РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
A TANÁCS 857/2010/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2010. szeptember 27.)
az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Átmeneti intézkedések
(1)
A Bizottság 473/2010/EU rendeletében (2) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) ideiglenes kiegyenlítő vámot vetett ki az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből (a továbbiakban: az érintett országok) származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára.
(2)
Az eljárás megindítására azt követően került sor, hogy a Plastics Europe polietilén-tereftaláttal foglalkozó bizottsága (a továbbiakban: panaszos) 2009. július 20-án panasszal élt olyan gyártók nevében, amelyeknek termelése egyes polietilén-tereftalátok teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 50 %-át teszi ki.
(3)
Az ideiglenes rendelet (15) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint a támogatás és a károkozás vizsgálata a 2008. július 1. és 2009. június 30. közötti időszakra terjedt ki (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A károkozás értékelése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2006. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig terjedő időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
(4)
A párhuzamosan zajló dömpingellenes eljárásban a Bizottság 473/2010/EU rendeletében (3) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az Iránból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára.
1.2. A további eljárás
(5)
Miután feltárták az ideiglenes kiegyenlítő intézkedések bevezetésének alapjául szolgáló lényeges tényeket és szempontokat (a továbbiakban: ideiglenes nyilvánosságra hozatal), több érdekelt fél írásos beadványban ismertette az ideiglenes megállapításokra vonatkozó nézeteit. E felek kérelem esetén lehetőséget kaptak a meghallgatásra is.
(6)
A Bizottság továbbra is törekedett a végleges megállapításaihoz általa szükségesnek tartott minden információ beszerzésére és ellenőrzésére. Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az érdekelt felek által szóban és írásban előterjesztett észrevételeket megvizsgálta, az indokolt esetekben az ideiglenes megállapításokat ezeknek megfelelően módosította.
(7)
Minden felet tájékoztattak azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján végleges kiegyenlítő vám kivetésére vonatkozó javaslatot kívántak előterjeszteni az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára, valamint az ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedéséről (a továbbiakban: végleges nyilvánosságra hozatal). Emellett a nyilvánosságra hozatalt követő időszakban lehetőséget biztosítottak a nyilatkozattételre.
(8)
Az érdekelt felek által beterjesztett szóbeli és írásos észrevételeket megvizsgálták, és indokolt esetekben a megállapításokat azoknak megfelelően módosították.
1.3. Az eljárásban érintett felek
(9)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoztak, hogy az uniós gyártók mintája nem reprezentatív és inkonzisztens, ennélfogva a károkozásra vonatkozó elemzés hiányos. Különösen arra hivatkoztak, hogy mintavételre nincs szükség, mivel a gyártók száma nem nagy. Emellett hivatkoztak arra is, hogy a vállalatcsoportok önálló jogi személyekre való „mesterséges” bontása révén a minta nem tartalmaz egyes piacvezetőket (Artenius, M&G Polimeri), továbbá a minta kiválasztásának módszere inkonzisztens, mivel a mintában is szerepelt két vállalati csoport. Hivatkoztak továbbá arra, hogy a minta nem reprezentatív, mivel nem szerepel benne olyan gyártó, amely elégséges mennyiségben értékesít kapcsolódó PET-feldolgozó részére. Ennek eredményeképpen az intézmények állítólag nem tudták felmérni az uniós iparág tényleges szállítási kapacitását, és nem vették figyelembe az uniós iparág érdekellentétét. Ezen túlmenően, mivel egy vállalat nem szolgáltatta az összes szükséges információt és a mintából kizárták, a reprezentativitás állítólagosan az uniós termelés 28 %-ára csökkent. Ugyanezek a felek hivatkoztak arra is, hogy a kiválasztott minta statisztikailag nem érvényes.
(10)
Azon érv tekintetében, hogy mintavételre nincs szükség, mivel a gyártók száma nem nagy, megismételjük, hogy a mintavétel során nyolc vállalatcsoporthoz tartozó 14 uniós gyártó jelent meg. Tekintve az együttműködő uniós gyártók objektíve nagy számát - 14 -, az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésének megfelelően mintavételt alkalmaztak a rendelkezésre álló időn belül ésszerűen vizsgálható legnagyobb reprezentatív értékesítési volumen alapján. A kiválasztott minta öt önálló vállalatból állt (hat termelő telephellyel).
(11)
A minta reprezentativitására vonatkozó első hivatkozás tekintetében meg kell jegyezni, hogy az intézmények szerepeltethetnek vállalatcsoport részét képező egyedi vállalatokat a mintában, feltéve, hogy azok reprezentatívak és elkülönült pénzügyi nyilvántartásokat vezetnek. Egyébiránt a nyolc vállalatcsoporthoz tartozó mind a tizennégy uniós gyártó vizsgálata a vizsgálat időben történő befejezését akadályozta volna. Az a tény azonban, hogy a mintában két vállalatcsoport is szerepelt, nem összeegyeztethetetlen a jelen esetben alkalmazott mintavételi módszerrel, azaz az uniós ügyfeleknek teljesített legnagyobb értékesítési volumen módszerével.
(12)
Az Indorama esetében e csoport a vizsgálati időszakon belül két különböző termelő telephellyel rendelkezett, eggyel Hollandiában, eggyel pedig az Egyesült Királyságban. E csoport szerepeltetése a mintában megfelel az alkalmazott mintavételi módszernek, mivel jogi és pénzügyi szempontból a telephelyek egy személyt képeztek. A vizsgálati időszak alatt a két különálló (egy Olaszországban, egy másik Németországban) PET-gyártó szervezettel rendelkező Equipolymers esetében a vállalat mindkét helyszínre vonatkozóan konszolidált adatokról számolt be. Tekintve, hogy a vállalat központjánál tett látogatás alkalmával lehetőség nyílt e konszolidált adatok ellenőrzésére, az a döntés született, hogy ezen eljárás szempontjából az Equipolymers PET-gyártó vállalatait egy szervezetként kezelik. Arra a hivatkozásra nézve, amely szerint az Arteniusnak és az M&G Polimerinek piacvezető volta miatt szerepelnie kellett volna a mintában, meg kell jegyezni, hogy ezek egyedi szervezetei közül egy sem szerepelt az uniós ügyfeleknek teljesített értékesítés legnagyobb volumenét mutató vállalatok között.
(13)
Arra a hivatkozásra nézve, amely szerint a minta azért nem reprezentatív, mert nem tartalmaz egy olyan gyártót, amely főleg belső felhasználásra termel, meg kell jegyezni, hogy a szállítási képességet az uniós érdekek elemzésének keretében lehet vizsgálni ilyen hivatkozás esetén, e célból a saját célú felhasználás a termelési volumenből levonható. Így az egyes károkozási tényezők vizsgálata érdekében nincs szükség ilyen gyártó szerepeltetésére a mintában. Másodszor, az adott vállalat uniós gyártói és ugyanakkor feldolgozói pozíciójából fakadó esetleges kettős érdeket szintén vizsgálni lehet az uniós érdekek elemzése során. Az, hogy egy vállalat uniós gyártó és feldolgozó is, nem kapcsolódik az uniós iparág teljesítményéhez, ahol a nem kapcsolt uniós vevőknek teljesített értékesítés minősül referenciaértéknek. Ennélfogva az állítást elutasították.
(14)
A minta átfogó reprezentatív voltára vonatkozó hivatkozás tekintetében meg kell ismételni, hogy a minta négy vállalatra csökkentése az összes együttműködő gyártó értékesítésének reprezentativitását 65 %-ról 47 %-ra csökkentette. Ugyane négy vállalat tette ki az uniós termelés 52 %-át. Ez az unión belüli független vevőknek teljesített értékesítés szempontjából az uniós gyártók reprezentatív mintájának minősül.
(15)
Azon hivatkozást tekintve, amely szerint a kiválasztott minta statisztikailag nem érvényes, meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 27. cikk (1) bekezdése a „statisztikailag érvényes” minta alternatívájaként egyértelműen lehetővé teszi, hogy a minta a rendelkezésre álló időn belül ésszerűen vizsgálható értékesítések legnagyobb reprezentatív volumenére alapuljon.
(16)
A mintavételre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (5)-(14) preambulumbekezdéseiben szereplő megállapításokat megerősítik.
2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
(17)
Emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdése szerint az érintett termék meghatározása: a jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó, az ISO 1628-5 szabvány szerint legalább 78 ml/g viszkozitási számú polietilén-tereftalát.
(18)
Emellett az ideiglenes rendelet (18) preambulumbekezdésében szerepelt, hogy a vizsgálat szerint az Unióban az uniós gyártók által előállított és eladott PET valamint az érintett országok belső piacain gyártott és eladott, valamint az Unióba exportált PET hasonló termékek.
(19)
Mivel a vizsgálat tárgyát képező termék homogén terméknek minősült, azt a károkozás mértékének kiszámítása céljából nem osztották további terméktípusokra.
(20)
Egy exportőr gyártó arra hivatkozott, hogy a PET-et a különböző viszkozitási értékek szerint különböző terméktípusokra kellene osztani, mivel a termelt PET-típus különböző lehetséges alkalmazásainak meghatározása szempontjából lényeges a viszkozitási érték. Az állítást elfogadandóként értékelték, ennek megfelelően kiigazították a károkozás mértékének kiszámítási módszerét.
3. TÁMOGATÁS
3.1. Irán
3.1.1. Bevezetés
(21)
Az iráni kormány és az együttműködő exportőr gyártó az ideiglenes rendeletben kiegyenlített alábbi konstrukciókhoz nyújtott be észrevételt:
I.
A különleges gazdasági övezetekhez kapcsolódó intézkedések - petrolkémiai különleges gazdasági övezet
II.
A Nemzeti Petrolkémiai Vállalattól a PET exportáló gyártójának juttatott finanszírozás
3.1.2. Egyedi rendszerek
I. A különleges gazdasági övezetekhez kapcsolódó intézkedések - petrolkémiai különleges gazdasági övezet
(22)
Az iráni kormány vitatta, hogy kiegyenlítő intézkedések vonatkozhatnának a nyersanyagok és tőkejavak szabadkereskedelmi övezetbe irányuló vámmentes behozatalára. A szabadkereskedelmi övezet és a különleges gazdasági övezetek meghatározás szerint a Kereskedelmi Világszervezettel összeegyeztethető, behozatal és kivitel szempontjából vámmentes övezetek. Emellett az iráni kormány és az együttműködő exportőr gyártó állította: a vámmentes tőkejavak behozatalának nem törvényi feltétele az exportteljesítmény, mivel ez a mentesség a többi iráni területen létrejött vállalatokra is fennáll.
(23)
A különleges gazdasági övezeteknek a Kereskedelmi Világszervezet szabályainak való megfelelése tekintetében meg kell jegyezni, hogy az előterjesztett általános érv nem vitathatja azt a megállapított tényt, hogy a szóban forgó támogatások kiegyenlíthetők, mivel az ideiglenes rendeletben szereplő elemzés cáfolatára nem nyújtottak be kidolgozott elemzést. A tőkejavak Iránba történő vámmentes behozatala tekintetében az ideiglenes nyilvánosságra hozatalra vonatkozó észrevételek benyújtásakor rendelkezésre álló információ arra utal, hogy ez a lehetőség csak az infrastruktúrájukat korszerűsítő vállalatokra nézve áll fenn, azaz nem automatikusan minden félre alkalmazandó rendelkezés. Ezért a fenti hivatkozásokat el kellett utasítani.
(24)
Az együttműködő exportőr gyártó úgy érvelt, hogy a Bizottság nem vette tekintetbe a diszkrimináció-mentesség alapelvét, tekintve, hogy más országokban is alkalmaznak hasonló szabályokat és rendtartást. A vállalat arra is hivatkozott, hogy az ellenőrzést megelőzően a Bizottság nem helyesen tájékoztatta az ellenőrző látogatás terjedelméről és az annak megfelelő tájékoztatási követelményekről.
(25)
A megkülönböztetésmentesség elvének megsértésére vonatkozó általános állítást illetően emlékeztetni kell, hogy a Bizottság a panaszban említett három országgal szemben az alaprendelet 10. cikke rendelkezéseinek megfelelően indította meg a jelen szubvencióellenes vizsgálatot. Így a Bizottság ajánlása kizárólag e vizsgálat megállapításain alapulhat. A vizsgálati témákra vonatkozó előzetes tájékoztatás állítólagos hiányát illetően meg kell jegyezni, hogy a Bizottság jóval az ellenőrző látogatás előtt tájékoztatta az együttműködő exportőr gyártót, hogy az ellenőrző látogatás során az exportőr gyártó és annak tulajdonosa közti viszonyra vonatkozó információt szeretne kapni. Ezért a fenti hivatkozásokat el kellett utasítani.
(26)
Az együttműködő exportőr gyártó felhívta az intézmények figyelmét a termelési folyamat egyik alapanyagának behozatalára vonatkozó vámmentesség és a mentesített tőkejavak behozatali összértéke számításában előfordult két számszaki hibára. E hibákat e rendeletben javításra kerülnek. A felülvizsgált támogatási mértékek az input termékek vámmentes behozatalára nézve 0,14 %, a tőkejavak vámmentes behozatalára nézve pedig 0,72 %. A konstrukció felülvizsgált teljes támogatási aránya 0,86 %.
(27)
A fentiek fényében és egyéb releváns észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendeletnek az e rendelet (26) preambulumbekezdésével módosított (20)-(44) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat megerősítik.
