleti és végrehajtási kereteinek az Unióéval való egyenértékűségére vonatkozó határozatokat. Az e döntés alapjául szolgáló értékelés nem sértheti valamely harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő fél azon jogát, hogy az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagoknak vagy kereskedési helyszíneknek nyújtson elszámolási szolgáltatásokat, mivel az elismerésre vonatkozó határozatnak ezen értékeléstől függetlennek kell lennie. Hasonlóképpen, sem az egyenértékűségére vonatkozó határozat, sem az értékelés nem sértheti a valamely harmadik országban székhellyel rendelkező és az EÉPH által elismert kereskedési adattár azon jogát, hogy az Unióban székhellyel rendelkező szervezeteknek nyújtson szolgáltatásokat.
(7)
A harmadik országbeli központi szerződő felek elismerése tekintetében, és a Kereskedelmi Világszervezet létrehozásáról szóló megállapodás - beleértve a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményt is - értelmében az Unióra háruló nemzetközi kötelezettségekkel összhangban, a harmadik országok jogi szabályozását az uniós jogi szabályozással egyenértékűnek elismerő határozatokat csak olyan esetben szabad elfogadni, amikor a harmadik ország jogi szabályozása ténylegesen egyenértékű rendszert biztosít a külföldi jogi szabályozás alapján engedélyezett központi szerződő felek elismerése szempontjából, a G20-ak által 2009 szeptemberében kitűzött, a származtatott piacok átláthatóságának javítását, a rendszerszintű kockázatok mérséklését és a piaci visszaélések elleni védelmet szolgáló általános szabályozási céloknak és szabványoknak megfelelően. Egy ilyen rendszer akkor tekintendő egyenértékűnek, ha biztosítja, hogy az alkalmazandó szabályozás lényegileg az uniós követelményekhez hasonló eredményt nyújtson, és akkor tekintendő ténylegesnek, ha a szabályokat következetesen alkalmazzák.
(8)
Figyelembe véve a származtatott piacok jellemzőit és a központi szerződő felek működését - a származtatott piacok átláthatóságának javítása, a rendszerszintű kockázatok mérséklése és a piaci visszaélések elleni védelem érdekében ebben az összefüggésben szükséges és helyénvaló ellenőrizni, hogy a külföldi szabályozási rendszerek ténylegesen egyenértékűek-e a G20-ak célkitűzéseinek és előírásainak teljesítése terén. A központi szerződő felek különleges helyzete megköveteli, hogy a harmadik országokkal kapcsolatos előírások a piaci szerkezet ezen szereplőire vonatkozó különleges szabályokkal összhangban legyenek megszervezve, és azzal összhangban működjenek. Ez a megközelítés ezért nem teremt precedenst más jogszabályok tekintetében.
(9)
Az Európai Tanács 2009. december 2-i következtetéseiben egyetértett azzal, hogy szükség van a partnerkockázat enyhítésének számottevő javítására, valamint azzal, hogy fontos a származtatott ügyletek átláthatóságának, hatékonyságának és integritásának javítása. Az Európai Parlament „Származékos piacok: jövőbeni szakpolitikai intézkedések” című, 2010. június 15-i állásfoglalásában a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kötelező elszámolását és az ügyletekről való kötelező jelentéstételt sürgette.
(10)
Az EÉPH e rendelet keretén belül jár el, amikor vészhelyzetekben óvja a pénzügyi piacok stabilitását, biztosítja az uniós szabályok nemzeti felügyeleti hatóságok általi következetes alkalmazását, valamint rendezi a felügyeleti hatóságok között felmerülő nézetkülönbségeket. Az EÉPH-ra ruházták emellett a szabályozás- és végrehajtás-technikai standardtervezetek kidolgozását is, és központi szerepet játszik a központi szerződő felek és a kereskedési adattárak engedélyezésében és ellenőrzésében.
(11)
A Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) révén teljesítendő alapvető feladatok egyike a fizetési rendszerek zökkenőmentes működésének az előmozdítása. Ennek keretében a KBER tagjai azáltal gyakorolnak felvigyázást, hogy gondoskodnak az elszámolási és fizetési rendszerek - köztük a központi szerződő felek - hatékony és megbízható működéséről. A központi szerződő felek engedélyezése és figyelemmel kísérése, a harmadik országbeli központi szerződő felek elismerése és az interoperabilitási megállapodások jóváhagyása így a KBER tagjainak szoros bevonásával zajlik. Ezenfelül aktívan részt vesznek a szabályozástechnikai standardok meghatározásában, valamint az iránymutatások és ajánlások megfogalmazásában is. Ez a rendelet nem érinti az Európai Központi Bank (EKB) és a nemzeti központi bankok felelősségét az elszámolási és fizetési rendszerek hatékony és megbízható működésének az Unión belül és más országok viszonylatában való biztosításával kapcsolatban. Ebből következően és az esetleges párhuzamos szabályozás bevezetésének elkerülésére az EÉPH-nak és a KBER-nek szorosan együtt kell működnie a technikai standardok tervezetének kidolgozása során. Kulcsfontosságú továbbá, hogy az elszámolási és fizetési rendszerek ellenőrzésével összefüggő feladataik, illetve jegybanki pénzkibocsátáshoz kapcsolódó feladataik teljesítése során az EKB-nak és a nemzeti központi bankoknak rendelkezésére álljanak a szükséges információk.
(12)
Egységes szabályokra van szükség a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában rögzített származtatott ügyletek vonatkozásában.
(13)
A központi szerződő felek alkalmazását ösztönző intézkedések nem bizonyultak elégségesnek a szabványos tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tényleges központi elszámolásának biztosítására. Ezért a központi szerződő felek bevonásával történő, kötelező központi elszámolási követelményekre van szükség az elszámolható tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében.
(14)
Valószínű, hogy a tagállamok eltérő nemzeti intézkedéseket fogadnak el, amelyek akadályt állítanak a belső piac zökkenőmentes működése elé, és mind a piaci szereplőkre, mind a pénzügyi stabilitásra nézve hátrányosak. A befektetők magas szintű védelmének biztosítása és a piaci szereplők egyenlő versenyfeltételeinek megteremtése érdekében is szükség van az elszámolási kötelezettség Unió-szerte egységes alkalmazására.
(15)
Annak biztosítása érdekében, hogy az elszámolási kötelezettség csökkenti a rendszerszintű kockázatot, az e kötelezettség tárgyát képező származtatottügylet-kategóriákat azonosító eljárásra van szükség. Ezen eljárásnak figyelembe kell vennie azt a tényt, hogy nem minden, központi szerződő fél bevonásával elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügylet minősül alkalmasnak a kötelező elszámolásra.
(16)
Ez a rendelet rögzíti az annak megállapítására vonatkozó feltételeket, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek különböző kategóriáira vonatkoznia kell-e az elszámolási kötelezettségnek. Az EÉPH által kidolgozott végrehajtás-technikai standardtervezetek alapján a Bizottság feladata annak meghatározása, hogy egy adott származtatottügylet-kategória elszámolási kötelezettség alá essen-e, és mikortól hatályos az elszámolási kötelezettség, ideértve adott esetben a fokozatos bevezetést, valamint az elszámolási kötelezettség e rendelettel összhangban történő hatálybalépésének napját megelőzően kötött vagy megújított, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek minimális hátralévő futamidejét is. Az elszámolási kötelezettség fokozatos bevezetésére kerülhet sor az elszámolási kötelezettség betartására kötelezett piaci résztvevői típusai szerint. Annak meghatározásakor, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek mely kategóriáit kell elszámolási kötelezettség alá vonni, az EÉPH figyelembe veszi a fedezett kötvények kibocsátóival vagy kötvények fedezésére létrejött összevont alapokkal kötött, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek sajátos jellegét.
(17)
Annak meghatározásakor, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek mely kategóriáit kell elszámolási kötelezettség alá vonni, az EÉPH-nak más lényeges szempontokat is megfelelően figyelembe kell vennie, legfőképpen a származtatott ügyletek vonatkozó osztályainak összekapcsoltságát és a partnerkockázat szintjére gyakorolt hatást, továbbá az 1095/2010/EU rendelet 1. cikke (5) bekezdésének d) pontjában foglaltak szerint elő kell mozdítania az egyenlő versenyfeltételeket az egységes piacon.
(18)
Amennyiben az EÉPH egy adott tőzsdén kívüli származtatott termékről megállapítja, hogy az szabványos és alkalmas az elszámolásra, ugyanakkor az adott termék elszámolását egyik központi szerződő fél sem vállalja, úgy az EÉPH-nak ki kell vizsgálnia ennek okait.
(19)
Annak meghatározásakor, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek mely kategóriáit kell elszámolási kötelezettség alá vonni, figyelembe kell venni a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriáinak sajátos jellegét. A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáival végzett tranzakciók fő kockázata gyakran a kiegyenlítési kockázat, amelynek kezelésére külön infrastrukturális szabályok szolgálnak, és amely a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bizonyos kategóriáit (mint pl. a devizaárfolyam-alapú származtatott ügyleteket) adott esetben megkülönbözteti a többi kategóriától. A központi szerződő fél bevonásával történő elszámolás kifejezetten a partnerkockázatot hivatott kezelni; a kiegyenlítési kockázat kezelésére nem feltétlenül optimális megoldás. Az ilyen ügyletekre vonatkozó eljárásnak különösen az előzetes nemzetközi konvergenciára és a vonatkozó infrastruktúra kölcsönös elismerésére kell épülnie.
(20)
E rendelet egységes és koherens alkalmazása, illetve a különböző piaci résztvevők számára az egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egy-egy kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá vonásakor e kötelezettség hatályát a tőzsdén kívüli származtatott ügylet adott kategóriájával végzett minden olyan ügyletre ki kell terjeszteni, amelynek megkötésére az EÉPH által kézhez vett, a központi szerződő fél elszámolási kötelezettségének céljaira szolgáló engedély bejelentésének napján vagy azt követően, de az elszámolási kötelezettség életbelépésének napját megelőzően kerül sor, feltéve, hogy az adott ügylet hátralévő futamideje meghaladja a Bizottság által meghatározott lejáratig hátralévő minimális futamidőt.
(21)
Annak meghatározásakor, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek mely kategóriái tartoznak az elszámolási kötelezettség alá, az EÉPH-nak törekednie kell a rendszerszintű kockázatok csökkentésére. Ehhez hozzátartozik az olyan becslési tényezők figyelembevétele, mint az ügyletek szerződési és műveleti feltételeinek szabványosítási szintje, a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalma és likviditása, valamint a tisztességes, megbízható és általánosan elfogadott árazási források hozzáférhetősége a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájában.
(22)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolásához mindkét felet elszámolási kötelezettségnek kell terhelnie, vagy mindkét félnek bele kell egyeznie. Az elszámolási kötelezettség alóli kivételeket szűkre kell szabni, mivel azok csökkentik a kötelezettség hatékonyságát és a központi szerződő fél bevonásával történő elszámolás előnyeit, és szabályozási arbitrázshoz vezethetnek a piaci szereplők egyes csoportjai között.
(23)
Az Unión belüli pénzügyi stabilitás előmozdítása érdekében szükségessé válhat, hogy az elszámolás és a kockázatcsökkentési technikák a harmadik országokban székhellyel rendelkező szervezetek által kötött ügyletekre nézve is kötelezők legyenek, amennyiben az érintett ügyletek közvetlen, jelentős és előrelátható hatást fejtenek ki az EU-ban, vagy amennyiben ez a kötelezettség szükséges vagy alkalmas az e rendeletben foglalt rendelkezések kijátszásának a megakadályozására.
(24)
A központi szerződő fél bevonásával történő elszámolásra nem alkalmas tőzsdén kívüli származtatott ügyletek működési és partner-hitelkockázatot hordoznak magukban, ezért szabályokat kell alkotni e kockázat kezelésére. Az elszámolási kötelezettség hatálya alá tartozó piaci szereplőkre olyan kockázatkezelési eljárásoknak kell vonatkozniuk, amelyek megkövetelik biztosítékeszközök időben történő, pontos és megfelelőképpen elkülönített cseréjét. Az EÉPH a kockázatkezelési eljárásokat meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetének kidolgozása során figyelembe veszi a nemzetközi standardokat előíró szervek javaslatait a nem központilag elszámolt ügyletekre vonatkozó biztosítékkövetelmények tekintetében. A nem központi szerződő félen keresztül elszámolt kereskedéssel összefüggő kockázatok kezelése érdekében a biztosítékeszközök pontos és megfelelő cseréjére van szükség. Az erre vonatkozó megállapodások részleteit meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezeteinek kidolgozása során az EÉPH-nak kellőképpen figyelembe kell vennie a számos uniós joghatóságban a fedezett kötvények kibocsátói vagy az összevont alapok előtt biztosítékeszközök nyújtásával kapcsolatos akadályokat. Az EÉPH-nak ugyancsak figyelembe kell vennie, hogy a fedezett kötvényeket kibocsátó szerződő felek számára a fedezett kötvények kibocsátóinak eszközeire adott preferenciális követelések a partnerkockázattal szemben is egyenértékű védelmet nyújtsanak.
(25)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására, a származtatott ügyletekre és a nem központi szerződő fél bevonásával elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre vonatkozó kockázatcsökkentési technikákról szóló szabályok alkalmazandók a pénzügyi szerződő felekre, nevezetesen a 2004/39/EK irányelvvel összhangban engedélyezett befektetési vállalkozásokra, a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (8) összhangban engedélyezett hitelintézetekre, az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK első tanácsi irányelvvel (9) összhangban engedélyezett biztosítási vállalkozásokra, az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (10) összhangban engedélyezett életbiztosítókra, a viszontbiztosításról szóló, 2005. november 16-i 2005/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (11) összhangban engedélyezett viszontbiztosítókra, az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) alapján engedélyezett, átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV), és - amennyiben vonatkozik rájuk - az alapkezelő társaságaikra, a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről szóló, 2003. június 3-i 2003/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (13) meghatározott, foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre, valamint az alternatívbefektetésialap-kezelőkről szóló, 2011. június 8-i 2011/61/EU parlamenti és tanácsi irányelv irányelvvel (14) összhangban engedélyezett vagy nyilvántartásba vett alternatívbefektetésialap-kezelők által kezelt alternatív befektetési alapokra.
(26)
A nyugdíjkonstrukció-rendszereket üzemeltető olyan szervezetek, amelyek elsődleges célja a nyugdíjállományba vonulók számára a nyugellátás biztosítása - rendszerint egész életen át tartó kifizetés formájában, de esetenként időszakos vagy egyösszegű kifizetések formájában is -, jellemzően minimálisra csökkentik a pénzeszközben tartott forrásokat a maximális eredményesség és ügyfeleik számára a lehető legnagyobb hozam biztosítása céljából. Ha tehát az ilyen szervezeteket arra köteleznék, hogy tőzsdén kívüli származtatott ügyleteiket központilag számolják el, eszközeik egy jelentős részét pénzeszközre kellene váltaniuk annak érdekében, hogy megfeleljenek a központi szerződő felek folyamatos biztosítékkövetelményeinek. Azon valószínűsíthető negatív hatás elkerülése céljából, amellyel egy ilyen követelmény a jövőbeli nyugdíjasok nyugdíjjövedelmére nézve járna, az elszámolási kötelezettségnek mindaddig nem célszerű vonatkoznia a nyugdíjkonstrukciókra, amíg a probléma kezelése érdekében a központi szerződő felek alkalmas technikai megoldást nem dolgoznak ki a nem számlapénzben, változó biztosítékként történő biztosítékeszköz nyújtása tekintetében. A technikai megoldás kidolgozásakor figyelembe kell venni a nyugdíjkonstrukció-rendszerek különleges szerepét, és el kell kerülni a nyugdíjasokra gyakorolt jelentősen hátrányos következményeket. Ezen átmeneti időszak alatt azokra a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre, amelyek megkötésére a nyugdíjkonstrukció-rendszerek fizetőképességét közvetlenül érintő befektetési kockázatok csökkentése céljából kerül sor, nem csak jelentéstételi kötelezettséget, hanem kétoldalú biztosítékeszköz-nyújtási követelményeket is elő kell írni. A végső cél azonban az, hogy ezen ügyletekre is vonatkozzon központi elszámolási kötelezettség, amint erre tartható megoldás születik.
(27)
Fontos továbbá biztosítani, hogy csak a megfelelő szervezetek és rendszerek részesüljenek különleges elbánásban, valamint figyelembe kell venni az Unióban létező nyugdíjrendszerek sokféleségét, ugyanakkor gondoskodni kell arról, hogy minden nyugdíjkonstrukció-rendszer vonatkozásában egyenlő versenyfeltételek érvényesüljenek. Ezért az átmeneti eltérést alkalmazni kell a 2003/41/EK irányelvnek megfelelően bejegyzett foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre, beleértve - az említett irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében - azon felhatalmazott szerveket is, amelyek ezeknek az intézményeknek az irányításáért felelősek, illetve eljárnak a nevükben, továbbá az olyan jogi személyekre, amelyeket ezen intézmények befektetései céljából hoztak létre, és amelyek kizárólag ezek érdekében végzik tevékenységüket, és a 2003/41/EK irányelv 3. cikkében említett intézmények foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatást végző vállalkozásaira.
(28)
Az átmeneti eltérést alkalmazni kell továbbá az életbiztosítók foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatási tevékenységeire is, feltéve, hogy minden azokhoz kapcsolódó eszközt és forrást egymástól elkülönítenek, és az átcsoportosítás lehetősége nélkül kezelnek és szerveznek. Az ideiglenes eltérésnek bármely más engedéllyel rendelkező és felügyelet alá tartozó, kizárólag nemzeti keretek között működő szervezetre, illetve bármely más, alapvetően egyetlen tagállam területén igénybe vehető rendszerre is vonatkoznia kell, feltéve, hogy azokat a nemzeti jog elismeri, és elsődleges céljuk a nyugellátás biztosítása. Az e bekezdésben említett szervezeteknek és rendszereknek az érintett illetékes hatóság döntésének, és az egységesség biztosítása, az esetleges ütközések elkerülése és a visszaélések kivédése érdekében az EÉPH-nak az EBFH-val folytatott konzultációt követően kialakított véleményének alárendelten kell működniük. Ezek közé tartozhatnának olyan szervezetek és rendszerek, amelyek nem szükségszerűen kapcsolódnak foglalkoztatói nyugdíjprogramhoz, de elsődleges céljuk az, hogy a nyugdíjba vonulók számára - akár kötelező, akár önkéntes alapon - jövedelmet biztosítsanak. Példaként említhetők az olyan jogi személyek, amelyek a nemzeti jog alapján, tőkefedezeti alapon nyugdíjkonstrukciót működtetnek - feltéve, hogy a „prudens személy” elvének megfelelően hajtják végre befektetéseiket -, valamint a magánszemélyek által közvetlenül kötött nyugdíj-megállapodások, amelyeket e személyek életbiztosítókon keresztül is megköthetnek. A magánszemélyek által közvetlenül kötött nyugdíj-megállapodások esetében azonban a mentesség a biztosító egyéb, nem elsődlegesen nyugdíjjövedelem nyújtását célzó életbiztosítási termékeihez kapcsolódó tőzsdén kívüli származtatott termékekkel végzett tranzakciókra nem terjedhet ki.
További példaként szolgálhatnak a 2002/83/EK irányelv hatálya alá tartozó biztosítóintézetek nyugellátás-szolgáltatási tevékenységei is, feltéve, hogy az ezen tevékenységekhez tartozó minden eszközről a biztosítóintézetek reorganizációjáról és felszámolásáról szóló, 2001. március 19-i 2001/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (15) mellékletével összhangban külön nyilvántartást vezetnek, továbbá a biztosítóintézetek kollektív szerződésen alapuló foglalkoztatói nyugellátás-szolgáltatási tevékenységei. E rendelet alkalmazásában nyugdíjkonstrukciónak tekintendők azok az intézmények is, amelyeket azzal a céllal hoztak létre, hogy nemteljesítés esetén kártérítést nyújtsanak a nyugdíjkonstrukció-rendszerek tagjainak.
(29)
Szükség esetén a pénzügyi szerződő felekre alkalmazandó szabályok a nem pénzügyi szerződő felekre is vonatkoznak. Köztudott, hogy a nem pénzügyi szerződő felek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket használnak a kereskedelmi tevékenységeikhez közvetlenül kapcsolódó kereskedelmi vagy vállalkozásfinanszírozási kockázatok fedezésére. Következésképpen annak meghatározása során, hogy egy nem pénzügyi szerződő fél az elszámolási kötelezettség hatálya alá tartozzon-e, figyelembe kell venni az általa kötött, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alkalmazásának célját, valamint a kitettségét ezen eszközökben. Annak érdekében, hogy a nem pénzügyi intézményeknek lehetőségük legyen véleményt nyilvánítani az elszámolási értékhatárok tekintetében, az EÉPH a vonatkozó technikai standardok kidolgozása során nyílt nyilvános konzultációt tart, amelyen biztosítja a nem pénzügyi intézmények részvételét. Annak biztosítása érdekében, hogy az adott szektor sajátosságait teljes mértékben figyelembe tudja venni, az EÉPH konzultációt folytat más illetékes hatóságokkal, például az Energiaszabályozói Együttműködési Ügynökséggel. Ezenfelül a Bizottságnak 2015. augusztus 17-ig fel kell mérnie a különböző szektorokban (beleértve az energiaszektort is) a nem pénzügyi cégek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek rendszerszintű jelentőségét.
(30)
Annak megállapításakor, hogy egy adott tőzsdén kívüli származtatott ügylet csökkenti-e az adott nem pénzügyi szerződő fél kereskedelmi tevékenységeihez és vállalkozásfinanszírozási tevékenységeihez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat, figyelembe kell venni az adott nem pénzügyi szerződő fél által alkalmazott teljes kockázatcsökkentési és -fedezeti stratégiát. Számításba kell venni különösen azt, hogy az adott tőzsdén kívüli származtatott ügylet gazdasági szempontból megfelelő-e az adott nem pénzügyi szerződő fél irányításához és üzletviteléhez fűződő kockázatok csökkentésére, amennyiben az adott kockázatok kamatláb-, árfolyam-, inflációs és nyersanyagár-ingadozásokhoz kapcsolódnak.
(31)
Az elszámolási értékhatár valamennyi nem pénzügyi szerződő fél számára nagyon fontos adat. Az értékhatárok megállapítása során figyelembe kell venni az egy szerződő félre eső nettó pozícióik és kitettségek tőzsdén kívüli származtatottügylet-kategóriánkénti összege által betöltött rendszerszintű relevanciát. Ezzel összefüggésben megfelelő erőfeszítéseket kell tenni a nem pénzügyi szerződő felek által szokásos üzleti tevékenységük során alkalmazott kockázatcsökkentési módszerek elismerése érdekében.
(32)
A központi bankokat és a hasonló funkciókat betöltő más tagállami szerveket, az államadósság kezelésével megbízott vagy abban részt vevő uniós állami szerveket, valamint a Nemzetközi Fizetések Bankját a közös érdekű feladataik teljesítéséhez szükséges hatáskörük korlátozásának elkerülése érdekében ki kell zárni e rendelet hatálya alól.
(33)
Mivel nem minden, az elszámolási kötelezettség tárgyát képező piaci szereplő válhat a központi szerződő felek klíringtagjává, lehetőséget kell biztosítani számukra a központi szerződő felekhez ügyfélként - illetve bizonyos feltételek mellett közvetett ügyfélként - való hozzáférésre.
(34)
Az elszámolási kötelezettség és az e kötelezettség céljára használható központi szerződő felek meghatározását szolgáló eljárás bevezetése a tőzsdén kívüli származtatott termékek piacán folyó verseny nem szándékolt torzításához vezethet. Például valamely központi szerződő fél megtagadhatja a bizonyos kereskedési helyszíneken lebonyolított ügyletek elszámolását, mert az adott központi szerződő fél egy versenytárs kereskedési helyszín tulajdonában áll. Az ilyen diszkriminatív gyakorlatok elkerülése érdekében a központi szerződő feleknek el kell fogadniuk a különböző kereskedési helyszíneken végrehajtott ügyletek elszámolását, amennyiben azok a kereskedési helyszínek megfelelnek a központi szerződő fél által előírt működési és technikai követelményeknek, függetlenül attól a szerződési dokumentációtól, mely alapján az adott, tőzsdén kívüli származtatott ügyletet a részes felek megkötötték, amennyiben ez a dokumentáció megfelel a piaci szabványoknak. A kereskedési helyszíneknek átlátható és megkülönböztetéstől mentes módon kereskedési adatokat kell biztosítaniuk a központi szerződő felek számára. A kereskedési helyszínek központi szerződő felek általi igénybevételére vonatkozó jogosultságnak lehetővé kell tennie az olyan megoldásokat, amelyek keretében több központi szerződő fél használja egyazon kereskedési helyszín kereskedési adatait. Ez azonban nem vezethet a származtatott ügyletek elszámolásának interoperabilitásához, és nem okozhatja a likviditási források széttöredezettségét.
(35)
E rendelet nem akadályozhatja a kereskedési helyszínek és a központi szerződő felek tisztességes és nyílt hozzáférését a belső piacon, amennyiben teljesülnek az e rendeletben, valamint az EÉPH által kidolgozott és a Bizottság által elfogadott technikai standardokban előírt feltételek. A Bizottságnak továbbra is szorosan figyelemmel kell kísérnie a tőzsdén kívüli származékos piacok alakulását, és szükség esetén be kell avatkoznia, hogy megelőzze a verseny torzulását a belső piacon, azzal a céllal, hogy egyenlő versenyfeltételek biztosítson a pénzpiacokon.
(36)
A pénzügyi szolgáltatásokon és a származtatott ügyletek kereskedelmén belül bizonyos területeken kereskedelmi és szellemi tulajdonjogok is fennállhatnak. Olyan esetekben, amikor e tulajdonjogok olyan termékekhez vagy szolgáltatásokhoz kapcsolódnak, amelyek ipari szabványokká váltak vagy azokat befolyásolják, az engedélyeknek arányos, tisztességes, ésszerű és megkülönböztetésmentes alapon kell rendelkezésre állniuk.
(37)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség alá sorolandó kategóriáinak, az értékhatároknak és a rendszerszintű jelentőséggel bíró nem pénzügyi szerződő feleknek a meghatározásához megbízható adatokra van szükség. Ezért szabályozási célból fontos uniós szinten egységes jelentési kötelezettséget kidolgozni a származtatott ügyletek adataira. Ezenfelül a legtágabb értelmű visszaható hatályú jelentési kötelezettség szükséges pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felek tekintetében egyaránt, annak érdekében, hogy az összehasonlítható adatok szolgáltatása megvalósuljon, többek között az EÉPH és az érintett illetékes hatóságok számára.
(38)
Csoporton belüli ügyletnek minősülnek a két olyan vállalkozás közötti ügyletek, amely vállalkozások bevonása teljes körű az egyazon konszolidált éves beszámolóba, és rájuk megfelelő központosított kockázatértékelési, -mérési és -ellenőrzési eljárások vonatkoznak. Ezek a 2006/48/EK irányelv 80. cikkének (8) bekezdésében említett intézményvédelmi rendszerrel azonos intézményvédelmi rendszerbe tartoznak, vagy az említett irányelv 3. cikke (1) bekezdésében említett, ugyanazon központi szerv kapcsolt hitelintézetei esetében mindkettő hitelintézet, vagy az egyik hitelintézet, a másik pedig központi szerv. A tőzsdén kívüli származtatott ügylet csoporton belüli ügyletnek ismerhető el nem pénzügyi vagy pénzügyi csoportokon belül, illetve pénzügyi és nem pénzügyi vállalkozásokat egyaránt magukban foglaló csoportokon belül; továbbá amennyiben valamely ügylet csoporton belüli ügyletnek minősül az egyik szerződő fél szempontjából, akkor csoporton belüli ügyletnek kell tekinteni az adott ügyletben részt vevő másik szerződő fél szempontjából is. Köztudott, hogy a csoportokon belüli kockázatok összevonásához csoporton belüli ügyletek megkötésére lehet szükség, valamint hogy ennélfogva a csoporton belüli kockázatok egyedi jelleggel bírnak. Mivel ezeknek az ügyleteknek az elszámolási kötelezettség alá vonása korlátozhatja az ilyen csoporton belüli kockázatoknak a kezelésére irányuló folyamatok hatékonyságát, a csoporton belüli ügyleteknek az elszámolási kötelezettség alóli mentesítése előnyös lehet, feltéve, hogy e mentesség nem jár a rendszerszintű kockázatok növekedésével. Következésképpen a központi szerződő fél általi elszámolást ezen ügyletek esetében a biztosítékeszközök megfelelő cseréjével kell felváltani, amennyiben ez alkalmas a csoporton belüli partnerkockázatok csökkentésére.
(39)
Mindazonáltal bizonyos esetekben, a csoporton belüli egyes ügyletek tekintetében az illetékes hatóságok döntésével felmentést adhatna a biztosítékeszköz nyújtásának kötelezettsége alól, feltéve, hogy a felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak és összhangban állnak az ügyletek összetettségének szintjével, továbbá a szerződő felek között a saját eszközök haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének nincs akadálya. E kritériumokat, valamint azon eljárásokat, melyeket a szerződő feleknek és az érintett illetékes hatóságoknak a mentesség alkalmazásakor be kell tartaniuk, az EFH-k létrehozásáról szóló rendeletekkel összhangban elfogadott szabályozástechnikai standardokban kell lefektetni. Az ilyen szabályozástechnikai standardtervezetek kidolgozása előtt az EFH-knak hatásvizsgálatot kell készítenie arról, hogy ezek milyen esetleges hatást gyakorolhatnak a belső piacra, a pénzügyi piacok résztvevőire és különösen az érintett csoportok összetételére és az általuk végzett műveletekre. A biztosítékeszközöknek a csoporton belüli ügyletekhez kapcsolódó cseréjére - beleértve a mentesség kritériumait is - vonatkozó technikai standardok meghatározásakor figyelembe kell venni az ilyen ügyletek sajátosságait, valamint a nem pénzügyi és a pénzügyi szerződő felek között meglévő különbségeket, az ügyletek céljait és a származtatott termékek igénybevételének módjait.
(40)
A partnerek akkor tekintendők ugyanazon konszolidálásba bevontnak, ha legalább mindkettőjüket bevonták a konszolidálásba a 83/349/EGK tanácsi irányelvvel (16) vagy az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (17) megfelelően elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási szabványokkal összhangban, illetve olyan csoportosulással kapcsolatban, amelynek anyavállalata harmadik országban tartja fenn központi irodáját, a harmadik ország - az 1569/2007/EK bizottsági rendelettel (18) összhangban elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási szabványokkal egyenértékűnek tekintett - általánosan elfogadott elszámolási elveivel összhangban (vagy a harmadik ország olyan elszámolási szabványaival összhangban, amelyek használata az 1569/2007/EK rendelet 4. cikke alapján megengedett), vagy amennyiben mindkettő ugyanazon konszolidált felügyelet alá esik, a 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel vagy a 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (19) összhangban, illetve olyan csoportosulással kapcsolatban, amelynek anyavállalata harmadik országban tartja fenn központi irodáját, ugyanazon konszolidált felügyelet alá esik, és erről a harmadik ország illetékes hatósága megállapította, hogy egyenértékű azzal, amelyre a 2006/48/EK irányelv 143. cikkében vagy a 2006/49/EK irányelv 2. cikkében előírt elvek vonatkoznak.
(41)
Fontos, hogy a piaci résztvevők az általuk kötött származtatott ügyletek valamennyi részletét jelentsék a kereskedési adattáraknak. Ennek eredményeképpen központilag tárolják a valamennyi származékos piacokkal együtt járó kockázatokra vonatkozó információt, amely így könnyen hozzáférhető többek között az EÉPH, az érintett illetékes hatóságok, az Európai Rendszerkockázati Testület (ERT), valamint a KBER érintett központi bankjai számára.
(42)
A kereskedési adattári szolgáltatások nyújtását a méretgazdaságosság jellemzi, ami akadályozhatja az e konkrét területen folyó versenyt. Ugyanakkor a piaci résztvevőkre vonatkozó átfogó jelentéstételi kötelezettség bevezetése azon harmadik felek szempontjából is növelheti a kereskedési adattárak birtokában levő információ értékét, amelyek többek között az alábbi kiegészítő szolgáltatásokat nyújtják: tőzsdekereskedelmi visszaigazolás, ajánlatpárosítás, hiteleseményekkel kapcsolatos szolgáltatásnyújtás, portfólióállomány-egyeztetés vagy portfóliótömörítés. Biztosítani kell, hogy a kereskedés utáni szolgáltatások tágabb szektorán belüli egyenlő versenyfeltételeket ne veszélyeztesse a kereskedési adattárak szolgáltatásnyújtása terén esetlegesen kialakuló természetes monopólium. Ezért a kereskedési adattárak számára elő kell írni, hogy tisztességes, ésszerű és megkülönböztetéstől mentes módon, a szükséges adatvédelmi óvintézkedéseket betartva biztosítsanak hozzáférést az adattárakban tárolt információhoz.
(43)
Annak érdekében, hogy lehetővé váljon a piac teljes körű áttekintése és a rendszerszintű kockázatok értékelése, mind az elszámolt, mind az el nem számolt ügyleteket jelenteni kell a kereskedési adattárak felé.
(44)
Az EFH-k számára megfelelő erőforrásokat kell biztosítani ahhoz, hogy hatékonyan tudják ellátni az e rendelettel rájuk ruházott feladatokat.
(45)
A származtatott ügyletet kötő, módosító vagy lezáró feleknek vagy központi szerződő feleknek gondoskodniuk kell az adott ügylet adatainak valamely kereskedési adattár számára való bejelentéséről. Lehetővé kell tenni e szereplők számára, hogy az ügylet bejelentésével egy másik szervezetet bízzanak meg. A kereskedési adattár felé valamely szerződő fél nevében és e rendelettel összhangban a származtatott ügylet valamennyi részletét bejelentő másik szervezet vagy annak alkalmazottai nem sérthetik meg a nyilvánosságra hozatalra vonatkozó adatközlési korlátozást. A jelentéstételre vonatkozó szabályozástechnikai standardok tervezeteinek kidolgozásakor az EÉPH figyelembe veszi az egyedi ügyletazonosító tekintetében elért előrehaladást, a 2004/39/EK irányelv végrehajtásáról szóló 1287/2006/EK (20) bizottsági rendelet I. mellékletének 1. táblázatában előírt bejelentett adatok jegyzékét, és konzultációt folytat más illetékes hatóságokkal, például az Energiaszabályozói Együttműködési Ügynökséggel.
(46)
Figyelembe véve a pénzügyi szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek megerősítéséről szóló bizottsági közleményt és az e közlemény következményeképpen elfogadott uniós jogszabályokat, a tagállamoknak szabályokat kell hozniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókról. A tagállamok e szankciókat oly módon hajtják végre, amely nem csökkenti az említett szabályok hatékonyságát. E szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük, valamint az EÉPH által elfogadott iránymutatásokon kell alapulniuk a pénzügyi ágazatbeli konvergencia és a szankciórendszerek ágazatok közötti következetességének előmozdítása érdekében. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy - amennyiben ez helyénvaló - a kiszabott szankciókat nyilvánosságra hozzák, és a meglévő szabályok hatékonyságát értékelő jelentéseket rendszeresen közzétegyék.
(47)
Központi szerződő fél e rendelettel összhangban bármely tagállamban rendelkezhet székhellyel. Egyetlen tagállam vagy tagállamcsoport sem szenvedhet sem közvetlenül, sem közvetve megkülönböztetést, mint elszámolási szolgáltatást nyújtó helyszín. E rendelet nem kívánja az egyik joghatóság alá tartozó központi szerződő felet korlátozni vagy megakadályozni abban, hogy egy másik uniós tagállam pénznemében vagy valamely harmadik ország pénznemében denominált terméket elszámoljon.
(48)
A központi szerződő felek engedélyezésének feltétele az induló tőke minimumösszegének megléte. A központi szerződő fél tőkéjének, az eredménytartalékkal és a tartalékokkal együtt mindenkor arányban kell állnia az adott központi szerződő fél tevékenységeiből eredő kockázattal annak biztosítása érdekében, hogy kellően feltőkésített legyen mindazon hitelkockázatokkal, partnerkockázattal, piaci kockázatokkal, illetve működési, jogi és üzleti kockázatokkal szemben, amelyek fedezetére nem állnak még rendelkezésre célirányos források, valamint hogy szükség esetén képes legyen tevékenységeinek rendezett felszámolására vagy szerkezetének átalakítására.
