ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 311/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 7, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (2) изисква от емитентите от трети държави да изготвят историческа финансова информация в проспекти за публично предлагане на ценни книжа или за допускането им до търгуване на регулиран пазар съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) или съгласно националните счетоводни стандарти на трета държава, при условие че са еквиваленти на МСФО.
(2)
За да се оцени еквивалентността между общоприетите счетоводни принципи (ОСП) на трета държава и приетите МСФО, с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (3) се регламентира определението на еквивалентност и се създава механизъм за определянето ѝ по отношение на ОСП на трета държава. Съгласно условията на механизма за определяне на еквивалентността емитенти от трети държави могат да използват ОСП на държави, които са поели ангажимент за приемане на МСФО или сближават системите си с тях в рамките на преходен период, приключващ на 31 декември 2011 г. Важно е да се оценят усилията на държавите, предприели стъпки за приемане на МСФО или за сближаване на собствените си счетоводни стандарти с тях. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1569/2007 бе изменен, за да се удължи преходният период до 31 декември 2014 г. Комисията взе предвид доклада, предоставен от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) през ноември 2010 г., касаещ Китай, Канада, Индия и Южна Корея, които получиха преходен период, възприет като част от механизма за определяне на еквивалентността, съгласно Решение 2008/961/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети (4) и Регламент (ЕО) № 1289/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 809/2004 относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на някои аспекти, свързани с проспекти и реклами (5). Бе отчетена и актуалната информация за Китай и Индия от април 2011 г.
(3)
През април 2010 г. Министерството на финансите на Китай публикува документа „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises with IFRS“ („Пътна карта за продължаващо сближаване на счетоводните стандарти за бизнес предприятия с МСФО“), в който се препотвърждава ангажиментът на Китай да продължи процеса на сближаване с МСФО. Към октомври 2010 г. в него бяха отразени всички настоящи стандарти и тълкувания, издадени от Съвета по международни счетоводни стандарти. Според данните на ЕОЦКП нивото на сближаване е удовлетворително, а различията не представляват нарушение на МСФО. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2012 г. счетоводните стандарти за бизнес предприятия на Китай да се считат за еквивалентни на възприетите МСФО.
(4)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводни стандарти на Канада пое публичен ангажимент да приеме МСФО до 31 декември 2011 г. Той одобри включването на МСФО в Наръчника на Канадския институт на дипломираните счетоводители като канадски ОСП, важащи за всички публични дружества от 2011 г. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., канадските ОСП да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(5)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент да приемат МСФО до 31 декември 2011 г. Съветът по счетоводни стандарти на Корея прие МСФО като корейски стандарти. Те са идентични с международните и от 2011 г. са задължителни за всички търгувани на борсата дружества в Южна Корея, както и за нетъргуваните на борсата финансови институции и държавни предприятия. Други нетъргувани на борсата дружества също могат да ги използват по избор. Следователно е уместно, считано от 1 януари 2012 г., ОСП на Южна Корея да се приемат за еквивалентни на МСФО.
(6)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. с цел индийските ОСП да съответстват напълно на МСФО до завършването на програмата. След проверка на място през януари 2011 г. обаче ЕОЦКП констатира, че между индийските ОСП и МСФО има множество различия, които на практика могат да бъдат значими. Остават недоизяснени и сроковете за внедряване на съответстваща с МСФО система за отчитане. Тъй като в Индия няма емитенти, които да са се възползвали от доброволното ранно прилагане на МСФО, не съществува опит по отношение на прилагането им.
(7)
Следователно е целесъобразно преходният период да бъде продължен с не повече от три години до 31 декември 2014 г., за да се даде възможност на емитентите от трети държави да изготвят финансовите си отчети за годината и полугодието в съответствие с ОСП на Индия в Съюза.
(8)
Тъй като преходният период, за който по силата на Регламент (ЕС) № 809/2004 е даден статут на еквивалентност на ОСП на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, изтича на 31 декември 2011 г., прилагането на настоящия регламент следва да започне от 1 януари 2012 г. Това е необходимо, за да се даде правна сигурност на емитентите от съответните трети държави, чиито ценни книжа са регистрирани в Съюза, и да се избегне рискът те да бъдат принудени да преизчисляват финансовите си отчети в съответствие с МСФО. По този начин разпоредбата за прилагане с обратно действие освобождава въпросните емитенти от евентуална допълнителна тежест.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 809/2004 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 35 от Регламент (ЕО) № 809/2004 се изменя, както следва:
1)
в параграф 5 се добавя следната втора алинея:
„В допълнение към стандартите, посочени в първа алинея, от 1 януари 2012 г. емитентите от трети държави могат да представят историческата си финансова информация в съответствие със следните стандарти:
а)
общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Канада;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Република Корея.“
2)
параграф 5a се заменя със следното:
„5а. Емитентите от трети държави не подлежат на изискването съгласно приложение I, точка 20.1; приложение IV, точка 13.1; приложение VII, точка 8.2; приложение Х, точка 20.1 или приложение ХI, точка 11.1 за преизчисляване на историческата финансова информация, включена в проспекта и съответстваща на финансовите години преди финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., или на изискването съгласно приложение VII, точка 8.2.а; приложение IX, точка 11.1 или приложение Х, точка 20.1.а за предоставяне на описание на различията между Международните стандарти за финансово отчитане, приети с Регламент (ЕО) № 1606/2002, и счетоводните принципи, в съответствие с които е съставена съответната информация, по отношение на финансовите години, които предхождат финансовите години, започващи на или след 1 януари 2015 г., при условие че историческата финансова информация е подготвена в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Република Индия.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2011 година.