II. A Nemzeti Petrolkémiai Vállalattól a PET exportáló gyártójának juttatott finanszírozás
(28)
Az együttműködő exportőr gyártó - a Shahid Tondguyan Petrochemical Co. vagy STPC) arra hivatkozott, hogy főrészvényese, a National Petrochemical Company (NPC) nem közjogi jogalany, és az iráni kormány nem adott sem megbízást, sem utasítást az NPC-nek arra, hogy kifizetést teljesítsen az STPC részére. Emellett előterjesztette, hogy az NPC által az STPC-nek nyújtott finanszírozás visszafizetendőnek, és így nem támogatásnak minősül.
(29)
E hivatkozások értékelése során fel kell idézni, hogy a következő tényezők lényegesek annak vizsgálatakor, hogy valamely szervezet a támogatásellenes vizsgálat szempontjából közjogi jogalanynak minősül-e: 1. állami tulajdonrész; 2. az állam jelenléte a szervezet igazgatóságában; 3. a szervezet tevékenységei felett gyakorolt állami ellenőrzés és az állami szakpolitikák vagy érdekek szervezet általi képviselete, továbbá 4. az, hogy a szervezetet jogszabály hozta-e létre. Az ideiglenes rendelet (52) preambulumbekezdésében ismertetettek szerint a fenti összes követelményt elemezték. Az NPC állami jogalanyként nem igényel megbízást vagy felhatalmazást, e fogalmak a magánjogi jogalanyokra utalnak. A vizsgálat voltaképpen megállapította, hogy az NPC szerepe az ország petrolkémiai ágazatának fejlesztése és működtetése, emellett az iráni kormány megbízta a petrolkémiai különleges gazdasági övezet államigazgatási hatóságként történő irányításának további feladatával. Így az NPC közjogi jogalanyként játszott szerepét vitató minden állítást el kell utasítani.
(30)
Azt a hivatkozást illetően, hogy az STPC-nek nyújtott finanszírozás visszatérítendő, a tárgyhoz tartozik a vizsgálat azon megállapítása, hogy e finanszírozás visszatérítése csak hipotetikus állítás, mivel az eljárás semmilyen szakaszában nem adtak bizonyítékot e visszafizetés materializálódására. Az ideiglenes rendelet (51) preambulumbekezdésében szereplő magyarázatnak megfelelően az a tény, hogy a vissza nem fizetendő juttatások legalább 2004 óta halmozódtak, megerősíti azt, hogy ez rendszeresen visszatérő támogatás, amelynek célja az egyetlen együttműködő iráni exportáló gyártó működésének a biztosítása. A fentiek figyelembevételével a vonatkozó hivatkozást el kell utasítani.
(31)
Az együttműködő exportőr gyártó azt is állította, hogy a támogatás kimutatott összege túlzó. E tekintetben arra hivatkozott, hogy Iránban tökéletesen bevett üzleti gyakorlat az anyavállalat (ez esetben az NPC) és a leányvállalat (ez esetben az STPC) között a kamat felszámításától eltekinteni. Azt az érvet is felhozta, hogy a támogatási ráta kiszámítása során az NPC által biztosított teljes finanszírozásra és az STPC összforgalmára vonatkozóan alkalmazott összegek nem helytállóak, mivel a forgalmi adat túl alacsony volt és más összeget kellett volna szerepeltetni, ugyanakkor a nyújtott összfinanszírozást túl magas összegben mutatták ki, mivel bizonyos összegeket nem lehet az NPC által az STPC részére nyújtott finanszírozásban szerepeltetni.
(32)
A fenti hivatkozásokat el kellett utasítani. A kamatláb-számításokra vonatkozó előbbi hivatkozás tekintetében meg kell jegyezni, hogy a begyűjtött bizonyítékok nem támasztják alá a vállalat azon állítását, hogy Iránban bevett üzleti gyakorlat az anya- és leányvállalat közti finanszírozási ügyletekben a kamattól való eltekintés. Ezen túlmenően az ilyen gyakorlat egyértelműen nem konzisztens a magánbefektetők szokásos gazdasági gyakorlatával.
(33)
Az utóbbi érv tekintetében a tárgyhoz tartozik annak megjegyzése, hogy a támogatás összegét az együttműködő exportőr gyártó által szolgáltatott és az ellenőrző látogatás során ellenőrzött finanszírozási és forgalmi adatok felhasználásával számították ki.
(34)
Az állítólagos új összforgalom tekintetében fel kell idézni, hogy az ideiglenes rendelet észrevételezése alkalmával megadott adatot semmilyen ellenőrizhető bizonyíték nem támasztja alá és az nem felel meg a vállalat által az ellenőrző látogatás előtt és alatt kimutatott adatnak.
(35)
Az összfinanszírozási adat tekintetében az együttműködő exportőr gyártó úgy érvelt, hogy bizonyos összegek nem minősülnek az NPC által az STPC részére biztosított finanszírozás részének. Ezzel együtt a nyújtott tájékoztatás nem tudta alátámasztani az állítást, mivel semmilyen bizonyítékot nem szolgáltattak annak bizonyítására, hogy a szóban forgó összegek az NPC által az STPC részére nyújtott finanszírozás szempontjából nem relevánsak. Az adott magyarázatok egy része valójában újból megerősítette, hogy az NPC közjogi jogalanyként jár el, amely az együttműködő exportőr gyártó finanszírozására vonatkozó kötelezettséget vállal mindennemű kamat felszámítása nélkül, amelyet egy másik közjogi jogalanynak teljesítenie kellett volna. Ezért, mivel ellenőrizhető bizonyítékot nem szolgáltattak, az összfinanszírozás összegéből nem lehet levonást eszközölni.
(36)
Az iráni kormány arra hivatkozott, hogy a Kereskedelmi Világszervezet támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodásának 14. cikkéből fakadóan „a saját tőke … [és] hitel állami nyújtása nem minősül juttatásnak …”, így az NPC által az SPTC részére nyújtott finanszírozás nem minősülhet támogatásnak. Ezt az állítást el kell utasítani, mivel szintén a fent említett 14. cikk úgy végződik, hogy „a saját tőke állam általi biztosítása nem minősül juttatásnak, kivéve, ha a befektetési döntés az adott tagállam területén működő magánbefektetők szokásos befektetési gyakorlatával inkonzisztensnek tekinthető”. Ez a gyakorlat valóban nem összeegyeztethető a magánbefektetők szokásos gyakorlatával, mivel a Kereskedelmi Világszervezet semmilyen tagállamában nincs olyan kereskedelmi szervezet, amelyről elképzelhető, hogy folyamatosan ilyen vissza nem térítendő finanszírozást biztosítana. Azt minden esetre meg kell jegyezni, hogy Irán nem tagja a Kereskedelmi Világszervezetnek.
(37)
A fentiek fényében és egyéb releváns észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendelet (45)-(57) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat megerősítik.
3.1.3. A kiegyenlíthető támogatások összege
(38)
A fenti (21)-(37) preambulumbekezdések figyelembevételével, az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a kiegyenlíthető támogatások végleges ad valorem összege, az egyedüli együttműködő iráni exportőr gyártó tekintetében 51,88 %.
3.2. Pakisztán
3.2.1. Bevezetés
(39)
A pakisztáni kormány és az együttműködő exportőr gyártó az ideiglenes rendeletben kiegyenlített alábbi konstrukciókhoz nyújtott be észrevételt:
I.
Gyártási vámőrizet rendszer
II.
Gyár, gépek és berendezések behozatalja gyártási vámőrizetben
III.
A belföldi piacon vásárolt PTA tarifális védelme
IV.
Végleges adórendszer (VA)
V.
Hosszú távú rögzített kamatlábú exportfinanszírozási rendszer (EOP-HTF)
VI.
A Pakisztáni Állami Bank exportfinanszírozási rendszere (EFR)
VII.
A Pakisztáni Állami Bank 25. sz. F.E. körlevele szerinti finanszírozás
(40)
Előzetes megjegyzésként a pakisztáni kormány arra utalt, hogy a Bizottság vagy nem vette figyelembe a támogatási konstrukciókra vonatkozóan korábban benyújtott anyagait, vagy nem tudta azok lényegét megragadni. Előzetes megjegyzésként az együttműködő exportőr gyártó úgy érvelt, hogy a pakisztáni kormány korábbi beadványai indoklással ellátott jogi elemzést tartalmaztak, amelyek demonstrálták, hogy a konstrukciók nem minősülhetnek „tiltott” támogatásnak. Ez a fél azt is állította, hogy a Bizottság az ideiglenes rendeletben szereplő megállapításait nemcsak a ténybeli elemek helytelen felmérésére, hanem helytelen jogi elemzésre alapozta. További állítása szerint a helyes jogi elemzés a pakisztáni kormány által benyújtott elemzés.
(41)
Az ideiglenes rendeletet megelőzően benyújtott anyagokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy azokat a vizsgálat folyamán a Bizottság teljes mértékben figyelembe vette, mivel a felek kérdőívekre adott vonatkozó válaszaival és az ezt követő adatszolgáltatással együtt azok az ideiglenes megállapítás alapjául szolgáló információ részét képezték.
(42)
Továbbá azt is meg kell jegyezni, hogy a Bizottság pontosan sorolta fel a vonatkozó konstrukciók jogi rendelkezéseit és az azokból következő gyakorlati megvalósítást. Nem szolgáltattak bizonyítékot arra nézve, hogy a felsorolt jogi rendelkezések nem pontosak. A Bizottság jogi elemzését illetően, az az alaprendelet vonatkozó rendelkezésein alapult, amelyet megerősített az Unióban a múltban folytatott támogatásellenes vizsgálatokban, például vámvisszatérítési, exporthitel- és jövedelemadó-konstrukciók elemzésében alkalmazott jól bevezetett jogi elemzés (4). Az a tény, hogy egy fél nem ért egyet az ismertetett jogi elemzéssel, nem utal az elemzés helytelenségére, különösen akkor nem, ha ezt az állítást nem támasztják alá semmilyen bizonyítékkal. Ezt még nyilvánvalóbbá teszi, hogy a pakisztáni kormány az ideiglenes rendelethez benyújtott beadványában kifejezte hajlandóságát több konstrukció lehetséges mértékű módosítására. A fentiek figyelembevételével a (40) preambulumbekezdésben ismertetett hivatkozást el kell utasítani.
3.2.2. Egyedi rendszerek
I. Gyártási vámőrizeti rendszer
(43)
A pakisztáni kormány és az együttműködő exportőr gyártó megismételte azon álláspontját, hogy a felhasználást/levonást nyilvántartó és a vámmentes nyersanyagokat, valamint a vállalat össztermelési nyilvántartása szerinti tényleges felhasználást ellenőrző hatásos végrehajtási és monitoring rendszernek köszönhetően a gyártási vámőrizet rendszerének irányítása megfelelő. Azt is előterjesztették, hogy az input/output mutató a rendszer előnyeit élvező vonatkozó vállalat tényleges felhasználásán alapul, és az input nyilvántartásra igazoló ellenőrzés vonatkozik. E hivatkozások szerint az input/output mutatót egy, a vállalat tényleges felhasználása alapján rendszeresen naprakésszé tett, ellenőrzött benchmarking rendszerrel állapították meg. A mutató bármilyen változását követően az előző időszak többletmaradványát hozzáadták a bemenő készlet nyilvántartásához, így megkapták a tényleges készletet, és a konstrukció keretében az előnyökben részesülő vállalatnak e tényleges készlet alapján kell kimutatnia a késztermékek exportját. Ezen túlmenően az együttműködő exportőr gyártó két levelet is benyújtott, amelyben a gyártási vámőrizetben megtakarított anyagokat ismertette a vámhatósággal, bemutatva, hogy a vállalat az ennek eredményeként megjelenő többlet-alapanyagot felhasználhatta a jövőbeni exportáruk gyártására.
(44)
E rendszer tekintetében az ideiglenes rendelet (70) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint az átvett, gyártott és exportált alapanyagokra vonatkozó nyilvántartást nem a tényleges felhasználás alapján vezették. Az elemzési igazolás alapján csak az elméleti felhasználást vették nyilvántartásba, az összes alapanyag kapcsolati arányait 1 000 kg érintett termék gyártására vetítve. Ezeket a kapcsolati arányra vonatkozó normákat a hatóságok állapítják meg és időről időre felülvizsgálják az együttműködő exportőr gyártótől származó tájékoztatás alapján, de nincsenek egyértelmű szabályok és bizonyítékok arra nézve, hogyan végzik ezeket a felülvizsgálatokat. Ezen túlmenően az elemzési igazolásban végrehajtott, a többletmaradvány létezésére utaló átdolgozást követően a hatóságok nem tettek lépéseket a korábbi tényleges felhasználás összmennyiségének ellenőrzésére és a korábbi évekre vonatkozóan teljesített kifizetések igénylésére. Más szóval nem került sor az elengedett vámok esetleges többlet-mentességének ellenőrzésére. Az együttműködő exportőr gyártó azt állította, hogy a korábbi időszakban elszámolt nyersanyagtöbbletet a nyilvántartott beérkező készlethez hozzáadták annak naprakésszé tétele érdekében, így kapták meg a tényleges készletet. Érdemes megjegyezni, hogy e gyakorlat arra a tényre támaszkodik, hogy a korábbi időszakban felhalmozott többletmaradvány illetékes hatóságok felé történő kimutatása érdekében az exportőr gyártó jár el, saját kezdeményezésére. Ennél is érdekesebb, hogy a konstrukciót szabályozó jogszabályi rendelkezések ezt a gyakorlatot semmi módon nem látták előre. A fentiek megerősítik, hogy e rendszerre vonatkozóan nem áll fenn hatásos végrehajtási és monitoring rendszer. Ilyen körülmények között az összes vonatkozó állítást el kellett utasítani.