(49)
Mivel e rendelet szabályozási célból bevezeti a központi szerződő felek bevonásával történő elszámolás jogi kötelezettségét, elengedhetetlen annak biztosítása, hogy e központi szerződő felek biztonságosak és stabilak legyenek, valamint folyamatosan megfeleljenek az e rendelet által felállított szigorú szervezeti, üzletviteli és prudenciális követelményeknek. Az egységes alkalmazás biztosítása érdekében e követelmények minden, a központi szerződő felek által kezelt pénzügyi eszköz elszámolására alkalmazandók.
(50)
Ezért szabályozási és harmonizációs célból szükséges annak biztosítása, hogy a szerződő felek csak olyan központi szerződő felet vegyenek igénybe, amely megfelel az e rendeletben rögzített követelményeknek. E követelmények nem akadályozhatják meg, hogy a tagállamok a területükön székhellyel rendelkező központi szerződő felekre vonatkozóan kiegészítő feltételeket fogadjanak el, vagy ilyeneket továbbra is alkalmazzanak, beleértve a 2006/48/EK irányelv szerinti bizonyos engedélyezési előírásokat. E kiegészítő feltételek bevezetése azonban nem érintheti a más tagállamokban engedélyezett vagy e rendeletnek megfelelően elismert központi szerződő felek azon jogát, hogy a kiegészítő feltételeket alkalmazó tagállamban székhellyel rendelkező klíringtagoknak és azok ügyfelei számára elszámolási szolgáltatásokat nyújtsanak, ugyanis e központi szerződő felekre a szóban forgó kiegészítő feltételek nem vonatkoznak, és így nem kötelesek azoknak megfelelni. Az EÉPH-nak 2014. szeptember 30-ig jelentést kell készítenie a kiegészítő eljárások tagállamok általi alkalmazásának hatásáról.
(51)
A központi szerződő felek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közvetlen szabályok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására vonatkozó követelmény szükséges folyományai. Helyénvaló, hogy a központi szerződő felek engedélyezésének és felügyeletének valamennyi aspektusáért (beleértve annak ellenőrzését is, hogy a kérelmező központi szerződő fél megfelel-e az e rendeletben, valamint a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (21) foglaltaknak) az illetékes nemzeti hatóságok maradjanak felelősek, tekintve, hogy továbbra is ők vannak leginkább abban a helyzetben, hogy a központi szerződő felek mindennapi működését vizsgálják, továbbá, hogy a rendszeres felülvizsgálatokat elvégezzék, és szükség esetén a megfelelő intézkedéseket meghozzák.
(52)
Ha egy központi szerződő fél a fizetésképtelenséget veszélyezteti, a fiskális felelősség elsősorban azt a tagállamot terhelheti, ahol a központi szerződő fél székhelye van. Ebből következik, hogy az adott központi szerződő fél engedélyezését és felügyeletét az érintett tagállam érintett illetékes hatóságának kell ellátnia. Mivel azonban előfordulhat, hogy valamely központi szerződő fél klíringtagjai, akiket a központi szerződő fél nemteljesítése elsőként érint, más tagállamban rendelkeznek székhellyel, elengedhetetlen, hogy az összes érintett illetékes hatóság és az EÉPH részt vegyen az engedélyezési és felügyeleti eljárásban. Ezáltal elkerülhetővé válnak a különböző nemzeti intézkedések és gyakorlatok, valamint elhárulnak a belső piac megfelelő működése elé állított akadályok. Továbbá, a felügyelők kollégiuma tagjainak javaslata vagy szakpolitikája nem eredményezhet sem közvetlenül, sem közvetve megkülönböztetést valamely tagállammal vagy tagállamok csoportjával - mint bármilyen pénznemben történő elszámolási szolgáltatásokat végző helyszínnel - szemben. E rendelet következetes és helyes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH-nak részt kell vennie valamennyi kollégiumban. Az EÉPH-nak az ajánlások és határozatok előkészítésébe be kell vonnia az érintett tagállamok további illetékes hatóságait.
(53)
A kollégiumok által betöltendő szerep fényében fontos, hogy valamennyi érintett illetékes hatóság, továbbá a KBER tagjai részt vegyenek a kollégium feladatainak ellátásában. A kollégiumban részt kell venniük a központi szerződő felek felügyeletét ellátó illetékes hatóságok mellett azon szervezetek felügyeleteinek is, amelyek esetlegesen érintettek a központi szerződő fél tevékenysége által, nevezetesen a kiválasztott klíringtagok, a kereskedési helyszínek, az interoperábilis központi szerződő felek és a központi értéktár felügyeletét ellátó szervek. A kollégiumban való részvételt lehetővé kell tenni a KBER azon tagjai számára, amelyek a központi szerződő fél és az interoperábilis központi szerződő felek felvigyázását végzik, valamint amelyek a központi szerződő fél által elszámolt pénzügyi eszközök pénznemeit kibocsátják. Mivel a felügyelt vagy felvigyázott szervezetek székhelye korlátozott számú tagállamban lenne, amelyben a központi szerződő fél tevékenységét kifejti, elképzelhető, hogy egyetlen illetékes hatóság vagy a KBER egy tagja ezen szervezetek közül egyszerre többnek a felügyeletét, illetve felvigyázását is elláthatja. A kollégium valamennyi tagja közötti zökkenőmentes együttműködés biztosítása érdekében megfelelő eljárásokat és mechanizmusokat kell kialakítani.
(54)
Mivel a kollégium létrejötte és működése várhatóan a valamennyi tagja közötti írásbeli megállapodáson fog alapulni, a kérdéskör érzékenysége miatt a kollégium döntéshozatali eljárásainak kidolgozására vonatkozó hatáskört helyénvaló e tagokra ruházni. Ezért a szavazási eljárásokra vonatkozó részletes szabályokat egy, a kollégium tagjai közötti írásbeli megállapodásban kell meghatározni. Az összes érintett piaci résztvevő és a tagállamok érdekeinek megfelelő kiegyensúlyozása céljából azonban a kollégiumnak az „egy tag - egy szavazat” általános elv szerint kell szavaznia, függetlenül attól, hogy az egyes tagok e rendelettel összhangban mennyi funkciót töltenek be. A 12 vagy annál kevesebb tagot számláló kollégiumok esetében ugyanazon tagállamból legfeljebb két kollégiumi tag rendelkezhet szavazati joggal, és minden szavazó tagnak egy szavazata van. Az 12 tagnál több tagot számláló kollégiumok esetében ugyanazon tagállamból legfeljebb három kollégiumi tag rendelkezhet szavazati joggal, és minden szavazó tagnak egy szavazata van.
(55)
A központi szerződő felek rendkívül sajátságos helyzete miatt szükséges, hogy a kollégiumok megszervezése a központi szerződő felek felügyeletére vonatkozó egyedi megállapodásokkal összhangban történjen.
(56)
Az e rendeletben előírt megállapodások nem teremtenek precedenst a pénzügyi piaci infrastruktúrák felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó más jogszabályokra nézve, különös tekintettel az EÉPH elé terjesztett beadványokra vonatkozó szavazási módszerre.
(57)
A központi szerződő fél nem kaphat engedélyt, ha a kollégium valamennyi tagja - a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságainak kivételével - kölcsönös egyetértéssel olyan közös véleményt alakít ki, amely szerint a központi szerződő fél nem kaphat engedélyt. Ha azonban a kollégium elegendő többséggel negatív véleményt nyilvánít, és az érintett illetékes hatóságok egyike sem utalta a kollégium kétharmados többsége alapján az ügyet az EÉPH elé, akkor a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága elhalasztja az engedélyre vonatkozó határozat meghozatalát mindaddig, amíg az EÉPH nem hoz döntést az uniós jognak való megfelelés tekintetében. A központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága határozatát az EÉPH döntésének megfelelően hozza meg. Amennyiben a kollégium valamennyi tagja - a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam hatóságainak kivételével - közös véleményt alakít ki arról, hogy úgy ítéli meg, hogy a követelmények nem teljesülnek, tehát a központi szerződő fél nem kaphatja meg az engedélyt, a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága az EÉPH elé utalhatja az ügyet annak érdekében, hogy határozzon az uniós jognak való megfelelésről.
(58)
Meg kell erősíteni az illetékes hatóságok, az EÉPH és más érintett hatóságok közötti információcserére vonatkozó rendelkezéseket, valamint a közöttük fennálló segítségnyújtási és együttműködési kötelezettségeket. A megnövekedett számú határon átnyúló tevékenység miatt az említett hatóságoknak e rendelet hatékony alkalmazásának biztosítása érdekében meg kell adniuk egymásnak a feladataik ellátásához szükséges megfelelő információkat, beleértve azon helyzeteket is, amikor a vélt vagy tényleges jogsértések két vagy több tagállam hatóságait érintik. Az információcsere szigorú szakmai titoktartást követel. Tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek széles körű hatására, szükséges, hogy más érintett hatóságok, például az adóhatóságok vagy az energiaipari szabályozók hozzáférjenek a feladataik ellátásához szükséges információkhoz.
(59)
Tekintettel a pénzügyi piacok globális jellegére, az EÉPH közvetlenül felelős a harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felek elismeréséért, és így annak lehetővé tételéért számukra, hogy az Unión belül elszámolási szolgáltatásokat nyújtsanak - feltéve, hogy a Bizottság az uniós jogi és felügyeleti kerettel egyenértékűként ismerte el az adott harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszerét, és bizonyos feltételek teljesülnek. Ezért a harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felet, amely az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagoknak vagy kereskedési helyszíneknek nyújt szolgáltatásokat, az EÉPH-nak el kell ismernie. Annak érdekében azonban, hogy ne ütközzön akadályba a határokon átnyúló befektetéskezelési tevékenységek továbbfejlődése az Unióban, az EÉPH-nak nem kell elismernie az olyan harmadik országbeli központi szerződő feleket, amelyek az Unióban székhellyel rendelkező ügyfeleknek a harmadik országban székhellyel rendelkező klíringtagon keresztül nyújtanak szolgáltatásokat. Ezzel összefüggésben a világszerte egyenlő versenyfeltételek biztosítása és a pénzügyi stabilitás szempontjából különösen nagy jelentőséggel bírnak majd az Unió főbb nemzetközi partnereivel kötött megállapodások.
(60)
2010. szeptember 16-án az Európai Tanács egyetértett abban, hogy „az Uniónak határozottabban, valamint a viszonosság szellemében és a kölcsönös előnyök szem előtt tartásával kell képviselnie az érdekeit és az értékeit az Unió külkapcsolataiban, továbbá lépéseket kell tennie többek között annak érdekében, hogy nagyobb piaci hozzáférést biztosítson az európai vállalkozásoknak, és elmélyítse szabályozási együttműködését fő kereskedelmi partnereivel.
(61)
A központi szerződő feleknek tulajdonosi szerkezetüktől függetlenül stabil irányítási rendszerrel, jó hírnevű felsővezetéssel és független igazgatósági tagokkal kell rendelkezniük. Az igazgatóság legalább harmadának - de legalább két tagnak - függetlennek kell lennie. A központi szerződő felek különböző irányítási rendszere és tulajdonosi szerkezetük azonban befolyásolhatja bizonyos termékek elszámolására való képességüket vagy készségüket. Ezért helyénvaló, hogy a független igazgatósági tagok és a központi szerződő fél által létrehozandó kockázatkezelési bizottság rendezzen minden lehetséges összeférhetetlenséget a központi szerződő félen belül. Biztosítani kell a klíringtagok és az ügyfelek megfelelő képviseletét, mivel hatással lehetnek rájuk a központi szerződő fél által hozott döntések.
(62)
A központi szerződő felek kiszervezhetik a feladataikat. A központi szerződő fél kockázatkezelési bizottsága tanácsot ad az ilyen kiszervezésre vonatkozóan. A kockázatkezeléshez kapcsolódó fontosabb tevékenységek kiszervezése nem megengedhető, kivéve, ha azt az illetékes hatóság jóváhagyja.
(63)
Ezért a központi szerződő fél részvételi követelményeinek átláthatónak, arányosnak és megkülönböztetésmentesnek kell lenniük, és lehetővé kell tenniük a távoli hozzáférést, amennyiben ez nem teszi ki a központi szerződő felet további kockázatnak.
(64)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik elszámolását központi szerződő félen keresztül végző klíringtagok ügyfeleinek magas fokú védelmet kell biztosítani. A védelem tényleges szintje az ügyfél által választott elkülönítés szintjétől függ. A közvetítőknek el kell különíteniük eszközeiket ügyfeleik eszközeitől. A központi szerződő feleknek ezért naprakész és könnyen azonosítható nyilvántartásokat kell vezetniük, amelyek segítségével valamely nemteljesítő klíringtag ügyfeleinek a pozíciói és eszközei könnyebben áthelyezhetők egy fizetőképes klíringtaghoz, illetve adott esetben az ügyfelek pozíciói rendben lezárhatók, és a többletbiztosíték-eszközök részükre visszatéríthetők. Ezért az ügyfelek pozícióinak és eszközeinek elkülönítéséről szóló, e rendeletben foglalt követelmények irányadóak a tagállamok bármely, a feleket a követelmények teljesítésében akadályozó, e rendelkezéseknek ellentmondó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseivel szemben.
(65)
A központi szerződő félnek szilárd kockázatkezelési keretre van szüksége a hitelkockázatok, a likviditási kockázatok, a működési és egyéb kockázatok kezelésére, ideértve a kölcsönös függések eredményeként általa viselt vagy általa más jogalanyok számára jelentett kockázatokat. A központi szerződő feleknek megfelelő eljárásokkal és mechanizmusokkal kell rendelkezniük valamely klíringtagjuk nemteljesítésének kezelésére. Az ilyen csőd továbbterjedési kockázatának minimalizálása érdekében a központi szerződő feleknek szigorú részvételi követelményekkel kell rendelkezniük, megfelelő biztosítékot kell beszedniük, a potenciális veszteségek fedezésére pedig garanciaalapot és más pénzügyi forrásokat kell fenntartaniuk. Annak biztosítása érdekében, hogy egy központi szerződő fél folyamatosan elegendő forrásban részesüljön, a központi szerződő félnek egy minimális összeget kell képeznie, amely alá a garanciaalap mértéke általában nem süllyedhet. Ez ugyanakkor nem korlátozhatja a központi szerződő fél azon képességét, hogy a klíringtag nemteljesítése által okozott veszteségek fedezetére ezt a garanciaalapot teljes mértékben igénybe vegye.
(66)
A szilárd kockázatkezelési keret kialakítása során a központi szerződő félnek figyelembe kell vennie, hogy az milyen potenciális kockázatokat hordoz, illetve, hogy milyen gazdasági hatást gyakorol a klíringtagokra és ügyfeleikre. Jóllehet a nagy teherbírású kockázatkezelés kialakítása a központi szerződő fél számára elsődleges célkitűzés kell, hogy maradjon, a központi szerződő fél az alkalmazni kívánt kockázatkezelésének jellemzőit a klíringtagok ügyfeleinek egyes tevékenységeihez és kockázati profiljaihoz igazíthatja, és - amennyiben ezt az EÉPH által kidolgozandó szabályozástechnikai standardokban meghatározott kritériumok alapján megfelelőnek tartja - biztosítékeszközként a magas likviditású eszközök körében elfogadhat legalább számlapénzt, államkötvényt és megfelelő levonások (haircut) alkalmazásával a 2006/48/EK irányelv szerinti fedezett kötvényt kormányzati kötvényeket és fedezeti kötvényeket, valamint a KBER egy tagja által nyújtott, első felszólításra lehívható garanciákat és kereskedelmi bankok által nyújtott garanciákat, azonban szigorú feltételek mellett, különös figyelemmel a garancianyújtó hitelképességre, valamint a központi szerződő felek klíringtagjaival fennálló tőkekapcsolataira. Amennyiben helyénvaló, az EÉPH az aranyat is biztosítékként elfogadható eszköznek tekintheti. A központi szerződő felek a klíringtagként eljáró nem pénzügyi szerződő felektől szigorú kockázatkezelési feltételek mellett elfogadhatnak központi banki garanciákat.
(67)
A kockázatok adófizetőre hárításának elkerülése érdekében a központi szerződő felek kockázatkezelési stratégiáinak szilárdnak kell lenniük.
(68)
A pótlólagos biztosíték bekérése és a biztosíték céljából adott eszközökből történő levonások (haircut) prociklikus hatást okozhatnak. Ezért a központi szerződő felek, az illetékes hatóságok és az EÉPH a központi szerződő felek által alkalmazott kockázatkezelési gyakorlatban esetlegesen előforduló prociklikus hatások megelőzése és ellenőrzése érdekében intézkedéseket fogadnak el, amennyiben ez nem befolyásolja negatívan a központi szerződő felek stabilitását és pénzügyi biztonságát.
(69)
A kitettségkezelés az elszámolási eljárás nélkülözhetetlen része. Az elszámolási szolgáltatások nyújtásához általánosságban biztosítani kell az érintett árazási forrásokhoz való hozzáférést, valamint azok használatát. Ezeknek az árazási forrásoknak magukban kell foglalniuk azokat a forrásokat, amelyek a származtatott vagy más pénzügyi eszközökhöz referenciaként használt indexekhez kapcsolódnak.
(70)
A biztosítékok a központi szerződő felek elsődleges védelmi vonalát alkotják. Bár a központi szerződő feleknek biztonságos és prudens módon kell befektetniük a kapott biztosítékokat, külön erőfeszítéseket kell tenniük a biztosítékok megfelelő védelmének biztosítására, hogy garantálni tudják a biztosítékok időben történő visszajuttatását a teljesítőképes klíringtagok részére, vagy - az érintett biztosítékokat gyűjtő központi szerződő fél csődje esetén - egy interoperábilis központi szerződő félhez.
(71)
A megfelelő likviditási forrásokhoz való hozzájutás lényeges a központi szerződő felek számára. E likviditás lehet a központi bank likviditásához vagy hitelképes és megbízható kereskedelmi bankok likviditásához való hozzáférés, vagy e kettő kombinációja. A likviditáshoz való hozzáférés lehet a 2006/48/EK irányelv 6. cikkével összhangban megadott engedély vagy más megfelelő megállapodás eredménye is. A likviditási források megfelelőségének értékelésekor - különösen gazdasági stresszhelyzetben - a központi szerződő félnek számításba kell vennie annak a kockázatait, ha kizárólag kereskedelmi banki hitelkeretekre támaszkodva biztosítja a szükséges likviditást.
(72)
Az elszámolás és kiegyenlítés európai magatartási kódexe (2006. november 7.) önkéntes keretet hozott létre a központi szerződő felek közötti kapcsolatok kialakítására. A kereskedés utáni szektor azonban országonként továbbra is széttöredezett, költségesebbé téve a határokon átnyúló kereskedést, és hátráltatva a harmonizációt. Ezért szükséges rögzíteni a központi szerződő felek közötti interoperabilitási megállapodások létrehozásának feltételeit, amennyiben azok nem teszik ki az érintett központi szerződő felet olyan kockázatnak, amelynek kezelése nem megfelelő.
(73)
Az interoperabilitási megállapodások a kereskedés utáni uniós piac nagyobb fokú integrációjának fontos eszközei, ezért gondoskodni kell szabályozásukról. Mivel azonban e megállapodások további kockázatnak tehetik ki a központi szerződő feleket, az illetékes hatóságok csak akkor hagyhatják jóvá az interoperabilitási megállapodást, ha központi szerződő felek három éve rendelkeznek elszámolásra vonatkozó engedéllyel, vagy e rendelettel összhangban három éve elismertek, vagy egy már létező nemzeti engedélyezési rendszer által már három éve engedélyezettek. Ezen túlmenően, tekintettel a tőzsdén kívüli származékos ügyletek elszámolását végző központi szerződő felek közötti interoperabilitási megállapodások összetettségére, jelenleg helyénvaló az interoperabilitási megállapodások hatályát az átruházható értékpapírokra és pénzpiaci eszközökre korlátozni. Mindazonáltal az EÉPH 2014. szeptember 30-ig jelentést terjeszt a Bizottság elé arról, helyénvaló lenne-e a megállapodások hatályának kiterjesztése más pénzügyi eszközökre.
(74)
A kereskedési adattárak szabályozási céllal olyan adatokat gyűjtenek, amelyek valamennyi tagállam hatóságai számára relevánsak. Az EÉPH felelősségi körébe tartozik a kereskedési adattárak nyilvántartásba vétele, onnan való törlése és az adattárak felügyelete.
(75)
Tekintve, hogy a szabályozó hatóságok, a központi szerződő felek és más piaci résztvevők is a kereskedési adattárak által kezelt adatokra támaszkodnak, szükséges biztosítani, hogy ezekre a kereskedési adattárakra szigorú működési, adatnyilvántartási és adatkezelési követelmények vonatkozzanak.
(76)
Ahhoz, hogy a piaci résztvevők megalapozott döntést hozhassanak, szükség van a központi szerződő felek, azok tagjai és a kereskedési adattárak által nyújtott szolgáltatások árainak, a kapcsolódó díjaknak és kockázatkezelési modelleknek az átláthatóságára.
(77)
Ahhoz, hogy hatékonyan el tudja látni feladatait, az EÉPH-nak módjában kell állnia, hogy egyszerű kérésre vagy határozattal minden szükséges információt igényeljen a kereskedési adattáraktól, a velük kapcsolatban álló harmadik felektől, valamint azoktól a harmadik felektől, amelyekhez a kereskedési adattárak kiszerveztek bizonyos operatív funkciókat vagy tevékenységeket. Az EÉPH általi egyszerű felkérés útján történő információkérés esetén a címzett információszolgáltatásra nem kötelezett, ha azonban önként szolgáltat információt, a szolgáltatott információ nem lehet valótlan vagy félrevezető. Az ilyen információkat késedelem nélkül rendelkezésre kell bocsátani.
(78)
A büntetőjog, az adójog hatálya alá tartozó esetek sérelme nélkül az illetékes hatóságok, az EÉPH, illetve az illetékes hatóságokon kívüli azon testületek, természetes vagy jogi személyek, akik/amelyek bizalmas információkat kapnak, azokat kizárólag feladataik ellátása során és hatásköreik gyakorlása érdekében használhatják fel. Ez azonban nem akadályozhatja meg a nem megfelelő igazgatás megelőzéséért, felderítéséért vagy kiigazításáért felelős nemzeti testületek tevékenységeinek a nemzeti jogszabályokkal összhangban történő folytatását.
(79)
A hatékony felügyeleti jogkör gyakorlásának biztosítása érdekében az EÉPH számára lehetővé kell tenni nyomozások és helyszíni vizsgálatok folytatását.
(80)
Az EÉPH számára lehetővé kell továbbá tenni, hogy bizonyos konkrét felügyeleti feladatokat átruházzon a tagállamok illetékes hatóságaira, például, ha a felügyeleti feladat helyi viszonyokkal kapcsolatos ismereteket és tapasztalatokat kíván meg, amelyek tagállami szinten könnyebben rendelkezésre állnak. Az EÉPH-nak át kell tudni ruháznia az egyedi vizsgálati feladatok és helyszíni ellenőrzések elvégzését. Az EÉPH-nak a feladatok átruházását megelőzően konzultálnia kell a megfelelő illetékes hatósággal a feladatok átruházásának részletes feltételeiről, ideértve az átruházandó feladatok körét, a feladatok elvégzésének határidejét, valamint a szükséges információknak az EÉPH által, illetve az EÉPH részére történő átadását. Az EÉPH a Bizottság által, felhatalmazáson alapuló jogi aktus révén elfogadandó díjszabályzatnak megfelelő térítést fizet az illetékes hatóságoknak az átruházott feladatok elvégzéséért. Az EÉPH nem lehet jogosult a nyilvántartásba vételre vonatkozó határozat meghozatalára vonatkozó hatáskör átruházására.
(81)
Az illetékes hatóságok számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy felkérhessék az EÉPH-t annak kivizsgálására, hogy egy adott kereskedési adattár nyilvántartásba vételből való törlésének a feltételei teljesülnek-e. Az EÉPH-nak meg kell vizsgálnia a kérést, és meg kell tennie a megfelelő intézkedéseket.
(82)
Az EÉPH számára lehetővé kell tenni, hogy időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, hogy arra kényszerítse a kereskedési adattárakat a jogsértés megszüntetésére, valamint arra, hogy hiánytalanul szolgáltassák az EÉPH által kért megfelelő információkat, illetve vizsgálatnak vagy helyszíni ellenőrzésnek vessék alá magukat.
(83)
Az EÉPH számára azokban az esetekben is lehetővé kell tenni a bírság kiszabását a kereskedési adattárakra, ha megállapítja, hogy azok - szándékosan vagy gondatlanságból - megsértették e rendelet rendelkezéseit. A bírság mértékének igazodnia kell a rendelkezések megsértésének súlyosságához. A jogsértéseket különböző kategóriákba kell sorolni, és az egyes kategóriákhoz meghatározott bírságokat kell rendelni. Az egyes konkrét jogsértésekre vonatkozó bírságok kiszámítására az EÉPH-nak kétlépcsős módszert kell alkalmaznia: elsőként az alapösszeget kell meghatároznia, majd szükség esetén bizonyos együtthatók alkalmazásával ezen alapösszeget kiigazítania. Az alapösszeget az érintett kereskedési adattár éves forgalmának figyelembevételével kell megállapítani, a kiigazítás során pedig az alapösszeget az e rendelet szerinti megfelelő együtthatók alkalmazásával kell növelni vagy csökkenteni.
(84)
Ahhoz, hogy az EÉPH-nak rendelkezésére álljanak a szükséges eszközök a kereskedési adattár által elkövetett jogsértés súlyosságával arányos, a jogsértés elkövetésének körülményeit is figyelembe vevő mértékű bírság megállapításához, e rendeletben meg kell határozni a súlyosbító és enyhítő körülményekhez kapcsolódó együtthatókat.
(85)
A pénzbírság vagy időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó döntés meghozatala előtt az EÉPH-nak meghallgatási lehetőséget kell biztosítania az eljárás alá vont személyek számára a védelemhez való joguk tiszteletben tartása érdekében.
(86)
Az EÉPH-nak tartózkodnia kell a pénzbírság vagy időszakos kényszerítő bírság kiszabásától olyan esetekben, amikor azonos vagy lényegében azonos tényállás alapján, a nemzeti jog szerint lefolytatott büntetőeljárás eredményeképpen már jogerős felmentő vagy elmarasztaló ítélet született.
(87)
Az EÉPH pénzbírságot és időszakos kényszerítő bírságot kiszabó határozatainak végrehajthatónak kell lenniük, és a végrehajtásra azon államnak a hatályos polgári eljárásjogi szabályainak kell vonatkozniuk, amelynek területén a végrehajtásra sor kerül. A polgári eljárásjogi szabályok nem foglalhatnak magukban büntető-eljárásjogi szabályokat, de magukban foglalhatnak közigazgatási eljárási szabályokat.
(88)
Az EÉPH-t fel kell jogosítani arra, hogy kereskedési adattár által elkövetett jogsértés esetén különböző felügyeleti intézkedéseket hozzon, így többek között felszólítsa a kereskedési adattárat a jogsértés megszüntetésére, illetve végső megoldásként törölje a kereskedési adattárat a nyilvántartásból, ha az továbbra is súlyosan és ismételten megsérti e rendelet rendelkezéseit. A felügyeleti intézkedések alkalmazásakor az EÉPH-nak figyelembe kell vennie a jogsértés jellegét és súlyosságát, valamint tiszteletben kell tartania az arányosság elvét. A felügyeleti intézkedésre vonatkozó döntés meghozatala előtt az EÉPH-nak a védekezéshez való joguk tiszteletben tartása érdekében meghallgatási lehetőséget kell biztosítania az eljárások alanyai számára.
(89)
Lényeges, hogy a tagállamok és az EÉPH a személyes adatok feldolgozása során a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (22) és a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (23) összhangban védjék a természetes személyeknek a magánéletük tiszteletben tartásához való jogát.
(90)
Fontos biztosítani a központi szerződő felekre és a kereskedési adattárakra vonatkozó követelmények nemzetközi konvergenciáját. E rendelet a Fizetési és Elszámolási Rendszerek Bizottsága (CPPS) és az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete (IOSCO) által kidolgozott meglévő ajánlásokat követi, megjegyezve, hogy a pénzügyi piaci infrastruktúrákra - és azok részeként a központi szerződő felekre is - vonatkozó CPSS-IOSCO elveket 2012. április 16-án hozták létre. E rendelet olyan uniós keretet hoz létre, amelyben a központi szerződő felek biztonságosan működhetnek. Az EÉPH a szabályozástechnikai standardok kidolgozása vagy a felülvizsgálatukra vonatkozó javaslattétel alkalmával figyelembe veszi e meglévő standardokat és azok jövőbeli fejleményeit, valamint az e rendeletben említett iránymutatásokat és ajánlásokat.
(91)
A Bizottságot az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. cikkével összhangban fel kell hatalmazni jogi aktusok elfogadására az e rendelet hatálya alól kivett szervezetek listájának módosítása, valamint a pénzbírságok, illetve időszakos kényszerítő bírságok kiszabásával kapcsolatos további eljárási szabályok elfogadása tekintetében, beleértve a védekezéshez való jogra vonatkozó rendelkezéseket, az időbeli korlátozásokat, a pénzbírságok vagy az időszakos kényszerítő bírságok behajtását, valamint a bírságok vagy szankciók kiszabására és végrehajtására vonatkozó elévülési időket is; a II. mellékletnek a pénzügyi piacok fejleményeinek figyelembevétele érdekében történő módosítása tekintetében; továbbá a díjtípusok és a díjköteles ügyek, a díjak összege és megfizetésük módja további részletes meghatározása tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell, hogy a megfelelő dokumentumokat egyidejűleg, kellő időben és megfelelő módon eljuttassák az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz.
(92)
A következetes összehangolás biztosítása céljával a Bizottság felhatalmazást kap az EÉPH szabályozástechnikai standardjainak az 1093/2010/EU, 1094/2010/EU és 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására, a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakasza 4-10. pontjának e rendelet alkalmazásában történő alkalmazása, és a következők pontos meghatározása érdekében: az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek tekintendő, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, illetve azok az esetek, amikor szükséges vagy helyénvaló az e rendeletben foglalt bármely rendelkezés megkerülésének megelőzése; az e rendeletben előírt feltételeknek megfelelő közvetett szerződéses megállapodások típusai; a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség hatálya alá tartozó kategóriái, az a nap vagy azok a napok, amelyen vagy amelyeken az elszámolási kötelezettség hatályossá válik, ideértve minden fokozatos bevezetést is, az elszámolási kötelezettség által érintett szerződő felek kategóriái, az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének napját megelőzően kötött vagy megújított, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek lejáratig hátralévő minimális futamideje; a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egy kategóriájának elszámolása tekintetében egy illetékes hatóság által egy központi szerződő fél számára kibocsátott engedélyre vonatkozóan az ezen hatóság által az EÉPH részére megküldött értesítésben feltüntetendő részletek; a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyedi kategóriái, az ügyleti feltételek és működési folyamatok szabványosításának foka, a származtatott ügyletek vonatkozó osztályának volumene és likviditása, valamint a tisztességes, megbízható és általánosan elfogadott árazási források hozzáférhetősége; a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség alá eső kategóriáit tartalmazó, az EÉPH által összeállított jegyzékben szerepeltetendő részletek; a származtatott ügyletek különböző kategóriáiról készített jelentések részletei és típusai; kritériumok annak meghatározására, hogy mely tőzsdén kívüli származtatott ügyletek csökkentik mérhető módon, közvetlenül a kereskedelmi vagy vállalkozásfinanszírozási tevékenységhez kapcsolódó kockázatokat, elszámolási értékhatárok, nem központi szerződő fél által elszámolt, tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre vonatkozó kockázatcsökkentési technikák tekintetében alkalmazandó eljárások és megállapodások; kockázatkezelési eljárások, ideértve a biztosítékeszközre és az elkülönítésre vonatkozó megállapodások előírt szintjeit és típusát, valamint az előírt tőkeszintet; a likviditási források széttöredezettségének fogalma; a központi szerződő felek tőkéjére, eredménytartalékaira és tartalékaira vonatkozó előírások; a központi szerződő felekre vonatkozó szabályok és irányítási intézkedések minimális tartalma, a központi szerződő felek által megőrzendő nyilvántartások és információk; a központi szerződő felek üzletmenet-folytonossági politikáinak és katasztrófaelhárítási terveinek minimális tartalma, valamint az azokra vonatkozó követelmények; a likviditási időszakra vonatkozó megfelelő százalékos arány és időhorizont, valamint a pénzügyi eszközök különböző kategóriái esetében figyelembe veendő történeti volatilitás kiszámítása, tekintettel a prociklikusság korlátozására vonatkozó célkitűzésre és azokra a feltételekre, amelyek mellett a portfólió biztosítéki gyakorlatok bevezethetők; azon rendkívüli, de valószerű piaci feltételek meghatározására vonatkozó keret, amelyeket a központi szerződő felek garanciaalapjának nagyságának és a központi szerződő felek forrásainak meghatározásakor kell alkalmazni; a központi szerződő felek saját forrásai összegének kiszámításához és fenntartásához alkalmazott módszerek; a magas likviditású biztosítékeszköznek tekinthető biztosítékeszközök típusa - úgymint pénzeszköz, arany, államkötvények, kiváló minőségű vállalati kötvények és fedezeti kötvények -, továbbá a biztosítékeszközből történő levonások (haircut) és azon feltételek, amelyek mellett kereskedelmi bank által nyújtott garanciák biztosítékeszközként elfogadhatók; magas likviditásúnak és minimális piaci és hitelkockázatúnak tekinthető pénzügyi eszközök, továbbá nagyfokú biztonságot nyújtó megállapodások és koncentrációs korlátok; a pénzügyi eszközök és portfóliók különböző kategóriái esetében a központi szerződő felek által végrehajtandó tesztek típusai, klíringtagok vagy más felek részvétele a tesztekben, a tesztek gyakorisága és időbeli tervezése, azok a kulcsfontosságú információk, amelyeket a központi szerződő fél köteles nyilvánosságra hozni a kockázatkezelési modelljével kapcsolatban, valamint a stresszteszt elvégzése érdekében elfogadott feltételezések; a kereskedési adattáraknak az EÉPH-nál való nyilvántartásbavételi beadványával kapcsolatos részletek; az aggregált pozíciókkal kapcsolatos információk származtatottügylet-kategóriák szerinti bontásban történő, a kereskedési adattárak által végrehajtandó nyilvánosságra hozatalának gyakorisága és részletei; valamint az adatok adattárak közötti összesítéséhez és összehasonlításához szükséges működési standardok.
(93)
Az e rendelet által előírt, és az EUMSZ 290. vagy 291. cikke szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok révén továbbfejlesztett valamennyi kötelezettség úgy értendő, hogy csak attól a naptól alkalmazandó, amelyen ezen aktusok hatályba lépnek.
(94)
Az EÉPH a technikai iránymutatások és szabályozástechnikai standardok kidolgozása részeként, különösen a nem pénzügyi szerződő felekre vonatkozó elszámolási értékhatár e rendelet szerinti megállapítása során nyilvános meghallgatásokat tart a piaci szereplők részvételével.
(95)
E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezt a jogkört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (24) összhangban kell gyakorolni.
(96)
A Bizottság figyelemmel kíséri és felméri, hogy a rendelet hatálya alá tartozó területeken a szabályozások, standardok és gyakorlatok következetes és hatékony alkalmazásának és továbbfejlesztésének biztosítása céljából szükség van-e megfelelő intézkedésekre, figyelembe véve az érintett nemzetközi fórumokon végzett munka eredményét is.
(97)
Tekintettel az interoperábilis rendszerekre vonatkozó szabályokra, helyénvalónak tűnt a 98/26/EK irányelv módosítása a biztosítékot nyújtó rendszerüzemeltető jogainak a kedvezményezett rendszerüzemeltető ellen indított fizetésképtelenségi eljárás esetén történő védelme érdekében.
