РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 6.)
a Románia által az ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (korábban Petrotub Roman S.A.) vonatkozásában végrehajtott C 40/07. (korábbi NN 48/07.) számú intézkedésről
(az értesítés a C(2010) 4492. számú dokumentummal történt)
(Csak a román nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/516/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a Románia csatlakozási szerződésének mellékletét képező, átmeneti intézkedésekről szóló jegyzőkönyv VII. mellékletében, valamint a VII. melléklet A. függelékében foglalt rendelkezésekre,
miután felhívta az érdekelt feleket, hogy a fent említett rendelkezés(ek)nek (1) megfelelően tegyék meg észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság 2007. február 2-i levelében felkérte Romániát, hogy a Petrotub Roman S.A. (a továbbiakban: Petrotub) 2003. évi privatizációjával összefüggésben (a privatizációt követően a vállalat új neve Mittal Steel Roman, ezt követően ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) lett - a továbbiakban: AM Roman) adjon tájékoztatást a vállalattal szemben fennálló követelésekről való lemondás és az adósság átütemezése tekintetében.
(2)
A Bizottság 2007. szeptember 25-i levelében értesítette Romániát arról a döntéséről, hogy a Petrotub privatizációjával összefüggő esetleges támogatás tekintetében megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése (3) szerinti eljárást. Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetésre került (4). A Bizottság felhívta az érdekelteket a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik benyújtására.
(3)
Románia a 2007. november 26-án kelt és iktatott levelében benyújtotta észrevételeit. Az ArcelorMittal (az anyavállalat) és az AM Roman (az érintett leányvállalat) a 2008. január 28-i keltezésű és 2008. január 29-én iktatott leveleikben nyújtották be észrevételeiket, amelyekről Románia 2008. február 12-én kapott tájékoztatást. Románia a 2008. március 11-én kelt és iktatott levelében adott választ.
(4)
A Bizottság a 2009. február 26-án, 2009. október 8-án és 2010. január 29-én kelt leveleiben további tájékoztatást kért. Románia a kérésre a 2009. április 27-én, 2009. október 19-én és 2010. február 3-án kelt és iktatott levelekben válaszolt.
II. A TÉNYEK ISMERTETÉSE
1. A vállalat
(5)
Az AM Roman varrat nélküli acélcsöveket gyártó vállalat, amelynek székhelye az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján támogatásban részesülő (5), Roman nevű romániai régióban található. A 2003. évi privatizációt megelőzően az akkor Petrotub néven működő vállalat varrat nélküli acélcsöveket, azaz 6-620 mm átmérőjű és 0,5-70 mm falvastagságú, melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélcsöveket gyártott. Ezeket a termékeket az energiaiparban (olaj, gáz, vegyi anyagok, nukleáris és hagyományos energia), valamint a gépgyártásban és az építőiparban széles körben alkalmazzák. A vállalat a privatizációt követően ugyanazon a piacon folytatta tevékenységét. Jelenleg az (ArcelorMittal csoportba tartozó) ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD 69,76 %-os részesedéssel rendelkezik a vállalatban (6).
2. A szóban forgó intézkedés
(6)
2003. július 23-án a román privatizációs ügynökség, az APAPS (jelenleg AVAS) (7) nyilvánosságra hozta a Petrotub vállalatban meglévő 70 %-os részesedésének értékesítésére irányuló szándékát. A privatizációra közbeszerzési eljárás útján került sor. A 6 millió USD (5,1 millió EUR (8)) vételárat tartalmazó adásvételi szerződést 2003. október 28-án írták alá az LNM Holdings NV (jelenleg ArcelorMittal) vállalattal.
(7)
A privatizáció keretében az APAPS a román állam nevében megállapodást kötött arról, hogy 22,5 millió EUR összegű köztartozást leír, a fennmaradó adósságot pedig átütemezi.