(45)
Mindkét fél állította továbbá, hogy a vizsgálati időszakban a normál behozatali rendtartás szerinti vámtétel nulla volt, és így a gyártási vámőrizetbe kerülő PTA-behozatal miatt nem kellett lemondani állami bevételről.
(46)
Ezt a hivatkozást el kellett utasítani. A felek által benyújtott információból egyértelműen kiderül, hogy a PTA-ra vonatkozó normál vámtétel 7,5 %. A felek eltérés útján, bizonyos feltételek mellett, nulla vámtételre jogosultak. Az a tény, hogy a pakisztáni kormány létrehozta a gyártási vámőrizet rendszerét vagy a PTA-beszerzésre vonatkozó tarifális védelem konstrukcióját, semmilyen módon nem utal arra, hogy minden PTA-behozatalra nulla vámtétel vonatkozik. A fent említett konstrukciók léte valójában megerősíti, hogy az állam bevételtől esik el, ezért valósítottak meg különös szabályokkal rendelkező, jogosult felhasználókra vonatkozó különleges eltérési konstrukciókat.
(47)
Az együttműködő exportőr gyártó arra is hivatkozott, hogy nem sértették meg a 2001. évi pakisztáni vámszabályok XV. fejezetének 349. cikkét. E tekintetben előterjesztették, hogy a gyártási vámőrizet a vállalat egész gyárára vonatkozik, és így a raktárhelyiségek teljesítik a vonatkozó szabályokat, amelyek szerint annak közterületről külön bejárattal vagy kijárattal rendelkező különálló területen kell lennie és más bejárattal vagy kijárattal nem rendelkezhet, továbbá a létesítményben egyértelműen kijelölten külön kell tárolni a késztermékeket, a selejtet és a hulladékot.
(48)
A fenti észrevételek tekintetében meg kell ismételni, hogy az ellenőrző látogatás fényt derített arra: csak a vámmentesen behozott nyersanyagot különítették el a helyben beszerzett alapanyagoktól A raktárlétesítmény, azaz a vámszabad raktárnak és vámőrizetnek minősülő raktár épülete nem olyan különálló területen található, amely közterületről külön bejárattal vagy kijárattal rendelkezik, és más bejárattal vagy kijárattal nem rendelkezik, ahogyan ezt a fent említett 349. cikk előírja. Ezen túlmenően a fél azon hivatkozása, hogy teljes gyára gyártási vámőrizet hatálya alá esik, a 349. cikk megfogalmazásának elemzésétől eltekintve semmilyen ellenőrizhető bizonyítékon (pl. a gyártási vámőrizet felületén található kifejezett engedély) nem alapul. Ezért a vonatkozó hivatkozásokat el kellett utasítani.
(49)
A pakisztáni kormány e rendszerrel kapcsolatban a nagyon közeli múltban közigazgatási változtatásokról rendelkezett. Részletesebben meghatározta a gyártási vámőrizetet a jogszabályokban és lépéseket tett az illetékes hatóság által a konstrukció felett gyakorolt ellenőrzés fokozása érdekében.
(50)
A gyártási vámőrizetet végző hatóság által gyakorolt ellenőrzés tekintetében a bevezetett változások nem foglalkoznak a rendszernek a jelenlegi vizsgálatban azonosított legkritikusabb hibáival, azaz: i. a behozott nyersanyag tényleges felhasználásáról való beszámolás hiánya, és ii. a történetileg megállapított normák helyett a tényleges eredményekre összpontosító ellenőrző rendszer hiánya. Ezen túlmenően, mivel a konstrukció tekintetében végzett bármilyen változtatás végrehajtását megfelelően ellenőrizni kell (az azonosított problémák a rendszer irányítására is vonatkoznak), a konstrukcióban eszközölt módosításokra, valamint arra vonatkozó bármilyen végleges állásfoglalás kialakítása bizonyos időt igényel, hogy a hatóságok milyen módon hajtották végre e módosításokat és biztosították a megfelelően irányított ellenőrzési rendszert.
(51)
A pakisztáni kormány továbbá kifejezte abbéli hajlandóságát, hogy a Bizottság felé kötelezettséget vállaljon a gyártási vámőrizetre vonatkozó szabályok konkrét végrehajtására vonatkozóan. A javaslat szerint ennek formája arra irányuló bizonyíték szolgáltatása, hogy az együttműködő exportőr gyártó betartja az új szabályokat (pl. létesítmény változtatása, input/output mutatók felülvizsgálata, vámvisszatérítés), időszakos beszámolókat nyújt be és lehetővé teszi a Bizottság ellenőrző látogatásait.
(52)
A fentiek tekintetében meg kell jegyezni, hogy a fenti javaslat kötelezettségvállalás révén a pakisztáni kormány közvetve megerősíti az ideiglenes rendelet által a konstrukció vonatkozásában kiemelt hiányosságokat. Emellett a fenti (50) preambulumbekezdésben megfogalmazottak szerint nem lehet egy rendszer irányítására utaló kötelezettségvállalást elfogadni csak a jövőben létrejövő bizonyítékok alapján. Végül egy ilyen kötelezettségvállalás nem gyakorlatias, mivel a szükséges monitoring ténylegesen a vizsgálat fontos részeinek rendszeres megismétlését teszi szükségessé. E tekintetben ki kell emelni, hogy a pakisztáni kormány és/vagy az együttműködő exportőr gyártó az intézkedések időközi felülvizsgálatát kérheti, amennyiben az alaprendelet 19. cikkének vonatkozó rendelkezései teljesülnek.
(53)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendeletnek az e rendelet (44)-(52) preambulumbekezdéseivel módosított (60)-(80) preambulumbekezdéseiben foglalt megállapításokat megerősítik.
II. Gyár, gépek és berendezések behozatala gyártási vámőrizetben
(54)
E konstrukció tekintetében mindkét fél arra hivatkozott, hogy a támogatás mértékének kiszámításához alkalmazott kamatlábnak a vizsgálati időszak során az érintett exportőr rendelkezésére álló kamatlábnak kell lennie. Ezen túlmenően a felek úgy érveltek, hogy mivel a gyárat, a gépeket és berendezéseket a kivitelre szánt és a belföldi értékesítésre szánt PET gyártásához is felhasználták, a támogatás mértékét az exportőr gyártó összforgalma alapján kell meghatározni.
(55)
E hivatkozások megválaszolása során meg kell jegyezni, hogy a számítás során alkalmazott kamatláb a vizsgálati időszak során Pakisztánban alkalmazott kereskedelmi kamatláb, forrása a Pakisztáni Állami Bank honlapja. Ez a kamatláb a piacon fennálló normál hitelezési kamatlábat képviseli. A támogatási számítás nevezője tekintetében fel kell idézni, hogy a konstrukció igénybevételének előfeltétele a behozott gépek telepítése a gyártási vámőrizetben, ami kizárólag a gyártási vámőrizetben zajló termelést követő kivitel céljára felhasznált nyersanyagok vámmentes behozatalára vonatkozó rendszer. Így a támogatás összegét (számláló) a vizsgálati időszak összes kiviteli forgalmára kell vonatkoztatni, mivel a támogatás az exportteljesítménytől függ. Ebből következően az összes fenti hivatkozást el kellett utasítani.
(56)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendelet (81)-(92) preambulumbekezdéseiben foglalt megállapításokat megerősítik.
III. A belföldi piacon vásárolt PTA tarifális védelme
(57)
A pakisztáni kormány úgy érvelt, hogy a helyben termelt PTA árát nem csökkentik 7,5 %-kal a nemzetközi árhoz képest, és a visszatérítést nemcsak a belföldön termelt, hanem a behozott PTA-ra is megadják. Az együttműködő exportőr gyártó úgy érvelt, hogy a konstrukció a helyben termelt és a behozott PTA esetében is lehetővé teszi a vám visszatérítését, így a rendszer nem részesíti előnyben a belföldön termelt PTA beszerzését. Azt is állította, hogy a jogszabály nem korlátozza e rendszer elérhetőségét.
(58)
A fenti érveket el kellett utasítani. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy e konstrukció közvetlen pénzátutalás formájában pénzügyi hozzájárulást nyújt, amely a kedvezményezett vállalat részére egyértelmű előnyt jelent. A pakisztáni kormány által beterjesztett információ elemzéséből világos, hogy a jogosult vállalat: i. vásárolhat a belföldi piacról PTA-t és a helyben gyártott PTA beszerzéséért fizetett ár 7,5 %-ának megfelelő kompenzációs támogatást kaphat, vagy ii. behozhat PTA-t és megkaphatja a PTA-behozatalra fizetett vonatkozó vám (7,5 %) visszatérítését. Az utóbbi lehetőség azonban nem áll fenn, ha a jogosult vállalat PTA-behozatalára vámvisszatérítéses rendszert (pl. gyártási vámőrizet) vesz igénybe. A fentiekből egyértelmű, hogy az együttműködő exportőr gyártó jogi értelemben kénytelen volt e rendszert kizárólag a belföldön gyártott PTA beszerzésére felhasználni, mivel a behozott PTA céljára ezzel párhuzamosan a gyártási vámőrizet rendszerét vette igénybe.
Ezen túlmenően nyilvánvaló, hogy még olyan esetekben is, ha egyazon jogosult vállalat a rendszerben rendelkezésre álló mindkét lehetőséget kihasználja (azaz lemond a gyártási vámőrizet vámvisszatérítési rendszerének igénybe vételi lehetőségéről), egyértelmű, hogy a várható visszatérítések mások lettek volna, mivel az egyik esetben a mértéket a teljes belföldi számlázott árra számítják, a másik esetben viszont a vámnyilatkozatban bejelentett árra számítják, amely nem feltétlenül a teljes számlázott ár. Nem szolgáltak olyan ellenőrizhető bizonyítékkal, ami a fenti következtetéseket aláásta volna. Végül tekintve azt az érvet, amely szerint a rendszerhez való hozzáférésre nem vonatkozik korlátozás, a vizsgálat megállapította, hogy a vonatkozó jogszabály egyértelműen név szerint felsorolja a jogosult feleket. Egyébként is, a belföldön gyártott PTA-ra nem vonatkozik vám, és ezért a 7,5 %-os „visszatérítés” közvetlen forrásátutalás, avagy tiszta támogatás. PET-gyártók kizárólag úgy juthatnak ehhez a támogatáshoz, azaz anyagi segítséghez, hogy belföldön előállított PTA-t szereznek be. Másrészt a behozott PTA vámjának bármilyen „visszatérítése” egy szokásosan teljesítendő fizetés alóli mentesítés, nem közvetlen forrásátutalás, így a két helyzet nem egyenértékű.
(59)
Ebből következően a rendszer a közvetlen forrásátutalással egyértelmű előnyt ruház a belföldi vevőre, azaz a PET előállítójára és az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében egyedinek minősül, tekintve, hogy a támogatás attól függ, hogy belföldi árut használnak-e fel az behozatal helyett, mivel a közvetlen támogatásra kizárólag a belföldi áru jogosult. Ezen túlmenően e támogatás az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerint is egyedinek minősül, figyelemmel arra, hogy maga a jogszabály kifejezetten a poliészterágazatba tartozó bizonyos vállalatokra korlátozza az e rendszerhez való hozzáférést.
(60)
E rendszerrel kapcsolatban a pakisztáni kormány az ideiglenes rendelethez fűzött észrevételeihez csatolt egy 2010. június 28-án kibocsátott kormányrendeletet, amely kimondja, hogy 2010. július 1-től hatályát veszti az SRO 1045(I)/2008 sz. rendelet. A pakisztáni kormány előadása szerint e fejlemény biztosítja, hogy a PTA-felhasználók többé ne vehessék igénybe a belföldön előállított vagy behozott PTA-ra vonatkozó visszatérítést.
(61)
Ezen túlmenően az együttműködő exportőr gyártó által ugyane tárgyban benyújtott újságcikk-másolat látszólag arra utal: annak érdekében, hogy Pakisztán e tekintetben megfeleljen a nemzetközi normáknak, a pakisztáni kormány a szóban forgó rendszerre vonatkozó szabályozás visszavonásáról döntött. Az együttműködő exportőr gyártó a pakisztáni kormány által adott tájékoztatást olyan adatokkal támasztotta alá, amelyek megerősítették: 2010. július 1. napjától kezdve a belföldön előállított PTA beszerzése során többé nem lehet a vonatkozó támogatáshoz jutni. E tekintetben fel kell idézni, hogy az alaprendelet 15. cikkének megfelelően nem lehet intézkedést hozni, ha a támogatást visszavonják vagy igazolják, hogy az többé nem jelent semmilyen előnyt az érintett exportőrök számára. A fenti információból kitűnik, hogy Pakisztán lényegében elfogadja, hogy az ideiglenes rendelet által e rendszer tekintetében kiemelt jellemzők Pakisztán részéről helyesbítő intézkedést tett szükségessé, a pakisztáni kormány a rendszert megszüntette és az együttműködő exportőr gyártó már nem jut a rendszerhez kapcsolódó semmilyen előnyhöz. Ilyen körülmények között úgy minősül, hogy az alaprendelet 15. cikkében meghatározott feltételek teljesülnek és így ez a rendszer nem kiegyenlíthető.