(98)
A hatékony elszámolás, adatrögzítés, teljesítés és kifizetés megkönnyítése érdekében a központi szerződő felek a kereskedési adattárak a résztvevőkhöz kapcsolódó rendszereikben és azokban a piaci infrastruktúrákban, amelyekkel közös csatlakozó felületük van, az üzenetküldés és adattovábbítás céljából a megfelelő nemzetközi kommunikációs eljárásokat és szabványokat alakítják ki.
(99)
Mivel e rendelet célkitűzései - nevezetesen az egységes követelmények megállapítása a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek és a központi szerződő felek és a kereskedési adattárak tevékenységének végzése tekintetében - tagállami szinten nem valósíthatók meg kielégítően, és ezért az intézkedés nagyságrendjéből adódóan jobban megvalósíthatók uniós szinten, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ez a rendelet elszámolási és kétoldalú kockázatkezelési követelményeket határoz meg a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek vonatkozásában, jelentéstételi kötelezettséget ír elő a származtatott ügyletekre, valamint egységes követelményeket rögzít a központi szerződő felek és a kereskedési adattárak tevékenységének folytatására vonatkozóan.
(2) Ez a rendelet a központi szerződő felekre és klíringtagjaikra, a pénzügyi szerződő felekre és a kereskedési adattárakra alkalmazandó. A rendelet alkalmazandó a nem pénzügyi szerződő felekre és kereskedési helyszínekre is, amennyiben azt előírja.
(3) E rendelet V. címe csak a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdése 18. pontjának a) és b) alpontjában, valamint 19. pontjában meghatározott átruházható értékpapírokra és pénzpiaci eszközökre alkalmazandó.
(4) Ez a rendelet nem alkalmazandó a következőkre:
a)
a Központi Bankok Európai Rendszerének tagjai, a hasonló feladatokat ellátó más tagállami szervek, valamint egyéb uniós közintézmények, amelyek tevékenysége az államadósság kezelése vagy az abban való részvétel;
b)
a Nemzetközi Fizetések Bankja.
(5) E rendelet a 9. cikkben előírt jelentéstételi kötelezettség kivételével nem alkalmazandó az alábbi szervezetekre:
a)
a 2006/48/EK irányelv VI. melléklete 1. részének 4.2. szakaszában felsorolt multilaterális fejlesztési bankok;
b)
a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének 18. pontja értelmében vett közszektorbeli intézmények, amennyiben azok központi kormányzati tulajdonban állnak, és a központi kormányzat által biztosított, garanciára vonatkozó különmegállapodással rendelkeznek;
c)
az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai stabilitási mechanizmus.
(6) A Bizottság a 82. cikkel összhangban hatáskört kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására, az e cikk (4) bekezdésében előírt felsorolás módosítása céljából.
E célból a Bizottság 2012. november 17-ig jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé az államadósság kezelésével megbízott vagy abban részt vevő közintézmények és a nemzeti bankok nemzetközi helyzetének értékeléséről.
A jelentés összehasonlító elemzést tartalmaz az ezen intézmények és nemzeti bankok jelentős számú harmadik ország jogi keretén belüli kezeléséről, mely legalább, a kereskedett ügyletek mennyiségére tekintettel, valamint az említett intézmények és nemzeti bankok által végrehajtott származtatott ügyletekre alkalmazandó kockázatkezelési szabályozás vonatkozásában a három legfontosabb törvénykezést foglalja magába. Ha a jelentés, különösen az összehasonlító elemzés tekintetében azt állapítja meg, hogy szükség van e harmadik országbeli központi bankok elszámolási és jelentéstételi kötelezettség alóli felmentésére monetáris felelősségük tekintetében, akkor a Bizottság felveszi azokat a (4) bekezdésben foglalt felsorolásba.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „központi szerződő fél”: olyan jogi személy, amely helyettesíti az egy vagy több pénzügyi piacon kötött szerződésekben érintett ügyfeleket, így vevőként lép fel valamennyi eladóval szemben és eladóként valamennyi vevővel szemben;
2. „kereskedési adattár”: olyan jogi személy, amely központilag összegyűjti és kezeli a származtatott ügyletek adatait;
3. „elszámolás”: a pozíciók meghatározásának folyamata, ideértve a nettó pozíciók kiszámítását, valamint annak biztosítását, hogy az e pozíciókból fakadó kitettség fedezésére rendelkezésre állnak-e pénzügyi eszközök, számlapénz vagy mindkettő;
4. „kereskedési helyszín”: bármely, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 1. és 13. pontja értelmében vett befektetési vállalkozás vagy piacműködtető - ide nem értve a 4. cikke (1) bekezdésének 7. pontja értelmében vett rendszeres internalizálót - által működtetett rendszer, amely biztosítja a különböző pénzügyi eszközökhöz fűződő eladási és vételi érdekek találkozását, melynek következtében az említett irányelv II. vagy III. címével összhangban ügyletek jönnek létre;
5. „származtatott ügylet”: a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában felsorolt, az 1287/2006/EK rendelet 38. és 39. cikke szerint végrehajtott pénzügyi eszköz;
6. „származtatottügylet-kategória”: a származtatott ügyletek olyan csoportja, amelyek közös lényeges jellemzőkkel rendelkeznek, amelyek magukban foglalják legalább az ügylet alapjául szolgáló eszközzel való kapcsolatot, az alaptermék típusát és a nominális pénznemet. Az azonos kategóriába tartozó származtatott ügyletek eltérő lejáratúak lehetnek;
7. „tőzsdén kívüli származtatott ügylet”: olyan származtatott ügylet, amelynek végrehajtására nem a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdése 14. pontjának értelmében vett szabályozott piacon vagy a 2004/39/EK irányelv 19. cikkének (6) bekezdésével összhangban a szabályozott piaccal egyenértékűnek tekintett harmadik országbeli piacon kerül sor;
8. „pénzügyi szerződő fél”: a 2004/39/EK irányelvvel összhangban engedélyezett befektetési vállalkozások, a 2006/48/EK irányelvvel összhangban engedélyezett hitelintézetek, a 73/239/EGK irányelvvel összhangban engedélyezett biztosítási vállalkozások, a 2002/83/EK irányelvvel összhangban engedélyezett, életbiztosítással foglalkozó biztosítóintézetek, a 2005/68/EK irányelvvel összhangban engedélyezett viszontbiztosítók, a 2009/65/EK irányelvvel összhangban engedélyezett, átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (ÁÉKBV) és - amennyiben vonatkozik rájuk - az alapkezelő társaságaik, a 2003/41/EK irányelv 6. cikkének a) pontja értelmében vett, foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények, valamint a 2011/61/EU irányelvvel összhangban engedélyezett vagy nyilvántartásba vett alternatívbefektetésialap-kezelők által kezelt alternatív befektetési alapok;
9. „nem pénzügyi szerződő fél”: az 1. és 8. pontban említett jogalanyoktól eltérő, az Unióban székhellyel rendelkező vállalkozás;
10. „nyugdíjkonstrukció-rendszer”:
a)
a 2003/41/EK irányelv 6. cikkének a) pontja értelmében vett foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények, ideértve - az említett irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében - azon engedéllyel rendelkező szerveket is, amelyek ilyen intézmények irányításáért felelősek, és nevükben eljárnak, továbbá az olyan jogi személyeket, amelyeket ezen intézmények befektetései céljából hoztak létre, és tevékenységüket kizárólag ezek érdekében végzik;
b)
a 2003/41/EK irányelv 3. cikkében említett intézmények foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatási tevékenységei;
c)
a 2002/83/EK irányelv hatálya alá tartozó életbiztosító intézetek foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatási tevékenységei, feltéve, hogy minden azokhoz kapcsolódó eszközt és forrást a biztosítóintézet más tevékenységeitől elkülönítetten, az átcsoportosítás lehetősége nélkül kezelnek és szerveznek;
d)
bármely más engedéllyel rendelkező és felügyelet alá tartozó, nemzeti keretek között működő szervezet vagy bármely más rendszer, amennyiben:
i.
a nemzeti jog elismeri; illetve
ii.
elsődleges célja a nyugellátás biztosítása.
11. „partnerkockázat”: annak a kockázata, hogy egy adott ügylet esetén a másik szerződő fél nem teljesít az ügylet pénzáramlásának végső kiegyenlítése előtt;
12. „interoperabilitási megállapodás”: két vagy több központi szerződő fél közötti olyan megállapodás, amely az ügyletek rendszereken átnyúló végrehajtását foglalja magában;
13. „illetékes hatóság”: az e cikk 8. pontjában említett jogszabályokban említett illetékes hatóság, a 10. cikk (5) bekezdésében említett illetékes hatóság vagy a minden egyes tagállam által a 22. cikkel összhangban kijelölt hatóság;
14. „klíringtag”: a központi szerződő fél által működtetett klíringtagsági rendszerben részt vevő vállalkozás, amely az e részvételből eredő pénzügyi kötelezettségek teljesítéséért felelős;
15. „ügyfél”: valamely központi szerződő fél klíringtagjával olyan szerződéses kapcsolatban álló vállalkozás, amely kapcsolat lehetővé teszi a vállalkozás számára ügyleteinek az adott központi szerződő fél bevonásával történő elszámolását;
16. „csoport”: a 83/349/EGK irányelv 1. és 2. cikke szerinti, egy anyavállalatból és annak leányvállalataiból álló vállalkozáscsoport vagy a 2006/48/EK irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében, illetve 80. cikkének (7) és (8) bekezdésében említett vállalkozáscsoport;
17. „pénzügyi intézmény”: olyan vállalkozás, amely nem hitelintézet, és amelynek fő tevékenysége tulajdoni részesedések megszerzése, vagy a 2006/48/EK irányelv I. mellékletének 2-12. pontjában felsorolt tevékenységek közül egynek vagy többnek a folytatása;
18. „pénzügyi holdingtársaság”: olyan pénzügyi vállalkozás, amelynek leányvállalatai kizárólag, vagy nagy részben hitelintézetek vagy pénzügyi vállalkozások, és a leányvállalatok közül legalább egy hitelintézet, és amely a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (25) 2. cikkének (15) bekezdése értelmében nem minősül vegyes pénzügyi holdingtársaságnak;
19. „kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás”: olyan vállalkozás, amelynek fő tevékenysége ingatlantulajdonlás vagy -kezelés, adatfeldolgozási szolgáltatások nyújtása vagy más hasonló tevékenység, amely kiegészítő jellegű egy vagy több hitelintézet fő tevékenysége mellett;
20. „minősített részesedés”: központi szerződő félben vagy kereskedési adattárban fennálló bármely olyan közvetlen vagy közvetett részesedés, amely a tőke vagy a szavazati jogok legalább 10 %-át képviseli a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (26) 9. és 10. cikkében meghatározottak szerint, figyelembe véve az említett irányelv 12. cikke (4) és (5) bekezdésében meghatározott, a szavazati jogok összesítésére vonatkozó feltételeket, vagy amely lehetővé teszi jelentős befolyás gyakorlását azon központi szerződő fél vagy kereskedési adattár irányítása felett, amelyben a részesedés fennáll;
21. „anyavállalat”: a 83/349/EGK irányelv 1 és 2. cikke szerinti anyavállalat;
22. „leányvállalat”: a 83/349/EGK irányelv 1. és 2. cikke szerinti leányvállalat, ideértve a végső anyavállalat leányvállalatának leányvállalatát is;
23. „ellenőrzés”: a 83/349/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott, az anyavállalat és a leányvállalat közötti kapcsolat;
24. „szoros kapcsolatok”: olyan helyzet, amelyben két vagy több természetes vagy jogi személy kapcsolódik össze, melynek módja:
Azt a helyzetet, amelyben két vagy több természetes vagy jogi személy ellenőrzési kapcsolat révén tartósan kapcsolódik ugyanazon személyhez, szintén az ilyen személyek közötti szoros kapcsolatnak kell tekinteni;
25. „tőke”: a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló, 1986. december 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelv (27) 22. cikke szerinti jegyzett tőke - amennyiben az befizetésre került - kiegészítve a névértéken felüli többletbefizetésekkel; fedezetet nyújt az intézmény rendes működése során felmerülő veszteségekre, és csőd vagy felszámolás esetén pedig az összes többi követelés után következik a rangsorban;
26. „tartalékok”: a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi rendelet (28) 9. cikke szerinti tartalékok, valamint a végső eredmény felhasználásának következtében áthozott eredménytartalék;
27. „igazgatóság”: a nemzeti társasági joggal összhangban az igazgatótanács, a felügyelőbizottság, vagy mindkettő;
28. „független igazgatósági tag”: az igazgatóság olyan tagja, amelynek nincs, és az igazgatósági tagságának kezdetét megelőző öt évben sem volt az érintett központi szerződő féllel vagy annak többségi részvényesével, vezetésével vagy klíringtagjaival összeférhetetlenséget eredményező üzleti, családi vagy más kapcsolata;
29. „felsővezetés”: a központi szerződő fél vagy a kereskedési adattár üzleti tevékenységét ténylegesen irányító személy vagy személyek, valamint az igazgatóság ügyvezető tagja vagy tagjai;
3. cikk
Csoporton belüli ügyletek
(1) Nem pénzügyi szerződő felek viszonylatában azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek minősülnek csoporton belüli ügyletnek, amelyek megkötésére egy ugyanazon csoporthoz tartozó szerződő felek között kerül sor, feltéve, hogy a szerződő felek bevonása teljes körű az egyazon konszolidált éves beszámolóba, és rájuk megfelelő központosított kockázatértékelési, -mérési és -ellenőrzési eljárások vonatkoznak, és ez utóbbi szerződő fél az Unióban rendelkezik székhellyel, illetve - amennyiben a szerződő fél székhelye harmadik országban van ugyan, de arra a harmadik országra vonatkozóan a Bizottság a 13. cikk (2) bekezdése szerinti végrehajtási jogi aktust fogadott el.
(2) Pénzügyi szerződő felek viszonylatában az alábbiak bármelyike csoporton belüli ügyletnek minősül:
a)
azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyeket egy ugyanazon csoporthoz tartozó szerződő féllel kötnek meg, feltéve, hogy az alábbi feltételek teljesülnek:
i.
a pénzügyi szerződő fél az Unióban rendelkezik székhellyel, illetve - amennyiben székhelye harmadik országban van - arra a harmadik országra vonatkozóan a Bizottság a 13. cikk (2) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktust fogadott el;
ii.
a másik szerződő fél pénzügyi szerződő fél, pénzügyi holdingtársaság, pénzügyi intézmény vagy kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás, amelyre megfelelő prudenciális követelmények vonatkoznak;
iii.
mindkét szerződő fél bevonása teljes körű az egyazon konszolidált éves beszámolóba; illetve
iv.
mindkét szerződő félre megfelelő központosított kockázatértékelési, -mérési és -ellenőrzési eljárások vonatkoznak;
b)
másik szerződő féllel kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyek esetében mindkét szerződő fél - a 2006/48/EK irányelv 80. cikkének (8) bekezdésében foglaltaknak megfelelően - ugyanazon intézményvédelmi rendszerbe tartozik, amennyiben az e bekezdés a) pontjának ii. alpontjában megállapított feltétel teljesül;
c)
azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyek a 2006/48/EK irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően olyan hitelintézetek között jöttek létre, amelyek ugyanazon központi szerv kapcsolt vállalkozásai, illetve egy ilyen hitelintézet és a központi szerv között; vagy
d)
azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyeket egy ugyanazon csoporthoz tartozó nem pénzügyi szerződő féllel kötnek meg, feltéve, hogy a szerződő felek teljes körűen egyazon konszolidált éves beszámolóban szerepelnek, és rájuk megfelelő központosított kockázatértékelési, -mérési és -ellenőrzési eljárások vonatkoznak, és ez utóbbi szerződő fél az Unióban vagy olyan harmadik országbeli joghatóságban rendelkezik székhellyel, amely harmadik országra vonatkozóan a Bizottság a 13. cikk (2) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktust fogadott el.
(3) E cikk alkalmazásában a szerződő felek akkor tekintendők ugyanazon konszolidálásba bevontnak, ha mindketten:
a)
a 83/349/EGK irányelvvel vagy az 1606/2002/EK rendeletnek megfelelően elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási szabványokkal összhangban, illetve olyan csoport esetén, amelynek anyavállalatának központi irodája harmadik országban van, a harmadik ország - az 1569/2007/EK rendelettel összhangban a nemzetközi pénzügyi beszámolási szabványokkal egyenértékűnek tekintett - általánosan elfogadott elszámolási elveivel összhangban (vagy a harmadik ország olyan elszámolási szabványaival összhangban, amelyek használata a nevezett rendelet 4. cikke alapján megengedett) bevonásra kerültek a konszolidálásba; vagy
b)
ugyanazon konszolidált felügyelet alá tartoznak a 2006/48/EK irányelvvel vagy a 2006/49/EK irányelvvel összhangban, illetve olyan csoport esetén, anyavállalatának központi irodája harmadik országban van, a harmadik ország illetékes hatósága általi konszolidált felügyelet alá esik, amely felügyelet egyenértékű a 2006/48/EK irányelv 143. cikkében vagy a 2006/49/EK irányelv 2. cikkében előírt elvek szerinti felügyeletnek.
II. CÍM
A TŐZSDÉN KÍVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK ELSZÁMOLÁSA, AZ AZOKKAL KAPCSOLATOS JELENTÉSTÉTEL ÉS KOCKÁZATCSÖKKENTÉS
4. cikk
Elszámolási kötelezettség
(1) A szerződő felek kötelesek elszámolni valamennyi olyan tőzsdén kívüli származtatott ügyletet, amely az 5. cikk (2) bekezdésével összhangban elszámolási kötelezettség alá esőnek nyilvánított kategóriába tartozik, amennyiben ezen ügyletek az alábbi mindkét feltételt teljesítik:
a)
megkötésükre az alábbi módok egyikével került sor:
i.
két pénzügyi szerződő fél;
ii.
egy pénzügyi és egy olyan nem pénzügyi szerződő fél, amely teljesíti a 10. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett feltételeket;
iii.
két olyan nem pénzügyi szerződő fél, amelyek teljesítik a 10. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett feltételeket;
iv.
egy, a 10. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett feltételeket teljesítő pénzügyi vagy nem pénzügyi szerződő fél és egy harmadik országban székhellyel rendelkező olyan jogalany, amely elszámolási kötelezettség alá esne, ha az Unióban rendelkezne székhellyel; vagy
v.
egy vagy több harmadik országban székhellyel rendelkező két jogalany között, amelyek elszámolási kötelezettség alá esnének, ha az Unióban rendelkeznének székhellyel, amennyiben az ügylet közvetlen, jelentős és előrelátható hatást fejt ki az Unióban, vagy amennyiben ez a kötelezettség szükséges vagy alkalmas az e rendeletben foglalt rendelkezések kijátszásának a megakadályozására; illetve
b)
amelyek megkötésének vagy megújításának időpontja vagy:
i.
az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének napjára vagy az utánra esik; vagy
ii.
az 5. cikk (1) bekezdésében említett értesítés időpontjában vagy azután, de az elszámolási kötelezettség hatálybalépése előtt, amennyiben az ügylet hátralévő futamideje meghaladja a Bizottság által az 5. cikk (2) bekezdésének c) pontjával összhangban meghatározott, lejáratig hátralevő minimális futamidőt.
(2) A 11. cikkben említett kockázatcsökkentési technikák sérelme nélkül, a 3. cikk szerinti csoporton belüli ügyleteknek minősülő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nem esnek elszámolási kötelezettség alá.
Az első albekezdésben említett mentesítés csak a következő esetekben alkalmazandó:
a)
ha az Unióban székhellyel rendelkező, ugyanazon csoporthoz tartozó két szerződő fél írásban bejelentette a saját tagállama illetékes hatóságához, hogy az egymás között kötött, tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre vonatkozóan alkalmazni kívánják a mentesítést. A bejelentést a mentesítés alkalmazása előtt legalább 30 naptári nappal meg kell tenni. Az illetékes hatóságok a bejelentés megérkezését követő 30 naptári napon belül kifogást emelhetnek a mentesítéssel szemben, ha a szerződő felek között kötött ügyletek nem felelnek meg a 3. cikkben előírt feltételeknek, az illetékes hatóságok azon jogának sérelme nélkül, hogy a nevezett 30 napos időszak lejárta után is kifogással élhetnek, ha az e feltételeknek való megfelelés már nem áll fenn. Az illetékes hatóságok közötti véleményeltérés esetén az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke szerinti hatáskörének megfelelően segítséget nyújthat az említett hatóságoknak ahhoz, hogy megállapodásra jussanak;
b)
ugyanazon csoporthoz tartozó, olyan, egy uniós tagállamban, illetve egy harmadik országban székhellyel rendelkező, két szerződő fél között kötött, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében, ha az Unióban székhellyel rendelkező szerződő fél az illetékes hatóságától engedélyt kapott a mentesítés alkalmazására, az Unióban székhellyel rendelkező szerződő fél erre irányuló bejelentésétől számított 30 naptári napon belül, azzal a feltétellel, hogy a 3. cikkben előírt feltételek teljesülnek. Az illetékes hatóság e határozatról értesíti az EÉPH-t.
(3) Az (1) bekezdés alapján elszámolási kötelezettség alá eső tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket olyan központi szerződő félnél kell elszámolni, amelynek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájának elszámolására a 14. cikk alapján engedélye van, vagy a 25. cikk alapján elismerték, és a 6. cikk (2) bekezdésének b) pontjával összhangban szerepel a jegyzékben.
E célból a szerződő félnek klíringtaggá vagy ügyféllé kell alakulnia, vagy közvetett elszámolási megállapodásokat kell létesítenie egy klíringtaggal, azzal a feltétellel, hogy ezek a megállapodások nem növelhetik a partnerkockázatot, és biztosítaniuk kell a szerződő fél eszközei és pozíciói vonatkozásában a 39. és 48. cikkekben említett védelemmel megegyező hatású védelmet.
(4) Az e cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉFH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben meghatározza azokat az ügyleteket, amelyeket úgy kell tekinteni, hogy az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást fejtenek ki, illetve azokat az eseteket, amikor szükséges vagy helyénvaló az e rendeletben foglalt bármely rendelkezés megkerülésének megelőzése, amint azt az (1) bekezdés a) pontjának v. alpontja tartalmazza, valamint meghatározza a közvetett szerződéses megállapodások azon típusait, amelyek megfelelnek a (3) bekezdés második albekezdésében említett feltételeknek.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
5. cikk
Az elszámolási kötelezettségre vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben az illetékes hatóság a 14. vagy 15. cikk alapján engedélyezte valamely központi szerződő fél részére egy adott tőzsdén kívüli származtatottügylet-kategória elszámolását, haladéktalanul értesíti az EÉPH-t.
E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardok tervezetét dolgozza ki, amelyekben pontosan meghatározza az első albekezdésben említett értesítésben feltüntetendő adatokat.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban küldött értesítés kézhezvételét vagy a 25. cikkben megállapított elismerési eljárás lebonyolítását követő hat hónapon belül az EÉPH - nyilvános konzultáció tartását, valamint az ERKT-vel és adott esetben harmadik országok illetékes hatóságaival folytatott konzultációt követően - kidolgozza és jóváhagyásra benyújtja a Bizottságnak az alábbiakat meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét:
a)
a 4. cikkben említett elszámolási kötelezettség hatálya alá vonandó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kategóriája;
b)
az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontja vagy időpontjai - ideértve az esetleges fokozatos bevezetést is - valamint az elszámolásra kötelezett szerződő felek kategóriái; illetve
c)
a 4. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában említett, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek lejáratig hátralévő minimális futamideje.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
(3) Az EÉPH saját kezdeményezésre - miután nyilvános konzultációt tartott, valamint konzultált az ERKT-vel és adott esetben harmadik országok illetékes hatóságaival is - a (4) bekezdés a), b) és c) pontjában foglalt feltételekkel összhangban megállapítja és a Bizottságnak jelzi, hogy melyek a származtatott ügyletek azon kategóriái, amelyek a 4. cikkben említett elszámolási kötelezettség alá tartoznak, de amelyek elszámolására még egy központi szerződő fél sem kapott engedélyt.
Az értesítést követően az EÉPH felhívást tehet közzé a származtatott ügyletek e kategóriáinak elszámolására irányuló javaslatok kidolgozására.
(4) A rendszerszintű kockázatok csökkentésének átfogó célját szem előtt tartva, a (2) bekezdés a) pontjára vonatkozó szabályozástechnikai standardok tervezetének elkészítésekor az alábbi kritériumokat kell figyelembe venni:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértéke;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriája forgalmának nagysága és likviditása;
c)
a tisztességes, megbízható és általánosan elfogadott árra vonatkozó információk hozzáférhetősége a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájában.
A szabályozástechnikai standardok tervezetének elkészítésekor az EÉPH figyelembe veheti a származtatott ügyletek vonatkozó kategóriáit használó szerződő felek összekapcsolódását, az előrejelzésnek megfelelő, a partnerkockázat szintjére gyakorolt hatást, valamint az Unióban a versenyre gyakorolt hatást.
E cikk következetes alkalmazása biztosításának céljából az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az első albekezdés a)-c) pontjaiban említett kritériumok részletesebb meghatározása céljából.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az e bekezdés harmadik albekezdésében említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
(5) A (2) bekezdés b) pontjára vonatkozó szabályozástechnikai standardok tervezetének elkészítésekor az alábbi kritériumokat kell figyelembe venni:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának várt forgalom nagysága;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek ugyanazon kategóriájának elszámolásával már egynél több központi szerződő fél foglalkozik-e;
c)
az érintett központi szerződő felek képessége a várt forgalom nagyságának és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának elszámolásából eredő kockázatnak a kezelésére;
d)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő vagy a jövőben várhatóan tevékenykedő szerződő felek típusai és száma;
e)
az elszámolási kötelezettség alá eső szerződő félnek mennyi időre van szüksége ahhoz, hogy intézkedjen a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek valamely központi szerződő félen keresztüli elszámolásáról;
f)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő és a 4. cikk (1) bekezdése alapján esetlegesen az elszámolási kötelezettség hatálya alá kerülő különböző szerződő felek kockázatkezelése, valamint jogi és működési kapacitása.
(6) Ha a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek valamely kategóriája már nem rendelkezik olyan központi szerződő féllel, amelyet az ezen ügyletek elszámolására e rendeletnek megfelelően engedélyeztek vagy elismertek, akkor megszűnik a 4. cikkben említett elszámolási kötelezettség, és ebben az esetben e cikk (3) bekezdése alkalmazandó.
6. cikk
Nyilvános jegyzék
(1) Az EÉPH közérdekű nyilvántartást hoz létre, amelyben szabályszerűen és egyértelműen meghatározza, hogy mely származtatottügylet-kategóriák tartoznak az elszámolási kötelezettség alá, és kezeli, illetve naprakészen tartja azt. A közérdekű nyilvántartást az EÉPH nyilvánosan hozzáférhetővé teszi honlapján.
(2) A jegyzéknek az alábbiakat kell tartalmaznia:
a)
a 4. cikknek megfelelően elszámolási kötelezettség alá vont származtatottügylet-kategóriák;
b)
az elszámolási kötelezettség céljára engedélyezett vagy elismert központi szerződő felek;
c)
az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontja, beleértve a fokozatos bevezetést is;
d)
az EÉPH által az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban meghatározott származtatottügylet-kategóriák;
e)
a 4. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában említett ügyletek lejáratig hátralévő minimális futamideje;
f)
azon központi szerződő felek, amelyeket az illetékes hatóság az EÉPH-hoz az elszámolási kötelezettség céljaira bejelentett, és a bejelentés napja.
(3) Amennyiben a központi szerződő fél már nem rendelkezik e rendelettel összhangban engedéllyel, vagy elismerése megszűnt az adott származtatottügylet-kategória elszámolása tekintetében, az EÉPH haladéktalanul törli a közérdekű nyilvántartásból az említett származtatottügylet-kategória tekintetében.
(4) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozhatja a szabályozástechnikai standardok tervezetét az (1) bekezdésben említett közérdekű nyilvántartásban feltüntetendő adatok meghatározása céljából.
Az EÉPH minden ilyen szabályozástechnikai standardtervezetet 2012. szeptember 30-ig benyújt a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardokat az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelően elfogadja.
7. cikk
A központi szerződő félhez való hozzáférés
(1) Az a központi szerződő fél, amely számára engedélyezték a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolását, ezen ügyletek elszámolását megkülönböztetésmentesen és átláthatóan, a kereskedés helyszínétől függetlenül elvégzi.
A központi szerződő fél kikötheti, hogy a kereskedési helyszínek megfeleljenek a központi szerződő fél által előírt működési és technikai előírásoknak, ideértve a kockázatkezelési előírásokat is.
(2) A központi szerződő fél egy kereskedési helyszín által a hozzáférésre vonatkozó hivatalos kérelmet a megtételétől számított három hónapon belül elfogadhatja vagy elutasíthatja.
(3) Ha a központi szerződő fél a (2) bekezdésben említett hozzáférést elutasítja, akkor a kereskedési helyszín számára az elutasítást teljes körűen indokolnia kell.
(4) Hacsak a kereskedési helyszín és a központi szerződő fél illetékes hatóságai el nem utasítják a hozzáférést, a központi szerződő fél a második albekezdésre figyelemmel a kereskedési helyszín által az (2) bekezdéssel összhangban tett hivatalos kérelem jóváhagyására vonatkozó döntéstől számított három hónapon belül megadja a központi szerződő fél számára a hozzáférést.
A kereskedési helyszín és a központi szerződő fél illetékes hatóságai a kereskedési helyszín által tett hivatalos kérelmet követően csak akkor tagadhatják meg a központi szerződő fél általi a hozzáférést, ha az veszélyeztetné a piacok zavartalan és megfelelő működését, vagy hátrányos hatást gyakorolna a rendszerszintű kockázatra.
(5) Az illetékes hatóságok közötti nézeteltérés esetén az EÉPH az illetékes hatóságok közötti minden vitát az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke szerinti hatáskörében rendez.
8. cikk
A kereskedési helyszínhez való hozzáférés
(1) A kereskedési helyszínek megkülönböztetéstől mentes és átlátható módon szolgáltatnak kereskedési adatokat minden olyan központi szerződő félnek - annak kérésére -, amely engedéllyel rendelkezik az adott kereskedési helyszínen kereskedett, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására.
(2) Amennyiben a kereskedési helyszínhez való hozzáférésre vonatkozó kérést központi szerződő fél nyújtotta be hivatalosan a kereskedési helyszínhez, a kereskedési helyszínnek három hónapon belül válaszolnia kell a központi szerződő félnek.
(3) Amennyiben a kereskedési helyszín megtagadja a hozzáférést, erről teljes körű indokolást kell adnia, és tájékoztatnia kell a központi szerződő felet.
(4) A kereskedési helyszín és a központi szerződő fél illetékes hatóságai döntésének sérelme nélkül, a kereskedési helyszínnek a hozzáférésre irányuló kérelemre adott pozitív választ követő három hónapon belül lehetővé kell tennie a hozzáférést.
A kereskedési helyszínhez való hozzáférés csak akkor adható meg a központi szerződő félnek, ha e hozzáférés nem igényel interoperabilitást, nem veszélyezteti a piacok zavartalan és megfelelő működését nézve - különösen a likviditási források széttöredezettségének veszélye miatt -, és ha a kereskedési helyszín megfelelő mechanizmusokat hozott létre az említett széttöredezettség megelőzésére.
(5) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza a likviditási források széttöredezettségének fogalmát meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
9. cikk
Jelentéstételi kötelezettség
(1) A szerződő felek és a központi szerződő felek az 55. cikkel összhangban nyilvántartásba vett vagy a 77. cikkel összhangban elismert kereskedési adattárnak bejelentik az általuk megkötött származtatott ügyletek, illetve az ügyletek módosításainak és megszüntetésének adatait. Az adatokat legkésőbb az ügylet megkötését, módosítását vagy lezárását követő munkanapon be kell jelenteni.
A bejelentési kötelezettség azokra a származtatott ügyletekre vonatkozik, amelyek:
a)
megkötésére 2012. augusztus 16. előtt kerül sor, és amelyek az említett időpontban még nem lezártak;
b)
megkötésére 2012. augusztus 16-án vagy azt követően kerül sor.
A bejelentési kötelezettség hatálya alá tartozó szerződő felek vagy központi szerződő felek átruházhatják a származtatott ügylet adatai bejelentésének feladatát.
A szerződő feleknek és a központi szerződő feleknek gondoskodniuk kell arról, hogy származtatott ügyleteik adatainak bejelentésére csak egyszer kerüljön sor.
(2) A szerződő felek az ügylet lezárását követően legalább öt évig megőrzik nyilvántartásukban az általuk megkötött származtatott ügyeleteket és azok módosításait.
(3) Amennyiben valamely kereskedési adattárnak nem áll módjában nyilvántartásba venni egy származtatott ügylet adatait, a szerződő feleknek és a központi szerződő feleknek gondoskodniuk kell ezen adatoknak az EÉPH számára való bejelentéséről.
Ebben az esetben az EÉPH gondoskodik arról, hogy a 81. cikk (3) bekezdésében említett valamennyi érintett szervezetnek rendelkezésére álljon a származtatott ügyletek minden olyan adata, amely feladataik és megbízásuk teljesítéséhez szükséges.
(4) Az a szerződő fél vagy központi szerződő fél, amely egy származtatott ügylet adatait jelenti egy kereskedési adattárnak vagy az EÉPH-nak, vagy a szerződő fél vagy központi szerződő fél nevében ilyen adatokat bejelentő jogalany nem sérti meg az ügylet, illetve a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések által előírt, információközlésre vonatkozó korlátozást.
A közzététel semmiféle felelősséget nem keletkeztet a jelentéstevő jogalanyra, annak igazgatóira vagy munkavállalóira nézve.
(5) E cikk egységes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza a szabályozástechnikai standardok tervezetét az (1) és (3) bekezdésben említett jelentések részleteinek és típusának meghatározására a származtatott ügyletek különböző kategóriái esetében.
Az (1) és (3) bekezdésben említett jelentések legalább az alábbiakat tartalmazzák:
a)
a származtatott ügyletben részt vevő felek, és - amennyiben ezektől eltér - az ügyletből származó jogok és kötelezettségek kedvezményezettje;
b)
a származtatott ügyletek főbb jellemzői, ideértve a típust, az alaptermék lejáratig hátralevő minimális futamidejét, a nominális értéket, az árat és a kiegyenlítés időpontját.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(6) Az (1) és a (3) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH az alábbiakat meghatározó végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki:
a)
az (1) és (3) bekezdésben említett bejelentések formátuma és gyakorisága a különböző származtatottügylet-kategóriák esetében;
b)
a származtatott ügyletek bejelentésének határideje, a bejelentési kötelezettség hatálybalépését megelőzően kötött ügyletek esetében alkalmazandó fokozatos bevezetést is beleértve.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
10. cikk
Nem pénzügyi szerződő felek
(1) Amennyiben valamely nem pénzügyi szerződő fél tőzsdén kívüli származtatott ügyletekben a (3) bekezdésben meghatározott elszámolási értékhatárt meghaladó pozícióval rendelkezik, az adott nem pénzügyi szerződő fél:
a)
erről haladéktalanul tájékoztatja az EÉPH-t és az (5) bekezdésben említett illetékes hatóságot;
b)
jövőbeli ügyletei tekintetében a 4. cikkel összhangban az elszámolási kötelezettség hatálya alá kerül, amennyiben a pozíciók mozgóátlaga egy 30 munkanapos időszakra számítva meghaladja az említett értékhatárt; valamint
c)
az elszámolási kötelezettség hatálya alá kerülésétől számított négy hónapon belül minden érintett jövőbeli ügyletét elszámolja.
(2) Az a nem pénzügyi szerződő fél, amely az (1) bekezdés b) pontjával összhangban az elszámolási kötelezettség hatálya alá került, azonban ezt követően az (5) bekezdéssel összhangban kijelölt hatóság számára bizonyítja, hogy pozícióinak mozgóátlaga egy 30 munkanapos időszakra számítva nem haladja meg az említett értékhatárt, kikerül a 4. cikkben megállapított elszámolási kötelezettség hatálya alól.