(8)
A Petrotub 1998-ban 2011-es lejárattal [30-50] (9) millió DEM [15-25 millió EUR] összegű kereskedelmi hitelt vett fel a Kreditanstalt für Wiederaufbau (a továbbiakban: KfW) német fejlesztési banktól abból a célból, hogy a Mannesmann AG-tól új hengersort vásároljon. A KfW finanszírozási csomagjának egyes részeit a Németország és Ausztria által nyújtott állami garanciák, illetve a Banca Comercială Română (BCR) román bank által nyújtott bankgarancia biztosították. A német állami garanciára a román állam viszontgaranciát vállalt. A román viszontgarancia a 30-50 millió DEM összegű teljes KfW-hitel 85 %-át fedezte. Románia egyszeri [3-7 %-os] díjat számított fel a Petrotubnak.
III. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(9)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban értesítette Romániát arról, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának jogalapját a Románia csatlakozási szerződésének mellékletét képező jegyzőkönyv VII. mellékletének az acélipar szerkezetátalakításáról szóló B. szakasza biztosítja (a továbbiakban: VII. melléklet), továbbá arról, hogy mivel a VII. melléklet a román csőgyártóknak a privatizáció idején fennálló jogi helyzetét illetően nem tartalmaz konkrét rendelkezéseket, a Bizottság az AM Romannak nyújtott állami támogatás meglétét és összeegyeztethetőségét az említett alapon vizsgálja.
(10)
A Bizottság megjegyezte, hogy az (5,1 millió EUR) összegű vételár nem fedezte azt a veszteséget, amelyet az állam azáltal szenvedett el, hogy a román privatizációs ügynökség, az APAPS a privatizáció keretében lemondott a 22,5 millió EUR összegű köztartozásról.
(11)
Románia a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását megelőzően benyújtott egy külső tanácsadó (10) által készített jelentést annak alátámasztására, hogy az adott feltételek mellett a privatizáció jelentette a legelőnyösebb megoldást az állam számára.
(12)
A jelentés szerint a román állam a privatizáció révén került a legelőnyösebb helyzetbe. Az alábbi táblázat azokat a becsült összegeket hasonlítja össze, amelyekhez az egyes hitelező közintézmények a privatizáció, illetve a felszámolás során juthattak (11).
Privatizáció
Felszámolás
Társadalombiztosítási Alap
[…] millió EUR
[…] millió EUR
Munkanélküli Alap
[…] millió EUR
[…] millió EUR
Egészségbiztosítási Alap
[…] millió EUR
[…] millió EUR
APAPS
[…] millió EUR
(beleértve az 5,1 millió EUR összegű eladási árat)
0
Állam összesen
[4-9] millió EUR
[19-26] millió EUR
(13)
A jelentés azon a feltevésen alapult, hogy felszámolás esetén sor került volna az 1998-ban vállalt garancia igénybevételére és az állam (a Pénzügyminisztériumon keresztül) köteles lett volna kifizetni a Petrotub által a KfW-től 1998-ban felvett hitel fennmaradó összegét, azaz [15-25] millió EUR-t. Más szóval a felszámolási forgatókönyv szerint az állam végül mindössze [2-9] millió EUR összeghez jutott volna, ami kevesebb, mint a privatizáció révén befolyt összesen [4-9] millió EUR.
(14)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban megkérdőjelezte, hogy a privatizációs és a felszámolási forgatókönyvek kimenetelét az állam vonatkozásában a szakértői jelentés állításával összhangban összesítve, vagy a HAMSA-ügyben született ítéletnek (12) megfelelően minden egyes állami hitelező esetében külön-külön kellett volna-e figyelembe venni.