(62)
A fentiek fényében és egyéb releváns észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendeletnek az e rendelet (58)(61) preambulumbekezdéseivel módosított (93)(105) preambulumbekezdéseiben foglalt megállapításokat megerősítik.
IV. Végleges adórendszer (VA)
(63)
Mindkét fél hivatkozott arra, hogy ez a konstrukció eltérő adózási rendszernek minősül és nem kiegyenlíthető, tekintve, hogy Pakisztánnak szuverén joga az adóztatás és szabadon alkalmazhatja az általa kívánt adórendszert. További érvként hozták fel, hogy a VA semmilyen vállalatnak teljesített pénzügyi hozzájárulásra nem utal és az a pakisztáni adóztatás általános szabálya (a devizabevételek realizálásakor levont 1 %-os adó), amely a belföldi jövedelem 35 %-ának megfelelő adózásról rendelkező szokásos adórendszertől (a továbbiakban: SZA) eltérő koncepciónak megfelelően és alapon működik. E felek szerint nem lehet meghatározni, a két rendszer közül melyik kedvezőbb, és így a VA nem eredményez kieső bevételt vagy egyébként esedékes állami bevétel be nem szedését.
(64)
E hivatkozások tekintetében meg kell jegyezni, hogy nem Pakisztán szuverenitását kérdőjelezik meg, hanem az egyes exportőr gyártóknak nyújtott feltételezett támogatásokat. Ezen túlmenően fel kell idézni, hogy a kivitelből származó nyereség másként adózik, mint a belföldi értékesítés nyeresége. Amennyiben ezen adórendszer eredményeként a kivitelből származó nyereséget alacsonyabb adó terheli, mint a belföldi eladásokét, ez a rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében elengedett állami bevétel formájában nyújtott támogatásnak minősül, amely a kedvezményezett vállalat részére előnyt jelent. Emellett a 4. cikk (4) bekezdése (a) pontja szerinti egyedi támogatásnak is minősül, mivel feltétele a kiviteli teljesítmény.
(65)
Emellett az együttműködő exportőr gyártó a 2008. és 2009. évre vonatkozó, Excel formátumban benyújtott számításokat is benyújtott, a jövedelemadó helyettes biztosa által kibocsátott adókövetelésről és adókirovásról szóló értesítéssel együtt, amely a vállalat 2008. évi jövedelemadó-bevallásában szereplő adatokat vizsgált felül. A pakisztáni kormány az együttműködő exportőr gyártó állításait azzal az érveléssel támasztotta alá, hogy a benyújtott számítások azt mutatják: az együttműködő exportőr gyártó a SZA szerint több adót fizetett, mint a VA rendszer alkalmazása esetén fizetett volna.
(66)
Ezeket az érveket el kellett utasítani. Először is, a benyújtott számítások nem képezik a vállalat jövedelemadó-bevallásának vagy bármely más hivatalos adóhatósági okmány részét. Így nincs ellenőrizhető bizonyíték arra, hogy azok pontos képet adnak az együttműködő exportőr gyártó jövedelemadó-kötelezettségéről.
(67)
Másodszor, a benyújtott hivatalos adóokmányok (adókövetelési értesítés és adókivetési utasítás) elemzése semmilyen módon nem erősíti meg a felek által a különböző adórendszer szerint fizetendő adó szintjére vonatkozóan tett állításokat.
(68)
A 2008-ra vonatkozóan benyújtott dokumentáció tekintetében a feleknek nem tudták kimutatni, hogy milyen módon feleltethetők meg pontosan a kimutatott összegek a vállalat 2008. évi jövedelemadó-bevallásának és az azt követően az illetékes adóhatóságok által kibocsátott két okmánynak. Az utóbbi dokumentumok látszólag azt igazolják, hogy a vállalat belföldi jövedelme után jövedelemadó megfizetését kérik. Ezzel együtt a benyújtott információból egyáltalán nem egyértelmű, hogy ezt az adóösszeget (vagy bármely más adóösszeget) ténylegesen megfizettek-e vagy a vállalat megfellebbezte-e a fent említett adóügyi értesítést. Az sem egyértelmű, hogy az Excel számításokban beterjesztett összegek hogyan felelhetnek meg vagy a vállalat jövedelemadó-bevallásának, vagy az adóhatóság kivetésének. Mindenesetre, még ha elfogadható is, hogy az adókövetelési értesítésben meghatározott összeget megfizették, ez nem változtat azon a következtetésen, hogy az együttműködő exportőr gyártó kevesebb adót fizetett, mint akkor tette volna, ha exportjövedelmére a 35 % vonatkozott volna.
(69)
A 2009-re vonatkozóan benyújtott dokumentáció tekintetében meg kell jegyezni, hogy a felek nem nyújtották be az együttműködő exportőr gyártó 2009. évi jövedelemadó-bevallását. A hivatalos adónyilatkozat és adóbevallás helyett egy Excel-számítást nyújtottak be bizonyítékként. Az ilyenfajta információ egyértelműen nem ellenőrizhető és nem tudja alátámasztani a vizsgálati időszakot követő jövedelemadózási fejleményekre vonatkozóan tett állításokat. E tekintetben ki kell emelni, hogy a pakisztáni kormány és/vagy az együttműködő exportőr gyártó az intézkedések időközi felülvizsgálatát kérheti, amennyiben az alaprendelet 19. cikkének vonatkozó rendelkezései teljesülnek.
(70)
A SZA szerinti támogatás összegének kiszámítása során azonban felfedeztek egy számszaki hibát az együttműködő exportőr gyártó 2008. évi jövedelemadó-bevallásában kimutatott exportjövedelmével kapcsolatosan. Ennek megfelelő javítása megtörtént. Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt az exportáló gyártó tekintetében megállapított támogatási mérték 1,97 % (1,95 % helyett).
(71)
A fentiek fényében és egyéb releváns észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendeletnek az e rendelet (70) preambulumbekezdésével módosított (106)-(116) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat megerősítik.
V. Hosszú távú rögzített kamatlábú exportfinanszírozási rendszer (EOP-HTF)
(72)
E konstrukció tekintetében mindkét fél arra hivatkozott, hogy az e finanszírozási rendszer szerinti támogatási mértékének kiszámításához alkalmazott kamatlábnak az akkori kamatlábnak kell lennie, amikor az exportőr gyártó a rögzített kamatozású finanszírozásban részesült, azaz a 2004-2005. évi kamatlábnak. Ezen túlmenően az ideiglenes támogatási mérték kiszámításához használt nevezőnek az összes kiviteli forgalom helyett a vállalat összforgalmának kellene lennie, tekintve, hogy az EOP-HTF keretében finanszírozott gyártólétesítményeket belföldi és kivitelre kerülő áruk gyártására egyaránt használják.
(73)
Ezeket a hivatkozásokat el kellett utasítani. Először is tisztázni kell, hogy a számítás során alkalmazott kamatláb a vizsgálati időszak során a Pakisztánban érvényes kereskedelmi kamatláb, amelynek forrása a Pakisztáni Állami Bank honlapja. A 2004/2005-ben megállapodott finanszírozást az adott exportőr részletekben lehívta. A támogatás összegének kiszámítása során az együttműködő exportőr gyártó által kimutatott, a vizsgálati időszakra vonatkozó hitel összegét használták fel. Adott vizsgálati időszakban valamely félnek járó előny vizsgálata során a megfelelő vizsgálati időszakban a piacon fennálló kereskedelmi hitelkamat-lábat rendszerint a vizsgálati időszakban kapott hitelre fizetett kamattal, ahogyan ez itt is történt. A támogatási számításban alkalmazott nevező tekintetében fel kell idézni, hogy a konstrukció igénybevételének előfeltételeként a vállalatnak éves termelésének legalább 50 %-át közvetlenül vagy közvetve exportálnia kell. Így a támogatás összegét (számláló) az érintett termék vizsgálati időszak során felmerült exportforgalmára kell vonatkoztatni, mivel a támogatás az exportteljesítménytől függ.
(74)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendelet (117)-(133) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat meg kell erősíteni.
VI. A Pakisztáni Állami Bank exportfinanszírozási rendszere (EFR)
(75)
A pakisztáni kormány előterjesztette, hogy a Pakisztáni Állami Bank által 2010. június 28-án hozott döntéssel a PET ágazatot kizárták a konstrukcióból. Így azzal érvelt, hogy a rendszer megfelel az alaprendelet 15. cikkének és a Bizottság nem alkalmazhat kiegyenlítő intézkedést, mivel bemutatták a támogatás visszavonását. Ezzel kapcsolatban az együttműködő exportőr gyártó úgy érvelt, hogy a Pakisztáni Állami Bank 2010. június 28-án kelt 9. sz. körleveléből fakadóan a vállalat az EFR szerinti finanszírozás teljes összegét visszafizette, és az EFR tekintetében 2010. június 30-án nem áll fenn kint lévő összeg.
(76)
E hivatkozás tekintetében fel kell idézni, hogy az alaprendelet 15. cikke úgy rendelkezik, hogy nem lehet intézkedést hozni, ha a támogatást visszavonják vagy igazolják, hogy az többé nem jelent semmilyen előnyt az érintett exportőrök számára. Az EFR rendszerre vonatkozóan benyújtott dokumentáció tekintetében meg kell jegyezni, hogy a Pakisztáni Állami Bank döntése valóban azt jelenti ki, hogy a bankok a PET-re vonatkozó finanszírozási hitelkereteket e rendszer keretében nem engedélyezhetnek. A vonatkozó szöveg azt is leszögezi, hogy az exportőröknek nyújtott meglévő hitelkeretek az adott hitel lejáratának napjáig érvényben maradnak, míg a vállalatok exportteljesítményét a vállalatok 2009-2010 során történő hitelfelvétele és a 2011-ig tartó jogosultság szempontjából figyelembe veszik.
A fentiekkel kapcsolatban a szükséges dokumentáció benyújtásával a pakisztáni kormány tisztázta, hogy az e rendszer keretében a 2009-2010. pakisztáni pénzügyi év során (azaz 2010. június 30-ig) rövidlejáratú hitelekkel nem rendelkező vállalatok a 2011-ig tartó átmeneti időszakban semmilyen előnyre nem jogosultak. Azon állítást illetően, hogy az együttműködő exportőr gyártó az EFR szerinti kint lévő finanszírozással nem rendelkezik, meg kell jegyezni, hogy ezt az állítást a vonatkozó bankok által benyújtott bizonyítékokkal alátámasztották és ezt a vállalat hites könyvelője is kiegészítette. A fentiek figyelembevételével arra a következtetésre jutottunk, hogy a felek abban a helyzetben vannak: igazolni tudják, hogy az EFR rendszer az érintett exportőrre nézve már nem biztosít előnyöket. Így az alaprendelet 15. cikkében meghatározott feltételek teljesülnek és a benyújtott hivatkozások elfogadhatók. Ezért az a következtetés vonható le, hogy ezt a rendszert nem kell kiegyenlíteni.
(77)
Az együttműködő exportőr gyártó arra hivatkozott, hogy a támogatás mértékének kiszámításához alkalmazott kamatlábnak a vizsgálati időszak során az érintett exportőr rendelkezésére álló rövidlejáratú kamatlábnak kell lennie. Azt az érvet is felhozta, hogy a megszerzett finanszírozást a vállalat belföldi és exportértékesítését egyaránt szolgáló forgóeszközeinek átfogó finanszírozási igényének teljesítésére használják, és így a támogatás mértékének kiszámításában a nevezőben a vállalat összforgalmának kellene szerepelnie.
(78)
Ezeket a hivatkozásokat el kellett utasítani. Fel kell idézni, hogy a számítás során alkalmazott kamatláb a vizsgálati időszak során Pakisztánban alkalmazott kereskedelmi kamatláb, amelynek forrása a Pakisztáni Állami Bank honlapja. Ez a kamatláb a piacon fennálló normál hitelezési kamatlábat képviseli. A támogatási számítás nevezője tekintetében meg kell jegyezni, hogy a konstrukció igénybevételének előfeltétele egyedi exportügyletek teljesítése vagy az átfogó exportteljesítmény. Így a támogatás összegét (számláló) a vizsgálati időszak összes exportforgalmára kell vonatkoztatni, mivel a támogatás az exportteljesítménytől függ.
(79)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevételek hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendeletnek az e rendelet (75)-(78) preambulumbekezdéseivel módosított (134)-(148) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat meg kell erősíteni.
VII. A Pakisztáni Állami Bank 25. sz. F.E. körlevele szerinti finanszírozás
(80)
Mindkét fél előadta, hogy e rendszerbe a Pakisztáni Állami Bank nem avatkozik be, a kereskedelmi bankok nem kedvezményes kamatlábak mellett biztosítanak finanszírozást devizában, és a konstrukció nem az exportteljesítmény függvénye, mivel exportőrök és importőrök egyaránt igénybe vehetik.
(81)
Az előterjesztett érvek elemzésére a vonatkozó jogi rendelkezések és a rendszer gyakorlati végrehajtása fényében került sor, és azokat helytállónak találták. Így az a következtetés, hogy ezt a rendszert nem kell kiegyenlíteni. Mivel a Pakisztáni Állami Bank 25. sz. F.E. körlevele szerinti konstrukció kiegyenlítésére nem kerül sor, nincs szükség a feltáráshoz érkezett megfelelő megjegyzések megválaszolására.