(3) Az (1) bekezdésben említett pozíciók kiszámításakor az érintett nem pénzügyi szerződő félnek figyelembe kell vennie mindazokat a saját maga vagy a csoportjához tartozó más nem pénzügyi szerződő felek által kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket, amelyekről nem állapítható meg objektíven mérhető adatok alapján, hogy csökkentenék a nem pénzügyi szerződő fél vagy az adott csoport kereskedelmi vagy likviditásfinanszírozási tevékenységéhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat.
(4) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az ERKT-val és más érintett hatóságokkal folytatott konzultációt követően kidolgozza a következőket meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét:
a)
kritériumok annak megállapítására, hogy mely tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről állapítható meg objektíven mérhető adatok alapján, hogy csökkentik a (3) bekezdésben említett kereskedelmi vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat; valamint
b)
a szerződő fél nettó pozícióinak és kitettségeinek tőzsdén kívüli származtatottügylet-kategóriánkénti összege rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével meghatározott, elszámolási kötelezettségre vonatkozó értékhatárok.
Nyílt nyilvános konzultáció tartását követően az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
Az EÉPH az Európai Rendszerkockázati Testülettel és más érintett hatóságokkal való konzultációt követően rendszeres időközönként felülvizsgálja az értékhatárokat, és ha szükséges, módosításukra szabályozástechnikai standardokat javasol.
(5) Minden tagállam kijelöli azt a hatóságát, amely az (1) bekezdés szerinti kötelezettség teljesítésének biztosításáért felel.
11. cikk
Kockázatcsökkentési technikák a nem központi szerződő felek bevonásával elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében
(1) Azon pénzügyi szerződő felek, valamint azon nem pénzügyi szerződő felek, amelyek központi szerződő felek bevonása nélkül elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket kötnek, elvárható gondossággal biztosítják a működési partnerkockázat mérésére, ellenőrzésére és csökkentésére szolgáló megfelelő eljárások és szabályok meglétét; legalább a következőkre vonatkozóan:
a)
az adott, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek feltételeinek időben történő visszaigazolása, ha rendelkezésre áll elektronikus eszközök útján;
b)
megalapozott, rugalmas és auditálható formalizált eljárások a portfóliók összeegyeztetésére, a kapcsolódó kockázatok kezelésére, a felek közötti viták korai felismerésére és rendezésére, valamint a még nyitott ügyletek értékének ellenőrzésére.
(2) A pénzügyi és a 10. cikkben említett nem pénzügyi szerződő feleknek a még nyitott ügyletek értékét naponta, piaci értéken kell meghatározniuk. Amennyiben a piaci feltételek nem teszik lehetővé a piaci értéken történő meghatározást, megbízható és prudens piaci értékelési modell alapú árazást kell alkalmazniuk.
(3) A pénzügyi szerződő feleknek olyan kockázatkezelési eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyek 2012. augusztus 16. vagy azt követően kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében megkövetelik a biztosítékeszközök kellő időben történő, pontos és megfelelően elkülönített cseréjét. A 10. cikkben említett nem pénzügyi szerződő feleknek olyan kockázatkezelési eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyek az elszámolási értékhatár átlépésekor vagy azt követően kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében megkövetelik a biztosítékeszközök kellő időben történő, pontos és megfelelően elkülönített cseréjét.
(4) A pénzügyi szerződő feleknek megfelelő és arányos összegű tőkével kell rendelkezniük azon kockázatok kezelésére, amelyeket nem fedez a biztosítékeszközök megfelelő cseréje.
(5) Az e cikk (3) bekezdésében megállapított követelmény nem alkalmazandó a 3. cikkben említett csoporton belüli ügyletekre, amennyiben a szerződő felek ugyanazon tagállamban rendelkeznek székhellyel, és az adott pillanatban, illetve előreláthatólag nincsen gyakorlati vagy jogi akadálya a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének.
(6) A 3. cikk (2) bekezdésének a), b) vagy c) pontjában említett csoporton belüli ügyletek, amelyek különböző tagállamokban székhellyel rendelkező szerződő felek között jönnek létre, mindkét érintett illetékes hatóság kedvező döntése alapján egészben vagy részben mentesülnek az e cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettség alól, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a szerződő felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak, és összhangban állnak a származtatott ügyletek összetettségének szintjével;
b)
a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének gyakorlati vagy jogi akadálya nincsen, és nem is várható.
Amennyiben az illetékes hatóságok a mentesítés iránti kérelem kézhezvételét követő 30 naptári napon belül nem tudnak kedvező döntést hozni, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke szerinti hatáskörének megfelelően segítheti őket a megállapodásban.
(7) A 3. cikk (1) bekezdésében említett csoporton belüli ügyletek, amelyek különböző tagállamokban székhellyel rendelkező, nem pénzügyi szerződő felek között jönnek létre, mentesülnek az e cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettség alól, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a szerződő felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak, és összhangban állnak a származtatott ügyletek összetettségének szintjével;
b)
a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének gyakorlati vagy jogi akadálya nincsen, és nem várható.
A nem pénzügyi szerződő felek értesítik a 10. cikk (5) bekezdésében említett illetékes hatóságokat arról, hogy mentességet kívánnak igénybe venni. A mentesség akkor érvényes, ha az értesítés időpontjától számított három hónapon belül egyik értesített hatóság sem jelzi, hogy szerinte nem teljesülnek az első albekezdés a) vagy a b) pontjában megállapított feltételek.
(8) A 3. cikk (2) bekezdésének a)-d) pontjában említett csoporton belüli ügyletek, amelyek egy, az Unióban székhellyel rendelkező szerződő fél és egy harmadik országbeli joghatóságban székhellyel rendelkező szerződő fél között jönnek létre, az Unióban székhellyel rendelkező szerződő fél felügyeletét ellátó érintett illetékes hatóság pozitív döntése alapján részben vagy egészben mentesülnek az e cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettség alól, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a szerződő felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak, és összhangban állnak a származtatott ügyletek összetettségének szintjével;
b)
a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének gyakorlati vagy jogi akadálya nincsen, és nem várható.
(9) A 3. cikk (1) bekezdésében említett csoporton belüli ügyletek, amelyek egy, az Unióban székhellyel rendelkező nem pénzügyi szerződő fél és egy harmadik országbeli joghatóságban székhellyel rendelkező szerződő fél között jönnek létre, mentesülnek az e cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettség alól, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a szerződő felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak, és összhangban állnak a származtatott ügyletek összetettségének szintjével;
b)
a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének gyakorlati vagy jogi akadálya nincsen, és nem várható.
A nem pénzügyi szerződő fél értesíti a 10. cikk (5) bekezdésében említett illetékes hatóságokat arról, hogy mentességet kíván igénybe venni. A mentesség akkor érvényes, ha az értesítés időpontjától számított három hónapon belül egyik értesített hatóság sem jelzi, hogy szerinte nem teljesülnek az első albekezdés a) vagy a b) pontjában megállapított feltételek.
(10) A 3. cikk (1) bekezdésében említett csoporton belüli ügyletek, amelyek egy nem pénzügyi szerződő fél és egy pénzügyi szerződő fél között jönnek létre, amelyek székhelye különböző tagállamokban van, a pénzügyi szerződő fél felügyeletét ellátó érintett illetékes hatóság kedvező döntése alapján részben vagy egészben mentesülnek az e cikk (3) bekezdésében megállapított kötelezettség alól, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a szerződő felek kockázatkezelési eljárásai kellően megbízhatóak, stabilak, és összhangban állnak a származtatott ügyletek összetettségének szintjével;
b)
a szerződő felek között a saját eszköz haladéktalan áthelyezésének, illetve a kötelezettségek haladéktalan visszafizetésének gyakorlati vagy jogi akadálya nincsen, és nem várható.
A pénzügyi szerződő fél felügyeletét ellátó érintett illetékes hatóság a döntésről tájékoztatja a 10. cikk (5) bekezdésében említett illetékes hatóságot. A mentesség mindaddig érvényes, ameddig az értesített hatóság nem jelzi, hogy szerinte nem teljesülnek az első albekezdés a) vagy a b) pontjában megállapított feltételek. Az illetékes hatóságok közötti nézeteltérés esetén az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke szerinti hatáskörének megfelelően segítséget nyújthat e hatóságoknak ahhoz, hogy megállapodásra jussanak.
(11) A csoporton belüli ügylet szerződő fele, amely mentesült a (3) bekezdésben megállapított kötelezettség alól, nyilvánosságra hozza a mentességre vonatkozó információt.
Az illetékes hatóságoknak tájékoztatniuk kell az EÉPH-t a (6), a (8) vagy a (10) bekezdés alapján hozott döntéseikről, illetve a (7), a (9) vagy a (10) bekezdés alapján kapott értesítésekről, és részletes információt kell küldeniük az EÉPH-nak a szóban forgó csoporton belüli ügyletről.
(12) Az (1)-(11) bekezdésben megállapított kötelezettségek azon származtatott ügyletekre is vonatkoznak, amelyeket olyan harmadik országbeli szervezetek kötöttek, amelyekre alkalmazni kellene e kötelezettségeket, ha a székhelyük az Unióban lenne, amennyiben az ügyletek közvetlen, jelentős és előrelátható hatást fejtenek ki az Unióban, vagy amennyiben ez a kötelezettség szükséges vagy alkalmas az e rendeletben foglalt rendelkezések kijátszásának a megakadályozására.
(13) Az EÉPH rendszeresen figyelemmel kíséri az elszámolásra nem alkalmas származtatott ügyletek terén folyó tevékenységet annak érdekében, hogy azonosítsa a származtatott ügyletek azon kategóriáit, amelyek rendszerszintű kockázatokat keletkeztethetnek, továbbá, hogy megelőzze a szabályozói arbitrázst az elszámolt és el nem számolt származtatott ügyletek között. Az EÉPH az ERKT-vel folytatott konzultációt követően meghozza az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelő intézkedéseket, vagy felülvizsgálja a biztosítéki követelményekre vonatkozóan az e cikk (14) bekezdésében és a 41. cikkben rögzített szabályozástechnikai standardokat.
(14) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza a következőket meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét:
a)
az (1) bekezdésben említett eljárások és szabályok;
b)
a piaci értéken történő meghatározást akadályozó piaci feltételek, valamint a (2) bekezdésben említett piaciértékmodell-alapú árazás használatának kritériumai;
c)
a mentesített csoporton belüli ügyletekre vonatkozó azon adatok, amelyeket a (7), a (9) és a (10) bekezdésben említett értesítésnek tartalmaznia kell;
d)
a mentesített csoporton belüli ügyletekre vonatkozó, a (11) bekezdésben említett tájékoztatásban feltüntetendő adatok;
e)
azok az ügyletek, amelyeket úgy kell tekinteni, hogy az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást fejtenek ki, illetve azok az esetek, amikor szükséges vagy helyénvaló az e rendeletben foglalt bármely rendelkezés megkerülésének megelőzése, amint azt a (12) bekezdés tartalmazza.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
(15) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza a következőket meghatározó közös szabályozástechnikai standardok tervezetét:
a)
a (3) bekezdésnek való megfeleléshez szükséges kockázatkezelési eljárások, ideértve a biztosítékeszközre és az elkülönítésre vonatkozó megállapodások előírt szintjeit és típusát;
b)
a (4) bekezdésnek való megfeleléshez szükséges tőkeszint;
c)
a (6)-(10) bekezdések szerinti mentesség alkalmazása során a szerződő felek és az érintett illetékes hatóságok által követendő eljárások;
d)
az (5)-(10) bekezdésekben említett alkalmazandó kritériumok, ideértve különösen azt, hogy mi tekinthető a saját eszköz azonnali áthelyezését vagy a kötelezettségek szerződő felek közötti visszafizetését gátló gyakorlati vagy jogi akadálynak.
Az EBH az említett közös szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap a szerződő fél jogi természetétől függően az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1093/2010/EU rendelet, a 1094/2010/EU rendelet vagy a 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
12. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok megállapítják az e címben foglalt szabályok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok végrehajtása érdekében. E szankciók magukban foglalnak legalább közigazgatási bírságokat. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a pénzügyi és adott esetben a nem pénzügyi szerződő felek felügyeletéért felelős illetékes hatóságok közzétesznek minden, a 4, az 5. és a 7-11. cikk megsértéséért kiszabott szankciót, kivéve, ha a közzététel komolyan veszélyeztetné a pénzügyi piacokat, vagy aránytalan kárt okozna az érintett feleknek. A tagállamok rendszeres időközönként értékelő jelentéseket tesznek közzé az alkalmazott szankciós szabályok eredményességéről. E tájékoztatás és közzététel a 95/46/EK irányelv 2. cikke a) pontjának megfelelően nem tartalmazhat személyes adatokat.
A tagállamok 2013. február 17-ig tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdésben említett szabályokról. Az e szabályokat érintő minden későbbi módosításról haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(3) E cím rendelkezéseinek megsértése nem befolyásolja a tőzsdén kívüli származtatott ügylet érvényességét, valamint a részes felek lehetőségét, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügylet szabályait érvényesítsék. E cím rendelkezéseinek megsértése nem keletkeztet kártérítésre való jogosultságot egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet részes felétől.
13. cikk
A párhuzamos vagy egymásnak ellentmondó szabályok elkerülésére szolgáló mechanizmus
(1) Az EÉPH segítséget nyújt a Bizottságnak a 4., 9., 10. és 11. cikkben megállapított elvek nemzetközi alkalmazásának a nyomon követéséhez, továbbá az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtandó jelentések elkészítéséhez, amelyekben kitérnek a piaci szereplőkre vonatkozó esetleges párhuzamos vagy egymásnak ellentmondó előírások meglétére, és lehetséges intézkedéseket javasolnak.
(2) A Bizottság elfogadhat olyan végrehajtási jogi aktusokat, amelyekben megállapítja, hogy a harmadik ország jogi, felügyeleti és végrehajtási keretrendszere:
a)
a 4., 9., 10. és 11. cikk értelmében e rendeletből eredő követelményekkel egyenértékű;
b)
az e rendeletben előírtakkal egyenértékű szakmai titoktartási garanciákat nyújt; valamint
c)
hatékonyan, tisztességes és torzításoktól mentes módon érvényesülve biztosítja a hatékony felügyeletet és végrehajtást a harmadik országban.
E végrehajtási aktusokat a 86. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(3) A (2) bekezdésben említett, az egyenértékűségre vonatkozó végrehajtási jogi aktus azt jelenti, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó ügyletet kötő szerződő felek kizárólag abban az esetben tekinthetők úgy, hogy megfeleltek a 4., 9., 10. és 11. cikkben foglalt követelményeknek, ha legalább az egyik szerződő fél székhelye az adott harmadik országban van.
(4) A Bizottság az EÉPH-val együttműködve nyomon követi, hogy azok a harmadik országok, amelyekre vonatkozóan az egyenértékűségről szóló végrehajtási jogi aktust fogadott el, hatékonyan végrehajtják-e a 4., 9., 10. és 11. cikkben foglalt követelményekkel egyenértékű előírásokat, és erről rendszeresen, legalább évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Amennyiben a jelentés azt állapítja meg, hogy a harmadik ország hatóságai elégtelenül és nem következetesen alkalmazzák az egyenértékű követelményeket, a Bizottság a jelentés benyújtását követő 30 naptári napon belül visszavonja a szóban forgó harmadik ország jogi keretének egyenértékűségére vonatkozó elismerést. Az egyenértékűségre vonatkozó végrehajtási jogi aktus visszavonása esetén az e rendeletben megállapított összes követelmény automatikusan ismételten vonatkozik a szerződő felekre.
III. CÍM
A KÖZPONTI SZERZŐDŐ FELEK ENGEDÉLYEZÉSE ÉS FELÜGYELETE
1. FEJEZET
A központi szerződő felek engedélyezésének feltételei és eljárásai
14. cikk
A központi szerződő felek engedélyezése
(1) Az Unióban székhellyel rendelkező azon jogi személynek, amely központi szerződő félként elszámolási szolgáltatásokat kíván nyújtani, a 17. cikkben ismertetett eljárással összhangban engedélyeztetnie kell ezt a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságával (a központi szerződő fél illetékes hatóságával).
(2) A 17. cikkel összhangban megadott engedély az Unió egész területére érvényes.
(3) Az (1) bekezdésben említett engedély csak az elszámoláshoz kapcsolódó tevékenységekre adható, és meghatározza azon szolgáltatásokat és tevékenységeket, amelyek nyújtására, illetve végzésére a központi szerződő fél jogosult, valamint felsorolja az engedély érvényességi körébe tartozó pénzügyieszköz-kategóriákat.
(4) A központi szerződő félnek mindenkor meg kell felelnie az engedélyezéshez szükséges feltételeknek.
A központi szerződő fél az engedélyezés feltételeit érintő minden lényegi változásról indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja az illetékes hatóságot.
(5) Az (1) bekezdésben említett engedély nem akadályozza meg, hogy a tagállamok a területükön székhellyel rendelkező központi szerződő felekre vonatkozóan kiegészítő előírásokat fogadjanak el vagy ilyeneket továbbra is alkalmazzanak, beleértve a 2006/48/EK irányelv szerinti bizonyos engedélyezési előírásokat is.
15. cikk
A tevékenységek és szolgáltatások körének kiterjesztése
(1) A működését az alapengedély által le nem fedett, további szolgáltatásokkal vagy tevékenységekkel kiterjeszteni kívánó központi szerződő fél kiterjesztés iránti kérelmet nyújt be illetékes hatóságához. A központi szerződő fél részére már engedélyezettől eltérő elszámolási szolgáltatások nyújtása a meglévő engedély kiterjesztésének tekintendő.
Az engedély kiterjesztése a 17. cikkben rögzített eljárással összhangban történik.
(2) Amennyiben a központi szerződő fél a székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamra kívánja kiterjeszteni működését, a központi szerződő fél illetékes hatósága haladéktalanul értesíti e másik tagállam illetékes hatóságát.
16. cikk
Tőkekövetelmények
(1) A központi szerződő félnek a 14. cikk szerinti engedélyezéshez legalább 7,5 millió EUR összegű állandó és rendelkezésre álló indulótőkével kell rendelkeznie.
(2) A központi szerződő fél tőkéjének - beleértve az eredménytartalékot és a tartalékokat is - arányban kell állnia a központi szerződő fél tevékenységeiből eredő kockázattal. E tőkének mindenkor elegendőnek kell lennie annak biztosítására, hogy a tevékenységek felszámolása vagy átstrukturálása megfelelő időn belül, rendezett módon megvalósulhasson, valamint hogy a központi szerződő fél kellően feltőkésített legyen mindazon hitel-, partner-, piaci, működési, jogi és üzleti kockázatokkal szemben, amelyeket nem fedeznek a 41-44. cikkben említett célirányos pénzügyi források.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EBH a KBER-rel szoros együttműködésben, illetve az EÉPH-val folytatott konzultációt követően kidolgozza a központi szerződő fél tőkéjére, eredménytartalékra és tartalékaira vonatkozó, a (2) bekezdésben említett követelményeket meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EBH 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1093/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
17. cikk
Engedélynyújtási és -elutasítási eljárás
(1) A kérelmező központi szerződő fél benyújtja engedély iránti kérelmét a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságához.
(2) A kérelmező központi szerződő fél minden olyan információt az illetékes hatóság rendelkezésére bocsát, amely ahhoz szükséges, hogy utóbbi meggyőződjön róla, hogy minden, az e rendeletben rögzített követelménynek megfelel. Az illetékes hatóság haladéktalanul továbbítja a kérelmező központi szerződő féltől kapott összes információt az EÉPH-nak és a 18. cikk (1) bekezdésében említett kollégiumnak.
(3) Az illetékes hatóság a kérelem kézhezvételét követő 30 munkanapon belül megvizsgálja, hogy a kérelmet hiánytalanul nyújtották-e be. Ha a kérelem hiányos, az illetékes hatóság határidőt tűz ki, amelynek leteltéig a kérelmező központi szerződő félnek be kell nyújtania a hiányzó információkat. Miután megállapította a kérelem hiánytalanságát, az illetékes hatóság értesíti erről a kérelmező központi szerződő felet, a 18. cikk (1) bekezdésével összhangban felállított kollégium tagjait és az EÉPH-t.
(4) Az illetékes hatóság csak abban az esetben adja meg az engedélyt, ha teljes mértékben meggyőződött arról, hogy a kérelmező központi szerződő fél megfelel az e rendeletben rögzített valamennyi követelménynek, és arról, hogy értesítés történt a központi szerződő félnek a 98/26/EK irányelv szerinti rendszerré minősítéséről.
Az illetékes hatóság megfelelően figyelembe veszi a kollégium által a 19. cikkel összhangban kialakított véleményt. Amennyiben a központi szerződő fél illetékes hatósága nem ért egyet a kollégium pozitív véleményével, határozatában erről teljes körű indokolást kell adnia, és magyarázattal kell szolgálnia a pozitív véleménytől való minden jelentős eltéréssel kapcsolatban.
Az engedélyt megtagadják, ha a kollégium valamennyi tagja - a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam hatóságainak kivételével - a 19. cikk (1) bekezdésével összhangban, kölcsönös egyetértéssel olyan közös véleményt alakít ki, miszerint a központi szerződő fél nem kaphatja meg az engedélyt. A véleményben írásban, teljes körűen és részletesen indokolni kell, hogy a kollégium miért ítéli meg úgy, hogy az e rendeletben vagy egyéb uniós jogszabályokban foglalt rendelkezések nem teljesülnek.
Amennyiben a kollégium nem tud a harmadik albekezdés szerinti, kölcsönös egyetértéssel történő közös véleményt kialakítani, illetve amennyiben a kollégium kétharmados többséggel negatív véleményt fogalmazott meg, bármelyik illetékes hatóság a kollégium kétharmados többségének támogatásával, a negatív vélemény elfogadásától számított 30 naptári napon belül, az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EÉPH elé utalhatja az ügyet.
A negyedik albekezdésben említett negatív határozatban írásban, teljes körűen és részletesen indokolni kell, hogy a kollégium érintett tagjai miért ítélik meg úgy, hogy az e rendeletben vagy egyéb uniós jogszabályokban foglalt rendelkezések nem teljesülnek. Ebben az esetben a központi szerződő fél illetékes hatósága elhalasztja az engedélyre vonatkozó határozat meghozatalát, és megvárja, hogy az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban döntést hozzon az engedélyezésről. Az illetékes hatóság határozatát az EÉPH döntésének megfelelően hozza meg. A negyedik albekezdésben említett 30 naptári napos határidő letelte után az ügy már nem utalható az EÉPH elé.
Amennyiben a kollégium valamennyi tagja - a központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam hatóságainak kivételével - a 19. cikk (1) bekezdésével összhangban, kölcsönös egyetértéssel olyan közös véleményt alakít ki, amely szerint a központi szerződő fél nem kaphatja meg az engedélyt, a központi szerződő fél illetékes hatósága az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EÉPH elé utalhatja az ügyet.
A központi szerződő fél székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága továbbítja a határozatot a többi érintett illetékes hatóságnak is.
(5) Abban az esetben, ha a központi szerződő fél illetékes hatósága nem alkalmazta e rendelet előírásait vagy olyan módon alkalmazta azokat, ami vélhetően sérti az uniós jog rendelkezéseit, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 17. cikkével összhangban jár el.
Az EÉPH a kollégium bármely tagjának kérésére vagy saját kezdeményezés alapján, az illetékes hatóság tájékoztatását követően kivizsgálhatja az uniós jog állítólagos megsértésével vagy nem alkalmazásával kapcsolatos eseteket.
(6) A kollégium tagjai a tevékenységük ellátása során sem közvetlenül, sem közvetve nem alkalmazhatnak megkülönböztetést valamely tagállammal vagy tagállamok csoportjával - mint bármilyen pénznemben elszámolási szolgáltatásokat végző helyszínnel - szemben.
(7) Az illetékes hatóság a hiánytalan kérelem benyújtásától számított hat hónapon belül írásban, teljes körű indokolást adva tájékoztatja a kérelmező központi szerződő felet az engedély megadásáról vagy annak elutasításáról.
18. cikk
Kollégium
(1) A központi szerződő fél illetékes hatósága a 17. cikkben említett hiánytalan kérelem benyújtásától számított 30 naptári napon belül létrehoz egy kollégiumot a 15., 17., 49., 51. és 54. cikkben említett feladatok ellátásának megkönnyítésére, továbbá ellátja annak igazgatását és elnökletét.
(2) A kollégium a következő tagokból áll:
a)
az EÉPH;
b)
a központi szerződő fél illetékes hatósága;
c)
a központi szerződő fél azon klíringtagjainak felügyeletéért felelős illetékes hatóságok, amelyek székhelye a központi szerződő félnek a 42. cikkben említett garanciaalapjához összesített alapon egy egyéves időtartamra számított legnagyobb mértékben hozzájáruló három tagállamban található;
d)
a központi szerződő felek által kiszolgált kereskedési helyszínek felügyeletéért felelős illetékes hatóságok;
e)
az azon központi szerződő feleket felügyelő illetékes hatóságok, amelyek interoperabilitási megállapodást kötöttek;
f)
az azon központi értéktárakat felügyelő illetékes hatóságok, amelyekkel a központi szerződő fél kapcsolatban áll;
g)
a KBER-nek a központi szerződő fél felügyeletéért felelős érintett tagjai, valamint a KBER-nek az azon központi szerződő felek felügyeletéért felelős érintett tagjai, amelyek interoperabilitási megállapodást kötöttek;
h)
az elszámolt pénzügyi eszközök legfontosabb uniós pénznemeit kibocsátó központi bankok.
(3) Valamely tagállam olyan illetékes hatósága, amely nem tagja a kollégiumnak, kikérheti a felügyeleti feladatai ellátása szempontjából releváns információt a kollégiumtól.
(4) A kollégium az illetékes hatóságok e rendeletben meghatározott jogkörének sérelme nélkül biztosítja az alábbiakat:
a)
a 19. cikkben említett vélemény elkészítése;
b)
a 84. cikk szerinti információcsere, ideértve az információkérést is;
c)
megállapodás a kollégium tagjai közötti önkéntes feladatmegosztásról;
d)
a központi szerződő fél kockázatelemzésén alapuló felügyeleti vizsgálati programok koordinálása; és
e)
készenléti tervek és eljárások meghatározása a 24. cikkben említett vészhelyzetek esetére.
(5) A kollégium létrehozásának és működésének az annak valamennyi tagja között létrejött írásos megállapodáson kell alapulnia.
E megállapodás meghatározza a kollégium működésének gyakorlati kereteit, beleértve a 19. cikk (3) bekezdésében említett, a szavazási eljárásra vonatkozó részletes szabályokat, és meghatározhatja a központi szerződő fél illetékes hatóságára, vagy a kollégium egy másik tagjára ruházandó feladatokat.
(6) Annak biztosítása érdekében, hogy a kollégiumok egységes és következetes módon működjenek szerte az Unióban, az EÉPH kidolgozza olyan szabályozástechnikai standardok tervezetét, amelyek meghatározzák, hogy a (2) bekezdés h) pontjában említett uniós pénznemek milyen feltételek mellett tekinthetők legfontosabb pénznemnek, illetve rögzítik az (5) bekezdésben említett gyakorlati szabályok részleteit.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
19. cikk
A kollégium véleménye
(1) A központi szerződő fél illetékes hatósága a 17. cikknek megfelelően elvégzi a központi szerződő fél kockázatelemzését, és a hiánytalan kérelem központi szerződő fél általi benyújtásától számított négy hónapon belül a kollégium elé terjeszti jelentését.
A kollégium a jelentés kézhezvételétől számított 30 naptári napon belül, a jelentésben szereplő megállapítások alapján közös véleményt fogad el, amelyben megállapítja, hogy a kérelmező központi szerződő fél teljesíti-e az e rendeletben foglalt valamennyi követelményt.
A 17. cikk (4) bekezdése negyedik albekezdésének sérelme nélkül, és amennyiben a második albekezdéssel összhangban nem kerül sor közös vélemény elfogadására, a kollégium ugyanezen határidőn belül többségi véleményt fogad el.
(2) Az EÉPH - az 1095/2010/EU rendelet 31. cikke szerinti általános koordinációs feladatkörével összhangban - elősegíti a közös vélemény elfogadását.
(3) A kollégium a tagok egyszerű többségével fogadja el a többségi véleményét. A 12 vagy annál kevesebb tagot számláló kollégiumok esetében ugyanazon tagállamból legfeljebb két kollégiumi tag rendelkezhet szavazati joggal, és minden szavazó tagnak egy szavazata van. A 12 tagnál több tagot számláló kollégiumok esetében ugyanazon tagállamból legfeljebb három tag rendelkezhet szavazati joggal, és minden szavazó tagnak egy szavazata van. Az EÉPH nem rendelkezik szavazati joggal a kollégium közös véleményeinek elfogadásakor.
20. cikk
Az engedély visszavonása
(1) A 22. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül a központi szerződő fél illetékes hatósága visszavonja az engedélyt, amennyiben a központi szerződő fél:
a)
tizenkét hónapon át nem élt az engedéllyel, kifejezetten lemond az engedélyről, vagy az előző hat hónapban nem nyújtott semmilyen szolgáltatást vagy nem gyakorolta tevékenységét;
b)
hamis nyilatkozattal vagy más szabálytalan módon szerezte meg az engedélyt;
c)
már nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyek alapján az engedélyt megadták, és az előírt határidőn belül nem tette meg az illetékes hatóság által kért korrekciós intézkedéseket;
d)
súlyosan és rendszeresen megszegte az e rendeletben foglalt követelményeket.
(2) Amennyiben a központi szerződő fél illetékes hatósága megállapítja az (1) bekezdésben említett körülmények valamelyikének fennállását, erről öt munkanapon belül értesíti az EÉPH-t és a kollégium tagjait.
(3) A központi szerződő fél engedélye visszavonásának szükségességéről a központi szerződő fél illetékes hatósága konzultál a kollégium tagjaival, kivéve, ha a határozatot sürgősséggel kell meghozni.
(4) A kollégium bármely tagja bármikor felkérheti a központi szerződő fél illetékes hatóságát, hogy vizsgálja meg, a központi szerződő fél továbbra is megfelel-e azoknak a feltételeknek, amelyek mellett az engedélyt megadták.
(5) Az engedély visszavonását a központi szerződő fél illetékes hatósága korlátozhatja egy adott szolgáltatásra, tevékenységre vagy pénzügyi eszközre.
(6) A központi szerződő fél illetékes hatósága határozatáról teljes körű indokolással ellátott értesítést küld az EÉPH és a kollégium tagjai számára, és figyelembe veszi a kollégium tagjainak esetleges fenntartásait.
(7) Az engedély visszavonásáról született határozat az Unió egész területére hatályos.
21. cikk
Felülvizsgálat és értékelés
(1) A 22. cikkben említett illetékes hatóságok a kollégium szerepének sérelme nélkül felülvizsgálják mindazokat az intézkedéseket, stratégiákat, folyamatokat és mechanizmusokat, amelyeket a központi szerződő fél az e rendelet rendelkezéseinek való megfelelés érdekében vezetett be, és értékeli a központi szerződő felet érintő vagy potenciálisan érintő kockázatokat.
(2) Az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és értékelés alkalmazási köre megegyezik e rendelet követelményeinek alkalmazási körével.
(3) Az illetékes hatóságok az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és értékelés gyakoriságát és részletességét az érintett központi szerződő fél tevékenységeinek méretét, rendszerszintű jelentőségét, jellegét, hatókörét és összetettségét figyelembe véve állapítják meg. A felülvizsgálatot és az értékelést legalább éves gyakorisággal frissíteni kell.
A központi szerződő félnél helyszíni ellenőrzés végezhető.
(4) Az illetékes hatóságok rendszeresen, legalább évente tájékoztatják a kollégiumot az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és értékelés eredményeiről, így az esetleges korrekciós intézkedések előírásáról vagy szankciók kiszabásáról is.
(5) Az illetékes hatóságok az e rendelet követelményeit nem teljesítő bármely központi szerződő félnek előírhatják a helyzet kezeléséhez szükséges intézkedések és lépések korai szakaszban való megtételét.
(6) Az EÉPH koordinációs szerepet tölt be az illetékes hatóságok és a kollégiumok között annak érdekében, hogy közös felügyeleti kultúrát, továbbá egységes felügyeleti gyakorlatokat, eljárásokat és megközelítéseket lehessen kialakítani, valamint fokozni lehessen a felügyeleti eredmények következetességét.
Az első albekezdés céljaira az EÉPH legalább évente:
a)
az 1095/2010/EU rendelet 30. cikkével összhangban elvégzi az összes illetékes hatóság felügyeleti tevékenységének szakértői felülvizsgálatát a központi szerződő felek engedélyezését és felügyeletét illetően; valamint
b)
az 1095/2010/EU rendelet 32. cikke (2) bekezdésével összhangban kezdeményezi és koordinálja a központi szerződő felek kedvezőtlen piaci fejleményekhez való alkalmazkodóképességének egész Unióra kiterjedő értékelését.
Amennyiben a második albekezdés b) pontjában említett értékelés hiányosságokat állapít meg egy vagy több központi szerződő fél alkalmazkodóképességét illetően, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 16. cikkével összhangban kiadja a szükséges ajánlásokat.
2. FEJEZET
A központi szerződő felek felügyelete és ellenőrzése
22. cikk
Illetékes hatóságok
(1) Minden tagállam kijelöli az e rendeletből eredő, a területén székhellyel rendelkező központi szerződő felek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó feladatok végrehajtásáért felelős illetékes hatóságot, és erről tájékoztatja a Bizottságot és az EÉPH-t.
Amennyiben a tagállam egynél több illetékes hatóságot jelöl ki, egyértelműen meg kell határoznia az egyes hatóságok feladatkörét, és ki kell jelölnie egy hatóságot, amely a Bizottsággal, az EÉPH-val, más tagállamok illetékes hatóságaival, valamint az EBH-val és a KBER érintett tagjaival a 23., 24., 83. és 84. cikkel összhangban folytatott együttműködés és információcsere koordinálásáért felelős.
(2) Minden tagállam biztosítja az illetékes hatóság számára a feladatai gyakorlásához szükséges felügyeleti és vizsgálati hatáskört.
(3) Minden tagállam biztosítja, hogy amennyiben az e rendeletben foglaltak nem teljesülnek, a felelős természetes vagy jogi személyekkel szemben a nemzeti joggal összhangban meghozhatók vagy rájuk kiróhatók legyenek a megfelelő adminisztratív intézkedések.
Ezen intézkedéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük, és magukban foglalhatják bizonyos korrekciós intézkedések adott határidőn belüli meghozatalának az előírását is.
(4) Az EÉPH saját honlapján közzéteszi az (1) bekezdésnek megfelelően kijelölt illetékes hatóságok jegyzékét.
3. FEJEZET
Együttműködés
23. cikk
A hatóságok együttműködése
(1) Az illetékes hatóságok szorosan együttműködnek egymással és az EÉPH-val, és szükség esetén a KBER-rel.
(2) Az illetékes hatóságok általános feladataik gyakorlása során az adott időpontban rendelkezésre álló információk alapján kellően mérlegelik döntéseiknek az összes többi érintett tagállam pénzügyi rendszerének stabilitására gyakorolt hatását, és különösen a 24. cikkben említett vészhelyzetek kialakulásának lehetőségét.
24. cikk
Vészhelyzet
A központi szerződő fél illetékes hatósága vagy bármely más hatóság indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja az EÉPH-t, a kollégiumot, a KBER érintett tagjait és más érintett hatóságokat minden olyan, valamely központi szerződő félhez kapcsolódó vészhelyzetről, ideértve a pénzügyi piacok fejleményeit is, amely káros hatással lehet a piaci likviditásra vagy a pénzügyi rendszer stabilitására bármely olyan tagállamban, ahol az adott központi szerződő fél vagy annak valamely klíringtagja székhellyel rendelkezik.
4. FEJEZET
Kapcsolatok harmadik országokkal
25. cikk
Harmadik országokbeli központi szerződő felek elismerése
(1) Harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő fél az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagok vagy kereskedési helyszínek számára csak akkor nyújthat elszámolási szolgáltatásokat, ha az adott központi szerződő felet az EÉPH elismerte.