(15)
A Bizottság többek között abban a tekintetben is kételyeit fejezte ki, hogy az 1998-as garancia igénybevételének eredményeként bekövetkező [15-25] millió EUR összegű veszteséget a felszámolási eljárás kimenetelének értékelésénél figyelembe lehet-e venni. A HYTASA (13) és a Gröditzer (14) ügyekkel összhangban különbséget kell tenni az államot mint egy vállalat részvényesét, illetve az államot mint hatóságot érintő kötelezettségvállalások között. Ebből következik, hogy egy hatóság kötelezettségvállalásából eredő költségeket nem lehet azon költségek becslése céljából figyelembe venni, amelyeket egy magánszektorbeli részvényes tudott volna vagy lett volna hajlandó vállalni. A Bizottság véleménye szerint az a tény, hogy a román pénzügyminisztérium 1998-ban állami garanciát bocsátott ki a Petrotub számára, azt jelzi, hogy egy magánszektorbeli részvényes nem lett volna abban a helyzetben, hogy ilyen garanciát vállaljon. Az állam az 1998-as garanciát továbbá olyan feltételek mellett vállalta, amely egy magánvállalkozás számára adott esetben elfogadhatatlan lett volna.
IV. ROMÁNIA ÉS AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(16)
Románia a 2007. november 27-i beadványában főleg azzal érvelt, hogy a Petrotub 2003. évi privatizációja nem jelentett előnyt a Petrotub vagy a vevő számára, ezért az említett gazdasági esemény nem eredményezett az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást.
(17)
Románia először is hangsúlyozta, hogy a Petrotubot nyílt, átlátható és feltétel nélküli közbeszerzési eljárás keretében értékesítették, ami a román hatóságok véleménye szerint azt mutatja, hogy a Petrotubot piaci áron értékesítették, és hogy a vevőnek a vásárlásból semmiféle előnye nem származott. Másodsorban Románia úgy ítélte meg, hogy úgy járt el, mint ahogyan bármely magánvállalkozás tette volna: a privatizáció és a felszámolási eljárás közül azt a forgatókönyvet választotta, amely kizárólag pénzügyi szempontból a legelőnyösebb volt, anélkül, hogy azokat a nem kereskedelmi jellegű vagy politikai megfontolásokat figyelembe vette volna, amelyeket jellegükből fakadóan egy hatóság vett volna figyelembe.
(18)
A második érvvel kapcsolatban Románia előadta, hogy a nemzeti jogszabályok előírták az AVAS számára, illetve felhatalmazták azt, hogy a privatizáció és a felszámolás általános kimenetelét az állami költségvetésre nézve összességében véve értékelje és hasonlítsa össze. Más szóval a privatizációs ügynökség azt a forgatókönyvet választja, amely az állami költségvetésre nézve összességében véve a legkedvezőbb, csakúgy, mint ahogyan azt egy több hitelezőt magában foglaló nagy holdingtársaság tenné. Ebből a szemszögből nézve - a Bizottság álláspontjával ellentétben - az állam nem értékelhette a privatizáció és a felszámolás kimenetelét az egyes állami szervekre nézve külön-külön, és nem is kellett így tennie.
(19)
Ezenkívül a felszámolás kimenetelének értékelésekor az államnak jogában állt figyelembe venni az 1998-ban vállalt garancia igénybevételével felmerülő veszteséget, mivel az adott feltételek mellett magánbefektető is nyújtott volna a Petrotub számára ilyen garanciát. A vállalatnak a garanciavállalás időpontjában nem voltak nehézségei, és a Petrotubnak felszámított kockázati felár megfelelő ellenszolgáltatás volt egy részvényes által nyújtott olyan garanciáért, amelyet egy akkor jó helyzetben lévő vállalat számára adtak.
(20)
Ezenkívül az 1998-ban vállalt garanciát az állami támogatásokra vonatkozó, abban az időben hatályos jogszabályok alapján kell értékelni. A rövid lejáratú exporthitel-garanciákról szóló, abban az időben alkalmazandó bizottsági közlemény kizárta a hosszú lejáratú exporthitel-garanciákat az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése (akkor az EKSZ 87. cikkének (1) bekezdése) szerinti ellenőrzés hatálya alól (15). Románia kiemelte továbbá, hogy 1998-ban, a garanciavállalás idején a Petrotub csőgyártással foglalkozott, és így az ESZAK acélra vonatkozó fogalommeghatározása, illetve az Európa-megállapodásnak az acéltermékekről szóló 2. jegyzőkönyvének rendelkezései nem vonatkoztak rá.