3.2.3. A kiegyenlíthető támogatások összege
(82)
A fentiek figyelembevételével az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a kiegyenlíthető támogatások ideiglenes ad valorem összege az egyedüli együttműködő pakisztáni exportőr tekintetében 5,15 %.
3.3. Egyesült Arab Emírségek (EAE)
3.3.1. Bevezetés
(83)
Az EAE kormánya és az együttműködő exportőr gyártó az ideiglenes rendeletben kiegyenlített alábbi konstrukciókhoz nyújtott be észrevételt:
I.
1979. évi 1. szövetségi törvény
II.
Szabadkereskedelmi övezet.
3.3.2. Egyedi rendszerek
I. 1979. évi 1. szövetségi törvény
(84)
Az EAE kormánya előadta, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerint rendszer széles körben horizontálisan elérhető az EAE minden iparága és vállalkozása számára, és azt mindenféle mentességek nélkül megadják. Az együttműködő exportőr gyártó előadta, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény értelmében kibocsátott engedély a fennállás és működés feltétele az Emírségekben.
(85)
A fentiek tekintetében meg kell jegyezni: a vizsgálat azt állapította meg, hogy az EAE-ban az ipari vállalkozások különféle típusú engedéllyel működhetnek. Az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerint megadott engedélytől eltekintve ipari vállalkozások működhetnek a letelepedésük helye szerinti emírség regionális hatóságai által kibocsátott engedéllyel. Ez a helyzet az együttműködő exportőr gyártóval is, amely a Ras al Khaimah Emírség kormánya által kibocsátott engedéllyel rendelkezik. Ezen túlmenően ipari vállalkozás működhet szabadkereskedelmi övezetben is, ahol a fent említett törvény szerint nincs szükség engedélyre. Így nem helytálló az az állítás, hogy az EAE-ban minden ipari vállalkozás az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerint működik. Így nem bizonyított az sem, hogy a konstrukció hozzárendelése automatikus és az erre vonatkozó hivatkozást el kell utasítani.
(86)
Mindkét fél úgy érvelt, hogy a törvényben meghatározott előírások bármely ipari projekt esetén csak az országban történő működéshez szükséges előfeltételek és nem a vámfizetés alóli mentesség megszerzésének feltételei, így a Bizottságnak az 1. szövetségi törvény 12., 13. és 21. cikkének az ideiglenes rendeletben megadott elemzése hibás. Az EAE kormánya azt is előterjesztette, hogy a 13. cikk tekintetében a „minősül” kifejezés a törvény arab nyelvű változatában nem bír kötelező jelentéssel. Az EAE kormánya azt az érvet is felhozta, hogy az említett törvény 11. és 12. cikkét a gyakorlatban soha nem alkalmazzák, mivel nem jött létre az a Technikai Bizottság, amelynek felelőssége ajánlást tenni a Miniszter részére a kérelmekről. Azt is előadták, hogy az Iparfejlesztési Főosztály szerepkörét az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdésében említettek szerint a Minisztérium által kibocsátott Elektronikus Ipari Rendszer felhasználói kézikönyve tartalmazza.
(87)
Ezeket a hivatkozásokat el kellett utasítani. Meg kell jegyezni, hogy a törvény 13. és 21. cikke az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerinti iparengedély elemzésében előrelátott, lépésről lépésre leírt folyamat részét képezi. A 11. és 12. cikk tekintetében meg kell jegyezni, hogy e cikkek határozzák meg az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerinti iparengedélyt kibocsátó különféle állami hatósági szervek feladat- és felelősségi körét. Az a tény, hogy egy törvényben előre látott és i. az Iparfejlesztési Főosztály által nyújtott tájékoztatás vizsgálatáért és ii. a kérelmek jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó ajánlások Miniszter részére történő megtételéért felelős szerv nem jött létre, megerősíti, hogy a gyakorlatban nem tartják be azt a jogszabályt, amelynek alapján az engedélyező hatóság működik, így nincs jogi bizonyosság a támogatás nyújtásának módját illetően. Ezen túlmenően az EAE kormányának a Technikai Bizottságra vonatkozó állítása ellentmond azoknak a korábbi állításoknak, amelyek szerint a miniszter felkérte e bizottságot a törvény lehetséges felülvizsgálatának észrevételezésére. A szövetségi törvény 13. cikkében szereplő „minősül” szó meghatározása tekintetében meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat során az EAE kormánya e szövegnek kizárólag az angol változatát bocsátotta rendelkezésre. Továbbá, csak az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően terjesztette azt elő, hogy az angol és arab nyelvű szövegek meghatározásai között eltérések lehetnek. Az a tény, hogy a szöveg két változata kétségeket kelt a jogosultsági kritériumok egyes részeit illetően, ismét csak egyértelműen jelzi, hogy a támogatásra való jogosultságra irányadó kritériumokra és feltételekre nézve nincs jogi egyértelműség. Az Iparfejlesztési Főosztály feladatköre tekintetében meg kell jegyezni, hogy nem terjesztettek elő olyan új információt, ami megingathatná a vizsgálat megállapításait.
(88)
Az EAE előadta: ipari statisztikái azt bizonyítják, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerint több mint 4 000 ipari céget jegyeztek be. Mindkét fél úgy érvelt, hogy a Bizottság nem nyújtott pozitív bizonyítékot arra, hogy az EAE hatóságai döntési jogkört gyakoroltak a konstrukcióra irányuló kérelmek megadásában vagy elutasításában.
(89)
Ezeket a hivatkozásokat el kellett utasítani. Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat megállapította, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerinti iparengedély megadása nem automatikus és a kedvezményezettek kiválasztására szolgáló engedélyezési eljárásra irányadó szabályok nem objektívek. Figyelembe véve, hogy a rendszert az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének (a) pontja és 4. cikke (2) bekezdésének (b) pontja rendelkezései szerint egyedinek találták, az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének (c) pontja szerint az EAE kormányára hárult azon állításának bizonyítása, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény elfogadása óta minden iparengedély-kérelmező megkapta az engedélyt. Ilyen ellenőrizhető információ szolgáltatására nem került sor.
(90)
Mindkét fél arra hivatkozott, hogy az EAE-ben minden ipari vállalkozás termelése vámmentességet élvez. Az együttműködő exportőr gyártó arra is hivatkozott, hogy a Kereskedelmi Világszervezet által 2006-ban közzétett, az EAE kereskedelempolitikájára vonatkozó áttekintés elemezte az 1979. évi 1. szövetségi törvényt és úgy találta, hogy minden ipari vállalatösszefonódás megkapja a vámmentességet. Azt az érvet is felhozta, hogy a rendszer tartalmaz ellenőrzést, mivel az iparengedélyeket évente meghosszabbítják, a rendszerbe tartozó vállalatok bejelentik a behozott vámmentes anyagokat és a hatóságok elutasítják a vámmentes behozatalt, ha az alapanyag nem kapcsolódik a termeléshez.
(91)
Ezeket a hivatkozásokat el kellett utasítani. A tárgyhoz tartozik, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény szerinti konstrukciót igénybe vevő vállalatok vámmentességeket kapnak és a nyersanyagok szokásos vámmértéke nem nulla. Az együttműködő exportőr gyártó nem igazolta, hogy a Kereskedelmi Világszervezet kereskedelempolitikai áttekintő dokumentumában található általános megállapítás mennyiben pontosabb az ideiglenes rendeletben kifejezetten az 1979. évi 1. szövetségi törvény jogosultságára és gyakorlati megvalósítására vonatkozóan elrendelt ellenőrző látogatáson alapuló részletes elemzésnél. Ennél is fontosabb a vizsgálat azon megállapítása, hogy a hatóságok a rendszer szerinti vámmentes anyagok behozatalának kezelése során diszkriminatív módon járnak el. Valójában, mivel a vámmentes behozatalra irányuló kérelmek elfogadásának vagy elutasításának módjára vonatkozó szabályok nincsenek, továbbá tekintve a rendszer irányítását ellenőrző rendszer hiányát, nem világos, hogy egy adott fél egy bizonyos időben miért jogosult vámmentesen behozatalálni, míg más időpontban megtagadhatják tőle a vámmentes behozatalt. Éppen ez fordult elő az együttműködő exportőr gyártóval, akinek időről időre vámot kellett fizetnie anélkül, hogy az engedélyező hatóság ezt indokolta volna. Ezért a két fél nem tudta bizonyítani a rendszer irányítására és a vámmentes behozatal megítélésére vonatkozó állításait.
(92)
Azt is előterjesztették, hogy objektív kritériumok szabályozzák a rendszert, nevezetesen az az előírás, hogy a vámmentesség csak az ipari vállalkozás termelésében felhasznált behozott árukra vonatkozhat. Ezt a hivatkozást el kellett utasítani, mivel a fenti (89) és (91) preambulumbekezdés magyarázatai szerint nem lehetett kimutatni ilyen objektív kritériumok meglétét.
(93)
Az EAE kormánya előadta, hogy az 1979. évi 1. szövetségi törvény felülvizsgálata folyamatban van és erről a Bizottságot tájékoztatták. Azt az érvet is felhozta, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta az EAE kormánya által előterjesztett információt és dokumentumokat, és a következtetéseihez vezető tényekre és törvényre vonatkozó érvekkel és pozitív bizonyítékkal nem szolgált.
(94)
A fentiek tekintetében meg kell jegyezni, hogy a Bizottság alaposan értékelte és elemezte a felek által nyújtott összes információt. Az 1979. évi 1. szövetségi törvény felülvizsgálata tekintetében a tárgyhoz tartozik, hogy az EAE kormánya által átadott szöveg a Pénzügyi és Ipari Minisztérium belső dokumentumtervezete. Ilyenképpen jogilag értékelhetetlen. A vizsgálatot folytató hatóság a tényleges jogszabályi rendelkezéseket és azok végrehajtásának módját köteles elemezni, nem pedig egy olyan, nem kötelező erejű tervezetet, amelyet az EAE közigazgatási és törvényhozási szervei nem hagytak jóvá és nem iktattak törvénybe. Ennél is fontosabb, hogy az a tény, hogy az EAE kormánya jelenleg az 1979. évi 1. szövetségi törvény lehetséges felülvizsgálatán dolgozik, megerősíti azt a tényt, hogy a hatóságok felismerték, hogy az EAE kormánya állításának megfelelően szükség van a Kereskedelmi Világszervezet támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodásával szemben fennálló összeférhetetlenség felszámolására.
(95)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevétel hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendelet (166)-(183) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat meg kell erősíteni.
II. Szabadkereskedelmi övezet
(96)
Mindkét fél előterjesztette, hogy az EAE-ben minden vállalkozás vámmentesen hozhat be tőke javakat.
(97)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat megállapította, hogy a szabadkereskedelmi övezetben letelepedett vállalatok a tőke javakat vámmentes behozatallal kapják. Az, hogy egy adott fél egy másik konstrukció (nevezetesen az 1979. évi 1. szövetségi törvény) felhasználásával veheti igénybe ugyanazt az előnyt, nem utal arra, hogy a szóban forgó támogatás nem minősül kiegyenlíthetőnek. Ezen túlmenően a felek nem voltak abban a helyzetben, hogy a szabadkereskedelmi övezetre vonatkozó vizsgálat megállapításait bármiféle tényszerű bizonyítékkal cáfolják. A fentiek figyelembevételével az előterjesztett hivatkozást el kell utasítani.
(98)
A fentiek fényében és egyéb lényeges észrevétel hiányában a konstrukcióval kapcsolatos, az ideiglenes rendelet (184)-(199) preambulumbekezdéseiben foglalt megállapításokat meg kell erősíteni.
3.3.3. A kiegyenlíthető támogatások összege
(99)
A fentiek figyelembevételével, az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a kiegyenlíthető támogatások ideiglenes ad valorem összege, az egyedüli együttműködő egyesült arab emírségbeli exportőr tekintetében 5,13 %.
3.4. A végleges nyilvánosságra hozatalra vonatkozó megjegyzések
(100)
Emlékeztetni kell az érdekelt feleknek biztosított lehetőségre, hogy a végleges nyilvánosságra hozatalra vonatkozó megjegyzéseiket megtegyék és észrevételeiket előadják. A beérkezett észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette, azonban azok nem voltak olyan természetűek, hogy változtattak volna a fenti megállapításokon.
(101)
Az együttműködő iráni exportáló gyártó ismételten bemutatta az ügy megállapított tényeire vonatkozó elemzését, de nem szolgált olyan új, döntő bizonyítékkal, amely megkérdőjelezné a vizsgálat megállapításait.