(2) Az EÉPH elismerheti - a (3) bekezdésben említett hatóságokkal folytatott konzultációt követően - a bizonyos elszámolási szolgáltatások nyújtása vagy elszámolási tevékenység végzése céljából elismerés iránti kérelmet benyújtott, harmadik országbeli székhellyel rendelkező központi szerződő felet, ha:
a)
a Bizottság a (6) bekezdéssel összhangban végrehajtási jogi aktust fogadott el;
b)
az adott központi szerződő fél engedéllyel rendelkezik az adott harmadik országban, és az ott alkalmazandó prudenciális követelményeknek való teljes körű megfelelést biztosító, hatékony felügyelet és végrehajtás alá tartozik;
c)
létrejöttek a (7) bekezdés szerinti együttműködési megállapodások;
d)
azt, hogy a központi szerződő fél olyan harmadik országban rendelkezik székhellyel vagy engedéllyel, amely a pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (29) értelmében a tagállamok között a harmadik országok egyenértékűségét illetően közösen kialakított kritériumok alapján az Unióéval egyenértékűnek tekintett rendszert tart fenn a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem céljából.
(3) Annak megállapítása során, hogy a (2) bekezdésben említett feltételek teljesülnek-e, az EÉPH a következőkkel konzultál:
a)
a központi szerződő fél választása szerinti azon tagállam illetékes hatósága, amelyben a központi szerződő fél elszámolási szolgáltatást nyújt vagy szándékozik nyújtani;
b)
a központi szerződő fél azon klíringtagjainak felügyeletéért felelős illetékes hatóságok, amelyek székhelye a központi szerződő félnek a 42. cikkben említett garanciaalapjához éves szinten összesített alapon ténylegesen vagy a központi szerződő fél előrejelzése szerint a legnagyobb mértékben hozzájáruló három tagállamban található;
c)
a központi szerződő felek által kiszolgált vagy kiszolgálandó, az Unióban található kereskedési helyszínek felügyeletéért felelős illetékes hatóságok;
d)
az azon unióbeli székhellyel rendelkező központi szerződő feleket felügyelő illetékes hatóságok, amelyek interoperabilitási megállapodást kötöttek;
e)
a KBER azon érintett tagjai, amelyek tagállamában a központi szerződő fél elszámolási szolgáltatást nyújt vagy szándékozik nyújtani, valamint a KBER azon érintett tagjai, amelyek az interoperabilitási megállapodást kötött központi szerződő felek felügyeletéért felelnek;
f)
az elszámolt vagy elszámolandó pénzügyi eszközök legfontosabb uniós pénznemeit kibocsátó központi bankok.
(4) Az (1) bekezdésben említett központi szerződő félnek kérelmet kell benyújtania az EÉPH-hoz.
A kérelmező központi szerződő fél minden, az elismeréshez szükséges információt közöl az EÉPH-val. A kézhezvételt követő 30 munkanapon belül az EÉPH értékeli, hogy a kérelmet hiánytalanul nyújtották-e be. Ha a kérelem hiányos, az EÉPH határidőt tűz ki, amelynek leteltéig a kérelmező központi szerződő félnek be kell nyújtania a hiányzó információkat.
Az elismeréssel kapcsolatos határozatnak a (2) bekezdésben szereplő feltételeken kell alapulnia, és függetlennek kell lennie minden, a 13. cikk (3) bekezdésében említett egyenértékűségi határozat alapját képező értékeléstől.
E határozat meghozatala előtt az EÉPH konzultál a (3) bekezdésben említett hatóságokkal és intézményekkel.
Az EÉPH a hiánytalan kérelem benyújtásától számított 180 munkanapon belül írásban értesíti a kérelmező központi szerződő felet arról, hogy megadta-e az elismerést, csatolva határozatának megalapozott indokolással ellátott magyarázatát.
Az EÉPH a honlapján közzéteszi az e rendelettel összhangban nyilvántartásba vett központi szerződő felek listáját.
(5) Az EÉPH a harmadik országbeli székhellyel rendelkező központi szerződő fél tevékenységi körének és szolgáltatásainak kibővülése esetén a (3) bekezdésben említett hatóságokkal és intézményekkel is konzultálva felülvizsgálja az adott központi szerződő fél elismerését. A felülvizsgálatra a (2), (3) és (4) bekezdéseknek megfelelően kerül sor. Amennyiben már nem teljesülnek a (2) bekezdés szerinti feltételek, továbbá a 20. cikkben leírtakkal azonos körülmények fennállása esetén az EÉPH visszavonhatja az említett központi szerződő fél elismerését.
(6) A Bizottság a 182/2011/EU rendelet 5. cikke értelmében végrehajtási jogi aktust fogadhat el, amelyben megállapítja, hogy a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő felek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket teljesítsenek, amelyek egyenértékűek az e rendelet IV. címében megállapított követelményekkel, hogy e központi szerződő felek az adott harmadik országban folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá esnek, valamint, hogy az adott harmadik ország jogi keretrendszere ténylegesen egyenértékű rendszert biztosít a harmadik ország jogi szabályozása alapján engedélyezett központi szerződő felek elismerése tekintetében.
(7) Az EÉPH együttműködési megállapodásokat köt azon harmadik országok megfelelő illetékes hatóságaival, amelyeknek jogi és felügyeleti keretrendszerét a (6) bekezdés értelmében e rendelettel egyenértékűnek ismerték el. Ezek a megállapodások meghatározzák legalább a következőket:
a)
az EÉPH és az érintett harmadik ország illetékes hatóságai közötti információcsere mechanizmusát, a harmadik országokban engedélyezett központi szerződő felekre vonatkozóan az EÉPH által kikért valamennyi információhoz való hozzáférést is beleértve;
b)
az EÉPH azonnali értesítésére vonatkozó mechanizmust arra az esetre, ha egy harmadik országbeli illetékes hatóság úgy véli, hogy egy általa felügyelt központi szerződő fél megszegte engedélyében vagy valamely egyéb, rá nézve kötelező jogszabályban foglalt feltételeket;
c)
az EÉPH harmadik országbeli illetékes hatóság általi azonnali értesítésére vonatkozó mechanizmust arra az esetre, ha egy általa felügyelt központi szerződő fél engedélyt kapott az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagok vagy ügyfelek számára való elszámolásiszolgáltatás-nyújtásra;
d)
a felügyeleti tevékenységek - ideértve szükséges esetben a helyszíni szemléket is - összehangolásával kapcsolatos eljárásokat.
(8) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyben pontosan meghatározza, hogy a kérelmező központi szerződő fél által az EÉPH-hoz benyújtott elismerés iránti kérelemnek mely információkat kell tartalmaznia.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
IV. CÍM
A KÖZPONTI SZERZŐDŐ FELEKKEL SZEMBENI KÖVETELMÉNYEK
1. FEJEZET
Szervezeti követelmények
26. cikk
Általános rendelkezések
(1) A központi szerződő felek megbízható vállalatirányítási rendszerrel rendelkeznek, amely magában foglalja a következőket: egymástól jól elhatárolt, átlátható és következetes felelősségi köröket előíró áttekinthető szervezeti felépítés, hatékony eljárások azoknak a kockázatoknak azonosítására, kezelésére, felügyeletére és jelentésére, amelyeknek a központi szerződő felek ki vannak vagy ki lehetnek téve, valamint megbízható adminisztratív és számviteli eljárásokat is tartalmazó megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusok.
(2) A központi szerződő fél kellően hatékony szabályzatokat és eljárásokat fogad el az e rendeletnek való megfelelés biztosítására, ideértve vezetői és alkalmazottai megfelelését e rendelet valamennyi rendelkezésének.
(3) A központi szerződő félnek olyan szervezeti struktúrát kell fenntartania és üzemeltetnie, amely biztosítja a szolgáltatásnyújtás és a tevékenységvégzés folyamatosságát és rendes működését. A kereskedési adattár megfelelő és arányos rendszereket, erőforrásokat és eljárásokat alkalmaz.
(4) A központi szerződő fél világosan elválasztja egymástól a kockázatkezelési beszámolási láncot és a működésének más területei tekintetében érvényes beszámolási láncot.
(5) A központi szerződő fél olyan javadalmazási politikát fogad el, hajt végre és tart fenn, amely elősegíti a hatékony és eredményes kockázatkezelést, és nem hoz létre a kockázati standardok enyhítése irányába ható ösztönzőket.
(6) A központi szerződő fél az általa nyújtott szolgáltatások és végzett tevékenységek komplexitásának, változatosságának és jellegének kezelésére alkalmas információtechnológiai rendszereket tart fenn a szigorú biztonsági standardok, valamint a kezelt információk integritásának és bizalmas jellegének biztosítása érdekében.
(7) A központi szerződő fél nyilvánosan és ingyenesen hozzáférhetővé teszi az irányítási rendszerét, a rá irányadó szabályokat és a klíringtagság felvételi kritériumait.
(8) A központi szerződő fél gyakori független audit tárgyát képezi. Ezen auditok eredményét továbbítják az igazgatóság felé, és hozzáférhetővé teszik az illetékes hatóság számára.
(9) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza az (1)-(8) bekezdésben említett szabályok és irányítási rendszer minimális tartalmát meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
27. cikk
Felsővezetés és igazgatóság
(1) A központi szerződő fél stabil és prudens irányításának biztosítása érdekében a központi szerződő fél felső vezetésének kellően jó hírnévvel és elegendő tapasztalattal kell rendelkeznie.
(2) A központi szerződő fél igazgatósága tagjainak legalább egyharmada, de minimum két fő független tag. A klíringtagok ügyfeleinek képviselőit meg kell hívni a 38. és 39. cikk hatálya alá tartozó ügyekkel kapcsolatos igazgatósági ülésekre. Az igazgatóság független és más, nem ügyvezető funkciót betöltő tagjainak díjazása nem köthető a központi szerződő fél üzleti teljesítményéhez.
A központi szerződő fél igazgatóságának tagjai, beleértve a független igazgatósági tagokat is, kellően jó hírnévvel és megfelelő tapasztalattal rendelkeznek a pénzügyi szolgáltatások, a kockázatkezelés és az elszámolási szolgáltatások terén.
(3) A központi szerződő fél világosan meghatározza az igazgatóság feladatait és felelősségi körét, és az illetékes hatóság és az ellenőrök rendelkezésére bocsátja az igazgatósági ülések jegyzőkönyveit.
28. cikk
Kockázatkezelési bizottság
(1) A központi szerződő fél klíringtagokból, független igazgatósági tagokból és ügyfeleinek képviselőiből álló kockázatkezelési bizottságot hoz létre. A kockázatkezelési bizottság szavazati jog biztosítása nélkül meghívhatja üléseire a központi szerződő fél alkalmazottait és független külső szakértőket. Az illetékes hatóságok szavazati jog nélkül részt vehetnek a kockázatkezelési bizottság ülésein, és tájékoztatást kapnak a kockázatkezelési bizottság tevékenységeiről és határozatairól. A kockázatkezelési bizottság által adott tanácsnak teljesen függetlennek kell lennie a központi szerződő fél vezetésének közvetlen befolyásától. A kockázatkezelési bizottságban egyik képviselői csoport sem rendelkezik többséggel.
(2) A központi szerződő fél világosan meghatározza a kockázatkezelési bizottság megbízatását, a függetlenségét biztosító irányítási intézkedéseket, az operatív eljárásokat, a felvételi kritériumokat, valamint a tagok megválasztásának mechanizmusát. Az irányítási intézkedések nyilvánosan hozzáférhetők, és meghatározzák legalább a következőket: a kockázatkezelési bizottság elnökletét egy független igazgatósági tag látja el, a bizottság közvetlenül az igazgatóságnak tartozik beszámolni, és rendszeresen ülésezik.
(3) A kockázatkezelési bizottság bármely olyan esemény intézkedés kapcsán tanáccsal látja el az igazgatóságot, amely hatással lehet a központi szerződő fél kockázatkezelésére; ilyen esemény intézkedés például a kockázati modell, a nemteljesítési eljárások, vagy a klíringtagok felvételére vonatkozó kritériumok számottevő változása, vagy a klíringtagok felvételére, az új eszközkategóriák elszámolásaira vagy a feladatok kiszervezésére vonatkozó kritériumok számottevő változása. A központi szerződő fél napi működéséhez nincs szükség a kockázatkezelési bizottsággal való konzultációra. Vészhelyzetben elvárható erőfeszítéseket kell tenni a kockázatkezelési bizottsággal való konzultációra a központi szerződő fél kockázatkezelésére hatást gyakorló fejleményekről.
(4) A kockázatkezelési bizottság tagjait - az illetékes hatóság megfelelő tájékoztatáshoz való jogának sérelme nélkül - titoktartási kötelezettség terheli. Amennyiben a kockázatkezelési bizottság elnöke megállapítja valamely tag adott üggyel kapcsolatban fennálló tényleges vagy potenciális összeférhetetlenségét, az a tag nem szavazhat az adott ügyben.
(5) A központi szerződő fél haladéktalanul tájékoztatja az illetékes hatóságot minden olyan döntésről, amelyben az igazgatóság nem követi a kockázatkezelési bizottság tanácsát.
29. cikk
Nyilvántartás
(1) A központi szerződő fél legalább tíz éven keresztül megőrzi a nyújtott szolgáltatásokról és végzett tevékenységekről készült adatokat, hogy lehetővé tegye az illetékes hatóság számára annak ellenőrzését, hogy a központi szerződő fél megfelel-e e rendeletnek.
(2) A központi szerződő fél valamely ügylet lezárását követően legalább tíz évig megőriz minden, az általa feldolgozott ügyletre vonatkozó információt. Ez az információ lehetővé teszi legalább a tranzakciók eredeti, a központi szerződő fél általi elszámolást megelőző feltételeinek azonosítását.
(3) A központi szerződő fél az illetékes hatóság, az EÉPH és a KBER érintett tagjainak kérésére utóbbiak rendelkezésére bocsátja az (1) és (2) bekezdésben említett feljegyzéseket és információkat, továbbá - a tranzakció végrehajtásának helyszínétől függetlenül - az elszámolt ügyletek pozíciójára vonatkozó minden információt.
(4) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH kidolgozza az (1)-(3) bekezdésben említett megőrzendő feljegyzésekben és információkban foglalt adattartalmat meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
(5) Az (1) és (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza a megőrzendő feljegyzések és információk formátumának meghatározására irányuló végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardok tervezetének az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkének megfelelő elfogadására.
30. cikk
Minősített részesedéssel rendelkező részvényesek és tagok
(1) Az illetékes hatóságok mindaddig nem adnak ki engedélyt a központi szerződő felek számára, amíg nem kapnak tájékoztatást a minősített részesedéssel rendelkező közvetlen vagy közvetett részvényesek vagy tagok kilétéről, legyenek akár természetes vagy jogi személyek, és arról, hogy milyen mértékű tulajdonrésszel rendelkeznek.
(2) Az illetékes hatóság elutasítja a központi szerződő fél engedélyének kiadását, amennyiben úgy véli, hogy a központi szerződő félben minősített részesedéssel rendelkező részvényesek és tagok nem alkalmasak a központi szerződő fél stabil és prudens irányítására vonatkozó követelmények teljesítésére.
(3) Amennyiben szoros kapcsolat áll fenn a központi szerződő fél és más természetes vagy jogi személyek között, az illetékes hatóság kizárólag akkor adja meg az engedélyt, ha az ilyen kapcsolatok nem akadályozzák az illetékes hatóság felügyeleti funkcióinak hatékony gyakorlását.
(4) Amennyiben az (1) bekezdésben említett személyek a központi szerződő fél megbízható és körültekintő irányítására károsan ható befolyást gyakorolnak, az illetékes hatóság meghozza a megfelelő intézkedéseket a helyzet megszüntetésére, ami kiterjedhet a központi szerződő fél engedélyének visszavonására is.
(5) Az illetékes hatóság megtagadja az engedélyezést, amennyiben valamely harmadik országnak a központi szerződő féllel szoros kapcsolatban álló egy vagy több természetes vagy jogi személyre irányadó törvényei, rendeletei vagy közigazgatási rendelkezései, vagy az ilyen jogszabályok érvényesítésének nehézségei akadályozzák az illetékes hatóság felügyeleti funkcióinak hatékony ellátását.
31. cikk
Az illetékes hatóságok tájékoztatása
(1) A központi szerződő fél a vezetőségében bekövetkező minden változásról tájékoztatja illetékes hatóságát, és rendelkezésére bocsát minden olyan információt, amely a 27. cikk (1) bekezdésének és a 27. cikk (2) bekezdése második albekezdésének való megfelelés megítéléséhez szükséges.
Amennyiben az igazgatóság valamely tagjának viselkedése káros hatást gyakorolhat a központi szerződő fél megbízható és körültekintő irányítására, az illetékes hatóság meghozza a megfelelő intézkedéseket, amelyek kiterjedhetnek az adott tag igazgatóságból való eltávolítására is.
(2) Minden olyan természetes vagy jogi személy, vagy együttesen eljáró ilyen személyek (a továbbiakban: a részesedést szerezni kívánó személy), aki vagy amely döntést hozott minősített részesedésnek egy központi szerződő félben való közvetlen vagy közvetett megszerzéséről vagy ilyen minősített részesedésnek egy központi szerződő félben való közvetlen vagy közvetett további növeléséről, aminek eredményeképpen szavazati jogainak vagy birtokolt tőkerészesedésének aránya elérné vagy meghaladná a 10, 20, 30 vagy 50 %-ot vagy a központi szerződő fél a leányvállalatává válna (a továbbiakban: a szándékolt részesedésszerzés), a birtokolni kívánt részesedés nagyságát és a 32. cikk (4) bekezdésében említett vonatkozó információkat először írásban bejelenti azon központi szerződő fél illetékes hatóságának, amelyben minősített részesedés megszerzésére vagy növelésére törekszik.
Minden olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely döntést hozott egy központi szerződő félben fennálló minősített részesedésének közvetlen vagy közvetett elidegenítéséről (a továbbiakban: a részesedést elidegeníteni kívánó személy), ezt a részesedés nagyságának megjelölésével először írásban bejelenti az illetékes hatóságnak. E személy hasonlóképpen bejelentést tesz az illetékes hatóságnak akkor is, ha minősített részesedésének oly mértékű csökkentéséről döntött, hogy ezáltal szavazati jogának vagy az általa birtokolt tőkerészesedésnek az aránya 10, 20, 30 vagy 50 % alá csökkenne, vagy a központi szerződő fél megszűnne leányvállalata lenni.
Az illetékes hatóság azonnal, és minden esetben e bekezdésben említett bejelentés kézhezvételét, valamint a (3) bekezdésben említett információk kézhezvételét követő két munkanapon belül írásban elismeri az átvételt a részesedést szerezni vagy elidegeníteni kívánó személy felé.
Az illetékes hatóságnak a bejelentés és a 32. cikk (4) bekezdésében említett lista alapján előírt, a bejelentéshez csatolandó valamennyi dokumentum átvétele írásos elismerésének napjától számítva legfeljebb 60 munkanap (a továbbiakban: az értékelési időszak) áll rendelkezésére a 32. cikk (1) bekezdésében előírt értékelés (a továbbiakban: az értékelés) elvégzésére.
Az illetékes hatóság az átvétel elismerésekor tájékoztatja a részesedést szerezni vagy elidegeníteni kívánó személyt az értékelési időszak lejártának időpontjáról.
(3) Az illetékes hatóság az értékelési időszak során - de az értékelési időszak ötvenedik munkanapjánál nem később - szükség esetén bármely olyan további információt bekérhet, amely szükséges az értékelés elvégzéséhez. Ezt az információkérést írásban, a szükséges pótlólagos információk megnevezésével kell megtenni.
Az illetékes hatóság általi információkérés napja és a részesedést szerezni kívánó személy arra adott válaszának átvétele közötti időszakban az értékelési időszakot meg kell szakítani. A megszakítás nem tarthat tovább húsz munkanapnál. Az illetékes hatóság bármely - az információ kiegészítését vagy pontosítását szolgáló - további kéréséről szabad mérlegelése szerint dönt, ez azonban nem járhat az értékelési időszak megszakításával.
(4) Az illetékes hatóság a (3) bekezdés második albekezdésében említett megszakítást legfeljebb 30 munkanapra meghosszabbíthatja, amennyiben a részesedést szerezni vagy elidegeníteni kívánó személy:
a)
székhelye az Unión kívül található vagy az Unión kívüli szabályozás alá tartozik;
b)
olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely nem tartozik e rendelet, a 73/239/EGK irányelv, az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításokra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelv (30) vagy a 2002/83/EK, a 2003/41/EK, a 2004/39/EK, a 2005/68/EK, a 2006/48/EK, a 2009/65/EK vagy a 2011/61/EU irányelv szerinti felügyelet hatálya alá.
(5) Ha az illetékes hatóság az értékelés befejezésekor a szándékolt részesedésszerzés ellenzéséről dönt, erről két munkanapon belül és az értékelési időszakot nem meghaladva írásban értesíti a részesedést szerezni kívánó személyt, megadva a döntés indokait. Az illetékes hatóság erről értesíti a 18. cikkben említett kollégiumot. A nemzeti jog függvényében, a részesedést szerezni kívánó személy kérésére egy, a döntés indokait megfelelően tartalmazó nyilatkozatot a nyilvánosság számára hozzáférhetővé lehet tenni. A tagállamok mindazonáltal lehetővé tehetik az illetékes hatóság számára, hogy ezt a közzétételt a részesedést szerezni kívánó személy kérése nélkül is megtegye.
(6) Ha az illetékes hatóság az értékelési időszakon belül nem ellenzi írásban a szándékolt részesedésszerzést, akkor azt jóváhagyottnak kell tekinteni.
(7) Az illetékes hatóság megszabhatja a szándékolt részesedésszerzés végrehajtásának maximális időtartamát, és azt adott esetben meghosszabbíthatja.
(8) A szavazati jogok vagy tőkerészesedés közvetlen vagy közvetett megszerzése tekintetében a tagállamok nem szabhatnak meg az illetékes hatóságnak történő bejelentésre vagy az általa történő jóváhagyásra vonatkozó, az e rendeletben megállapítottnál szigorúbb követelményeket.
32. cikk
Értékelés
(1) A 31. cikk (2) bekezdésében előírt bejelentés és a 31. cikk (3) bekezdésében említett információ értékelésekor az illetékes hatóság - a részesedésszerzés tárgyát képező központi szerződő fél stabil és prudens irányítása érdekében és a részesedést szerezni kívánó személynek a központi szerződő félre gyakorolt valószínűsíthető befolyását figyelembe véve - az alábbiak alapján értékeli a részesedést szerezni kívánó személy alkalmasságát és a szándékolt részesedésszerzés pénzügyi megalapozottságát:
a)
a részesedést szerezni kívánó személy jó hírneve és megfelelő pénzügyi helyzete;
b)
a szándékolt részesedésszerzést követően a központi szerződő fél üzleti tevékenységét irányító bármely személy jó hírneve és tapasztalata;
c)
képes lesz-e a központi szerződő fél továbbra is megfelelni az e rendeletben foglaltaknak;
d)
a szándékolt részesedésszerzése alapján feltételezhető, hogy pénzmosást vagy terrorizmusfinanszírozást követnek vagy követtek el, vagy kísérelnek vagy kíséreltek meg elkövetni a 2005/60/EK irányelv 1. cikke értelmében, vagy hogy a szándékolt részesedésszerzés növelheti ennek kockázatát.
A részesedést szerezni kívánó személy megfelelő pénzügyi helyzetének értékelése során az illetékes hatóság különös figyelmet fordít a részesedésszerzés tárgyát képező központi szerződő fél által folytatott és tervezett üzleti tevékenység típusára.
Annak értékelése során, hogy a központi szerződő fél képes-e megfelelni e rendeletnek, az illetékes hatóság különös figyelmet fordít arra, hogy azon csoport struktúrája, amelynek a központi szerződő fél részévé válik, lehetővé teszi-e a felügyeleti jogkör hatékony gyakorlását, az információk illetékes hatóságok közötti hatékony cseréjét, valamint a felelősségi körök illetékes hatóságok közötti megosztását.
(2) Az illetékes hatóságok csak akkor ellenezhetik a szándékolt részesedésszerzést, ha erre az (1) bekezdésben meghatározott kritériumok alapján okuk van, vagy ha a részesedést szerezni kívánó személy által szolgáltatott információ nem teljes.
(3) A tagállamok nem szabhatnak előzetes feltételeket a megszerzendő részesedés nagysága tekintetében, és nem engedélyezhetik illetékes hatóságaik számára a szándékolt részesedésszerzésnek a piac gazdasági igényei alapján való vizsgálatát.
(4) A tagállamok közzéteszik az értékeléshez szükséges és a 31. cikk (2) bekezdésében említett bejelentés időpontjában az illetékes hatóságok számára nyújtandó információk listáját. A kért információknak meg kell felelniük a részesedést szerezni kívánó személy és a szándékolt részesedésszerzés jellegének, és azokkal arányosnak kell lenniük. A tagállamok nem követelhetnek meg olyan információt, amely a prudenciális értékelés szempontjából lényegtelen.
(5) A 31. cikk (2), (3) és (4) bekezdésében foglaltaktól függetlenül, amennyiben ugyanazon központi szerződő fél tekintetében kettő vagy több, minősített részesedés szerzésére vagy növelésére vonatkozó szándékról érkezik bejelentés az illetékes hatósághoz, úgy az utóbbi a részesedést szerezni kívánó személyeket megkülönböztetéstől mentes módon kezeli.
(6) Az érintett illetékes hatóságok az értékeléskor egymással szorosan együttműködnek, amennyiben a részesedést szerezni kívánó személy az alábbiak egyike:
a)
másik központi szerződő fél, más tagállamban engedélyezett hitelintézet, életbiztosító, biztosító, viszontbiztosító, befektetési vállalkozás, piacműködtető, értékpapírkiegyenlítésirendszer-működtető, ÁÉKBV-kezelő társaság vagy alternatívbefektetésialap-kezelő;
b)
másik központi szerződő fél, más tagállamban engedélyezett hitelintézet, életbiztosító, biztosító, viszontbiztosító, befektetési vállalkozás, piacműködtető, értékpapírkiegyenlítésirendszer-működtető, ÁÉKBV-kezelő társaság vagy alternatívbefektetésialap-kezelő anyavállalata;
c)
másik központi szerződő felet, más tagállamban engedélyezett hitelintézetet, életbiztosító, biztosító, viszontbiztosító, befektetési vállalkozást, piacműködtetőt, értékpapírkiegyenlítésirendszer-működtetőt, ÁÉKBV-kezelő társaságot vagy alternatívbefektetésialap-kezelőt ellenőrző természetes vagy jogi személy.
(7) Az illetékes hatóságok indokolatlan késedelem nélkül egymás rendelkezésére bocsátanak minden - az értékelés szempontjából alapvető vagy releváns - információt. Az illetékes hatóságok a releváns információkat kérésre, az alapvető információkat pedig saját kezdeményezésükre közlik egymással. A szándékolt részesedésszerzés tárgyát képező központi szerződő felet engedélyező illetékes hatóság határozatában utalni kell a részesedést szerezni kívánó személyért felelős illetékes hatóság részéről kinyilvánított bármely véleményre vagy fenntartásra.
33. cikk
Összeférhetetlenség
(1) A központi szerződő fél hatékony, írásban rögzített szervezeti és adminisztratív szabályokat vezet be és működtet a közötte (ideértve vezetőit, alkalmazottait, valamint a szoros kapcsolat révén hozzá közvetlenül vagy közvetetten kapcsolódó más személyeket) és klíringtagjai vagy azoknak a központi szerződő fél számára ismert ügyfelei között felmerülő potenciális összeférhetetlenségek azonosítására és kezelésére. A lehetséges összeférhetetlenségek feloldása érdekében megfelelő eljárásokat tart fenn és alkalmaz.
(2) Amennyiben a központi szerződő fél összeférhetetlenség kezelésére szolgáló szervezeti vagy adminisztratív intézkedései nem tudják kellő megbízhatósági szinten elkerülni a klíringtagok vagy azok ügyfelei érdeksérülésének kockázatát, a központi szerződő fél, mielőtt újabb tranzakciókat fogadna el az adott klíringtagtól, világosan tudomására hozza az összeférhetetlenség általános jellegét vagy forrását. Amennyiben a központi szerződő fél előtt ismert az ügyfél, úgy értesíti az ügyfelet és azt a klíringtagot, amelyhez az érintett ügyfél tartozik.
(3) Amennyiben a központi szerződő fél anya- vagy leányvállalat, az írásos szabályoknak figyelembe kell venniük minden olyan körülményt, amelyről a központi szerződő félnek tudomása van vagy tudomása kellene, hogy legyen, és amely a központi szerződő féllel anya- vagy leányvállalati kapcsolatban lévő más vállalkozások struktúrájából vagy üzleti tevékenységéből adódóan összeférhetetlenséget eredményezhet.
(4) Az (1) bekezdéssel összhangban létrehozott írásos szabályok tartalmazzák:
a)
azokat a körülményeket, amelyek egy vagy több klíringtag vagy ügyfél érdekei sérülésének lényeges kockázatát magában hordozó összeférhetetlenséget eredményeznek vagy eredményezhetnek;
b)
az összeférhetetlenségek kezeléséhez követendő eljárásokat és hozandó intézkedéseket.
(5) A központi szerződő fél minden ésszerű lépést megtesz a rendszereiben tárolt információkkal való bárminemű visszaélés megelőzésére, és megakadályozza ezen információk más üzleti tevékenységekhez való felhasználását. A központi szerződő félnél nyilvántartott bizalmas információkat nem használhatják fel kereskedelmi célra más, a központi szerződő féllel anya- vagy leányvállalati kapcsolatban lévő természetes vagy jogi személyek, kivéve azon ügyfél előzetes írásbeli engedélyével, amelyre a bizalmas információ vonatkozik.
34. cikk
Az üzletmenet folytonossága
(1) A központi szerződő fél megfelelő üzletmenet-folytonossági politikát és vészhelyzet esetére helyreállítási tervet dolgoz ki, hajt végre és tart fenn, amelynek célja a központi szerződő fél funkcióinak megőrzése, a műveletek időben történő helyreállítása, valamint kötelezettségeinek teljesítése. A terv lehetővé teszi legalább a fennakadás bekövetkezésekor folyamatban lévő valamennyi tranzakció helyreállítását, hogy a központi szerződő fél biztonsággal folytatni tudja működését, és a tervezett időben le tudja zárni az ügyleteket.
(2) A központi szerződő fél olyan megfelelő eljárást hoz létre, hajt végre és tart fenn, amely biztosítja az ügyfél és a klíringtagok eszközeinek és pozícióinak időben történő és szabályos elszámolását vagy átruházását, amennyiben a 20. cikk szerinti határozatnak megfelelően visszavonják az engedélyt.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza az üzletmenet-folytonossági terv, valamint a vészhelyzeti helyreállítási terv minimális tartalmát és előírásait meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
35. cikk
Kiszervezés
(1) Amennyiben a központi szerződő fél kiszervez egyes működéséhez kapcsolódó feladatokat, szolgáltatásokat vagy tevékenységeket, teljes mértékben felelős marad az e rendelet értelmében fennálló valamennyi kötelezettségének teljesítéséért, és folyamatosan megfelel a következő feltételeknek:
a)
a kiszervezés nem eredményezi a felelősség átruházását;
b)
a központi szerződő félnek a klíringtagjaival, illetve adott esetben azok ügyfeleivel való kapcsolata és az azokkal szembeni kötelezettségei nem módosulnak;
c)
a központi szerződő fél engedélyezésének feltételei ténylegesen nem változnak;
d)
a kiszervezés nem akadályozza a felügyeleti és ellenőrzési funkciók gyakorlását, így a megbízás teljesítéséhez szükséges bármilyen releváns információkhoz való helyszíni hozzáférést sem;
e)
a kiszervezés nem fosztja meg a központi szerződő felet a kockázatok kezeléséhez szükséges rendszerektől és kontrollmechanizmusoktól;
f)
a szolgáltató olyan üzletmenet-folytonossági követelményeket vezet be, amelyek egyenértékűek azokkal, amelyeket a központi szerződő félnek e rendelet értelmében teljesítenie kell;
g)
a központi szerződő fél megtartja a nyújtott szolgáltatások minőségének, valamint a szolgáltató szervezeti és tőkemegfelelésének értékeléséhez, továbbá a kiszervezett funkciók hatékony felügyeletéhez és a kiszervezéshez kapcsolódó kockázatok kezeléséhez szükséges szakértelmet és erőforrásokat, és folyamatosan felügyeli e feladatokat és kezeli e kockázatokat;
h)
a központi szerződő fél közvetlen hozzáféréssel rendelkezik a kiszervezett feladatok releváns információihoz;
i)
a szolgáltató együttműködik az illetékes hatósággal a kiszervezett tevékenységek vonatkozásában;
j)
a szolgáltató biztosítja a központi szerződő félhez, annak klíringtagjaihoz és ügyfeleihez kapcsolódó valamennyi bizalmas információ védelmét, vagy - amennyiben a szolgáltató székhelye harmadik országban található - garantálja, hogy az érintett harmadik ország adatvédelmi normái vagy az érintett felek közötti megállapodásban részletezett adatvédelmi normák egyenértékűek az Unióban hatályos adatvédelmi normákkal.
A kockázatkezeléshez kapcsolódó fontosabb tevékenységeket a központi szerződő fél nem szervezheti ki, kivéve, ha azt az illetékes hatóság jóváhagyja.
(2) Az illetékes hatóság előírja a központi szerződő fél számára a szolgáltató és saját jogainak és kötelezettségeinek elkülönítését és írásbeli megállapodásban való világos rögzítését.
(3) A központi szerződő fél kérésre rendelkezésre bocsát minden olyan információt, amelyre az illetékes hatóságnak szüksége van ahhoz, hogy értékelni tudja a kiszervezett tevékenységek e rendeletnek való megfelelését.
2. FEJEZET
Az üzletvitel szabályai
36. cikk
Általános rendelkezések
(1) A központi szerződő fél klíringtagjainak és adott esetben azok ügyfeleinek történő szolgáltatásnyújtás során tisztességesen és szakszerűen jár el, a klíringtagok és az ügyfelek érdekeivel, valamint a hatékony és eredményes kockázatkezeléssel összhangban.
(2) A központi szerződő fél hozzáférhető, átlátható és tisztességes szabályokkal rendelkezik a panaszok időben történő kezeléséhez.
37. cikk
Részvételi követelmények
(1) A központi szerződő fél a kockázatkezelési bizottság 28. cikk (3) bekezdése szerinti tanácsai alapján - adott esetben elszámolt terméktípusonként - meghatározza a belépésre jogosult klíringtagok kategóriáit és a jogosultsági kritériumokat. E kritériumok a központi szerződő félben való részvételi lehetőség nyílt és méltányos biztosítása érdekében megkülönböztetésmentesek, átláthatók és objektívek, és biztosítják, hogy a klíringtagok elegendő pénzügyi forrással és működési kapacitással rendelkezzenek a központi szerződő félben való részvételből fakadó követelmények teljesítéséhez. A részvételt korlátozó kritériumok csak annyiban engedélyezhetők, amennyiben azok célja a központi szerződő fél kockázatának kézben tartása.
(2) A központi szerződő fél biztosítja az (1) bekezdésben említett kritériumok folyamatos teljesülését, és kellő időben hozzáfér az értékelés szempontjából lényeges információkhoz. A központi szerződő fél legalább évente egyszer átfogó felülvizsgálatot tart az e cikk klíringtagjai általi teljesítésére vonatkozóan.
(3) A tranzakciók elszámolását ügyfeleik nevében végző klíringtagok rendelkeznek az e tevékenység elvégzéséhez szükséges pótlólagos pénzügyi forrásokkal és működési kapacitással. A központi szerződő fél klíringtagokra vonatkozó szabályainak lehetővé kell tennie azt, hogy alapvető lényegi információkat gyűjtsön az ügyfélnek nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatos jelentős kockázati koncentrációk azonosítása, nyomon követése és kezelése céljából. A klíringtagok kérésre tájékoztatják a központi szerződő felet arról, hogy milyen kritériumok és szabályok mellett teszik lehetővé ügyfeleik számára a központi szerződő fél szolgáltatásainak igénybevételét. Továbbra is a klíringtagok felelősek annak biztosításáért, hogy az ügyfelek eleget tegyenek kötelezettségeiknek.