(21)
Az AM Roman és anyavállalata, az ArcelorMittal maradéktalanul egyetértett Románia érvelésével. A vállalatok kiemelték továbbá, hogy az akkor hatályos román jogszabályok, valamint az Európa-megállapodás állami támogatásokra vonatkozó szabályai szerint a Petrotub részére 1998-ban nyújtott állami garancia nem foglalt magában állami támogatást. Ezenkívül az 1998-ban vállalt garancia egyértelmű és érvényesíthető kereskedelmi kötelezettségvállalást jelentett az állam mint az érintett vállalat többségi részvényese részéről, ezért azt a felszámolás költségeinek becslésekor figyelembe lehet venni. Az ArcelorMittal hangsúlyozta továbbá, hogy a Petrotubot piaci áron vásárolta meg, ezért a privatizációból származó bármilyen esetleges előny - bár nem volt ilyen - mindenképpen az államnál mint eladónál jelentkezett volna.
V. ÉRTÉKELÉS
1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(22)
Az eljárás a Románia Európai Unióhoz való csatlakozását (2007. január 1.) megelőzően történt eseményekkel foglalkozik. A Petrotubot 2003 októberében privatizálták. A román állam a Petrotub részére 1998-ban garanciát nyújtott a KfW-től új hengersor vásárlása céljából felvett [30-50] millió DEM összegű hitel biztosítékaként. Az 1998-ban vállalt garancia összefügg a 2003-as privatizációval, amennyiben - Románia érvelése szerint - annak költségeit felszámolás esetén figyelembe kell venni, amikor a 2003-as privatizációt a piacgazdasági szereplők tesztje alapján értékelik.
(23)
Az általános szabály szerint az EUMSZ 107-108. cikke nem vonatkozik a csatlakozást megelőzően nyújtott olyan támogatásokra, amelyeket a csatlakozást követően már nem alkalmaznak (16). A Bizottság ettől az általános szabálytól eltérve, tehát kivételes alapon, Románia csatlakozási szerződésének VII. melléklete alapján felülvizsgálhatja a Románia által acélipara szerkezetátalakításával összefüggésben a csatlakozás előtt nyújtott állami támogatást (17).
(24)
A VII. melléklet olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik Románia számára, hogy befejezze acéliparának a csatlakozás előtt megkezdett szerkezetátalakítását. Románia acéliparának a csatlakozást megelőzően zajló szerkezetátalakítását az Európa-megállapodás mellékletét képező és a 2002. október 23-án aláírt kiegészítő jegyzőkönyvvel (a továbbiakban: kiegészítő jegyzőkönyv) meghosszabbított hatályú, az ESZAK-acéltermékekről szóló 2. jegyzőkönyv (a továbbiakban: 2. jegyzőkönyv) alapján hajtották végre.
(25)
A 2. jegyzőkönyv egy 1993-tól 1998 végéig terjedő 5 éves „türelmi időt” biztosított Románia számára az ESZAK hatálya alá tartozó acéliparának szerkezetátalakítására. Ezt a „türelmi időt” a 2002. július 29-i tanácsi határozattal jóváhagyott, 2002. október 23-án aláírt kiegészítő jegyzőkönyv alapján 2004 végéig meghosszabbították. A fentiek alapján biztosított teljes „türelmi idő” alatt, azaz 1993-tól 2004 végéig Romániának lehetősége volt a (kiegészítő jegyzőkönyvvel meghosszabbított hatályú) 2. jegyzőkönyvben foglalt feltételek mellett, valamint a Közösség által jóváhagyott nemzeti szerkezetátalakítási program alapján szerkezetátalakítási támogatást nyújtani az acélipari ágazat számára. A Tanács a román nemzeti szerkezetátalakítási programot 2005. július 18-án hagyta jóvá (18).