(102)
A pakisztáni kormány elégedetlenségének adott hangot a gyártási vámőrizeti rendszerre vonatkozó kötelezettségvállalásának elutasítása miatt, és megismételte az EOP-HTF rendszer és a VA vonatkozásában tett megjegyzéseit. Benyújtotta továbbá a Szövetségi Bevételi Tanács 2010. július 27-én közzétett (Federal Board of Revenue) új határozatát, amely a PTA-ra (a PET előállításának fő alapanyaga) vonatkozó behozatali vámot 3 %-ban állapította meg, és azzal érvelt, hogy az intézmények jogszabályilag kötelezettek újraszámolni a gyártási vámőrizeti rendszerre megállapított támogatási különbözetet. Ezt el kellett utasítani, mivel nincs jele annak, hogy a támogatás ne állna továbbra is fenn. A pakisztáni kormány azt állítja, hogy csökkentették azt.Mindazonáltal a gyártási vámőrizeti rendszer szabályai szerint az alapanyagokat legfeljebb két évig lehet felhasználni a behozatalt követően. Vagyis a 2010 júliusáig (amikor a vámtétel 7,5 %-os volt) behozott alapanyagot 2012 júliusáig lehet felhasználni. Az intézmények a támogatás mértékét a vizsgálati időszakra vonatkozó adatok alapján állapították meg, és a rendszerszabályoknak megfelelően az előző vámtételek 2012-ig még kihatással lehetnek. Így a végleges vám kivetésének idején nyilvánvalóan fennálltak a támogatások. Továbbá a vám csak egy eleme az adathalmaznak, és ahogy az (43)-(53) preabulumbekezdésekben bemutatásra került, ha a vámtétel alacsonyabb lett volna, a behozatal mértéke magasabb lett volna.
(103)
Az együttműködő pakisztáni exportáló gyártó nem értett egyet a VA-ra vonatkozó elemzéssel, de az ismertetett tényezők nem változtattak a vizsgálat megállapításain. Szintén előterjesztette, hogy létezik ellenőrizhető bizonyíték, amely pontosan bemutatja jövedelemadó-kötelezettségét, és dokumentációt nyújtott be annak igazolására, hogy a Bizottság megállapításai nem helyesek. E tekintetben megjegyzendő, hogy a benyújtott információ nem meggyőző és nem ellenőrizhető, így nem lehet figyelembe venni.
(104)
Az Egyesült Arab Emírségek kormánya ismételten bemutatta az ügy megállapított tényeire vonatkozó elemzését, és úgy érvelt, hogy az intézmények megállapításait az 1979/1 szövetségi törvény helytelen értelmezésén alapozta, és hogy nem volt képes érvényes bizonyítékokkal szolgálni. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjai alapján került sor annak megállapítására, hogy az 1979/1 szövetségi törvény értelmezését az intézmények a benyújtott információkra, bizonyítékokra és adatokra alapozták, és nem találtak olyan meggyőző bizonyítékot, amely megváltoztathatta volna a vizsgálat megállapításait. Az EAE kormánya hozzátette, hogy az 1979/1 szövetségi törvény módosítási eljárásában előrehaladást értek el, és hogy a hatálybalépésének utolsó szakasza következik. E tekintetben megjegyzendő, hogy a Bizottság üdvözli az EAE által a jogi előírások módosítására tett erőfeszítéseket, de a fent említett fejlemények nincsenek kihatással a vizsgálat megállapításaira, mivel a módosítási eljárás befejezésére és az új törvény kihirdetésére nincs határozott ütemterv.
(105)
Az együttműködő egyesült arab emírségekbeli exportáló gyártó megismételte állításait az 1979/1 szövetségi törvénnyel kapcsolatban. Szintén előterjesztette, hogy a támogatási különbözet kiszámításában hibák vannak. Azzal érvelt, hogy a vállalat a végleges nyilvánosságra hozatal után vette észre, hogy a Szaúd-Arábiából származó nyersanyag beszerzése nem vámköteles, mivel az EAE és Szaúd-Arábia tagjai az Öböl-menti Együttműködési Tanács vámuniójának, és dokumentációt nyújtott be állításaival kapcsolatban. E tekintetben megjegyzendő, hogy ezek az állítások teljesen új információhalmaz részei, amelyekről már korábban tájékoztatást kellett volna nyújtani a kérdőívben vagy legkésőbb az ellenőrző látogatás alkalmával, azért hogy a Bizottság ellenőrizni tudja ezen állítások hitelességét. Így a benyújtott adatokat nem lehet ellenőrizni a vizsgálat e késői szakaszában. Ezenfelül nincs meggyőző bizonyíték, amely alátámasztaná ezeket az állításokat. Továbbá úgy érveltek, hogy az előnyt a vizsgálati időszak alatt felhasznált nyersanyag alapján kell kiszámítani, és nem a beszerzésre került nyersanyag alapján. E tekintetben megjegyzendő, hogy a felhasznált és a beszerzett nyersanyag közötti különbség teljesen lényegtelen, mivel a kiegyenlítendő összeg a vizsgálati időszaknak tulajdonított teljes összeg, mint ahogyan azt a (84)-(95) preambulumbekezdések tárgyalják.
4. KÁROKOZÁS
4.1. Uniós termelés, uniós iparág és uniós fogyasztás
(106)
Az uniós termelésre, uniós iparágra és uniós fogyasztásra vonatkozó észrevételek nem érkeztek. Ebből fakadóan az ideiglenes rendelet (201)-(206) preambulumbekezdéseit megerősítik.
4.2. Az érintett országokból érkező behozatal
(107)
Az érintett behozatal hatásainak összesített vizsgálata, az érintett országokból történő behozatal volumene és azok piaci részesedése tekintetében nem érkezett észrevétel. Ebből fakadóan az ideiglenes rendelet (207)-(213) preambulumbekezdéseit meg kell erősíteni.
(108)
Tekintve, hogy a fenti (20) preambulumbekezdésben említettek szerint határozatot hoztak a vizsgált termék több terméktípusra bontásáról, a változtatásnak megfelelő új áralákínálási számításra került sor.
(109)
Az áralákínálás elemzése céljából összehasonlították az uniós iparágnak a kapcsolatban nem álló vevők részére az uniós piacon végzett értékesítése súlyozott átlagos - ex works paritásra kiigazított - eladási árait az érintett országokból származó behozatal megfelelő súlyozott, CIF paritáson megállapított átlagáraival az uniós piacon az első független vásárló részére történő értékesítés esetén, a behozatalt követő költségekkel és a kereskedelem szintjében fennálló különbségekkel megfelelően kiigazítva.
(110)
Az összehasonlítás szerint a vizsgálati időszak során az EAE-ből származó és az Unióban értékesített támogatott behozatal 3,2 %-os alákínálást jelentett az uniós iparág áraihoz képest. Az Iránból származó és az Unióban értékesített támogatott behozatal 3,0 %-os áralákínálást jelentett az uniós iparág áraihoz képest. A Pakisztánból származó és az Unióban értékesített támogatott behozatal 0,5 %-os alákínálást jelentett az uniós iparág áraihoz képest. Az érintett országok súlyozott átlagos áralákínálási mértéke a vizsgálati időszak alatt 2,5 %.
(111)
Az iráni exportőr észrevételezte, hogy a kár mértékét túlzott összegben mutatták ki, mivel a súlyozott átlagos értékesítési egységárat a kereskedelmi korrekció szintjének összegének helytelen kiszámítása miatt túlságosan alacsony összegben állapították meg. E hivatkozással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes számításban a kereskedelem szintjére vonatkozó összeg rögzített tonnánkénti összeg volt, amely az együttműködő behozatali kereskedelmi képviselők által felszámított jutalék és az átlagos CIF árnak mintegy 1 %-át teszi ki. Mivel azonban a kereskedelmi szint korrekciójának számszerűsítésére nem érkezett alternatív javaslat és e korrekcióra nézve más információ nem áll rendelkezésre, a hivatkozást el kell utasítani.
(112)
Ugyanez a fél arra is hivatkozott, hogy a behozatalt követő költségekre számított 2 %-os mérték túlságosan alacsonynak tűnik.
(113)
E tekintetben meg kell ismételni, hogy e vizsgálatban nem működött együtt importőr, és nem volt lehetőség a behozatalt követő tényleges költségek ellenőrzésére. Így egyéb rendelkezésre álló információ hiányában a korábbi eljárásban használt mértéket kell alkalmazni.
4.3. Az uniós iparág helyzete
(114)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoztak, hogy nincs károkozás, mivel a mintát rosszul választott ák meg, ennek eredményeképpen nem lehet az egész uniós iparágra kivetíteni az eredményeket. Állításuk szerint, mivel egy (a mintában nem szereplő) vállalat jelezte, hogy kapacitásának több mint 100 %-át kihasználja, ez egyértelműen jelzi a károkozás hiányát. Meg kell jegyezni, hogy a beterjesztett információ a szóban forgó vállalat által egy harmadik ország tőzsdei hatóságához benyújtott beadványának kivonata és nem ellenőrzött. Ez az információ továbbá az aktában szereplő információnak sem felel meg. Ezen túlmenően és egyébként is, egyetlen uniós gyártó kapacitás-kihasználtsága nem változtathatja meg a mintában szereplő uniós gyártók és a többi uniós gyártó számára okozott kár megállapítását.
(115)
Egyéb hivatkozások és észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (218)-(237) preambulumbekezdéseit meg kell erősíteni.
4.4. A károkozásra vonatkozó következtetések
(116)
Kölönös észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (238)-(240) preambulumbekezdéseiben szereplő, károkozásra vonatkozó következtetéseket meg kell erősíteni.
5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
5.1. A támogatott behozatal hatása
(117)
Különös észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (241)-(245) preambulumbekezdéseiben szereplő következtetéseket meg kell erősíteni.
5.2. Egyéb tényezők hatása
(118)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoztak, hogy az esetleg megállapított károkozás nem a támogatott behozatal miatt következett be, hanem a PET alacsony uniós ára az iparág világszerte jelentkező ciklusát tükrözi és az unióban a PET árai 2008 szeptembere és 2009 júniusa között az alacsony nyersolajárakat követték. Ezzel az érveléssel kapcsolatban tudomásul kell venni, hogy a PET ára bizonyos mértékben a nyersolaj árától függ, mivel a PET előállításának fő nyersanyagát egyes nyersolaj-származékok képezik. A nyersolajárak azonban nem a teljes vizsgálati időszak során voltak alacsonyak, rendkívül nagy ingadozást mutattak, a kezdeti jelentős zuhanást helyreállás követte. A nyersolaj világpiaci árainak ingadozása nem magyarázat arra, miért támogatják a PET behozatalát és szorítják le az uniós gyártók árait. Pontosan ez, a támogatás következtében lehetségessé vált áralákínálás nyomta le az uniós iparág árait, és kényszerítették az uniós gyártókat a veszteséges értékesítésre annak érdekében, hogy ne veszítsék el vevőiket.
(119)
Az iráni exportőr arra hivatkozott, hogy egyes uniós gyártók pénzügyi és technikai problémáit nem választott ák megfelelően külön a károkozási elemzéstől és helytelenül tulajdonították az iráni behozatalnak, mivel az exportőr csak 2006 után lépett a piacra. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy Iránból származó behozatal már 2006-ban és 2007-ben is jelen volt, a piacrészesedés 1 %-ánál kisebb mennyiségben. 2008 óta meghaladták az 1 %-ot és alacsony áraikkal hozzájárultak az uniós árak lenyomásához. Ezen túlmenően ebben az esetben teljesültek az összesített vizsgálat feltételei és az összes érintett országból érkező támogatott behozatal hatásait együttesen lehetett vizsgálni. Emellett az iráni exportőr által említett vállalatok közül csak egy szerepelt a mintában, és ennek az uniós gyártónak a - 2008 szeptemberétől októberének közepéig terjedő időre korlátozódott - technikai problémái nem befolyásolták jelentősen a károkozásról kialakított általános képet.
(120)
Ugyanez a fél megismételte, hogy az esetleg megállapított károkozás a kereslet zsugorodásához kapcsolódik, különösen a vizsgálati időszak során, amelyet a pénzügyi és gazdasági világválság jellemzett. Ez a fél azonban nem cáfolta az ideiglenes rendelet (254)-(256) preambulumbekezdéseiben szereplő érveket, amelyek szerint: a 2008 utolsó negyedévében kezdődő időszakban felmerült gazdasági visszaesés semmi esetre sem csökkentheti az alacsony árú támogatott behozatalok károkozó hatását az EU piacán a figyelembe vett teljes időszak során, és bár a zsugorodó kereslet hozzájárult az elszenvedett kárhoz, az oksági kapcsolatot nem szakította meg. Meg kell jegyezni továbbá, hogy az ilyen támogatott behozatal piacrészesedése még nőtt is a kereslet zsugorodása idején, 7,6 %-ról 10,2 %-ra, az uniós gyártók rovására.
(121)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoztak, hogy az esetleges károkozás oka az uniós PET-gyártók által végzett befektetések hiánya és az ebből következő költséghátrány az exportőrökhöz képest.
(122)
El kell ismerni, hogy a PET tőkeintenzív iparág és közép- és hosszútávon tekintve bizonyos szintű beruházásra szükség van a versenyképesség megőrzéséhez. Fel kell idézni, hogy az ideiglenes rendelet (237) preambulumbekezdésében említettek szerint a mintában szereplő egyes vállalatok 2006 és 2007 során fontos beruházásokat hajtottak végre, 2008-ban és a vizsgálati időszakban azonban minimális szintű volt a beruházás.
(123)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a 2008-ban és a vizsgálati időszakban fennállt csökkenő termelési és kapacitás-kihasználási mértéket együtt tekintve az uniós gyártók meredeken visszaeső piaci részesedésével, nem ésszerű ugyanebben az időszakban új kapacitásokra irányuló nagyberuházást elvárni.
(124)
Azt is meg kell ismételni, hogy az ideiglenes rendelet (233) és (234) preambulumbekezdésében említettek szerint a mintában szereplő uniós gyártók pénzügyi helyzete az egész vizsgált időszak során igen rossz volt, 2006 és a vizsgálati időszak között jelentős veszteséget szenvedtek. Ilyen helyzetben ismét csak nem ésszerű az uniós gyártók részéről nagyberuházásokat elvárni.