A BIZOTTSÁG 311/2012/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2011. december 21.)
a 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a tájékoztatókkal és a reklámokkal kapcsolatos elemek tekintetében történő végrehajtásáról szóló 809/2004/EK rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. november 4-i 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 809/2004/EK bizottsági rendelet (2) előírja a harmadik országbeli kibocsátók számára, hogy az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattétel céljából vagy az értékpapírok szabályozott piacra történő bevezetésének engedélyezése céljából közzétett tájékoztatóban szereplő korábbi pénzügyi információkat a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokkal (International Financial Reporting Standards, IFRS) vagy a harmadik ország nemzeti számviteli standardjaival összhangban állítsák össze, feltéve, hogy a nemzeti standardok egyenértékűek az IFRS-ekkel.
(2)
Annak érdekében, hogy valamely harmadik ország általánosan elfogadott számviteli elveinek (Generally Accepted Accounting Principles, GAAP) az elfogadott IFRS-ekkel való egyenértékűsége értékelhető legyen, az 1569/2007/EK bizottsági rendelet (3) rögzíti az egyenértékűség fogalmát, és eljárást hoz létre az egyenértékűség meghatározására a harmadik országok GAAP-ja tekintetében. Az egyenértékűségi eljárás feltételei értelmében a harmadik országbeli kibocsátók számára átmeneti, 2011. december 31-ig tartó időszakra engedélyezhető azon harmadik országok GAAP-jának alkalmazása, amelyek közelítenek az IFRS-ekhez, vagy vállalták az IFRS-ek elfogadását. Fontos felmérni azon országok erőfeszítéseit, amelyek lépéseket tettek számviteli standardjaiknak az IFRS-ekkel történő összehangolására vagy az IFRS-ek elfogadására. Ezért az 1569/2007/EK rendelet az átmeneti időszak 2014. december 31-ig történő meghosszabbítása céljából módosult. A Bizottság figyelembe vette az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által 2010 novemberében Kína, Kanada, India és Dél-Korea vonatkozásában benyújtott jelentést - ezen országok számára az egyes harmadik országok nemzeti számviteli standardjainak és egyes nemzetközi pénzügyi beszámolási standardoknak harmadik országbeli értékpapír-kibocsátók által a konszolidált pénzügyi kimutatások elkészítésére való alkalmazásáról szóló, 2008. december 12-i 2008/961/EK bizottsági határozat (4) és a 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a tájékoztatókkal és a reklámokkal kapcsolatos elemek tekintetében történő végrehajtásáról szóló 809/2004/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló, 2008. december 12-i 1289/2008/EK bizottsági rendelet (5) biztosított átmeneti időszakot -, valamint a Kínára és Indiára vonatkozó, 2011. áprilisi aktualizált információkat.
(3)
2010 áprilisában Kína pénzügyminisztériuma az üzleti vállalkozások számviteli standardjainak (ASBE) az IFRS-ekkel történő folyamatos összehangolására vonatkozó ütemtervet adott ki, amely megerősítette Kína elkötelezettségét az IFRS-ekhez való közelítés iránt. A 2010. októberi állapot szerint a Nemzetközi Számviteli Standard Testület által kibocsátott valamennyi hatályos standardot és értelmezést beépítették az ASBE-be. Az EÉPH jelentésében a konvergencia szintjét kielégítőnek ítélte, és úgy vélte, a különbségek mértéke nem éri el az IFRS-eknek való meg nem felelés szintjét. 2012. január 1-jétől ezért helyénvaló a kínai ASBE-t az elfogadott IFRS-sel egyenértékűnek tekinteni.
(4)
A Kanadai Számviteli Standard Testület 2006 januárjában nyilvános kötelezettségvállalást tett az IFRS-ek 2011. december 31-ig történő elfogadására. Jóváhagyta, hogy 2011-től az IFRS-ek - valamennyi nyilvánosan elszámoltatható nyereségorientált vállalkozásra vonatkozó kanadai GAAP-ként - beépítésre kerüljenek a kanadai okleveles könyvvizsgálók intézetének kézikönyvébe. 2012. január 1-jétől ezért helyénvaló a kanadai GAAP-t az elfogadott IFRS-ekkel egyenértékűnek tekinteni.