(4) A központi szerződő fél objektív és átlátható eljárásokkal rendelkezik azon klíringtagok felfüggesztésére és rendes kizárására, amelyek már nem teljesítik az (1) bekezdésben említett kritériumokat.
(5) A központi szerződő fél csak akkor tagadhatja meg az (1) bekezdésben említett kritériumokat teljesítő klíringtag számára a részvételt, ha döntését írásban kellően megindokolja, és azt átfogó kockázatelemzésre alapozza.
(6) A központi szerződő fél konkrét többletkövetelményeket támaszthat a klíringtagokkal szemben, ilyen többek között a nemteljesítő klíringtag pozíciójának árverésén való részvétel. A többletkövetelményeknek a klíringtag által viselt kockázattal arányosnak kell lennie, és nem korlátozhat egyes klíringtag-kategóriákat a részvétel lehetőségében.
38. cikk
Átláthatóság
(1) A központi szerződő fél és klíringtagjai nyilvánosságra hozzák az általuk nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódó árakat és díjakat. Külön-külön hozzák nyilvánosságra az egyes szolgáltatások és funkciók árait és díjait, beleértve az árengedményeket és pénzvisszatérítéseket, valamint e kedvezmények igénybevételének feltételeit. A központi szerződő fél lehetővé teszi klíringtagjai és adott esetben azok ügyfelei számára az általa nyújtott szolgáltatások külön-külön történő igénybevételét.
A központi szerződő fél külön számolja el az általa nyújtott szolgáltatások költségeit és bevételeit, és ezeket az adatokat közli az illetékes hatósággal.
(2) A központi szerződő fél tájékoztatja a klíringtagokat és az ügyfeleket a nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódó kockázatokról.
(3) A központi szerződő fél ismerteti klíringtagjaival és illetékes hatóságával a klíringtagokkal szembeni nap végi kitettség kiszámításához használt árinformációkat.
A központi szerződő fél összesített alapon nyilvánosságra hozza az egyes eszközkategóriák esetében az elszámolt tranzakciók volumenét, amelyeket a közös szerződő fél összesítve számolt el.
(4) A központi szerződő fél nyilvánossá teszi a harmadik felekkel való kapcsolattartásban általa használt tartalmi és üzenetformátumokra vonatkozó kommunikációs protokollokkal kapcsolatos működési és technikai követelményeket, beleértve a 7. cikkben említetteket is.
(5) A központi szerződő fél nyilvánosságra hozza, ha a klíringtagok megsértik a 37. cikk (1) bekezdésében említett kritériumokat és az e cikk (1) bekezdésében rögzített követelményeket, kivéve, ha az illetékes hatóság az EÉPH-val folytatott konzultációt követően úgy ítéli meg, hogy a közzététel fenyegetné a pénzügyi stabilitást vagy piacba vetett bizalmat, súlyosan veszélyeztetné a pénzügyi piacokat, vagy aránytalan károkat okozna az érintett feleknek.
39. cikk
Elkülönítés és hordozhatóság
(1) A központi szerződő fél olyan elkülönített nyilvántartást és számlákat vezet, amelyek mindenkor és késedelem nélkül lehetővé teszik számára a nála vezetett számlákon a klíringtagok javára tartott eszközök és pozíciók egyértelmű megkülönböztetését a más klíringtagok javára tartott eszközöktől és pozícióktól, valamint a saját eszközeitől.
(2) A központi szerződő fél kérésre olyan elkülönített nyilvántartást és számlákat vezet, amelyek lehetővé teszik minden klíringtag számára a központi szerződő félnél vezetett számlákon e klíringtag eszközeinek és pozícióinak egyértelmű megkülönböztetését a klíringtag ügyfelei javára tartott eszközöktől és pozícióktól (a továbbiakban: gyűjtőszámlás elkülönítés).
(3) A központi szerződő fél köteles olyan elkülönített nyilvántartás- és számlavezetést kínálni, amellyel minden klíringtag számára lehetővé válik a központi szerződő félnél vezetett számlákon az ügyfél javára tartott eszközök és pozíciók egyértelmű megkülönböztetése a más ügyfelek javára tartott eszközöktől és pozícióktól (a továbbiakban: egyéni ügyfél-elkülönítés). A központi szerződő fél kérésre biztosítja a klíringtagok részére a lehetőséget, hogy több számlát nyissanak saját nevükön vagy ügyfeleik nevén.
(4) A klíringtag olyan egymástól elkülönített nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek lehetővé teszik mind a központi szerződő félnél vezetett számlákon, mind a saját számláin az ügyfelei javára a központi szerződő félnél tartott eszközök és pozíciók elkülönítését a sajátjaiktól.
(5) A klíringtag biztosítja ügyfeleinek a választási lehetőséget legalább a gyűjtőszámlás elkülönítés és az egyéni ügyfél-elkülönítés között, és tájékoztatja őket az egyes választási lehetőségek (7) bekezdés szerinti költségeiről és védelmi szintjéről. Az ügyfél írásban erősíti meg választását.
(6) Ha az ügyfél az egyéni ügyfél-elkülönítést választja, az ügyfélre vonatkozó követelményen túli biztosítéktöbbletet is a központi szerződő félnél kell elhelyezni, és meg kell különböztetni a többi ügyfél, illetve klíringtag biztosítékaitól, továbbá nem szabad kitenni a más számlákon vezetett pozíciókhoz kapcsolódó veszteségeknek.
(7) A központi szerződő felek és a klíringtagok nyilvánossá teszik az általuk biztosított egyes elkülönítési szinteknek megfelelő védelmi szintet és költségeket, és e szolgáltatásokat ésszerű kereskedelmi feltételekkel nyújtják. Az elkülönítés különböző szintjeinek részletezésekor ki kell térni a felkínált elkülönítés adott szintjeinek jogkövetkezményeire, beleértve az adott joghatóság alkalmazandó fizetésképtelenségi jogszabályairól szóló tájékoztatást is.
(8) A központi szerződő félnek használati joga van értékpapírokból álló pénzügyi biztosítékról szóló megállapodás keretében beszedett biztosítékokhoz, illetve a garanciaalapba e megállapodás keretében beszedett hozzájárulásokhoz, a pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodásokról szóló, 2002. június 6-i 2002/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (31) 2. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében, amennyiben működési szabályai rendelkeznek e megállapodás alkalmazásáról. A klíringtag írásban erősíti meg a működési szabályok elfogadását. A központi szerződő fél nyilvánosságra hozza e használati jogát, amelyet a 47. cikkel összhangban kell gyakorolni.
(9) A központi szerződő félnél a számlákon az eszközök és pozíciók elkülönítésére vonatkozó követelmény akkor teljesül, ha teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
az eszközök és a pozíciók külön számlákon vannak nyilvántartva;
b)
nem lehetséges a különböző számlákon nyilvántartott pozíciók nettósítása;
c)
a valamely számlán nyilvántartott pozíciók fedezetéül szolgáló eszközök nincsenek kitéve más számlán nyilvántartott pozíciókhoz kapcsolódó veszteségeknek.
(10) Az eszköz olyan biztosítékeszközt jelent, amelyet pozíciók fedezetéül tartanak, és magában foglalja az e biztosítékkal egyenértékű eszközök átruházásához fűződő jogot, illetve a biztosítékeszközök értékesítéséből származó esetleges bevételeket, de nem foglalja magában a garanciaalaphoz való hozzájárulásokat.
3. FEJEZET
Prudenciális követelmények
40. cikk
Kitettségkezelés
A központi szerződő fél közel valós időben méri és értékeli az egyes klíringtagokkal és adott esetben más olyan központi szerződő felekkel szembeni likviditási és hitelkockázatát, amelyekkel interoperabilitási megállapodást kötött. A központi szerződő fél kellő időben és megkülönböztetésmentes módon fér hozzá az érintett árazási adatforrásokhoz, hogy hatékonyan mérni tudja kitettségét. Ezt ésszerű költségalapon kell elvégezni.
41. cikk
Biztosítéki követelmények
(1) A központi szerződő fél a hitelkockázati kitettség korlátozására biztosítékot ír elő, hív le és gyűjt be a klíringtagoktól és adott esetben az interoperabilitási megállapodással rendelkező központi szerződő felektől. E biztosítékoknak elegendőnek kell lenniük azon potenciális kockázatok fedezésére is, amelyek a központi szerződő fél becslése szerint az érintett pozíciók lezárásáig felmerülhetnek. A biztosítéknak elegendőnek kell lennie a kitettség megfelelő időszak alatti változásainak legalább 99 %-ából eredő veszteségek fedezésére, és biztosítania kell, hogy a központi szerződő fél legalább napi szinten teljes egészében biztosítékeszközzel fedezze kitettségét valamennyi klíringtagjával, és adott esetben azon központi szerződő felekkel, amelyekkel interoperabilitási megállapodást kötött. A központi szerződő fél rendszeresen nyomon követi és szükség esetén felülvizsgálja biztosítékszintjét annak érdekében, hogy az tükrözze az aktuális piaci feltételeket, figyelembe véve az ilyen felülvizsgálatok lehetséges prociklikus hatásait.
(2) A központi szerződő fél biztosítéki követelményeinek kidolgozása során olyan modelleket és paramétereket alkalmaz, amelyek megfelelnek az elszámolt termékek kockázati jellemzőinek, és figyelembe veszik a biztosítékok beszedése között eltelt időszakokat, a piac likviditását, és a változások lehetőségét a tranzakciók időtartama során. A modelleket és a paramétereket az illetékes hatóság hagyja jóvá, és azok a 19. cikk szerinti vélemény tárgyát képezik.
(3) A központi szerződő fél napközbeni alapon hívja le és szedi be a biztosítékokat, legalább az előre meghatározott értékhatárok átlépésekor.
(4) A központi szerződő fél lehívja és beszedi azokat a biztosítékokat, amelyek a meghatározott pénzügyi eszközök tekintetében megfelelnek a 39. cikkel összhangban vezetett számlákon nyilvántartásba vett pozíciókból eredő kockázatok fedezésére. A központi szerződő fél csak akkor számíthatja ki a biztosítékot a pénzügyi eszközök egy portfóliója tekintetében, ha az erre használt módszer prudens és megalapozott.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az EBH-val és a KBER-rel folytatott konzultációt követően kidolgozza azon szabályozástechnikai standardok tervezetét, amelyek meghatározzák az (1) bekezdésben említett, a pénzügyi eszközök különböző kategóriái esetében figyelembe veendő, a likviditási időszakra vonatkozó megfelelő százalékos arányt és időhorizontot, valamint a múltbéli volatilitás kiszámítását, figyelembe véve a prociklikusság korlátozására vonatkozó célkitűzést és azokat a feltételeket, amelyek mellett a (4) bekezdés szerinti portfólió biztosítéki gyakorlatok bevezethetők.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
42. cikk
Garanciaalap
(1) A központi szerződő fél a klíringtagjaival szembeni hitelkockázati kitettségének további csökkentése érdekében előfinanszírozott garanciaalapot tart fenn az egy vagy több klíringtag nemteljesítéséből - ideértve a fizetésképtelenségi eljárás megindítását is - eredő azon veszteségek fedezésére, amelyek meghaladják a 41. cikkben meghatározott biztosítéki követelmények által fedezett veszteségeket.
A központi szerződő fél meghatározza azt a minimális összeget, amely alá a garanciaalap mértéke nem csökkenhet.
(2) A központi szerződő fél meghatározza a garanciaalapba fizetendő hozzájárulás minimális összegét és az egyes klíringtagok hozzájárulásának kiszámításához alkalmazandó kritériumokat. A hozzájárulásoknak arányosaknak kell lenniük az egyes klíringtagok kitettségével.
(3) A garanciaalapnak legalább azt lehetővé kell tennie, hogy a központi szerződő fél - rendkívüli, de valószerű piaci körülmények között is - képes legyen viselni azon klíringtag nemteljesítését, amellyel szemben a kitettsége a legnagyobb, illetve a második és harmadik legnagyobb klíringtag nemteljesítését, amennyiben az azokkal szembeni összkitettsége nagyobb. A központi szerződő fél rendkívüli, de valószerű piaci körülményeket feltételező forgatókönyveket dolgoz ki. A forgatókönyvek között szerepelniük kell azoknak az időszakoknak, amikor azokon a piacokon, amelyek számára a központi szerződő fél szolgáltatásokat nyújt, a legnagyobb volatilitás volt tapasztalható, valamint különböző lehetséges jövőbeli forgatókönyveknek. A forgatókönyvek kidolgozásakor figyelembe kell venni a pénzügyi erőforrások hirtelen értékesítésének és a piaci likviditás gyors csökkenéseinek lehetőségét.
(4) A központi szerződő fél az általa elszámolt valamennyi pénzügyi eszközkategóriára létrehozhat garanciaalapokat.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH a KBER-rel szoros együttműködésben és az EBH-val folytatott konzultációt követően kidolgozza azon szabályozástechnikai standardok tervezetét, amelyek meghatározzák a (3) bekezdés szerinti, rendkívüli, de valószerű piaci körülmények meghatározására szolgáló, a garanciaalap vagy a 43. cikkben említett egyéb pénzügyi források méretének megállapításakor használandó keretet.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelő elfogadására.
43. cikk
Egyéb pénzügyi források
(1) A központi szerződő félnek elegendő előfinanszírozott pénzügyi forrással kell rendelkeznie azon potenciális veszteségek fedezésére, amelyekre a 41. cikkben meghatározott biztosítéki követelmények és a 42. cikk szerinti garanciaalap már nem nyújtanak fedezetet. Ezeknek az előfinanszírozott pénzügyi forrásoknak magukban kell foglalniuk a központi szerződő fél elkülönített forrásait, a központi szerződő fél szabad rendelkezésére kell állniuk, és nem használhatók a 16. cikk szerinti tőkekövetelmények teljesítésére.
(2) A 42. cikkben említett garanciaalapnak és az e cikk (1) bekezdésében említett egyéb pénzügyi forrásoknak minden időpontban elegendőnek kell lenniük arra, hogy a központi szerződő fél rendkívüli, de valószerű piaci körülmények között el tudja viselni legalább azon két klíringtag nemteljesítését, amelyekkel szemben a legnagyobb a kitettsége.
(3) A központi szerződő fél felkérheti a teljesítő klíringtagokat, hogy egy másik klíringtag nemteljesítése esetén biztosítsanak pótlólagos forrásokat. A klíringtagok központi szerződő féllel szembeni kitettsége korlátozott.
44. cikk
Eszközök a likviditási kockázat kezelésére
(1) A központi szerződő félnek mindenkor hozzá kell tudnia jutni a feladatai és tevékenységei végzéséhez szükséges megfelelő likviditáshoz. A központi szerződő fél a megfelelő likviditás fenntartásához szükséges mértékű hitelkeretet tart fent vagy más hasonló konstrukciót alakít ki annak érdekében, hogy fedezni tudja likviditási szükségleteit, arra az esetre, ha a rendelkezésére álló pénzügyi források nem lennének azonnal felhasználhatók a központi szerződő fél részéről. Egy klíringtag és annak anya- vagy leányvállalatai együttesen legfeljebb 25 %-át nyújthatják a központi szerződő fél számára szükséges hitelkeretnek.
A központi szerződő fél napi szinten méri potenciális likviditási szükségletét. Figyelembe veszi legalább az azon két klíringtag nemteljesítése által jelentett likviditási kockázatot, amelyekkel szemben kitettsége a legnagyobb.
(2) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az illetékes hatóságokkal és a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza az (1) bekezdésben említett, a központi szerződő fél által viselendő likviditási kockázat kezelésére szolgáló keretet meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
45. cikk
Többlépcsős veszteségfedezés
(1) A központi szerződő fél a veszteségek fedezésére más pénzügyi források előtt a nemteljesítő klíringtag által befizetett biztosítékot használja fel.
(2) Amennyiben a nemteljesítő klíringtag által befizetett biztosíték nem elegendő a központi szerződő félnél felmerült veszteségek fedezésére, a központi szerződő fél a nemteljesítő tag garanciaalaphoz való hozzájárulását használja fel a veszteségek fedezésére.
(3) A központi szerződő fél csak azt követően használhatja a teljesítő klíringtagok garanciaalaphoz való hozzájárulásait és a 43. cikk (1) bekezdése szerinti egyéb pénzügyi forrásokat, miután kimerítette a nemteljesítő tag hozzájárulásait.
(4) A központi szerződő fél a teljesítő klíringtagok garanciaalaphoz való hozzájárulásainak igénybevétele előtt az elkülönített saját forrásait használja fel. A központi szerződő fél nem használhatja a teljesítő klíringtagok által befizetett biztosítékokat a más klíringtag nemteljesítéséből származó veszteségek fedezésére.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az illetékes hatóságokkal és a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza a központi szerződő félnek a (4) bekezdés szerint használandó saját eszközeinek kiszámítására és fenntartására vonatkozó módszertant meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
46. cikk
A biztosítékeszközökre vonatkozó követelmények
(1) A központi szerződő fél nagymértékben likvid, minimális piaci és hitelkockázatú biztosítékeszközöket fogadhat el a klíringtagokkal szembeni kezdeti vagy folyamatos kitettség fedezésére. A központi szerződő fél a nem pénzügyi szerződő felekre vonatkozóan elfogadhat bankgaranciákat, az ilyen garanciákat a klíringtag bankkal szembeni kitettségeként figyelembe véve. A központi szerződő fél megfelelő levonásokat (haircut) alkalmaz az eszközök értékére, mely levonásoknak tükrözniük kell azt, hogy az eszközértékek mennyivel csökkenhetnek utolsó újraértékelésük és azon időpont között, amikorra értékesítésük ésszerűen feltételezhető. A központi szerződő fél figyelembe veszi a valamely piaci résztvevő nemteljesítését követően jelentkező likviditási kockázatot, valamint a bizonyos eszközökhöz kapcsolódó koncentrációs kockázatot, ami az elfogadható biztosítékeszközök és a vonatkozó levonások megállapításához vezethet.
(2) A központi szerződő fél adott esetben, amennyiben az kellőképpen prudens, biztosítéki követelményeinek fedezésére elfogadhatja biztosítékeszközként a származtatott ügylet alapjául szolgáló eszközt vagy a központi szerződő fél kitettségét eredeztető pénzügyi eszközt.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az EBH-val, az ERKT-val és a KBER-rel folytatott konzultációt követően kidolgozza a szabályozástechnikai standardok tervezetét a következők meghatározására:
a)
a magas likviditásúnak tekinthető biztosítékeszközök típusa - számlapénz, arany, államkötvények és kiváló minőségű vállalati kötvények, fedezeti kötvények;
b)
az (1) bekezdésben említett levonások;
c)
a kereskedelmi banki garanciák biztosítékeszközként való elfogadhatóságára vonatkozó feltételek.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
47. cikk
Befektetési politika
(1) A központi szerződő fél csak pénzeszközbe vagy magas likviditású és minimális piaci és hitelkockázatú pénzügyi eszközökbe fektetheti pénzügyi erőforrásait. A központi szerződő fél befektetéseinek gyorsan, minimális negatív árhatással értékesíthetőnek kell lenniük.
(2) A 16. cikk (2) bekezdésének és a 45. cikk (4) bekezdésének az alkalmazásában nem kell figyelembe venni a tőke azon összegét - beleértve a központi szerződő fél eredménytartalékát és tartalékait -, amelyet nem fektetnek be az (1) bekezdés szerint.
(3) A biztosítékként, illetve a garanciaalaphoz való hozzájárulásként befizetett pénzügyi eszközöket lehetőség szerint olyan értékpapírkiegyenlítésirendszer-üzemeltetőknél kell biztosítékként helyezni, amelyek biztosítják ezen pénzügyi eszközök teljes körű védelmét. Lehetőség van engedélyezett pénzügyi intézményekkel kialakított más, nagyfokú biztonságot nyújtó megállapodások alkalmazására is.
(4) A központi szerződő fél számlapénz-biztosítékait engedélyezett pénzügyi intézményekkel kialakított, nagyfokú biztonságot nyújtó megállapodások alkalmazásával vagy a központi bankok által biztosított letéti rendelkezésre állás, illetve a központi bankok által kínált más hasonló eszközök igénybevételével kell elhelyezni.
(5) Amennyiben valamely központi szerződő fél harmadik félnél helyez biztosítékba eszközöket, biztosítania kell, hogy a klíringtagok által biztosítékba helyezett eszközök megkülönböztethetők legyenek a központi szerződő fél eszközeitől és az említett harmadik fél eszközeitől, mégpedig úgy, hogy a harmadik fél könyveiben eltérő névvel ellátott számlán vezeti azokat, vagy más egyenértékű, azonos szintű védelmet biztosító intézkedéseket alkalmaz. A központi szerződő félnek szükség esetén azonnal hozzá kell tudnia jutni a pénzügyi eszközökhöz.
(6) A központi szerződő fél nem fektetheti be tőkéjét, valamint a 41., 42., 43., illetve 44. cikkben meghatározott követelményekből származó összegeket saját értékpapírjaiba, illetve anya- vagy leányvállalatának értékpapírjaiba.
(7) Befektetési döntései során a központi szerződő fél figyelembe veszi az egyes adósokkal szembeni teljes hitelkockázati kitettségét, és biztosítja, hogy bármely adóssal szembeni teljes hitelkockázati kitettsége az elfogadható koncentrációs korlátok között maradjon.
(8) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az EBH-val és a KBER-rel folytatott konzultációt követően kidolgozza olyan szabályozástechnikai standardok tervezetét, amelyek meghatározzák, hogy mely pénzügyi eszközök tekinthetők az (1) bekezdés szerint magas likviditású, minimális piaci és hitelkockázattal rendelkezőnek, továbbá meghatározzák a (3) és (4) bekezdés szerinti, nagyfokú biztonságot nyújtó letéti formákra vonatkozó megállapodásokat és a (7) bekezdésben említett koncentrációs korlátokat.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
48. cikk
Nemteljesítési eljárások
(1) A központi szerződő fél részletes eljárásokat vezet be arra az esetre, ha valamely klíringtag nem teljesíti a 37. cikkben meghatározott, a központi szerződő félben való részvételre vonatkozó követelményeket az előírt határidőn belül és a központi szerződő fél által kidolgozott eljárásoknak megfelelően. A központi szerződő fél részletesen meghatározza az abban az esetben követendő eljárásokat, ha a klíringtag nemteljesítését nem a központi szerződő fél állapítja meg. Ezeket az eljárásokat évente felülvizsgálják.
(2) A központi szerződő fél haladéktalanul intézkedéseket hoz a nemteljesítésből származó veszteségek és likviditási nyomás korlátozására, és biztosítja, hogy bármely klíringtag pozícióinak zárása ne okozzon zavart a működésben, és ne tegye ki a teljesítő tagokat olyan veszteségeknek, amelyeket azok nem tudnak előrejelezni vagy kezelni.
(3) Amennyiben a központi szerződő fél úgy ítéli meg, hogy a klíringtag nem lesz képes teljesíteni jövőbeli kötelezettségeit, haladéktalanul értesíti az illetékes hatóságot, még azelőtt, hogy bejelentik, illetve elindítják a nemteljesítési eljárásokat. Az illetékes hatóság haladéktalanul közli ezt az információt az EÉPH-val, a KBER érintett tagjaival és a nemteljesítő klíringtag felügyeletéért felelős hatósággal.
(4) A központi szerződő fél biztosítja nemteljesítési eljárásainak végrehajthatóságát. Megtesz minden ésszerű lépést annak biztosítására, hogy törvényes jogkörrel rendelkezzen a nemteljesítő klíringtag saját számlás pozícióinak likviddé tételéhez, valamint a nemteljesítő klíringtag ügyfélpozícióinak áthelyezéséhez vagy likviddé tételéhez.
(5) Amennyiben a központi szerződő fél nyilvántartásában és számláin az eszközök és a pozíciók a nemteljesítő klíringtag ügyfeleinek javára a 39. cikk (2) bekezdése szerint vannak nyilvántartva, minimális követelmény a központi szerződő féllel szemben, hogy szerződéses kötelezettséget vállaljon arra, hogy - az érintett ügyfelek kérése esetén, a nemteljesítő klíringtag hozzájárulásától függetlenül - megindítsa azokat az eljárásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a nemteljesítő klíringtag által az ügyfelek javára tartott eszközöket és pozíciókat átruházzák egy olyan klíringtagra, melyet az ügyfelek együttesen jelöltek ki. A másik klíringtag csak abban az esetben köteles ezen eszközök és pozíciók átvételére, ha előzőleg olyan szerződéses kapcsolatba lépett az ügyfelekkel, amellyel vállalta ezt. Amennyiben a központi szerződő fél működési szabályzatában meghatározott áthelyezésre előírt időn belül az említett másik klíringtaghoz való áthelyezés bármilyen okból meghiúsul, a központi szerződő fél a szabályzata által engedélyezett bármely intézkedését alkalmazhatja az adott pozíciókkal kapcsolatos kockázatok tényleges kezelésére, beleértve a nemteljesítő klíringtag által az ügyfelei javára tartott eszközök és pozíciók értékesítését is.
(6) Amennyiben a központi szerződő fél nyilvántartásában és számláin az eszközök és a pozíciók a nemteljesítő klíringtag ügyfelének javára a 39. cikk (3) bekezdése szerint vannak nyilvántartva, követelmény a központi szerződő féllel szemben, hogy szerződéses kötelezettséget vállaljon arra, hogy - az ügyfél kérése esetén, a nemteljesítő klíringtag hozzájárulásától függetlenül - megindítsa azon eljárásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a nemteljesítő klíringtag által az ügyfél javára tartott eszközöket és pozíciókat átruházzák egy olyan klíringtagra, melyet az ügyfél jelölt ki. A másik klíringtag csak abban az esetben köteles ezen eszközök és pozíciók átvételére, ha előzőleg olyan szerződéses kapcsolatba lépett az ügyféllel, amellyel vállalta ezt. Amennyiben a központi szerződő fél működési szabályzatában meghatározott áthelyezésre előírt időn belül az említett másik klíringtaghoz való áthelyezés bármilyen okból meghiúsul, a központi szerződő fél a szabályzata által engedélyezett bármely intézkedését alkalmazhatja az adott pozíciókkal kapcsolatos kockázatok tényleges kezelésére, beleértve a nemteljesítő klíringtag által az ügyfél javára tartott eszközök és pozíciók értékesítését is.
(7) Az ügyfelek 39. cikk (2) és (3) bekezdése szerint megkülönböztetett biztosítékeszközei csak a javukra tartott pozíciók fedezésére használhatók. Amennyiben a klíringtag nemteljesítésének kezelésére szolgáló, a központi szerződő fél által végzett eljárás befejeztével az egyenleg a központi szerződő fél tartozását mutatja, ezt az összeget azonnal vissza kell juttatni az ügyfelek részére, amennyiben azok kiléte ismert a központi szerződő fél előtt, ellenkező esetben pedig a klíringtagnak, az ügyfelei javára.
49. cikk
A modellek felülvizsgálata, stresszteszt és visszamérés
(1) A központi szerződő fél rendszeresen felülvizsgálja a biztosítéki követelmények, a garanciaalaphoz való hozzájárulások, valamint a biztosítékeszközökre vonatkozó követelmények kiszámításához alkalmazott modelleket és paramétereket, továbbá a kockázat kézben tartására szolgáló többi mechanizmust. A modelleket szigorú és gyakori stressztesztnek veti alá, hogy értékelni tudja alkalmazkodóképességüket rendkívüli, de valószerű piaci körülmények között, és visszamérést hajt végre az elfogadott módszertan megbízhatóságának értékelésére. A központi szerződő fél független érvényességre vonatkozó jóváhagyást szerez be a fentiek vonatkozásában, tájékoztatja az illetékes hatóságot és az EÉPH-t az elvégzett tesztek eredményeiről, és megszerzi az illetékes hatóságának és az EÉPH-nak a jóváhagyását a modellek és paraméterek bármely módosításának elfogadása előtt.
A 19. cikk szerinti kollégium véleményt ad az elfogadott modellekről és a paraméterekről, valamint azok jelentős módosításairól.
Az EÉPH gondoskodik arról, hogy az európai felügyeleti hatóságok megkapják a stressztesztek eredményeire vonatkozó információkat annak érdekében, hogy felmérhessék a pénzügyi vállalkozások kitettségét a nemteljesítő központi szerződő féllel szemben.
(2) A központi szerződő fél rendszeresen teszteli nemteljesítési eljárásainak alapvető aspektusait, és megtesz minden ésszerű lépést annak biztosítására, hogy valamennyi klíringtag tisztában legyen azokkal, és rendelkezzen a megfelelő eljárásokkal a nemteljesítés esetére való reagáláshoz.
(3) A központi szerződő fél nyilvánosságra hozza a kockázatkezelési modelljével kapcsolatos kulcsfontosságú információkat és az (1) bekezdésben említett stresszteszt elvégzésénél alkalmazott feltevéseket.
(4) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH az EBH-val, más érintett illetékes hatóságokkal és a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza a következőket meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét:
a)
a pénzügyi eszközök és portfóliók különböző kategóriái esetében végrehajtandó tesztek típusai;
b)
a klíringtagok vagy más felek részvétele a tesztekben;
c)
a tesztek gyakorisága;
d)
a tesztek időhorizontja;
e)
a (3) bekezdésben említett kulcsfontosságú információk.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
50. cikk
Kiegyenlítés
(1) A központi szerződő fél lehetőség szerint, központi banki pénzt használ a tranzakciók kiegyenlítéséhez. Amennyiben nem központi banki pénzt használ, megteszi a készpénz-kiegyenlítési kockázat szigorú korlátozásához szükséges lépéseket.
(2) A központi szerződő fél világosan bemutatja a pénzügyi eszközök átadására vonatkozó kötelezettségeit, ideértve azt is, hogy kötelezettsége a pénzügyi eszköz átadásának megtételére vagy fogadására vonatkozik-e, illetve, hogy kártalanítja-e a résztvevőket az átadási folyamat során keletkezett veszteségekért.
(3) Amennyiben a központi szerződő félnek pénzügyi eszközök átadásának megtételére vagy fogadására vonatkozó kötelezettsége van, az elsődleges kockázatot „fizetés ellenében történő átadás” mechanizmusa révén a lehető legnagyobb mértékben kiküszöböli.
V. CÍM
INTEROPERABILITÁSI MEGÁLLAPODÁSOK
51. cikk
Interoperabilitási megállapodások
(1) A központi szerződő fél interoperabilitási megállapodást köthet más központi szerződő féllel, amennyiben teljesülnek a 52., 53. és 54. cikkben előírt követelmények.
(2) Egy adott kereskedési helyszínnek történő szolgáltatásnyújtás céljából más központi szerződő féllel kötött interoperabilitási megállapodás esetében a központi szerződő félnek megkülönböztetésmentes hozzáféréssel kell rendelkeznie az adott kereskedési helyszíntől származó, feladatainak ellátásához szükséges adatokhoz, amennyiben a központi szerződő fél megfelel a kereskedési helyszín által megállapított működési és technikai követelményeknek, továbbá megkülönböztetésmentes hozzáféréssel kell rendelkeznie az érintett kiegyenlítési rendszerhez.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett interoperabilitási megállapodás megkötése és az adatállományokhoz vagy kiegyenlítési rendszerhez való hozzáférés közvetlenül és közvetetten is csak a megállapodásból vagy hozzáférésből származó kockázatok kezelése érdekében tagadhatók meg vagy korlátozhatók.
52. cikk
Kockázatkezelés
(1) Az interoperabilitási megállapodást kötő központi szerződő felek:
a)
a megállapodásból származó kockázatok hatékony azonosítására, felügyeletére és kezelésére szolgáló megfelelő politikákat, eljárásokat és rendszereket hoznak létre, hogy kellő időben tudják teljesíteni kötelezettségeiket;
b)
megállapodnak jogaikról és kötelezettségeikről, beleértve a kapcsolatukra irányadó jog meghatározását is;
c)
azonosítják, felügyelik és hatékonyan kezelik a hitel- és a likviditási kockázatot, annak érdekében, hogy az egyik központi szerződő fél klíringtagjának nemteljesítése ne legyen hatással az interoperábilis központi szerződő félre;
d)
azonosítják, felügyelik és kezelik az interoperabilitási megállapodásból származó potenciális kölcsönös függéseket és korrelációkat, amelyek hatással lehetnek a klíringtagok koncentrációjához és a pénzügyi források összevonásához kapcsolódó hitel- és likviditási kockázatokra.
Az első albekezdés b) pontja alkalmazásában a központi szerződő felek adott esetben a 98/26/EK irányelvben rögzítettekkel azonos szabályokat alkalmazzák az átutalási megbízások rendszereikbe történő bevitelének, illetve a visszavonhatatlanságnak az időpontja tekintetében.
Az első albekezdés c) pontja alkalmazásában a megállapodás feltételei rögzítik valamely, az interoperabilitási megállapodásban részt vevő központi szerződő fél nemteljesítése következményeinek kezelésére vonatkozó eljárást.
Az első albekezdés d) pontja alkalmazásában a központi szerződő feleknek robusztus eszközökkel kell rendelkezniük a klíringtagok biztosítékeszközének a megállapodás keretében történő ismételt felhasználásának ellenőrzésére, amennyiben ezt illetékes hatóságaik engedélyezik. A megállapodás rögzíti, hogy e kockázatok hogyan kerülnek kezelésre, figyelembe véve a biztosítékeszközök elegendőségét és a továbbterjedés korlátozásának szükségességét.
(2) Amennyiben a központi szerződő felek klíringtagokkal, illetve egymással szembeni kitettségének fedezésére szolgáló kockázatkezelési modelljei különbözőek, a központi szerződő felek azonosítják e különbségeket, értékelik az azokból esetlegesen származó kockázatokat és (többek között pótlólagos pénzügyi forrásokat biztosító) intézkedéseket hoznak, amelyek korlátozzák a kockázatok interoperabilitási megállapodásra gyakorolt hatását, valamint a továbbterjedési kockázatot tekintve a potenciális következményeket, és biztosítják, hogy e különbségek a központi szerződő felek egyike esetében se befolyásolják a klíringtagok nemteljesítése következményeinek kezelésére irányuló képességet.
(3) A felek eltérő megállapodása hiányában az (1) és (2) bekezdésből adódóan felmerülő költségeket az interoperabilitást, illetve hozzáférést kérelmező központi szerződő fél viseli.
53. cikk
Központi szerződő felek közötti biztosíték nyújtásának szabályai
(1) A központi szerződő félnek a számlákon meg kell különböztetnie az azon központi szerződő felek javára tartott eszközöket és pozíciókat, amelyekkel interoperabilitási megállapodást kötött.
(2) Ha a központi szerződő fél, amely interoperabilitási megállapodást kötött egy másik központi szerződő féllel, értékpapírokból álló pénzügyi biztosítékról szóló megállapodás keretében csak kezdeti biztosítékot nyújt a központi szerződő félnek, akkor az átvevő központi szerződő fél nem jogosult a másik központi szerződő fél által nyújtott biztosíték használatára.
(3) A pénzügyi eszköz formájában kapott biztosítékeszközt a 98/26/EK irányelv szerint bejelentett értékpapírkiegyenlítésirendszer-üzemeltetőknél vezetett számlán kell elhelyezni.
(4) Az (1) és (2) bekezdés szerinti eszközök csak akkor állhatnak az azt átvevő központi szerződő fél rendelkezésére, ha az interoperabilitási megállapodás keretében biztosítékeszközt nyújtó központi szerződő fél nem teljesít.
(5) Az interoperabilitási megállapodás keretében biztosítékeszközt átvevő központi szerződő fél nemteljesítése esetén az (1) és (2) bekezdés szerinti biztosítékeszközt haladéktalanul vissza kell juttatni az azt nyújtó központi szerződő félnek.
54. cikk
Az interoperabilitási megállapodások jóváhagyása
(1) Az interoperabilitási megállapodáshoz az érintett központi szerződő felek illetékes hatóságainak előzetes jóváhagyása szükséges. Az interoperabilitási megállapodás jóváhagyására vonatkozóan a 17. cikk szerinti eljárást kell alkalmazni.