(125)
Következésképpen megállapítható, hogy a 2008-ban és a vizsgálati időszakban eszközölt befektetések korlátozott mértéke nem járult hozzá lényegesen az uniós iparág által elszenvedett kárhoz, inkább annak eredménye volt.
5.3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(126)
Az okozati összefüggésre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (246)-(264) preambulumbekezdéseit megerősítik.
6. UNIÓS ÉRDEK
(127)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően jelentős számú uniós átalakító illetve palackozó cég jelentkezett és hivatkozott arra, hogy az uniós érdekek elemzése nem helyesen tükrözné a nagyszámú együttműködő felhasználó érveit és a megállapítások ellentmondásban állnak az aktuális gazdasági környezettel. Ezt azonban továbbiakkal nem támasztották alá vagy magyarázták. Az összes ilyen vállalat kért meghallgatást, de ténylegesen csak e felhasználói csoportból két vállalat és az olaszországi palackozók egy szövetsége jelent meg a meghallgatáson. Ennél lényegesebb észrevételek érkeztek egy együttműködő uniós átalakító vállalkozástól (ALPLA), a feldolgozók egy csoportjától (Caiba SA, Coca-Cola csoport, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International és Silico Polymers), az együttműködő behozatali kereskedelmi képviselőtől (GSI) és a műanyag-átalakítók szövetségétől (EuPC). E felek mind erősen ellenezték mindenféle intézkedés kivetését.
6.1. Az uniós iparág és az egyéb uniós gyártók érdeke
(128)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoztak, hogy az uniós gyártók az uniós piac védelmére szolgáló kereskedelemvédelmi eszközöket (helytelenül) használnák fel és az Unióban mesterségesen magas árakat állapítanának meg. E felek rámutattak az Indiával, Indonéziával, Dél-Koreával, Malajziával, Tajvannal, Thaifölddel és a Kínai Népköztársasággal szemben fennálló dömpingellenes illetve kiegyenlítő intézkedésekre. Meg kell azonban jegyezni, hogy az Unióban gyártó minden vállalat jogosult panasszal élni és jogorvoslatot kérni, amennyiben igazolni tudja a károkozó támogatási gyakorlat meglétét. Arra a tényre, hogy számos országgal kapcsolatban állapítottak meg támogatást és dömpinggyakorlatot, magyarázatot adhat, hogy a 90-es évek óta hatalmas mértékben nőtt e termék iránti kereslet, általában kétjegyű éves növekedési rátákkal. Ez világszerte jelentős befektetéseket vonzott, és a PET világszerte jelentkező strukturális túlkínálatához vezetett. Azt is meg kell jegyezni, hogy a fent említett országok közül sokkal szemben egyes harmadik országokban is hoztak intézkedéseket, ami hangsúlyozza a fennálló strukturális problémát.
(129)
Számos érdekelt fél megismételte: az uniós gyártók hosszútávon nem képesek teljesítményüket javítani, mivel más harmadik országban végzett új beruházások hamarosan beindulnak és csökkentik az Unióban fennálló mesterségesen magas árakat.
(130)
A vizsgálat rámutatott, hogy egy Ománban nemrégiben beindult új beruházás 2009-ben jelentősen növelte behozatalvolumenét, és nem kizárható, hogy a jövőben problémát okozhat az uniós iparágban. Ahogy azonban az ideiglenes rendelet (270) preambulumbekezdésében már szerepelt, a beinduló új beruházások, amelyek kárt okozhatnak az uniós iparágnak, nem jelentenek érvényes okot az ezen eljárásban a jogos védelem megtagadására.
(131)
Egy érdekelt fél arra hivatkozott, hogy az uniós PET-árak növekedése csak az intézkedések hatálya alá nem eső harmadik országokban (Thaiföld, USA, Oroszország) beruházásokkal rendelkező uniós gyártók vagy harmadik országbeli (Dél-Korea) egyéb PET-gyártók számára teszi lehetővé teljesítményük növelését. Így a fél érvelése szerint az uniós gyártóknál jelentkező rövidtávú előnyt egyértelműen meghaladja az Unión kívüli gyártóknak történő vagyonátadás.
(132)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az akták nem tartalmaznak bizonyítékot annak alátámasztására, hogy a kereskedelemvédelmi intézkedések hatálya alá nem eső harmadik országok gyártóira vagy nulla vámtétel hatálya alá tartozó cégekre esetleg átterelődő pénzügyi előny meghaladná az uniós iparágban jelentkező előnyöket.
(133)
Arra is hivatkoztak, hogy az uniós gyártók csupán mintegy 2 000 főt alkalmaznak, míg azok a PET-feldolgozók és palackozók, amelyeket erősen érintene bármilyen vám, mintegy 20 000 illetve 60 000 főt alkalmaznak.
(134)
Meg kell jegyezni, hogy a PET-gyártók által létrehozott foglalkoztatás nem marginális és annak kérdését, hogy az intézkedések kivetése az uniós érdekek egésze ellen hat-e, nem egyszerűsíthető le a foglalkoztatottak számának kérdésére. E tekintetben az is különösen lényeges, hogy az alábbi (141)-(156) preambulumbekezdésekben ismertetettek szerint a vonatkozó felhasználókat az intézkedések valószínűleg nem érintenék jelentős mértékben, figyelembe véve a vám szintjét és az alternatív ellátási forrásokat.
6.2. A független uniós importőrök érdekei
(135)
Meg kell ismételni, hogy ebben a vizsgálatban nem működött együtt független importőr.
(136)
Az együttműködő kereskedelmi képviselő erőteljesen megkérdőjelezte, hogy a vámok kivetése nem gyakorolna jelentős hatást üzletmenetére. A vállalat arra hivatkozott, hogy miközben valóban jutalékalapon működik, a hatás fontos lenne, mivel üzletmenetének fontos része az érintett országokhoz kapcsolódik. Amennyiben végleges intézkedéseket vetnek ki, ez befolyásolná az érintett országok gyártóitól kapott jutalékot, tekintve, hogy az érintett országokból származó PET többé nem tudna versenyezni a más gyártók által előállított PET-tel.
(137)
Az átfogó mérsékelt vámszintre tekintettel nem valószínű, hogy az lényegesen befolyásolja az érintett országokból származó PET-értékesítést. Ezen túlmenően a kereskedelmi képviselő középtávon valószínűleg válthatna más ellátási forrásokra, nevezetesen az Ománból, az USA-ból, Brazíliából, Mexikóból, és a nulla dömpingellenes vámtétel hatálya alá tartozó dél-koreai vállalatoktól származó behozatalra. A fenti exportőr gyártók értékesítései révén a kereskedelmi képviselő az intézkedések kivetése miatt felmerülő esetleges veszteségeit kompenzálhatja. Ebből következően az állítást elutasították.
6.3. Az uniós nyersanyagszállítók érdekei
(138)
Egy érdekelt fél arra hivatkozott, hogy nem jogszerű az uniós PET-gyártók nyersanyagszállítóit a csomagolóipar, a palackozók és a végfelhasználók költségén védelemben részesíteni.
(139)
Meg kell jegyezni, hogy az intézkedéseknek a beszállítói iparágra gyakorolt hatásainak elemzése megfelel az alaprendelet 31. cikkének. Az ilyen elemzés elvégzése szokásos gyakorlat, különösen, ha a nyersanyag-szállítók és az uniós gyártók között erős függőségi viszony áll fenn.
(140)
E tekintetben egyéb hivatkozások és észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (265)-(279) preambulumbekezdéseit meg kell erősíteni.
6.4. Felhasználói érdekek
(141)
Meg kell ismételni, hogy a palack előformák gyártásában felhasznált PET az átalakító vállalatok gyártási összköltségeinek 70-80 %-át teszi ki. Így ez kritikus költségelem e vállalatok számára.
(142)
Egyes érdekelt felek jelezték, hogy az uniós csomagolóipar számára folyamatos kihívást jelentenek a palacktöltőkkel szemben új formatervezésre és környezetbarátabb csomagolásra vonatkozóan támasztott követelmények. E célból egyes átalakító vállalkozók látszólag folyamatosan végeznek kutatás-fejlesztési beruházást új termékek és formák feltalálása érdekében, hogy versenyképesek maradhassanak és többletértéket adhassanak a láncolathoz.
(143)
Egyes érdekelt felek arra hivatkoznak, hogy az uniós átalakítási iparágra gyakorolt hatás igen erőteljes lesz, az új, környezetbarát csomagolásba való beruházást szolgáló források elkopásához, esetleg akár több száz kisebb vállalat bezárásához is vezet, mivel ezek a csekély feldolgozott volumen és korlátozott tárgyalási pozíció miatt még kisebb árréssel dolgoznak.
(144)
Valójában, amennyiben az átalakítók veszik fel az intézkedések miatti áremelés egészét, ez az ellátási forrásoktól függően meglehetős hatást gyakorolna rájuk, tekintve, hogy költségeik zömét a PET költsége teszi ki, és sok kis- és középvállalat alacsony árréssel működik.
(145)
E tekintetben a vámok e felhasználói csoportra gyakorolt hatásának jobb megismerése érdekében ellenőrző látogatásra került sor egy olaszországi műanyag-átalakító kisvállalkozásnál. A vizsgálat azt mutatta, hogy a feldolgozók korlátozottan bár, de valamennyire képesek az áremelkedést továbbhárítani, különösen, ha az marginális és előrelátható. Ezen túlmenően egyes PET-feldolgozók szerződései a nyersanyagárakra vonatkozó adaptációs feltételeket tartalmaznak, ez pedig segíthet az uniós átalakító vállalkozásoknak abban, hogy az áremelkedés egy részét áthárítsák a palackozókra.
(146)
Ebből következően, továbbá tekintettel a meglehetősen mérsékelt vámszintre, előáll a következtetés, hogy a kiegyenlítő vámok kivetése valószínűleg nem jár az átalakító vállalkozásokra végzetes hatással.
(147)
Egyes érdekelt felek megismételték azt az érvet, hogy a végleges intézkedések kivetése növelné a PET-feldolgozók/átalakítók elköltözésének kockázatát. E felek arra is hivatkoztak, hogy az uniós feldolgozók elköltözése miatt az uniós gyártóknál nem jelennének meg hosszú távú előnyök. Az egyik együttműködő PET-átalakító azt állította, hogy a költözés folyamata már zajlik és a kiegyenlítő vámok kivetése tovább gyorsítaná azt. Ez a fél arra hivatkozott, hogy az uniós átalakító vállalkozások lényeges része az uniós határokhoz közel eső területekre kerülne (Svájc, Horvátország, Bosznia, Szerbia, Törökország, Oroszország és Ukrajna) és egyes átalakító vállalkozások az ideiglenes rendeletben említettnél rugalmasabban költöztetnék át termelésüket e területekre.
(148)
Az aktákban szereplő információk alapján a költözés már valóban zajlik, és így a kiegyenlítő vámok kivetése egy lehet az ilyen vállalati döntéseket befolyásoló számos egyéb megfontolás közül. Azt nem állapították meg, hogy az ilyen intézkedések bevezetése nélkül a szóban forgó vállalatok készek lennének az Unióban maradni, tekintve, hogy egy ilyen döntés általában a kereskedelemvédelmi intézkedéseken kívül számos olyan szempontot is figyelembe vevő elemzés eredménye, mint pl. közelség a vevőhöz, szakképzett munkaerő rendelkezésre állása a kutatás-fejlesztési tevékenységhez, általános költségszerkezet, stb.
(149)
Azt is meg kell jegyezni, hogy az aktákban található információk szerint az uniós átalakítási iparág a gyorsan változó és egyre versenyképesebb környezetben egyre inkább nyilvánvalóvá váló, az ágazatban rejlő strukturális hiányosságok miatt fontos kihívások előtt áll. Nyilvánvaló, hogy ebben az ágazatban a méret lényeges, és a piac konszolidációja már zajlik, a bezárásokkal és költözésekkel együtt. Ebből következően úgy minősül, hogy a kisebb átalakító vállalkozások félt bezárását nem a kiegyenlítő intézkedések miatti PET-áremelés váltja ki.
(150)
Ebből következik az a következtetés, hogy a kiegyenlítő vámok kivetése nem lesz meghatározó tényező a PET-feldolgozó ipar vállalatainak elköltöztetésére vonatkozó végleges döntés meghozatalában.
(151)
Számos érdekelt fél kijelentette, hogy az esetleges intézkedések sok palackozóra gyakorolnának nagy hatást, mivel a PET-műgyanta árának bármilyen emelését (legalábbis részben) rájuk hárítanák a szerződéses rendelkezések miatt. Arra is hivatkoztak, hogy egyes palacktöltők nem lennének képesek az áremelkedést áthárítani vevőikre - szupermarket/kiskereskedelmi láncokra - és az esetleges költségnövekedést nem élnék túl.
(152)
E felek arra hivatkoztak, hogy alulbecsülték a vámok által érintett termékek palettáját, mivel azok nemcsak a palackozott vizet, üdítőt és étolajat, hanem a sört, tejet és tejtermékeket, gyümölcslé-gyártókat, ketchupot és fűszereket, kozmetikai és testápolási termékeket, gyógyszereket, vitaminokat és táplálékkiegészítőket, háztartási tisztítószereket, valamint olajat és gépkocsi-kenőanyagokat is érintenék.