(26)
A VII. melléklet egy olyan „védelmi mechanizmus”, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy 2007. január 1. (a csatlakozás időpontja) után ellenőrizze a Románia által az acélipari ágazat számára a (kiegészítő jegyzőkönyvvel meghosszabbított hatályú) 2. jegyzőkönyv és a nemzeti szerkezetátalakítási program alapján a csatlakozás előtt nyújtott támogatásokat. A VII. melléklet ezenkívül felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy visszafizettesse azokat a támogatásokat, amelyeket a 2. jegyzőkönyv és a nemzeti szerkezetátalakítási program megszegésével nyújtottak. Ennek megfelelően a VII. melléklet különös szabály, amely - kivételes alapon és az általános rendszertől eltérve - lehetővé teszi a Románia által a román acéliparnak a csatlakozást megelőzően nyújtott támogatás visszamenőleges ellenőrzését és felülvizsgálatát. A Törvényszék a lengyel acélipari vállalatoknak a csatlakozást megelőzően nyújtott állami támogatásokra vonatkozó, közelmúltban hozott ítéleteiben (19) megerősítette a lengyel csatlakozási szerződés mellékletét képező és a VII. melléklettel megegyező rendelkezéseket tartalmazó 8. jegyzőkönyv különös szabályként történő alkalmazását.
(27)
Ezen eljárással összefüggésben a Bizottságnak értékelnie kell, hogy a fenti (23)-(26) preambulumbekezdésben kifejtett, visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes jogköre vonatkozik-e azokra az intézkedésekre, amelyeket Románia a csatlakozás előtt hagyott jóvá a csőgyártók számára. Ennek érdekében értelmezni kell az erre az esetre alkalmazandó jogalapokat, azaz a VII. mellékletet, valamint a 2. jegyzőkönyvet és a kiegészítő jegyzőkönyvet annak megállapítása céljából, hogy azok rendelkezései vonatkoznak-e a Románia által a csőgyártók számára a csatlakozást megelőzően jóváhagyott intézkedésekre.
(28)
Általánosan elismert jogelv, hogy az általános rendszertől eltérő különös szabály rendelkezéseit szűken kell értelmezni. A fent említett jogalap szűk értelmezéséből (lásd a (29)-(43) preambulumbekezdést) az következik, hogy a Bizottság visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes jogköre az ESZAK hatálya alá tartozó gyártóknak a csatlakozást megelőzően nyújtott (esetleges) támogatásokra korlátozódik, tehát nem vonatkozik a csőgyártók számára nyújtott (esetleges) támogatásokra.
(29)
A VII. melléklet 12. és 17. bekezdései előírják, hogy a román acéliparnak a csatlakozást megelőzően nyújtott támogatások tekintetében a Bizottság felügyeleti és visszamenőleges ellenőrzési jogkörrel rendelkezik. A 12. bekezdés felhatalmazza a Bizottságot és a Tanácsot arra, hogy 2009-ig ellenőrizze a román nemzeti szerkezetátalakítási program csatlakozást megelőző és azt követő végrehajtását. A 17. bekezdés felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy (az alábbi (30)-(32) preambulumbekezdésben említettek szerint) visszatéríttesse a VII. melléklet 1-3. bekezdéseinek megszegésével nyújtott állami támogatásokat.