(2) Az illetékes hatóságok csak akkor hagyják jóvá az interoperabilitási megállapodást, ha az érintett központi szerződő fél a 17. cikk szerint engedéllyel rendelkezik elszámolásra, vagy a 25. cikk szerint elismerték, vagy egy már meglévő nemzeti engedélyezési rendszer keretében legalább három éve engedélyezték, továbbá a 52. cikkben rögzített követelmények teljesülnek, és a tranzakciók elszámolásának a megállapodás szerinti technikai feltételei lehetővé teszik a pénzügyi piacok zökkenőmentes és rendes működését, valamint a megállapodás nem csökkenti a felügyelet hatékonyságát.
(3) Amennyiben valamelyik illetékes hatóság úgy véli, hogy nem teljesülnek a (2) bekezdésben foglalt feltételek, írásban nyújt magyarázatot a kockázatokkal kapcsolatos megfontolásairól a többi illetékes hatóságnak és az érintett központi szerződő feleknek. Értesíti az EÉPH-t is, amely véleményt bocsát ki a kockázattal kapcsolatos megfontolások helytállóságáról és az interoperabilitási megállapodás elutasításának jogosságáról. Az EÉPH véleményét valamennyi érintett központi szerződő fél számára hozzáférhetővé kell tenni. Amennyiben az EÉPH véleménye eltér az érintett illetékes hatóság értékelésétől, az illetékes hatóság az EÉPH véleményét figyelembe véve újra megfontolja álláspontját.
(4) Az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 16. cikkében rögzített eljárással összhangban 2012. december 31-ig iránymutatást vagy ajánlást bocsát ki az interoperabilitási megállapodások értékelésének következetessé, hatékonnyá és eredményessé tétele érdekében.
Az EÉPH a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza az iránymutatások és ajánlások tervezeteit.
VI. CÍM
A KERESKEDÉSI ADATTÁRAK NYILVÁNTARTÁSA ÉS FELÜGYELETE
1. FEJEZET
A kereskedési adattárak nyilvántartásba vételének feltételei és eljárásai
55. cikk
A kereskedési adattárak nyilvántartásba vétele
(1) A kereskedési adattárakat az EÉPH a 9. cikk céljaira nyilvántartásba veszi.
(2) E cikk értelmében az a kereskedési adattár vehető nyilvántartásba, amely az Unióban székhellyel rendelkező jogi személy, és megfelel a VII. cím követelményeinek.
(3) A kereskedési adattárak nyilvántartásba vétele az Unió egész területére érvényes.
(4) A nyilvántartásba vett kereskedési adattárnak mindenkor meg kell felelnie a nyilvántartásba vétel feltételeinek. A kereskedési adattár indokolatlan késedelem nélkül értesíti az EÉPH-t a nyilvántartásbavételi feltételekben bekövetkező bármely változásról.
56. cikk
Nyilvántartásba vétel iránti kérelem
(1) A kereskedési adattár a nyilvántartásba vétel iránti kérelmet az EÉPH-hoz nyújtja be.
(2) A kérelem kézhezvételét követő 20 munkanapon belül az EÉPH értékeli, hogy a kérelmet hiánytalanul nyújtották-e be.
Ha a kérelem hiányos, az EÉPH határidőt szab meg, amelynek leteltéig a kereskedési adattárnak pótlólagos információkat kell nyújtania.
Az EÉPH azt követően, hogy megállapította a kérelem hiánytalanságát, ennek megfelelően értesíti a kereskedési adattárat.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH kidolgozza az (1) bekezdésben említett nyilvántartásba vétel iránti kérelem részleteit meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH kidolgozza az EÉPH-hoz benyújtandó, nyilvántartásba vétel iránti kérelem formátumát meghatározó végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
57. cikk
Az illetékes hatóságok nyilvántartásba vételt megelőző értesítése és a velük folytatandó konzultáció
(1) Amennyiben valamely nyilvántartásba vételét kérelmező kereskedési adattárat a székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága már engedélyezett vagy nyilvántartásba vett, az EÉPH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az említett illetékes hatóságot, illetve konzultál vele, mielőtt az érintett kereskedési adattárat nyilvántartásba venné.
(2) Az EÉPH és az érintett illetékes hatóság minden olyan információt átad egymásnak, amelyre szükség van az adott kereskedési adattár nyilvántartásba vételéhez, illetve annak felügyeletéhez, hogy a szervezet megfelel-e nyilvántartásba vételére, illetve engedélyezésére a székhelye szerinti tagállamban rá vonatkozó feltételeknek.
58. cikk
A kérelem megvizsgálása
(1) Az EÉPH az 56. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett értesítéstől számított 40 munkanapon belül megvizsgálja a nyilvántartásbavételi kérelmet a kereskedési adattár 78-81. cikknek való megfelelése alapján, és megalapozott indokolással ellátott határozatot fogad el a nyilvántartásba vételről vagy annak elutasításáról.
(2) Az EÉPH által az (1) bekezdésnek megfelelően kibocsátott határozat az elfogadása utáni ötödik munkanapon lép hatályba.
59. cikk
Értesítés az EÉPH nyilvántartásba vételre vonatkozó határozatáról
(1) Amennyiben az EÉPH határozatot fogad el a nyilvántartásba vételről, annak elutasításáról vagy a nyilvántartásból való törlésről, 5 munkanapon belül értesíti a kereskedési adattárat, csatolva határozatának megalapozott indokolással ellátott magyarázatát.
Az EÉPH indokolatlan késedelem nélkül értesíti határozatáról az 57. cikk (1) bekezdésében említett érintett illetékes hatóságot.
(2) Az EÉPH az (1) bekezdésnek megfelelően hozott valamennyi határozatról tájékoztatja a Bizottságot.
(3) Az EÉPH a honlapján közzéteszi az e rendelettel összhangban nyilvántartásba vett kereskedési adattárak listáját. E listát az (1) bekezdés szerinti határozatok elfogadását követő öt munkanapon belül frissíteni kell.
60. cikk
A 61-63. cikkben említett hatáskörök gyakorlása
A 61-63. cikk által az EÉPH-ra vagy az EÉPH valamely tisztviselőjére vagy az EÉPH által felhatalmazott valamely személyre ruházott hatáskörök nem használhatók fel olyan információk vagy dokumentumok kiszolgáltatásának az előírására, amelyek esetében a felhasználására jogosultak köre jogilag korlátozott.
61. cikk
Információkérés
(1) Az EÉPH egyszerű kérés formájában vagy határozattal előírhatja, hogy a kereskedési adattárak és a velük kapcsolatban álló harmadik felek, amelyekhez a kereskedési adattárak kiszerveztek bizonyos operatív funkciókat vagy tevékenységeket, minden olyan információt adjanak meg a számára, amely az e rendelet szerinti feladatainak ellátásához szükséges.
(2) Az (1) bekezdés szerinti egyszerű kérés megküldésekor az EÉPH:
a)
a kérés jogalapjaként e cikket jelöli meg;
b)
meghatározza a kérés célját;
c)
részletesen meghatározza az igényelt információt;
d)
meghatározza az információnyújtás határidejét;
e)
tájékoztatja azt a személyt, akitől az információt kéri, hogy nem köteles megadni az információt, viszont amennyiben önkéntesen válaszol a kérésre, a nyújtott információ nem lehet a valóságnak nem megfelelő vagy félrevezető; és
f)
felhívja a figyelmet a 65. cikkben és az I. melléklet IV. szakaszának a) pontjában arra az esetre előírt pénzbírságra, ha a kérdésre adott válasz nem felel meg a valóságnak, vagy félrevezető.
(3) Az (1) bekezdés szerinti, határozat útján történő információkérés esetén az EÉPH:
a)
a kérés jogalapjaként e cikket jelöli meg;
b)
meghatározza a kérés célját;
c)
részletesen meghatározza az igényelt információt;
d)
meghatározza az információnyújtás határidejét;
e)
felhívja a figyelmet a 66. cikkben arra az esetre előírt időszakos kényszerítő bírságra, ha a nyújtott információ hiányos;
f)
felhívja a figyelmet a 65. cikkben és az I. melléklet IV. szakaszának a) pontjában arra az esetre előírt pénzbírságra, ha a kérdésre adott válasz nem felel meg a valóságnak, vagy félrevezető; valamint
g)
felhívja a figyelmet arra, hogy az 1095/2010/EU rendelet 60. és 61. cikke értelmében a határozat ellen fellebbezni lehet az EÉPH fellebbviteli tanácsa előtt, és a határozat felülvizsgáltatható az Európai Unió Bíróságával.
(4) A kért információkat az (1) bekezdésben említett személyek vagy képviselőik, jogi személyek vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek esetében a törvény vagy az alapszabályuk által képviseletükre felhatalmazott személyek szolgáltatják. A megfelelően meghatalmazott ügyvédek szintén jogosultak az ügyfelük nevében az információ benyújtására. Utóbbiak teljes felelősséggel tartoznak, ha a szolgáltatott információ hiányos, a valóságnak nem megfelelő vagy félrevezető.
(5) Az EÉPH haladéktalanul megküldi az egyszerű kérés vagy a határozat másolatát azon tagállam illetékes hatóságának, amelynek területén az (1) bekezdésben említett, az információkérés által érintett személyek tartózkodási hellyel rendelkeznek vagy letelepedettek.
62. cikk
Általános vizsgálatok
(1) Az EÉPH a 61. cikk (1) bekezdésében említett személyekre irányuló minden olyan vizsgálatot elvégezhet, amely az e rendeletből fakadó feladatai ellátásához szükséges. E célból az EÉPH által felhatalmazott tisztviselők és más személyek jogosultak az alábbiakra:
a)
a feladatainak végrehajtása szempontjából lényeges nyilvántartások, adatok, eljárások és egyéb anyagok megvizsgálása, az adathordozótól függetlenül;
b)
az ilyen nyilvántartásokból, adatokból, eljárásokból és egyéb anyagokból hiteles másolatok vagy kivonatok készítése vagy bekérése;
c)
a 61. cikk (1) bekezdésében említett bármely személynek, képviselőjének vagy személyzete tagjainak berendelése, és szóbeli vagy írásbeli magyarázat kérése az ellenőrzés tárgyával és céljával összefüggő tényekkel és dokumentumokkal kapcsolatban, valamint a válaszok rögzítése;
d)
bármely olyan egyéb, természetes vagy jogi személy kikérdezése, aki ezt vállalja, valamely vizsgálat tárgyával kapcsolatos információgyűjtés céljából;
e)
a telefon- és adatforgalmi nyilvántartások kikérése.
(2) Az (1) bekezdésben említett vizsgálatok céljából az EÉPH által felhatalmazott tisztviselők és más személyek hatáskörüket a vizsgálat tárgyát és célját feltüntető írásbeli felhatalmazás alapján gyakorolják. A felhatalmazásban fel kell tüntetni továbbá a 66. cikk értelmében abban az esetben kivetendő időszakos kényszerítő bírságot is, ha a kért nyilvántartásokat, adatokat, eljárásokat vagy egyéb anyagokat nem vagy hiányosan nyújtják be, vagy ha a 61. cikk (1) bekezdésében említett személyek a feltett kérdésekre nem, vagy hiányosan válaszolnak, valamint a 65. cikknek és az I. melléklet IV. szakasza b) pontjának értelmében abban az esetben kivetendő pénzbírságot, ha a 61. cikk (1) bekezdésében említett személyek a feltett kérdésekre a valóságnak nem megfelelően, vagy félrevezető módon válaszolnak.
(3) Az 61. cikk (1) bekezdésében említett személyek kötelesek alávetni magukat az EÉPH határozata alapján elrendelt vizsgálatoknak. A határozatban fel kell tüntetni a vizsgálat tárgyát és célját, a 66. cikkben előírt időszakos kényszerítő bírságokat, az 1095/2010/EU rendelet értelmében igénybe vehető jogorvoslati lehetőségeket, valamint azon jogot, hogy a határozat az Európai Unió Bíróságával felülvizsgáltatható.
(4) Az EÉPH a vizsgálat előtt kellő időben értesítést küld a vizsgálatról és a felhatalmazott személyek kilétéről azon tagállam illetékes hatóságának, amelynek a területén a vizsgálatra sor kerül. Az érintett illetékes hatóság tisztviselői az EÉPH kérésére segítik a felhatalmazott személyeket feladataik elvégzésében. Az érintett illetékes hatóság tisztviselői kérésre szintén jelen lehetnek a vizsgálaton.
(5) Amennyiben az (1) bekezdés e) pontjában említett telefon- és adatforgalmi nyilvántartások kikéréséhez a nemzeti jogszabályok szerint igazságügyi hatóság engedélyére van szükség, ezt az engedélyt kérelmezik. Ez az engedély elővigyázatossági intézkedésként is kérelmezhető.
(6) A (5) bekezdésben említett engedély kérelmezése esetén a nemzeti igazságügyi hatóság ellenőrzi, hogy az EÉPH határozata hiteles-e, és hogy az előirányzott kényszerítő intézkedések a vizsgálat tárgyára figyelemmel nem önkényesek, illetve túlzottak-e. A kényszerítő intézkedések arányosságának ellenőrzésekor a nemzeti igazságügyi hatóság részletes magyarázatot kérhet az EÉPH-tól, különösen azon okokra vonatkozóan, amelyek alapján az EÉPH e rendelet megsértését feltételezi, a feltételezett jogsértés súlyosságára, továbbá arra, hogy azon személy, akivel szemben a kényszerítő intézkedéseket hozták, milyen módon érintett az ügyben. A nemzeti igazságügyi hatóság azonban nem vizsgálhatja felül a vizsgálat szükségességét, és nem követelheti meg, hogy bocsássák rendelkezésére az EÉPH irataiban foglalt adatokat. Az EÉPH határozatának jogszerűségét kizárólag az Európai Unió Bírósága vizsgálhatja felül az 1095/2010/EU rendeletben meghatározott eljárásnak megfelelően.
63. cikk
Helyszíni ellenőrzések
(1) Az EÉPH az e rendelet szerinti feladatai elvégzéséhez szükséges minden helyszíni ellenőrzést elvégezhet a 61. cikk (1) bekezdésében említett jogi személyek üzlethelyiségeiben vagy telkén. Amennyiben az ellenőrzés megfelelő lebonyolítása és eredményessége ezt megköveteli, az EÉPH előzetes bejelentés nélkül is elvégezheti a helyszíni ellenőrzést.
(2) Az EÉPH által helyszíni ellenőrzésre felhatalmazott tisztviselők és más személyek az EÉPH vizsgálati határozatával érintett jogi személyek bármely üzlethelyiségébe és telkére beléphetnek, és rendelkeznek a 62. cikk (1) bekezdése szerinti összes hatáskörrel. Jogukban áll továbbá az ellenőrzés idejére és az ahhoz szükséges mértékben zár alá venni bármely üzlethelységet, üzleti könyvet vagy nyilvántartást.
(3) Az EÉPH által helyszíni ellenőrzésre felhatalmazott tisztviselők és más személyek hatáskörüket az ellenőrzés tárgyát és célját feltüntető írásbeli felhatalmazás felmutatásával gyakorolják, amelyben fel kell tüntetni a 66. cikk értelmében abban az esetben kivetendő időszakos kényszerítő bírságot, ha az érintett személyek nem vetik alá magukat az ellenőrzésnek. Az EÉPH a helyszíni ellenőrzés előtt kellő időben értesítést küld a vizsgálatról azon tagállam illetékes hatóságának, amelynek a területén az ellenőrzésre sor kerül.
(4) A 61. cikk (1) bekezdésében említett személyek kötelesek alávetni magukat az EÉPH határozatával elrendelt helyszíni ellenőrzéseknek. A határozatban fel kell tüntetni az ellenőrzés tárgyát és célját, meg kell határozni az ellenőrzés megkezdésének időpontját, valamint utalni kell a 66. cikkben előírt időszakos kényszerítő bírságra, az 1095/2010/EU rendelet értelmében igénybe vehető jogorvoslati lehetőségekre és azon jogra, hogy a határozat az Európai Unió Bírósága által felülvizsgálható. Az EÉPH az ilyen határozatok meghozatala előtt konzultál azon tagállam illetékes hatóságával, amelynek a területén az ellenőrzésre sor kerül.
(5) Azon tagállam illetékes hatóságának tisztviselői vagy az általa felhatalmazott vagy kijelölt más személyek, amelynek területén a helyszíni ellenőrzésre sor kerül, az EÉPH kérésére aktívan segítik az EÉPH által felhatalmazott tisztviselőket és más személyeket. E célból rendelkezésükre állnak a (2) bekezdésben meghatározott hatáskörök. A szóban forgó tagállam illetékes hatóságának tisztviselői kérésre szintén jelen lehetnek a helyszíni ellenőrzésen.
(6) Az EÉPH arra is felkérheti az illetékes hatóságokat, hogy végezzék el a nevében az e cikkben és a 62. cikk (1) bekezdésében meghatározott konkrét vizsgálati feladatokat és helyszíni ellenőrzéseket. Az illetékes hatóságok e célból az EÉPH-éval azonos, az e cikkben és a 62. cikk (1) bekezdésében meghatározott hatáskörrel rendelkeznek.
(7) Amennyiben az EÉPH által felhatalmazott tisztviselők és más kísérő személyek megállapítják, hogy valamely személy akadályozza az e cikk szerint elrendelt vizsgálatot, úgy az érintett tagállam illetékes hatósága - szükség esetén a rendőrség vagy azzal egyenértékű jogkörrel rendelkező hatóság bevonásával - megadja a szükséges segítséget ahhoz, hogy a helyszíni ellenőrzést elvégezhessék.
(8) Amennyiben az (1) bekezdésben említett helyszíni ellenőrzéshez vagy a (7) bekezdésben előírt segítségnyújtáshoz a nemzeti jogszabályok szerint valamely igazságszolgáltatási hatóság engedélyére van szükség, ezt az engedélyt meg kell kérni. Ez az engedély elővigyázatossági intézkedésként is kérelmezhető.
(9) A (8) bekezdésben említett engedély iránti kérelem esetén a nemzeti igazságszolgáltatási hatóság ellenőrzi, hogy az EÉPH határozata hiteles-e, és hogy az előirányzott kényszerítő intézkedések az ellenőrzés tárgyának figyelembevételével nem önkényesek, illetve túlzottak-e. A kényszerítő intézkedések arányosságának ellenőrzésekor a nemzeti igazságszolgáltatási hatóság részletes indokolást kérhet az EÉPH-tól. A részletes indokolás iránti kérelem különösen azon okokra vonatkozhat, amelyek alapján az EÉPH e rendelet megsértését feltételezi, a feltételezett jogsértés súlyosságára, továbbá arra, hogy azon személy, akivel szemben a kényszerítő intézkedéseket hozták, milyen módon érintett az ügyben. A nemzeti igazságszolgáltatási hatóság azonban nem vizsgálhatja felül a vizsgálat szükségességét, és nem követelheti meg, hogy bocsássák rendelkezésére az EÉPH irataiban foglalt adatokat. Az EÉPH határozatának jogszerűségét kizárólag az Európai Unió Bírósága vizsgálhatja felül az 1095/2010/EU rendeletben meghatározott eljárásnak megfelelően.
64. cikk
A felügyeleti intézkedések meghozatalának és a pénzbírságok kivetésének eljárási szabályai
(1) Amennyiben az EÉPH az e rendelet szerinti feladatainak végzése során megállapítja, hogy fennállhat az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogsértés esetének alapos gyanúja, akkor az EÉPH-n belül egy független vizsgálatvezetőt jelöl ki az ügy kivizsgálására. A kijelölt vizsgálatvezető nem vehet részt, és a múltban sem vehetett részt sem közvetlenül, sem közvetetten az érintett kereskedési adattár felügyeletében és nyilvántartásbavételi eljárásában, és feladatait az EÉPH-tól függetlenül látja el.
(2) A vizsgálatvezető a vizsgálat által érintett személyek észrevételeinek figyelembevételével kivizsgálja a feltételezett jogsértéseket, és a megállapításait tartalmazó teljes ügyiratot benyújtja az EÉPH-nak.
A vizsgálatvezető a feladatainak elvégzése érdekében jogosult a 61. cikknek megfelelően információt kérni, valamint a 62. és a 63. cikknek megfelelően vizsgálatokat és helyszíni ellenőrzéseket végezni. A vizsgálatvezetőnek e jogkörének gyakorlása közben teljesítenie kell a 60. cikkben foglaltakat.
A vizsgálatvezető a feladatainak végzése során hozzáférhet minden olyan dokumentumhoz és információhoz, amelyet az EÉPH a felügyeleti tevékenységei során összegyűjtött.
(3) A vizsgálatvezető a vizsgálat befejezésekor, mielőtt benyújtaná a megállapításait tartalmazó ügyiratot az EÉPH-nak, lehetőséget ad a vizsgálat által érintett személyeknek a vizsgálat tárgyával kapcsolatos meghallgatásra. A vizsgálatvezető kizárólag olyan tényekre alapozhatja a megállapításait, amelyekkel kapcsolatban az érintett személyek lehetőséget kaptak arra, hogy megtegyék észrevételeiket.
Az érintett személyek védekezéshez való jogát az e cikk alapján történő vizsgálatok során teljes mértékben tiszteletben kell tartani.
(4) Amikor a vizsgálatvezető benyújtja a megállapításait tartalmazó ügyiratot az EÉPH-nak, erről tájékoztatja a vizsgálat által érintett személyeket. A vizsgálat által érintett személyeknek jogukban áll betekinteni az ügyiratba, amennyiben ez nem sérti más személyeknek az üzleti titkok védelméhez fűződő jogos érdekét. Az iratokba való betekintés joga nem terjed ki a harmadik feleket érintő bizalmas információkra.
(5) A vizsgálatvezető megállapításait tartalmazó ügyirat alapján, valamint - amennyiben ezt az érintett személyek kérik - a vizsgálat által érintett személyeknek a 67. cikk szerinti meghallgatását követően az EÉPH határoz arról, hogy a vizsgálat által érintett személyek elkövették-e az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogsértést, és amennyiben igen, a 73. cikknek megfelelően felügyeleti intézkedést hoz, valamint az 65. cikknek megfelelően pénzbírságot szab ki.
(6) A vizsgálatvezető nem vesz részt az EÉPH tanácskozásain, és más módon sem avatkozik bele az EÉPH döntéshozatalába.
(7) A Bizottság további eljárási szabályokat fogad el a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kiszabását jelentő jogkör gyakorlására vonatkozóan, beleértve a védekezéshez való jogra, az átmeneti rendelkezésekre, valamint a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok beszedésére vonatkozó rendelkezéseket is, továbbá részletes szabályokat fogad el a szankciók kiszabása és végrehajtása tekintetében az elévülési időre vonatkozóan.
Az első albekezdésben említett szabályokat a 82. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kell elfogadni.
(8) Az EÉPH az ügyet büntetőeljárás megindítása céljából az érintett nemzeti hatóságok elé terjeszti, amennyiben az e rendelet szerinti feladatainak ellátása során olyan tényeket tár fel, amelyek alapján felmerül a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja. Emellett az EÉPH nem szab ki pénzbírságot vagy időszakos kényszerítő bírságot olyan esetekben, amikor azonos vagy lényegében azonos tényállás alapján, a nemzeti jog szerint lefolytatott büntetőeljárás eredményeképpen korábban már jogerős felmentő vagy elmarasztaló ítélet született.
65. cikk
Pénzbírságok
(1) Amennyiben a 64. cikk (5) bekezdésével összhangban az EÉPH megállapítja, hogy egy kereskedési adattár szándékosan vagy gondatlanságból követte el az I. mellékletben felsorolt valamely jogsértést, az e cikk (2) bekezdésének megfelelően pénzbírságot kiszabó határozatot fogad el.
A kereskedési adattár által elkövetett jogsértés akkor minősül szándékos jogsértésnek, ha az EÉPH olyan objektív tényezőket talál, amelyek bizonyítják, hogy a kereskedési adattár vagy annak felső vezetése kifejezetten a jogsértés elkövetésének szándékával járt el.
(2) Az (1) bekezdésben említett pénzbírság alapösszegét az alábbi értékhatárokon belül kell megállapítani:
a)
az I. melléklet I. szakaszának c) pontjában, az I. melléklet II. szakaszának c)-g) pontjában, valamint az I. melléklet III. szakaszának a) és b) pontjában említett jogsértések esetén a pénzbírságok összege legalább 10 000 EUR és legfeljebb 20 000 EUR;
b)
az I. melléklet I. szakaszának a), b) és d)-h) pontjában, valamint az I. melléklet II. szakaszának a), b) és h) pontjában említett jogsértések esetén a pénzbírságok összege legalább 5 000 EUR és legfeljebb 10 000 EUR.
Annak eldöntéséhez, hogy a bírság alapösszege az első albekezdésben meghatározott tartományon belül az alsó, közép- vagy felső határértéknek feleljen-e meg, az EÉPH figyelembe veszi az érintett kereskedési adattár előző üzleti évi éves árbevételét. Az alapösszeg az alsó határérték olyan kereskedési adattárak esetében, amelyek éves árbevétele kevesebb mint 1 millió EUR, a középérték olyan kereskedési adattárak esetében, amelyek éves árbevétele 1-5 millió EUR, és a felső határérték olyan kereskedési adattárak esetében, amelyek éves árbevétele meghaladja az 5 millió EUR-t.
(3) A (2) bekezdésben megadott alapösszeget a súlyosbító vagy enyhítő tényezők figyelembevételével, a II. mellékletben meghatározott megfelelő együtthatók szerint módosítani kell.
A megfelelő súlyosbító együtthatókat egyesével kell az alapösszegre alkalmazni. Ha több súlyosbító együttható is alkalmazandó, az alapösszeghez hozzá kell adni azokat az értékeket, amelyeket az alapösszeg és az alapösszegnek az egyes súlyosbító együtthatók alkalmazásával kapott mennyiségek különbségeiként kapunk.
A megfelelő enyhítő együtthatókat egyesével kell az alapösszegre alkalmazni. Ha több enyhítő együttható is alkalmazandó, az alapösszegből ki kell vonni azokat az értékeket, amelyeket az alapösszeg és az alapösszegnek az egyes enyhítő együtthatók alkalmazásával kapott mennyiségek különbségeiként kapunk.
(4) A (2) és a (3) bekezdés ellenére, a pénzbírság összege nem haladhatja meg az érintett kereskedési adattár által az előző üzleti évben elért éves árbevétel 20 %-át, ha azonban a kereskedési adattár közvetlenül vagy közvetve pénzügyi előnyhöz jutott a jogsértés révén, akkor a pénzbírság minimális összege ez az előny.
Amennyiben a kereskedési adattár által elkövetett cselekmények, illetve mulasztások az I. mellékletben felsorolt több jogsértésnek minősülnek, csak egy jogsértés után kell kiszabni bírságot, mégpedig a (2) és a (3) bekezdéssel összhangban kiszámított pénzbírságok közül a magasabbat.
66. cikk
Időszakos kényszerítő bírságok
(1) Az EÉPH határozatban időszakos kényszerítő bírságot szab ki annak érdekében, hogy kötelezze:
a)
a kereskedési adattárat a jogsértés megszüntetésére, összhangban a 73. cikk (1) bekezdésének a) pontja alapján hozott határozattal; vagy
b)
a 61. cikk (1) bekezdésében említett személyt:
i.
a 61. cikk szerinti határozatban kért információk hiánytalan szolgáltatására;
ii.
arra, hogy vesse alá magát vizsgálatnak és különösen, hogy hiánytalanul adja át az előírt nyilvántartásokat, adatokat, eljárásokat vagy egyéb anyagokat, illetve pótolja és helyesbítse a 62. cikk szerinti határozattal elrendelt vizsgálat keretében benyújtott egyéb információkat; vagy
iii.
arra, hogy vesse alá magát a 63. cikk szerinti határozattal elrendelt helyszíni ellenőrzésnek.
(2) Az időszakos kényszerítő bírságnak hatékonynak és arányosnak kell lennie. A kényszerítő bírságot a késedelem minden egyes napja után ki kell szabni.
(3) A (2) bekezdés ellenére, az időszakos kényszerítő bírság összege az előző üzleti év átlagos napi árbevételének 3 %-a, természetes személyek esetében pedig az előző naptári évben szerzett átlagos napi jövedelem 2 %-a. Az összegeket az időszakos kényszerítő bírságot kivető határozatban megállapított időponttól kezdődően kell kiszámítani.
(4) Az időszakos kényszerítő bírság az EÉPH határozatáról szóló értesítést követő legfeljebb hat hónapos időtartamra szabható ki. Ezen időszak végét követően az EÉPH felülvizsgálja az intézkedést.
67. cikk
Az érintett személyek meghallgatása
(1) A 65. és a 66. cikk szerinti, pénzbírságot vagy időszakos kényszerítő bírságot elrendelő határozat meghozatala előtt az EÉPH meghallgatási lehetőséget biztosít az eljárás alá vont személyek számára megállapításai tekintetében. Az EÉPH csak olyan megállapításokra alapozhatja a határozatát, amelyekkel kapcsolatban az eljárás alá vont személyeknek lehetőségük volt észrevételt tenni.
(2) Az eljárás alá vont személyek védekezéshez való jogát az eljárás során teljes mértékben tiszteletben kell tartani. E személyeknek jogukban áll betekinteni az EÉPH ügyiratába, amennyiben ez nem sérti más személyeknek az üzleti titkok védelmére irányuló jogos érdekét. Az iratokba való betekintés joga nem terjed ki a bizalmas információkra vagy az EÉPH belső előkészítő dokumentumaira.
68. cikk
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok közzététele, jellege, behajtása és elhelyezése
(1) Az EÉPH nyilvánosságra hoz minden, a 65. és a 66. cikk alapján kiszabott pénzbírságot és időszakos kényszerítő bírságot, kivéve, ha az ilyen nyilvánosságra hozatal súlyosan veszélyeztetné a pénzügyi piacokat, vagy aránytalan károkat okozna az érintett feleknek. E közzététel a 45/2001/EK rendelet értelmében nem tartalmazhat személyes adatokat.
(2) A 65. és a 66. cikkel összhangban kiszabott pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok közigazgatási jellegűek.
(3) Amennyiben az EÉPH úgy határoz, hogy nem vet ki pénzbírságot vagy kényszerítő bírságot, döntéséről és annak indokairól tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és az érintett tagállam illetékes hatóságait.
(4) A 65. és a 66. cikk alapján kiszabott pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok behajthatók.
A behajtásra annak az államnak a hatályos polgári eljárásjogi szabályai vonatkoznak, amelynek területén arra sor kerül. A határozatot végrehajtási záradékkal az a hatóság látja el - a határozat hitelességének vizsgálatán kívül minden más alakiságot mellőzve -, amelyet az egyes tagállamok kormányai erre a célra kijelölnek, és amelyről az EÉPH-t és az Európai Unió Bíróságát tájékoztatják.
Ha ezeknek az alaki követelményeknek az érintett fél kérelmére eleget tettek, a fél a nemzeti jognak megfelelően közvetlenül az illetékes szervtől kérheti a végrehajtást.
A végrehajtást csak az Európai Unió Bíróságának határozata alapján lehet felfüggeszteni. A végrehajtási eljárás szabálytalanságára vonatkozó panaszok tekintetében azonban a tagállami igazságszolgáltatási szervek rendelkeznek joghatósággal.
(5) A pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok összege az Európai Unió általános költségvetését illeti.
69. cikk
Az Európai Unió Bírósága általi felülvizsgálat
Az Európai Unió Bírósága korlátlan jogkörrel rendelkezik az olyan határozatok felülvizsgálatára, amelyekben az EÉPH pénzbírságot vagy kényszerítő bírságot szabott ki. Az Európai Unió Bírósága törölheti, csökkentheti vagy emelheti a kiszabott pénzbírságot vagy kényszerítő bírságot.
70. cikk
A II. melléklet módosításai
A pénzügyi piaci folyamatok figyelembevétele érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 82. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. melléklet módosítására vonatkozóan.
71. cikk
Törlés a nyilvántartásból
(1) Az EÉPH a 73. cikk sérelme nélkül törli a kereskedési adattárat a nyilvántartásból, amennyiben a kereskedési adattár:
a)
kifejezetten lemond a nyilvántartásról, vagy az elmúlt hat hónap során nem nyújtott szolgáltatást;
b)
a nyilvántartásba vételt hamis nyilatkozatok adásával vagy egyéb szabálytalan módon érte el;
c)
már nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyek mellett nyilvántartásba vételére sor került.
(2) Az EÉPH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az 57. cikk (1) bekezdésében említett érintett illetékes hatóságot az adott kereskedési adattár nyilvántartásból való törlésére vonatkozó határozatáról.
(3) Amennyiben az érintett kereskedési adattár szolgáltatásnyújtása és tevékenységvégzése szerinti tagállam illetékes hatósága úgy véli, hogy az (1) bekezdésben foglalt feltételek valamelyike teljesült, felkérheti az EÉPH-t, hogy vizsgálja meg, teljesültek-e az érintett kereskedési adattárnak a nyilvántartásból való törlésére vonatkozó feltételek. Amennyiben az EÉPH úgy határoz, hogy az érintett kereskedési adattárat nem törli a nyilvántartásból, e határozatát teljes körűen meg kell indokolnia.
(4) A (3) fejezetben említett illetékes hatóság a 22. cikk szerint kinevezett illetékes hatóság.
72. cikk
Felügyeleti díjak
(1) Az EÉPH e rendelettel és a (3) bekezdésben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban díjakat számít fel a kereskedési adattáraknak. Ezek a díjak teljes mértékben fedezik az EÉPH kereskedési adattárak nyilvántartásba vételéhez és felügyeletéhez, valamint ahhoz kapcsolódó szükséges kiadásait, valamint azt a célt szolgálja, hogy megtérítse az illetékes hatóságok részére az e rendelet alapján folytatott tevékenység során - különösen a feladatok 74. cikkel összhangban történő átruházása következtében - az illetékes hatóságoknál esetlegesen felmerült költségeket.
(2) A kereskedési adattárakra kiszabott díjak összege fedezi az EÉPH nyilvántartásbavételi és felügyeleti tevékenységei során felmerült összes adminisztratív költséget, a díjak pedig arányosak az érintett kereskedési adattár árbevételével.
(3) A Bizottság a 82. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a díjtípusok és a díjköteles ügyek, a díjak összege és megfizetésük módja részletes meghatározására.
73. cikk
Az EÉPH felügyeleti intézkedései
(1) Amennyiben a 64. cikk (5) bekezdésével összhangban az EÉPH megállapítja, hogy egy kereskedési adattár elkövette az I. mellékletben felsorolt valamely jogsértést, az alábbi egy vagy több határozatot hozza:
a)
a kereskedési adattár kötelezése a jogsértés megszüntetésére;
b)
pénzbírság kiszabása az 65. cikk szerint;
c)
hirdetmény kiadása;
d)
végső esetben a kereskedési adattár törlése a nyilvántartásból.
(2) Az (1) bekezdésben említett határozatok meghozatalakor az EÉPH figyelembe veszi a jogsértés természetét és súlyosságát, tekintettel a következő kritériumokra:
a)
a jogsértés időtartama és gyakorisága;
b)
a jogsértés fényt derített-e súlyos vagy rendszerszintű hiányosságokra a vállalkozás eljárásaiban, irányítási rendszereiben vagy belső ellenőrzési mechanizmusaiban;
c)
a jogsértés okozott-e vagy elősegített-e pénzügyi bűncselekményt, illetve tulajdonítható-e egyéb módon ilyen bűncselekmény a jogsértésnek;
d)
a jogsértést szándékosan vagy gondatlanságból követték-e el.
(3) Az EÉPH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az érintett kereskedési adattárat az (1) bekezdés alapján elfogadott határozatokról, és közli azokat a tagállamok illetékes hatóságaival és a Bizottsággal. A határozat elfogadásának időpontjától számított 10 munkanapon belül közzéteszi azt a honlapján.
Az EÉPH a határozatnak az első albekezdés szerinti nyilvánosságra hozatalakor arról is nyilvános tájékoztatást ad, hogy az érintett kereskedési adattár jogosult a határozat ellen jogorvoslattal élni, valamint adott esetben közzéteszi a jogorvoslati kérelem benyújtásának tényét, és ezzel egyidejűleg közli, hogy a jogorvoslatnak nincs halasztó hatálya, valamint azt, hogy az EÉPH fellebbviteli tanácsa az 1095/2010/EU rendelet 60. cikkének (3) bekezdésével összhangban felfüggesztheti a vitatott határozat alkalmazását.