(153)
Tudomásul kell venni, hogy a PET-csomagolás szerteágazó. Meg kell azonban jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet a palackozókra gyakorolt hatásra összpontosított, mivel a vizsgálat során együttműködő vállalatok által benyújtott adatokra alapozott, ezek pedig főleg víz-, üdítő- vagy gyümölcslé-gyártók voltak. A fent említett egyéb alkalmazásokra gyakorolt még nagyobb hatást kimutató egyéb részletes adatok nem álltak rendelkezésre.
(154)
Ebből következően úgy minősül, hogy az ideiglenes rendelet (291) preambulumbekezdésében ismertetett ideiglenes megállapítások véglegesen megerősíthetők. Emellett, tekintettel a javasolt intézkedések mérsékelt szintjére, azok legfeljebb 1 %-os mértékű költségnövekedést eredményezhetnek (a legrosszabb forgatókönyv szerint, azaz a intézkedések palackozó vállalatok által viselendő teljes hatása ez) és így a palackozó vállalatok átfogó helyzetére csak korlátozott hatást gyakorol még akkor is, ha állításuk szerint nem lennének abban a helyzetben, hogy a költségnövekedést áthárítsák vevőikre.
(155)
Számos érdekelt fél hivatkozott arra, hogy az esetleges kereskedelemvédelmi intézkedések súlyosbítják az uniós piacon tapasztalt kínálathiányt, amely különösen a nyári hónapokban jelent problémát, tekintve a víz/italok iránti nagyobb keresletet. Az állítások szerint 2010-ben akár 900 000 tonna behozatalára lesz szükség. Ezt a problémát erősítené az a tény, hogy egyes uniós gyártók egyben PET-feldolgozók is és csak belső keresletük kielégítését követően, prémium áron értékesítenének a szabadpiacon.
(156)
E tekintetben nem terjesztettek elő új információt és az ideiglenes rendelet (294) és (295) preambulumbekezdésében foglalt érveket nem cáfolták. Azt is meg kell jegyezni, hogy tekintve az EAE-ből és Pakisztánból érkező behozatalra kivetett vámok mérsékelt szintjét, az ezekből az országokból érkező kereskedelmi volumenre gyakorolt hatást nem befolyásolná jelentősen. Ebből következően a (294) és (295) preambulumbekezdésekben szereplő megállapításokat véglegesen megerősítik.
6.5. Fogyasztókra gyakorolt hatás
(157)
Számos érdekelt fél arra hivatkozott, hogy az ideiglenes rendelet nem foglalkozott megfelelő módon a napi rendszerességgel PET-műgyantákat tartalmazó termékeket vásárló fogyasztókra gyakorolt hatással. Ezeket az állításokat nem támasztották alá azon az állításon túlmenően, hogy a 3 millió tonnás fogyasztásra alkalmazott tonnánkénti 50 eurós növekedés eredményeképpen a végfogyasztók évente 150 millió euro költséget lennének kénytelenek viselni.
(158)
Meg kell jegyezni, hogy a javasolt becslés nem reális, mivel a legtöbb fél egyetértett abban: némi hatást viselnek majd a PET-feldolgozók, a palackozók és a szupermarket/kiskereskedelmi láncok, azaz az emelt költségek egy része az értékesítési láncban felhígul.
(159)
A legrosszabb esetre vonatkozó forgatókönyv szerint (azaz abban az irreális esetben, ha a fogyasztó viselné az áremelés teljes hatását) a végfogyasztóra gyakorolt hatás nem haladná meg a 0,5 eurócent összeget elfogyasztott palackonként, tekintettel a javasolt intézkedések mérsékelt szintjére, sőt, igen valószínű, hogy ennél jóval kevesebb lesz.
6.6. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(160)
Tekintve a fentieket és az összes szóban forgó érdek részletes elemzését követően az a végleges következtetés, hogy a jelen esetben nincs kényszerítő erejű ok az intézkedésektől való eltekintésre. E tekintetben egyéb hivatkozások és észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (280)-(298) preambulumbekezdéseit véglegesen meg kell erősíteni.
6.7. A végleges nyilvánosságra hozatalra vonatkozó megjegyzések
(161)
Miután nyilvánosságra hozták azokat az alapvető fontosságú tényeket és megfontolásokat, amelyek alapján a Bizottság végleges dömpingellenes vámok kivetését ajánlotta, egyes érdekelt felek további megjegyzéseket nyújtottak be. Mivel ezen észrevételek nagy része a már benyújtott és megválaszolt észrevételek ismétlése, ezért nem változtatattak a fenti megállapításokon.
(162)
A megismételt érvre vonatkozóan, hogy az USD és az EUR közötti átváltási árfolyam legutóbbi változása az behozott PET árának jelentős növekedéséhez vezetett, és hogy emiatt az uniós ipar védelme céljából nincs szükség kereskedelmi védintézkedésekre, megjegyzendő, hogy a támogatásellenes vizsgálat rendszerint nem veszi figyelembe a vizsgálati időszak utáni fejleményeket; kivéve olyan különleges helyzetekben, amikor többek között bizonyítható, hogy a fejlemények időtállóak és jelentősen megváltoztatnák az ügyben tett megállapításokat. Az USD és az EUR közötti átváltási árfolyam változásai nem tekinthetők ilyennek.
7. VÉGLEGES INTÉZKEDÉSEK
7.1. A károkozás megszüntetésének a szintje
(163)
Egy érdekelt fél arra hivatkozott, hogy az 5 %-os mértékű nyereségcél túlzott mértékű a vizsgálati időszak második negyedére nézve, tekintve, hogy ebben a negyedévben (2008 negyedik negyedéve) nemcsak a kereslet volt kisebb (téli évszak), de a gazdasági világválság is erőteljes hatást gyakorolt a PET-gyártókra. Így azt állították, hogy a T-210/95 sz. bírósági ügyben (5) kialakult alapelv helyes alkalmazásának támogatott behozatal hiányában 0 % -os mértékre kell vezetnie. Ezen túlmenően, a fél hivatkozása szerint, mivel a válság érintette a vizsgálati időszak összes negyedévét, az 5 %-os nyereségmérték nem tűnik reálisnak, tekintve, hogy még a gazdasági válság fennállása nélkül, azaz 2006/2007 során, az uniós iparág meg sem közelítette az 5 % nyereséget.
(164)
Tudomásul kell venni, hogy a joggyakorlatnak megfelelően az alkalmazandó nyereségcélnak azt kell tekinteni, amelyet az uniós iparág ésszerűen elérhetne a szokásos versenykörülmények között, támogatott behozatal hiányában. Fel kell idézni, hogy ugyane termékre vonatkozó korábbi vizsgálatok során 7 %-os nyereségcélt alkalmaztak a jelenlegi vizsgálatban ideiglenesen alkalmazott 5 % helyett. Az 5 % nyereségcél minősül annak a nyereségnek, amelyet az uniós iparág támogatott behozatal hiányában elvárhatna. Ebből következően a nyereségcél csökkentésére vonatkozó állítást elutasították.
(165)
Tekintettel a fenti (108)(110) preambulumbekezdésekben említett korrigált áralákínálási számításra, a károkozást megszüntető megfelelő mértékek a következők:
Ország
A károkozás megszüntetésének szintje
Irán
16,7 %
Pakisztán
14,1 %
EAE
17,5 %
7.2. Végleges intézkedések
(166)
Tekintettel a támogatás, a károkozás, az okozati összefüggés és az uniós érdek tekintetében levont végleges következtetésekre, az alaprendelet 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően megállapítható, hogy az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó érintett termékek behozatalára végleges, a kisebb vám szabályának megfelelően a támogatási és a károkozás megszüntetéséhez szükséges mérték közül az alacsonyabb mértékű kiegyenlítő vámot kell kivetni.
(167)
A fentiek fényében és az alaprendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerint megállapítható, hogy a végleges kiegyenlítő vámot az Iránból származó behozatal esetén a megállapított kárkülönbözet szintjén, míg a Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó behozatal esetén a végleges kiegyenlítő vámot a megállapított támogatási különbözet szintjén kell kivetni.
(168)
Fel kell idézni, hogy a PET költségei és árai viszonylag rövid idő alatt jelentősen ingadoznak. Ennélfogva indokolt a vámokat egy tonnára vetített egyedi összeg formájában meghatározni. Ez az összeg a kiegyenlítő rátának a párhuzamos dömpingellenes eljárás számításaiban használt CIF paritású exportárakra történő alkalmazásából ered.
(169)
A fentiek alapján a vámfizetés előtti, EU határparitáson számított CIF-árra javasolt kiegyenlítővám a következő:
Ország
Teljes támogatási különbözet
Károkozási különbözet
Kiegyenlítő vám végleges mértéke
%
Összeg
(EUR/tonna)
Irán
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakisztán
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
EAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Az egyedi vállalatokra vonatkozó kiegyenlítő vámtétel alkalmazására vonatkozó bármilyen igényt (pl. a szervezet nevének változását vagy új gyártó vagy értékesítő szervezet létrehozását követően) a Bizottságnak kell címezni (6) haladéktalanul az összes vonatkozó információval, különösen a vállalatnak a pl. a névváltozással vagy a gyártó és értékesítő szervezetek változásával összefüggő termeléshez, belföldi és exportértékesítéshez kapcsolódó tevékenységeinek esetleges módosításáról szóló információval együtt. A megfelelő esetben ezt követően a rendelet megfelelő módosítására kerül sor az egyedi vámtételt élvező vállalatok jegyzékének frissítésével.
7.3. Kötelezettségvállalások
(171)
Miután nyilvánosságra hozták azokat az alapvető tényeket és megfontolandó szempontokat, amelyek alapján a végleges támogatásellenes vámok újbóli kivetését ajánlani tervezték, az iráni exportáló gyártó az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének megfelelően árra vonatkozó kötelezettségvállalást ajánlott fel.
(172)
A felajánlást megvizsgálták, és annak tekintetében, hogy az egyedi terméktípusok ára jelentősen különbözik, úgy találták, hogy a felajánlott egyetlen minimumbehozatali ár nem biztosítaná a minden termékre vonatkozó kárt okozó támogatás megszüntetését.
(173)
Szintén megállapításra került, hogy az együttműködő iráni exportáló gyártó az adott terméket és más termékeket kizárólagosan egy vele kapcsolatban álló kereskedelmi vállalaton keresztül értékesíti az EU-ban, amely számos vállalat által gyártott termékek sorát exportálja. Ez az értékesítési szerkezet kereszttámogatás igen jelentős kockázatát hordozza magában, mivel a kötelezettségvállalás alá tartozó PET ugyanazon vevők számára értékesíthető lenne más termékekkel együtt, és az ugyanazon vevő részére értékesített termékpaletta könnyen kompenzálható vagy ellensúlyozható lenne. Végezetül úgy tűnik - nyilvánosság számára hozzáférhető forrásokból - hogy Iránban létezik legalább még egy PET-gyártó. Tekintettel a fenti értékesítési szerkezetre ez a helyzet komoly kétségeket ébreszt afelől, hogy az intézmények vagy a vámhatóságok biztosítani tudják-e azt, hogy csak az együttműködő exportáló gyártótól származó PET-et értékesítsék a kötelezettségvállalás előírásainak megfelelően, mivel a termék alapanyag, és könnyen összetéveszthető, olyan értelemben, hogy az ilyen alapanyagoknál fizikailag nem lehet egyértelműen azonosítani a gyártót.
(174)
A fentiek alapján arra a következtetésre jutottak, hogy ezek a kötelezettségvállalások kivitelezhetetlenek és ezért elfogadhatatlanok. A felet ennek megfelelően értesítették, és lehetőséget biztosítottak számára, hogy észrevételeket tegyen. Észrevételei azonban nem változtattak a fenti következtetésen.
8. IDEIGLENES VÁM VÉGLEGES BESZEDÉSE
(175)
Tekintettel a megállapított kiegyenlíthető támogatások nagyságrendjére, az uniós iparágnak okozott kár szintjének fényében szükségesnek minősül az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedése a kivetett végleges vámok összegének mértékéig,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó, az ISO 1628-5 szabvány szerint legalább 78 ml/g viszkozitási számú polietilén-tereftalát behozatalára végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott termékre a nettó uniós határparitáson számított, vámfizetés előtti árra alkalmazandó végleges kiegyenlítő vám mértéke a következő:
Ország
Végleges kiegyenlítő vámtétel (euro/tonna)
Irán: minden vállalat
139,70
Pakisztán: minden vállalat
44,02
Egyesült Arab Emírségek: minden vállalat
42,34
(3) Azokban az esetekben, amikor az áru a szabad forgalomba bocsátást megelőzően megsérül, és így a ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árat a vámérték megállapítása érdekében részarányosítják a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (7) 145. cikkével összhangban, akkor a fent meghatározott összegek alapján kiszámított végleges kiegyenlítő vám összegét a ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árral arányosan csökkenteni kell.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
A jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó, az ISO 1628-5 szabvány szerint legalább 78 ml/g viszkozitási számú polietilén-tereftalát behozataláról szóló 473/2010(EU) bizottsági rendeletből fakadó végleges kiegyenlítő vám útján biztosított összegeket véglegesen be kell szedni az 1. cikkből fakadóan kivetett végleges vám mértékében. A végleges kiegyenlítő vám mértékét meghaladóan biztosított összegeket fel kell szabadítani.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. szeptember 27-én.