(5)
Korea Pénzügyi Felügyeleti Bizottsága és a Koreai Számviteli Intézet 2007 márciusában nyilvános kötelezettségvállalást tett az IFRS-ek 2011. december 31-ig történő elfogadására. A Koreai Számviteli Standard Testület koreai IFRS-ként (K-IFRS) fogadta el az IFRS-eket. A K-IFRS-ek megegyeznek az IFRS-ekkel, és 2011 óta minden jegyzett dél-koreai vállalkozás számára kötelezőek. A nem jegyzett pénzügyi intézmények és az állami tulajdonú vállalatok számára ugyancsak előírás a K-IFRS-ek alkalmazása. Az egyéb nem jegyzett vállalkozások esetében alkalmazása választható. 2012. január 1-jétől ezért helyénvaló Dél-Korea GAAP-ját az elfogadott IFRS-ekkel egyenértékűnek tekinteni.
(6)
Az indiai kormány és az Indiai Könyvvizsgálói Kamara 2007 júliusában nyilvános kötelezettségvállalást tett az IFRS 2011. december 31-ig történő bevezetésére, azzal a céllal, hogy az indiai GAAP a program végére teljes egészében megfeleljen az IFRS-eknek. Egy 2011. januári helyszíni ellenőrzést követően azonban az EÉPH megállapította, hogy az indiai GAAP számos helyen eltér az IFRS-től, aminek jelentős gyakorlati hatása lehet. Továbbra is vannak bizonytalanságok az IFRS-nek megfelelő beszámolókészítési rendszer megvalósításának ütemtervét illetően. Mivel Indiában nincsenek olyan kibocsátók, akik éltek volna az IFRS-ek önkéntes, korai bevezetésének lehetőségével, nem állnak rendelkezésre tapasztalatok az IFRS-ek végrehajtását illetően.
(7)
Következésképpen helyénvaló az átmeneti időszak legfeljebb három évvel, 2014. december 31-ig történő meghosszabbítása annak érdekében, hogy az Unióban jelen lévő harmadik országbeli kibocsátók számára lehetőséget biztosítsunk éves és féléves pénzügyi kimutatásaiknak az indiai GAAP-pal összhangban történő összeállítására.
(8)
Mivel az az átmeneti időszak, amelyre vonatkozóan egyenértékűnek minősítették Kína, Kanada, Dél-Korea és India GAAP-ját, 2011. december 31-én lejárt, ez a rendelet 2012. január 1-jétől alkalmazandó. Erre szükség van annak érdekében, hogy az e harmadik országbeli, az Unióban jegyzett kibocsátók számára jogbiztonságot biztosítsunk, és elkerüljük annak veszélyét, hogy pénzügyi kimutatásaikat össze kelljen egyeztetniük az IFRS-ekkel. A visszamenőleges hatály biztosítása így enyhíti az érintett kibocsátókra nehezedő esetleges további terheket.
(9)
Az 809/2004/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 809/2004/EK rendelet 35. cikke a következőképpen módosul:
1.
az (5) bekezdés a következő második albekezdéssel egészül ki:
„2012. január 1-jétől a harmadik országbeli kibocsátók a korábbi pénzügyi információkat az első albekezdésben említett standardok mellett a következő standardokkal összhangban is bemutathatják:
a)
a Kínai Népköztársaság általánosan elfogadott számviteli elvei;
b)
Kanada általánosan elfogadott számviteli elvei;
c)
a Koreai Köztársaság általánosan elfogadott számviteli elvei.”
2.
az (5a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5a) A harmadik országbeli kibocsátókra nem vonatkozik az I. melléklet 20.1. pontja, a IV. melléklet 13.1. pontja; a VII. melléklet 8.2. pontja; a X. melléklet 20.1. pontja vagy a XI. melléklet 11.1. pontja szerinti, a - tájékoztatóban közzétett, a 2015. január 1-jén vagy az után kezdődő pénzügyi évek előtti pénzügyi évekre vonatkozó - korábbi pénzügyi információk újramegállapítására irányuló követelmény, sem a VII. melléklet 8.2a. pontja, a IX. melléklet 11.1. pontja vagy a X. melléklet 20.1a. pontja szerinti, az 1606/2002/EK rendelet szerint elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok és a szóban forgó, a 2015. január 1-jén vagy azt követően kezdődő pénzügyi éveket megelőző pénzügyi évekre vonatkozó információk összeállításánál figyelembe vett számviteli elvek közötti különbségek részletes bemutatására irányuló követelmény, ha a korábbi pénzügyi információkat az Indiai Köztársaság általánosan elfogadott számviteli elveivel összhangban készítették el.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2012. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. december 21-én.