74. cikk
A feladatok EÉPH általi átruházása az illetékes hatóságokra
(1) Amennyiben valamely felügyeleti feladat megfelelő elvégzéséhez szükséges, az EÉPH jogosult arra, hogy az 1095/2010/EU rendelet 16. cikke szerint általa kibocsátott iránymutatásokkal összhangban konkrét felügyeleti feladatokat egy tagállam illetékes hatóságára ruházzon. E felügyeleti feladatok közé tartozhat különösen a 61. cikk szerinti információkérések és a 62. cikk szerinti és a 63. cikk (6) bekezdése szerinti vizsgálatok és helyszíni ellenőrzések lefolytatásának hatásköre.
(2) Az EÉPH a feladatok átruházását megelőzően konzultál az érintett illetékes hatósággal. E konzultációk különösen az alábbiakra vonatkoznak:
a)
az átruházandó feladatok köre;
b)
a feladatok elvégzésének ütemezése, valamint
c)
a szükséges információknak az EÉPH részéről, illetve az EÉPH részére történő átadása.
(3) A 72. cikk (3) bekezdése alapján a Bizottság által elfogadott díjszabályzatnak megfelelően az EÉPH megtéríti az illetékes hatóságok részére az átruházott feladatok elvégzésével összefüggésben felmerült költségeket.
(4) Az EÉPH megfelelő időközönként felülvizsgálja az (1) bekezdésben említett határozatot. Az átruházás bármikor visszavonható.
(5) A feladatok átruházása nem érinti az EÉPH felelősségét, és nem korlátozza az EÉPH-t az átruházott feladat elvégzésében és ellenőrzésében. Nem ruházhatók át az e rendelet szerinti felügyeleti feladatok, beleértve a nyilvántartásba vételről szóló határozatok meghozatalát, a jogsértésekre vonatkozó végleges értékelés elkészítését és az ezek nyomán születő határozatok meghozatalát.
2. FEJEZET
Kapcsolatok harmadik országokkal
75. cikk
Egyenértékűség és nemzetközi egyezmények
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el, amelyben megállapítja, hogy valamely harmadik ország jogi és felügyeleti rendszere biztosítja, hogy:
a)
a szóban forgó harmadik országban engedélyezett kereskedési adattárak olyan jogilag kötelező érvényű követelményeket teljesítenek, amelyek egyenértékűek az e rendeletben előírt követelményekkel;
b)
a harmadik országban folyamatos a kereskedési adattárak hatékony felügyelete és a rájuk vonatkozó követelmények hatékony betartatása; valamint
c)
léteznek legalább az e rendeletben meghatározottakkal egyenértékű szakmai titoktartási garanciák, beleértve a hatóságok által harmadik felekkel közölt üzleti titkok védelmét.
A Bizottság e végrehajtási jogi aktust a 86. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban fogadja el.
(2) A Bizottság szükség esetén, valamint az (1) bekezdésben említett valamely végrehajtási jogi aktus elfogadását követően ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak az érintett harmadik országokkal kötendő olyan nemzetközi megállapodások megtárgyalására vonatkozóan, amelyek az e harmadik országokban székhellyel rendelkező kereskedési adattárakban tárolt, származtatott ügyletekre vonatkozó információkhoz való kölcsönös hozzáférésről és azok cseréjéről szólnak, és amelyekkel biztosítható, hogy az Unió hatóságai, beleértve az EÉPH-t is, azonnali és folyamatos hozzáféréssel rendelkezzenek a feladataik ellátásához szükséges információkhoz.
(3) Az EÉPH a (2) bekezdésben említett megállapodások megkötését követően, azokkal összhangban kialakítja az együttműködés kereteit az adott harmadik országok illetékes hatóságaival. Ezek a keretek meghatározzák legalább:
a)
az egyrészről az EÉPH, illetve bármely más, e rendelettel összhangban feladatköreit gyakorló uniós hatóság, másrészről az érintett harmadik ország illetékes hatóságai közötti információcsere mechanizmusát; valamint
b)
a felügyeleti tevékenységek koordinációjára vonatkozó eljárásokat.
(4) A személyes adatok harmadik országok részére történő továbbítása tekintetében az EÉPH a 45/2001/EK rendeletet alkalmazza.
76. cikk
Az együttműködés keretei
Azon harmadik országok érintett hatóságai, amelyeknek joghatósága területén nincsenek székhellyel rendelkező kereskedelmi adattárak, az EÉPH-hoz fordulhatnak azzal a céllal, hogy kialakítsák az együttműködés kereteit annak érdekében, hogy hozzáférjenek az uniós kereskedelmi adattárakban tárolt, származtatott ügyletekre vonatkozó információkhoz.
Az EÉPH együttműködési kereteket alakíthat ki ezen érintett hatóságokkal az Unió kereskedelmi adattáraiban tárolt, származtatott ügyletekre vonatkozó azon információkhoz való hozzáférés tekintetében, amelyekre az említett hatóságoknak feladataik és megbízatásaik teljesítéséhez szükségük van, feltéve, hogy a szakmai titoktartás garanciái - beleértve a hatóságok által harmadik felekkel megosztott üzleti titkok védelmét is - fennállnak.
77. cikk
A kereskedési adattárak elismerése
(1) A harmadik országban székhellyel rendelkező kereskedési adattár csak azt követően nyújthatja szolgáltatásait és tevékenységeit az Unióban székhellyel rendelkező szervezetek részére a 9. cikk értelmében, hogy az EÉPH a (2) bekezdés szerint elismerte.
(2) Az (1) bekezdésben említett kereskedési adattár benyújtja elismerési kérelmét, és ehhez minden szükséges információt mellékel, többek között legalább az annak ellenőrzéséhez szükséges információkat, hogy engedéllyel rendelkezik és hatékony felügyelet alá tartozik egy olyan harmadik országban:
a)
amellyel kapcsolatban a Bizottság a 75. cikk (1) bekezdése szerinti végrehajtási jogi aktussal elismerte, hogy egyenértékű és betartatható szabályozási és felügyeleti kerettel rendelkezik;
b)
amely a 75. cikk (2) bekezdése szerint nemzetközi megállapodást kötött az Unióval; valamint
c)
amely együttműködési megállapodásokat kötött a 75. cikk (3) bekezdésének megfelelően annak biztosítására, hogy az Unió hatóságai, beleértve az EÉPH-t is, azonnali és folyamatos hozzáféréssel rendelkezzenek a szükséges információkhoz.
A kérelem kézhezvételét követő 30 munkanapon belül az EÉPH értékeli, hogy a kérelmet hiánytalanul nyújtották-e be. Ha a kérelem hiányos, az EÉPH határidőt szab meg, amelynek leteltéig a kérelmező kereskedési adattárnak be kell nyújtania a hiányzó információkat.
Az EÉPH a hiánytalan kérelem benyújtásától számított 180 munkanapon belül írásban értesíti a kérelmező kereskedési adattárat arról, hogy megadta-e az elismerést, csatolva határozatának megalapozott indokolással ellátott magyarázatát.
Az EÉPH a honlapján közzéteszi az e rendelettel összhangban elismert kereskedési adattárak listáját.
VII. CÍM
A KERESKEDÉSI ADATTÁRAKKAL SZEMBENI KÖVETELMÉNYEK
78. cikk
Általános követelmények
(1) A kereskedési adattár megbízható vállalatirányítási rendszerrel rendelkezik, amely áttekinthető szervezeti felépítést, egymástól jól elhatárolt, átlátható és következetes felelősségi köröket, valamint megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusokat, többek között megbízható adminisztratív és számviteli eljárásokat foglal magában, amelyek megakadályozzák a bizalmas adatok bármilyen módon történő nyilvánosságra hozatalát.
(2) A kereskedési adattár hatékony, írásban rögzített szervezeti és adminisztratív szabályokat vezet be és működtet a vezetőivel, alkalmazottaival, valamint a szoros kapcsolat révén hozzá közvetlenül vagy közvetetten kapcsolódó más személyekkel kapcsolatban felmerülő potenciális összeférhetetlenségek felismerésére és kezelésére.
(3) A kereskedési adattár kidolgozza a megfelelő politikákat és eljárásokat annak biztosítására, hogy az adattár (ideértve vezetőit és munkavállalóit is) e rendelet minden rendelkezésének megfeleljen.
(4) A kereskedési adattár olyan szervezeti struktúrát tart fenn és működtet, amely biztosítja az adattár szolgáltatásnyújtásának és tevékenységvégzésének folyamatosságát és rendes működését. A kereskedési adattár megfelelő és arányos rendszereket, erőforrásokat és eljárásokat alkalmaz.
(5) Amennyiben a kereskedési adattár kiegészítő szolgáltatásokat is nyújt, többek között tőzsdekereskedelmi visszaigazolást (trade confirmation), ajánlatpárosítást (trade matching) hiteleseményekkel kapcsolatos szolgáltatásnyújtást (credit event servicing), portfólióállomány-egyeztetést (portfolio reconciliation), portfóliótömörítést (portfolio compression), akkor a kereskedelmi adattárnak ezeket a kiegészítő szolgáltatásokat operatív szinten el kell különítenie a kereskedési adattár azon funkciójától, amely a származtatott ügyletekre vonatkozó adatok központosított gyűjtésére és tárolására terjed ki.
(6) A kereskedési adattár stabil és prudens irányításának biztosítása érdekében a felső vezetés és az igazgatóság tagjai kellően jó hírnévvel rendelkező és tapasztalt személyek.
(7) A kereskedési adattár objektív és megkülönböztetésmentes követelményeket ír elő a 9. cikk szerinti bejelentési kötelezettség alá eső vállalkozások általi hozzáférésre, és a követelményeket nyilvánossá teszi. A szolgáltatóknak megkülönböztetésmentes módon hozzáférést nyújt az általa tárolt adatokhoz, ha az érintett szerződő felek ahhoz hozzájárultak. A hozzáférést korlátozó kritériumok csak annyiban engedélyezhetők, amennyiben azok célja a kereskedési adattár által tárolt adatokat érintő kockázatok kezelése.
(8) A kereskedési adattár nyilvánosságra hozza az általa e rendelet szerint nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódó árakat és díjakat. Külön-külön nyilvánosságra hozza az egyes szolgáltatások és funkciók árait és díjait, beleértve az árengedményeket és pénzvisszatérítéseket, valamint e kedvezmények igénybevételének feltételeit. A kereskedési adattár lehetővé teszi a bejelentést végző jogalanyok számára az egyes szolgáltatások külön-külön igénybevételét. A kereskedési adattár által felszámított áraknak és díjaknak összhangban kell lenniük a költségekkel.
79. cikk
Működési megbízhatóság
(1) A kereskedési adattár azonosítja a működési kockázat forrásait és minimalizálja azokat a megfelelő rendszerek, ellenőrzések és eljárások kidolgozása révén. E rendszerek megbízhatóak és biztonságosak, és megfelelő kapacitással rendelkeznek a kapott információk kezelésére.
(2) A kereskedési adattár megfelelő üzletmenet-folytonossági politikát és vészhelyzet esetére helyreállítási tervet dolgoz ki, hajt végre és tart fenn, amelynek célja a kereskedési adattár funkcióinak fenntartása, a műveletek időben történő helyreállítása, valamint kötelezettségeinek teljesítése. A helyreállítási terv legalább a biztonsági tartalékrendszerek létrehozásáról rendelkezik.
(3) A nyilvántartásból törölt kereskedési adattár gondoskodik a megfelelő helyettesítésről, beleértve az adatok átadását más kereskedési adattáraknak, valamint a bejelentett információk átirányítását egy másik kereskedési adattárhoz.
80. cikk
Adatvédelem és -rögzítés
(1) A kereskedési adattár biztosítja a 9. cikk értelmében kapott információk bizalmas jellegét, integritását és védelmét.
(2) A kereskedési adattárak az általuk e rendelet alapján megszerzett adatokat kizárólag akkor használhatják fel kereskedelmi célokra, ha az érintett szerződő felek ahhoz hozzájárultak.
(3) A kereskedési adattár azonnal rögzíti a 9. cikk értelmében kapott információkat, és a vonatkozó ügyletek lezárását követően legalább tíz évig megőrzi azokat. Gyors és hatékony nyilvántartási eljárásokat alkalmaz a rögzített információ változásainak dokumentálására.
(4) A kereskedési adattár a származtatott ügyletek 9. cikkel összhangban bejelentett adatai alapján kiszámítja a pozíciókat származtatottügylet-kategóriánként és a jelentést tevő jogalanyok szerinti bontásban.
(5) A kereskedési adattár az ügyletben részt vevő felek számára lehetővé teszi, hogy időben hozzáférjenek az adott ügylethez kapcsolódó információkhoz, és javítsák azokat.
(6) A kereskedési adattár minden ésszerű lépést megtesz a rendszereiben tárolt információkkal való visszaélés megelőzésére.
A kereskedési adattárban nyilvántartott bizalmas információkat nem használhatják fel más, a kereskedési adattárral anya- vagy leányvállalati kapcsolatban lévő természetes vagy jogi személyek.
81. cikk
Átláthatóság és az adatok rendelkezésre állása
(1) A kereskedési adattár rendszeresen és könnyen elérhető formában, származtatottügylet-kategóriák szerinti bontásban közzéteszi a neki bejelentett ügyletek aggregált pozícióit.
(2) A kereskedési adattár gyűjti és tárolja az adatokat, és biztosítja, hogy a (3) bekezdésben említett jogalanyok közvetlenül és azonnal hozzáférhessenek a származtatott ügyletek szerződéseinek azon részleteihez, amelyekre a feladataik és megbízatásaik ellátásához szükségük van.
(3) A kereskedési adattár a következő jogalanyok számára teszi elérhetővé a szükséges információkat annak érdekében, hogy lehetővé tegye számukra feladataik és megbízatásaik ellátását:
a)
az EÉPH;
b)
az ERKT;
c)
a kereskedési adattárhoz hozzáférő központi szerződő feleket felügyelő illetékes hatóság;
d)
a bejelentett ügyletek kereskedési helyszínét felügyelő illetékes hatóság;
e)
a KBER érintett tagjai;
f)
azon harmadik országok érintett hatóságai, amelyek a 75. cikk szerinti nemzetközi megállapodást kötöttek az Unióval;
g)
a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (32) 4. cikke értelmében kijelölt felügyeleti hatóságok;
h)
az érintett uniós értékpapír-piaci hatóságok;
i)
azon harmadik országok érintett hatóságai, amelyek a 76. cikkben említett együttműködési kereteket alakítottak ki az EÉPH-val;
j)
az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége.
(4) Az EÉPH megosztja más illetékes uniós hatóságokkal az azok számára feladataik ellátásához szükséges információkat.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH a KBER tagjaival folytatott konzultációt követően kidolgozza az (1) és (3) bekezdésben említett tájékoztatás gyakoriságát és részleteit, valamint az adatok adattárak közötti összesítéséhez és összehasonlításához szükséges, illetve a (3) bekezdésben említett jogalanyok információhoz való szükség szerinti hozzáférését lehetővé tevő működési standardokat meghatározó szabályozástechnikai standardok tervezetét. A szabályozástechnikai standardok tervezete biztosítja, hogy az (1) bekezdés alapján közzétett információk nem alkalmasak az ügyletek szerződő feleinek azonosítására.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2012. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
82. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2) A Bizottság határozatlan időre szóló felhatalmazást kap az 1. cikk (6) bekezdésében, a 64. cikk (7) bekezdésében, a 70. cikkben, a 72. cikk (3) bekezdésében és a 85. cikk (2) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(3) Felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását megelőzően a Bizottság törekszik arra, hogy konzultáljon az EÉPH-val.
(4) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 1. cikk (6) bekezdésében, a 64. cikk (7) bekezdésében, a 70. cikkben, a 72. cikk (3) bekezdésében és a 85. cikk (2) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(5) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(6) Az 1. cikk (6) bekezdése, a 64. cikk (7) bekezdése, a 70. cikk, a 72. cikk (3) bekezdése és a 85. cikk (2) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést követő három hónapos időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbodik.
VIII. CÍM
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
83. cikk
Szakmai titoktartás
(1) A szakmai titoktartás kötelezettsége vonatkozik minden olyan személyre, aki a 22. cikknek megfelelően kijelölt illetékes hatóságoknak, a 81. cikk (3) bekezdésében említett hatóságoknak, az EÉPH-nak, illetve az illetékes hatóságok vagy az EÉPH által megbízott ellenőröknek vagy szakértőknek dolgozott vagy dolgozik. A büntetőjog, az adójog és a jelen rendelet hatálya alá tartozó esetek sérelme nélkül ezek a személyek a feladataik ellátása során tudomásukra jutott bizalmas információt nem adhatják ki semmilyen más személynek vagy hatóságnak, az olyan összefoglalt vagy összesített formát kivéve, amelyből az egyes központi szerződő felek, kereskedési adattárak vagy más személyek nem azonosíthatók.
(2) Amennyiben valamely központi szerződő fél ellen csődeljárást vagy kötelező felszámolási eljárást indítanak, a harmadik feleket nem érintő bizalmas információkat a polgári vagy kereskedelmi eljárásokban ki lehet adni, ha az az eljárás lefolytatásához szükséges.
(3) A büntetőjog vagy az adójog hatálya alá tartozó esetek sérelme nélkül az illetékes hatóságok, az EÉPH, illetve az illetékes hatóságokon kívüli azon testületek, természetes vagy jogi személyek, akik/amelyek ezen irányelv alapján bizalmas információkat kapnak, azokat kizárólag feladataik ellátása során és hatásköreik gyakorlása érdekében használhatják fel; az illetékes hatóságok esetében ezen irányelv hatályán belül, más hatóságok, testületek, természetes vagy jogi személyek esetében kizárólag arra a célra, amelyre az ilyen információkat számukra biztosították, és kifejezetten az ilyen hatáskörök gyakorlásához kapcsolódó közigazgatási vagy bírósági eljárások keretében. Amennyiben azonban az információkat átadó EÉPH, illetékes hatóság vagy más hatóság, testület vagy személy hozzájárul, az információkat fogadó hatóság azokat más, nem kereskedelmi célra is felhasználhatja.
(4) Az e rendelet alapján fogadott, kicserélt vagy továbbított valamennyi bizalmas információra a szakmai titoktartás (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított feltételei vonatkoznak. Azonban e feltételek nem akadályozzák meg az EÉPH-t, az illetékes hatóságokat és az adott központi bankokat abban, hogy e rendelettel és a befektetési vállalkozásokra, a hitelintézetekre, a nyugdíjalapokra, az ÁÉKBV-kre, az alternatívbefektetésialap-kezelőkre, a biztosítás- és viszontbiztosítás-közvetítőkre, a biztosítási vállalkozásokra, a szabályozott piacokra, valamint a piacműködtetőkre alkalmazandó más jogszabályokkal összhangban, vagy az információkat átadó illetékes hatóság vagy más hatóság, testület, természetes vagy jogi személy hozzájárulásával bizalmas információkat cseréljenek ki vagy továbbítsanak.
(5) Az (1), (2) és (3) bekezdés nem gátolja az illetékes hatóságokat abban, hogy nemzeti jogukkal összhangban olyan bizalmas információt cseréljenek ki vagy továbbítsanak, amelyet nem valamely másik tagállam illetékes hatóságától kaptak.
84. cikk
Információcsere
(1) Az illetékes hatóságoknak, az EÉPH-nak és az egyéb érintett hatóságoknak indokolatlan késedelem nélkül át kell adniuk egymásnak a feladataik ellátásához szükséges információkat.
(2) Az e rendelet szerinti feladataik ellátása során bizalmas információhoz jutó illetékes hatóságok, az EÉPH, más érintett hatóságok és más testületek, természetes vagy jogi személyek csak feladataik ellátása során használhatják fel ezen információkat.
(3) Az illetékes hatóságok közlik az információkat a KBER érintett tagjaival, amennyiben ezen információk relevánsak azok feladatainak ellátása szempontjából.
IX. CÍM
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
85. cikk
Jelentések és felülvizsgálat
(1) A Bizottság 2015. augusztus 17-ig áttekinti e rendeletet, és általános jelentést készít arról. A Bizottság ezt a jelentést a megfelelő javaslatokkal együtt az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak nyújtja be.
A Bizottság különösen:
a)
a KBER tagjaival együttműködve felméri, hogy szükség van-e olyan intézkedésekre, amelyek célja elősegíteni a központi szerződő felek hozzáférését a központi bankok likviditási eszközeihez;
b)
az EÉPH-val és az érintett ágazati hatóságokkal koordinálva felméri a nem pénzügyi vállalkozások tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek rendszerszintű jelentőségét és különösen e rendelet hatását a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nem pénzügyi vállalkozások általi alkalmazására;
c)
a tapasztalatok fényében értékeli a központi szerződő felekre vonatkozó felügyeleti keretrendszer működését, ezenbelül a felügyeleti kollégiumok eredményességét, a 19. cikk (3) bekezdésében meghatározott vonatkozó szavazási módokat és az EÉPH fellépését, különösen a központi szerződő felek engedélyezése során;
d)
az EÉPH-val és az ERKT-val együttműködve felméri a biztosítéki követelmények hatékonyságát a prociklikusság korlátozása céljából, valamint azt, hogy szükség van-e további beavatkozási lehetőségek meghatározására ezen a területen;
e)
felméri, hogy miként alakulnak a központi szerződő feleknek a biztosítékeszközök pótlólagos biztosításával kapcsolatos követelményekre vonatkozó politikái, és hogyan igazodnak a felhasználók konkrét tevékenységeihez és kockázati profiljához.
Az első albekezdés a) pontjában említett felmérés során figyelembe kell venni a központi bankok között uniós és nemzetközi szinten folyamatban lévő munka eredményeit. A felmérés során emellett figyelembe kell venni a központi bankok függetlenségének elvét és azon jogukat, hogy saját döntésük alapján lehetőséget biztosítsanak a likviditási eszközök igénybevételére, továbbá a központi szerződő felek magatartására, illetve az egységes piacra gyakorolt esetleges nem szándékolt hatást is. A kísérő javaslatok nem jelenthetnek sem közvetlen, sem közvetett megkülönböztetést a tagállamokra, illetve tagállamcsoportokra, mint az elszámolási szolgáltatások helyszínére nézve.
(2) 2014. augusztus 17-ig a Bizottság az EÉPH-val és az EBFH-val történt konzultációt követően jelentést készít, amelyben felméri a nem számlapénzben, változó biztosítékeszközként történő biztosítékeszköz nyújtásra vonatkozó technikai megoldások kidolgozása tekintetében a központi szerződő felek által elért eredményeket és erőfeszítéseket, valamint a megoldást előmozdító esetleges intézkedések szükségességét. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a technikai megoldás kidolgozására irányuló erőfeszítések nem voltak elégségesek, és a származtatott ügyletek központi elszámolásának a jövőbeli nyugdíjasok nyugellátására gyakorolt kedvezőtlen hatása változatlan maradt, felhatalmazást kap arra, hogy a 82. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a 89. cikk (1) bekezdésében említett hároméves időszak egyszer két évvel, egyszer pedig egy évvel történő meghosszabbítása céljából.
(3) Az EÉPH jelentés nyújt be a Bizottságnak:
a)
a II. cím szerinti elszámolási kötelezettség alkalmazásáról, különös tekintettel arra, hogy az e rendelet hatálybalépése előtt kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre nem vonatkozik az elszámolási kötelezettség;
b)
az 5. cikk (3) bekezdése szerinti azonosítási eljárás alkalmazásáról;
c)
a 39. cikkben meghatározott elkülönítési követelmények alkalmazásáról;
d)
az V. cím szerinti interoperabilitási megállapodások hatályának az átruházható értékpapírokon és a pénzpiaci eszközökön túl más pénzügyieszköz-kategóriába tartozó ügyletekre való kiterjesztéséről;
e)
a központi szerződő felek kereskedési helyszínekhez való hozzáféréséről, egyes gyakorlatok versenyképességre gyakorolt hatásáról és a likviditási források szétaprózódására gyakorolt hatásról;
f)
az EÉPH-nak az e rendelet szerinti hatáskörei és feladatai ellátásához szükséges munkaerő- és erőforrásigényeiről;
g)
a tagállamok által a 14. cikk (5) bekezdésének megfelelően elfogadott kiegészítő előírások alkalmazásának hatásairól.
Az (1) bekezdés céljaira ezeket a jelentéseket legkésőbb 2014. szeptember 30-ig eljuttatja a Bizottságnak. A jelentéseket az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak is benyújtja.
(4) A Bizottság a tagállamokkal és az EÉPH-val együttműködve, miután értékelést kért az ERKT-től, éves jelentést állít össze, amelyben értékeli az interoperabilitási megállapodások valamennyi lehetséges rendszerszintű kockázatát és költségvonzatát.
A jelentés legalább e megállapodások számára és összetettségére, valamint a kockázatkezelési rendszerek és modellek megfelelőségére összpontosít. A Bizottság ezt a jelentést a megfelelő javaslatokkal együtt az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak nyújtja be.
Az ERKT a Bizottság rendelkezésére bocsátja az interoperabilitási megállapodások valamennyi lehetséges rendszerszintű kockázatára vonatkozó értékelését.
(5) Az EÉPH évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak az illetékes hatóságok által alkalmazott szankciókról, beleértve a felügyeleti intézkedéseket, a pénzbírságokat és a kényszerítő bírságokat.
86. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottság munkáját a 2001/528/EK bizottsági határozattal (33) létrehozott Európai Értékpapír-Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
87. cikk
A 98/26/EK irányelv módosítása
(1) A 98/26/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdése az alábbi albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben a rendszerüzemeltető egy interoperábilis rendszerrel kapcsolatban nyújtott biztosítékeszközt egy másik rendszerüzemeltetőnek, a biztosítékeszközt nyújtó rendszer-üzemeltetőnek a nyújtott biztosítékeszközhöz fűződő jogait nem érintik a biztosítékeszközt kapó rendszerüzemeltető ellen indított fizetésképtelenségi eljárások.”
(2) A tagállamok elfogadják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az (1) bekezdésnek 2014. augusztus 17-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell a 98/26/EK irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
88. cikk
Honlapok
(1) Az EÉPH honlapot tart fenn, amely a következők részleteit tartalmazza:
a)
az elszámolási kötelezettség teljesítésére az 5. cikk alapján alkalmas szerződések;
b)
a 4., 5. és 7-11. cikkek megsértése miatt kiszabott büntetések;
c)
az Unióban szolgáltatások nyújtására vagy tevékenységek végzésére jogosult azon központi szerződő felek, amelyek az Unióban székhellyel rendelkeznek, valamint azon szolgáltatások és tevékenységek, amelyek nyújtására, illetve végzésére engedélyt kaptak, beleértve az engedély által lefedett pénzügyieszköz-kategóriákat is;
d)
a IV. és V. címek megsértése miatt kiszabott büntetések;
e)
a harmadik országban székhellyel rendelkező, az Unióban szolgáltatások nyújtására vagy tevékenységek végzésére jogosult központi szerződő felek, valamint azon szolgáltatások és tevékenységek, amelyek nyújtására, illetve végzésére engedélyt kaptak, beleértve az engedély által lefedett pénzügyieszköz-kategóriákat is;
f)
az Unióban szolgáltatások nyújtására vagy tevékenységek végzésére jogosult kereskedési adattárak;
g)
a 65. és 66. cikkek szerint kiszabott büntetések és bírságok;
h)
a 6. cikkben említett nyilvános jegyzék.
(2) E cikk (1) bekezdésének b), c) és d) pontja alkalmazásában az illetékes hatóságok honlapokat tartanak fenn, amelyek az EÉPH honlapjáról is elérhetők.
(3) Az e cikkben említett valamennyi honlapnak hozzáférhetőnek kell lennie a nyilvánosság számára, rendszeresen frissülnie kell, és érthető formában kell tájékoztatást nyújtania.
89. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Az e rendelet hatálybalépését követő három éven át a 4. cikkben megállapított elszámolási kötelezettség nem vonatkozik azokra a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre, amelyek objektíven mérhető módon csökkentik a 2. cikk 10. pontjában meghatározott nyugdíjkonstrukció-rendszerek fizetőképességéhez közvetlenül kapcsolódó befektetési kockázatokat. Az átmeneti időszak azon intézményekre is vonatkozik, amelyeket azzal a céllal hoztak létre, hogy nemteljesítés esetén kártérítést nyújtsanak a nyugdíjkonstrukció-rendszerek tagjainak.
Azokra az e szervezetek által az említett időszakban kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre, amelyek máskülönben a 4. cikk szerinti elszámolási kötelezettség hatálya alá tartoznának, a 11. cikkben meghatározott követelmények vonatkoznak.
(2) A 2. cikk 10. pontjának c) és d) alpontjában említett nyugdíjkonstrukció-rendszerek tekintetében a megfelelő illetékes hatóság az (1) bekezdésben említett mentességet szervezetek, illetve nyugdíjkonstrukció-rendszerek egy-egy típusára vonatkozóan adja meg. Az illetékes hatóság a kérelem kézhezvételét követően értesíti az EÉPH-t és az EBFH-t. Az EÉPH az értesítés kézhezvételétől számított 30 naptári napon belül az EBFH-val folytatott konzultációt követően véleményt ad ki, amelyben értékeli, hogy a szervezettípus, illetve nyugdíjkonstrukciórendszer-típus megfelel-e a 2. cikk 10. pontjának c) vagy d) alpontjának, valamint, hogy milyen okok teszik indokolttá a változó biztosítékra vonatkozó követelmény teljesítésének nehézségei miatti mentességet. Az illetékes hatóság csak abban az esetben adja meg a mentességet, ha teljes mértékben meggyőződött arról, hogy a szervezettípus, illetve rendszertípus a 2. cikk 10. pontjának c) vagy d) alpontjának eleget tesz, és nehézséget okoz számukra a változó biztosítékra vonatkozó követelmények teljesítése. Az illetékes hatóság az EÉPH véleményének kézhezvételét követő tíz munkanapon belül határozatot fogad el a kapott vélemény kellő figyelembevételével. Amennyiben az illetékes hatóság nem ért egyet az EÉPH véleményével, akkor határozatában teljes körű indokolást ad, és megmagyarázza a véleménytől való lényeges eltéréseket.
Az EÉPH közzéteszi a honlapján a 2. cikk 10. pontjának c) és d) alpontjában említett azon szervezettípusok és nyugdíjkonstrukciórendszer-típusok listáját, amelyek az első albekezdésnek megfelelően mentességben részesültek. A felügyeleti eredmények következetességének fokozása érdekében az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 30. cikkével összhangban évente elvégzi a listán szereplő szervezetek partneri felülvizsgálatát.
(3) Az a központi szerződő fél, amely számára a székhelye szerinti tagállamban a 4., 5., 8-11., 16., 18., 25., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 46., 47., 49., 56. és 81. cikk szerinti szabályozástechnikai standardok mindegyikének Bizottság általi elfogadása előtt, e tagállam nemzeti jogával összhangban engedélyezték, hogy elszámolási szolgáltatásokat nyújtson, a 16., 25., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. és 49. cikk szerinti összes szabályozástechnikai standard hatálybalépését követő 6 hónapon belül köteles e rendelettel összhangban a 14. cikk szerinti engedélyért folyamodni.
Az a harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő fél, amely számára a 16., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. és 49. cikk szerinti szabályozástechnikai standardok mindegyikének Bizottság általi elfogadását megelőzően valamely tagállam nemzeti jogával összhangban engedélyezték, hogy elszámolási szolgáltatásokat nyújtson e tagállamban, a 16., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. és 49. cikk szerinti összes szabályozástechnikai standard hatálybalépését követő 6 hónapon belül köteles e rendelettel összhangban a 25. cikk szerinti elismerésért folyamodni.
(4) Amíg nem született meg az e rendelet szerinti határozat a központi szerződő fél engedélyezéséről, illetve elismeréséről, továbbra is a központi szerződő felek engedélyezésére, illetve elismerésére vonatkozó megfelelő nemzeti szabályok alkalmazandók, és a központi szerződő fél felügyeletét továbbra is a székhelye, illetve elismerése szerinti tagállam illetékes hatósága látja el.
(5) Ha az illetékes hatóság a 16., 26., 29., 34., 41., 42., 45., 47. és 49. cikk szerinti összes szabályozástechnikai standard Bizottság általi elfogadását megelőzően az adott tagállam nemzeti joga szerint engedélyezte a központi szerződő fél számára a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek valamely kategóriájának az elszámolását, az adott tagállam illetékes hatósága az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabályozástechnikai standardok hatálybalépését követő egy hónapon belül értesíti az EÉPH-t az engedélyezésről.
Ha valamely illetékes hatóság egy harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felet a 16., 26., 29., 34., 41., 42., 45., 47. és 49. cikk szerinti összes szabályozástechnikai standard Bizottság általi elfogadását megelőzően az adott tagállam nemzeti joga szerint elismert, akkor az adott tagállam illetékes hatósága az 5. cikk (1) bekezdésében említett szabályozástechnikai standardok hatálybalépésének napját követő 1 hónapon belül értesíti az EÉPH-t az elismerésről.
(6) Az a kereskedési adattár, amely a 9., 56. és 81. cikk szerinti összes szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standard Bizottság általi elfogadását megelőzően az adott tagállam nemzeti jogával összhangban engedélyt kapott a székhelye szerinti tagállamban származtatott ügyletek nyilvántartásának összegyűjtésére és vezetésére, az említett szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok hatálybalépését követő 6 hónapon belül az 55. cikk szerinti nyilvántartásba vételért folyamodik.
Az a harmadik országban székhellyel rendelkező kereskedési adattár, amely számára a valamely tagállamban lebonyolított származtatott ügyletek nyilvántartásának összegyűjtését és vezetését az adott tagállam nemzeti jogával összhangban a 9., 56. és 81. cikk szerinti összes szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standard Bizottság általi elfogadását megelőzően engedélyezték, az említett szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok hatálybalépését követő 6 hónapon belül a 77. cikk szerinti elismerésért folyamodik.
(7) Amíg nem születik meg az e rendelet szerinti határozat a kereskedési adattár nyilvántartásba vételéről, illetve elismeréséről, továbbra is a kereskedési adattárak engedélyezésére, nyilvántartásba vételére, illetve elismerésére vonatkozó megfelelő nemzeti szabályok alkalmazandók, és a kereskedési adattár felügyeletét továbbra is a székhelye, illetve elismerése szerinti tagállam illetékes hatósága látja el.
(8) Az a kereskedési adattár, amely az 56. és 81. cikk szerinti szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok Bizottság általi elfogadása előtt a székhelye szerinti tagállamban a származtatott ügyletek nyilvántartásának összegyűjtésére és vezetésére az adott tagállam nemzeti jogával összhangban kapott engedélyt, vagy amelyet ilyen módon vettek nyilvántartásba, a jelen rendelet szerinti nyilvántartásba vételéről szóló határozat megszületéséig igénybe vehető a 9. cikk szerinti bejelentési kötelezettség teljesítésére.
A harmadik országban székhellyel rendelkező kereskedési adattár, amely az 56. és 81. cikk szerinti szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok Bizottság általi elfogadása előtt az adott tagállam nemzeti jogával összhangban kapott olyan elismerést, amelynek értelmében elvégezheti az adott tagállamban lebonyolított származtatott ügyletek nyilvántartásának összegyűjtését és vezetését, a jelen rendelet szerinti nyilvántartásba vételéről szóló határozat megszületéséig igénybe vehető a 9. cikk szerinti bejelentési kötelezettség teljesítésére.
(9) A 81. cikk (3) bekezdése f) pontjának sérelme nélkül, amennyiben nincs érvényben a 75. cikk szerinti nemzetközi megállapodás valamely harmadik ország és az Unió között, a kereskedési adattár - amennyiben értesíti az EÉPH-t - 2013. augusztus 17-ig a harmadik ország érintett hatóságainak rendelkezésére bocsáthatja a szükséges információkat.
90. cikk
Az EÉPH személyzete és erőforrásai
Az EÉPH 2012. december 31-ig értékeli az e rendelet értelmében rá háruló hatáskörökből és feladatokból eredő személyzeti és erőforrásigényeit, és jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.
91. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. július 4-én.