(30)
A VII. melléklet 1. bekezdése előírja, hogy a Románia által a „román acélipar” 1993-2004 közötti szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatás abban az esetben egyeztethető össze a közös piaccal, amennyiben: „[…] az Európa-megállapodásnak az ESZAK-termékekről rendelkező 2. jegyzőkönyve 9. cikkének (4) bekezdésében meghatározott időtartamot 2005. december 31-ig meghosszabbítják”; a nemzeti szerkezetátalakítási programban foglalt feltételeknek eleget tesznek; a nemzeti szerkezetátalakítási program kedvezményezettjei számára 2005. január 1. után további állami támogatást nem nyújtanak; és „[…] a romániai acélipari ágazat számára semmilyen szerkezetátalakítási célú állami támogatást nem nyújtanak vagy nem fizetnek ki 2004. december 31. után”. Az 1. bekezdés előírja továbbá, hogy: „E rendelkezések és az A. függelék alkalmazásában a szerkezetátalakítás céljára nyújtott állami támogatás azokat az acélipari vállalkozásokra vonatkozó intézkedéseket jelenti, amelyek az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, és amelyek a Közösségben alkalmazott rendes szabályokkal összhangban nem tekinthetők a belső piaccal összeegyeztethetőnek.”
(31)
A VII. melléklet 2. bekezdése arról rendelkezik, hogy az 1993-2004 közötti időszakban kizárólag a nemzeti szerkezetátalakítási programban kedvezményezettként feltüntetett (és a VII. melléklet A. függelékében is felsorolt) vállalatok jogosultak állami támogatásra.
(32)
A VII. melléklet 6. bekezdése előírja, hogy a nemzeti szerkezetátalakítási programban kedvezményezett vállalkozásként nem szereplő vállalkozások „nem részesülhetnek szerkezetátalakításra nyújtott állami támogatásban vagy bármely egyéb […] támogatásban”, és nem kell kapacitást csökkenteniük.
(33)
A VII. melléklet 1. bekezdésének első albekezdése kifejezetten a 2002. október 23-án aláírt kiegészítő jegyzőkönyvvel meghosszabbított hatályú 2. jegyzőkönyv 9. cikkének (4) bekezdésére utal. A 2. jegyzőkönyv kizárólag az ESZAK-acéltermékekre vonatkozik és mellékletében fel is sorolja az ESZAK-acéltermékeket. Ez utóbbi az ESZAK-Szerződés I. mellékletében foglalt ESZAK-termékek felsorolásával megegyező jegyzéket tartalmazza, és az „ESZAK-acéltermékek” ESZAK-szerződésben található fogalommeghatározása kifejezetten kizárja az acélcsöveket [„acélcsövek (varratmentes vagy hegesztett) […] rúdacélok és vasöntvények (csövek, szerelvények, és egyéb vasöntvények)”].
(34)
Az ESZAK-Szerződés 2002. július 23-án hatályát vesztette. Ettől az időponttól kezdve az acéliparnak nyújtott állami támogatás az általános EK-rendszer hatálya alá került. Ennek alkalmával úgy határoztak, hogy az európai acélipari ágazat meghatározását kiterjesztik a csőgyártókra is. Ezt a nagyberuházási projektek regionális támogatására vonatkozó, több ágazatot érintő keretrendszer (20) 27. cikke és B. melléklete kodifikálta, amely az uniós acélipari ágazat fogalommeghatározásába belefoglalta a varrat nélküli csöveket és a (406,4 mm-t külső átmérőt meghaladó) nagyméretű hegesztett csöveket. Az acélágazat kibővített fogalommeghatározását a későbbiekben átvette a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásról szóló iránymutatás (21) I. melléklete és az általános csoportmentességi rendelet (22) 2. cikkének 29. pontja.
(35)
Mindazonáltal sem a 2. jegyzőkönyvet, sem a kiegészítő jegyzőkönyvet nem módosították annak érdekében, hogy azok magukban foglalják az uniós acélipari ágazat csőgyártókat is tartalmazó kibővített fogalommeghatározását. A 2. jegyzőkönyv 1997. december 31-én hatályát vesztette. A kiegészítő jegyzőkönyv a 2. jegyzőkönyv hatályát 1998. január 1-jétől további 8 évre vagy Románia csatlakozásának időpontjáig (amelyik előbb következik be) meghosszabbította. A kiegészítő jegyzőkönyv általában véve az „acéltermékeket” említi, a hatálya viszont kifejezetten a 2. jegyzőkönyv 9. cikkének (4) bekezdéséhez kapcsolódik, amely kizárólag az ESZAK-acéltermékekre vonatkozik. A kiegészítő jegyzőkönyv 2. cikkének értelmében a 2. jegyzőkönyv hatályát azzal a feltétellel hosszabbították meg, hogy Románia olyan nemzeti szerkezetátalakítási programot és a nemzeti szerkezetátalakítási program kedvezményezettjeire vonatkozóan olyan vállalati szerkezetátalakítási terveket nyújt be a Bizottságnak, „melyek teljesítik az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 9. cikkének (4) bekezdésében leírt követelményeket, és amelyeket Románia Állami Támogatást Kezelő Nemzeti Hatósága (Versenytanács) értékelt és jóváhagyott”.
(36)
Azt a következtetést lehet tehát levonni, hogy a VII. melléklet 17. bekezdése - a VII. melléklet 1-2. és 6. bekezdése, valamint a 2. jegyzőkönyv és a kiegészítő jegyzőkönyv alapján értelmezve - nem jogosítja fel a Bizottságot arra, hogy a román csőgyártók számára a csatlakozást megelőzően, különösen az 1993-2004 közötti időszakban nyújtott állami támogatásokat ellenőrizze.
(37)
A vonatkozó jogalapok (azaz a VII. melléklet, valamint a 2. jegyzőkönyv és a kiegészítő jegyzőkönyv - lásd a fenti (29-(36) preambulumbekezdéseket) jogi értelmezésén túlmenően a Bizottság azt is vizsgálta, hogy a Közösség és Románia által 2001-ben elfogadott, az Európa-megállapodásban és a 2. jegyzőkönyvben foglalt, az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések végrehajtási szabályai (a továbbiakban: végrehajtási szabályok (23)) relevánsak-e annak meghatározásakor, hogy a Bizottság a román csőgyártóknak a csatlakozás előtt (esetlegesen) nyújtott támogatások vonatkozásában rendelkezik-e visszamenőleges ellenőrzési jogkörrel.
(38)
Általános elvként a végrehajtási szabályok eljárási szabályzatot határoznak meg, amelyet meg kell különböztetni az Európa-megállapodásban és a 2. jegyzőkönyvben foglalt, állami támogatásokra vonatkozó anyagi jogi szabályoktól. Meg kell jegyezni azonban, hogy a végrehajtási szabályok olyan konkrét rendelkezéseket is tartalmaznak, amelyek a támogatásoknak az Európa-megállapodással és a 2. jegyzőkönyvvel való összeegyeztethetőségének értékelésére vonatkoznak.
(39)
A végrehajtási szabályok 2. cikke (1) bekezdésének első mondata megállapítja, hogy: „Az egyes támogatások odaítélésének és a programoknak az Európa-megállapodással való összeegyeztethetősége értékelése - az e szabályok 1. cikkében foglaltak szerint - az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumoknak, köztük a jelenlegi és jövőbeni másodlagos jogszabályoknak, keretrendszereknek, iránymutatásoknak és a Közösségben hatályos államigazgatási aktusoknak, továbbá az Elsőfokú Bíróság és az Európai Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorlatának, valamint a Társulási Tanács által a 4. cikk (3) bekezdése szerint hozott határozatának megfelelően zajlik.” Ez a mondat megalapozza azt az általános elvet, hogy az állami támogatásoknak az Európa-megállapodással való általános összeegyeztethetősége értékeléséhez alkalmazott fő kritériumok „fejlődnek” abban az értelemben, hogy beépítik az uniós jogban és ítélkezési gyakorlatban bekövetkező esetleges változásokat/fejleményeket.
(40)
A 2. cikk (1) bekezdésének második mondata különösen a 2. jegyzőkönyv szerinti összeegyeztethetőségi kritériumokra hivatkozik: „Amennyiben a támogatások odaítélése vagy a támogatási programok az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének hatálya alá eső termékekre irányulnak, e bekezdés első mondata teljes mértékben alkalmazandó, azzal a kivétellel, hogy az értékelést nem az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján, hanem az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződésben foglalt állami támogatási szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján kell végezni.” Meg kell jegyezni, hogy e mondat megfogalmazása egyértelműen jelzi, hogy a 2. cikk (1) bekezdése első mondatának hatálya alá tartozó általános támogatások helyzetével ellentétben (lásd a fenti (41) preambulumbekezdést), a 2. jegyzőkönyv hatálya alá tartozó támogatások esetében az összeegyeztethetőségi kritériumok az ESZAK-Szerződésre való hivatkozások révén alakulnak. Az összeegyeztethetőségi kritériumoknak az ESZAK-Szerződés 2002-ben történt hatályvesztését követő alakulásával kapcsolatban nincs konkrét utalás.
(41)
A végrehajtási szabályok 2. cikkének (2) és (3) bekezdése meghatározza azt a mechanizmust, amely révén Romániának figyelembe kell vennie az uniós összeegyeztethetőségi kritériumok változását. Romániát különösen tájékoztatni kell a közösségi összeegyeztethetőségi kritériumok bármely olyan változásáról, amelyet nem tettek közzé, és „amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban a rájuk vonatkozó hivatalos tájékoztatás kézhezvételétől számított három hónapon belül Románia nem emel kifogást, azok az e cikk (1) bekezdésének rendelkezései szerint az összeegyeztethetőség kritériumává válnak. Amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban Románia kifogást emel, - az Európa-megállapodás által előírt jogszabályi közelítésre tekintettel - e szabályok 7. és 8. cikkének megfelelően konzultációkra kerül sor.”
(42)
Bár Románia nem emelt három hónapon belül kifogást az ellen, hogy az acélipar közösségi meghatározása 2002-ben kibővült a csőgyártókkal, a közösségi jog változásai egyébként sem vonatkoztak volna az Európa-megállapodás hatályán kívül eső, nevezetesen az ESZAK-Szerződés hatálya alá nem tartozó intézkedésekre. Ezenkívül a VII. melléklet különös szabály, tehát alkalmazási körének meghatározásához a Bizottság nem támaszkodhat az EU acélipari ágazata meghatározásának az ESZAK-Szerződés hatályvesztését követő kibővítésére. Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy egyértelmű különbséget kell tenni egyrészt a román acélipari ágazatnak a csatlakozást megelőzően nyújtott állami támogatásokra az Európa-megállapodás szerint alkalmazandó jog „fejlődő” jellege, másrészt a VII. mellékletből, a 2. jegyzőkönyvből és a kiegészítő jegyzőkönyvből eredő, a visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos bizottsági hatáskör szükségszerűen szűk értelmezése között.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(43)
A fentiek alapján (lásd különösen a fenti (36) és (42) preambulumbekezdéseket) a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a román csőgyártók számára a csatlakozást megelőzően, különösen az 1993-2004 közötti időszakban nyújtott állami támogatások felülvizsgálata terén a VII. melléklet alapján nem rendelkezik hatáskörrel. A Bizottság az eljárást lezárja, mivel az érintett intézkedések felülvizsgálata nem tartozik a hatáskörébe.
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A Romániának címzett, 2007. szeptember 25-én kelt levéllel megindított, az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást a Bizottság lezárja, mivel a Románia csatlakozási szerződése VII. mellékletének B. szakaszában foglalt rendelkezések alapján nem rendelkezik hatáskörrel a Románia által 2003-ban a Petrotub Roman S.A. vonatkozásában végrehajtott intézkedések felülvizsgálata tekintetében.
2. cikk
Ennek a határozatnak Románia a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 6-án.