РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 октомври 2011 година
относно схемите за държавна помощ, приведени в действие от Гърция в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос (преструктуриране на дълг)
(№ C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) и C 50/05 (ex NN 20/05)
(нотифицирано под номер C(2011) 7252)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/307/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, алинея първа от Договора (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След като получи информация, че през 1993 г. и следващите години, в контекста на операция по предоговаряне на дълга, е отпусната помощ на предприятия в департаментите Кастория и Евбея, с писмо от 27 май 2003 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в рамките на четири седмици текста на правното основание за тази операция заедно с всякаква друга информация, необходима за проучването, предвидено в членове 87 и 88 от Договора за ЕО (3).
(2)
С писмо от 10 юли 2003 г. с входящ номер от 17 юли 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от гръцките органи с искане за едномесечно удължаване на срока, посочен в съображение 1.
(3)
С писмо от 4 август 2003 г. с входящ номер от 6 август 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 27 май 2003 г.
(4)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 153/03.
(5)
С писмо от 21 юни 2004 г. (4) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (С 23/2004) (наричана по-долу „откриване на първата процедура“).
(6)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(7)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(8)
С писмо от 13 юли 2004 г. с входящ номер от 19 юли 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на първата процедура.
(9)
С факс от 6 август 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(10)
С писмо от 9 август 2004 г. с входящ номер от 10 август 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на първата процедура.
(11)
По време на проучването на информацията, предоставена от гръцките органи в писмото им от 4 август 2003 г. бе установено, че освен департаментите Кастория и Евбея въпросната помощ засяга и департаментите Флорина и Килкис. Следователно с факс от 22 април 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по посочените схеми за помощ.
(12)
С писмо от 26 май 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, отпуснат на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(13)
С факс от 7 юни 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(14)
С писмо от 1 юли 2004 г. с входящ номер от същия ден Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с факс от 22 април 2004 г.
(15)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 70/04.
(16)
С писмо от 9 юни 2005 г. (7) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на мерките за помощ, предоставени в департаментите Флорина и Килкис (С 20/2005) (наричано по-долу „откриване на втората процедура“).
(17)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(18)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(19)
С писмо от 24 юни 2005 г. с входящ номер от 28 юни 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска двумесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на втората процедура.
(20)
С факс от 13 юли 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(21)
С писмо от 18 август 2005 г. с входящ номер от 24 август 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на втората процедура.
(22)
По време на проучването на информацията, представена от гръцките органи с писмо от 1 юли 2004 г., бе установено, че помощта е отпусната и в департаменти, различни от засегнатите от откриването на първите две процедури. Следователно с факс от 12 ноември 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по тези мерки за помощ.
(23)
С писмо от 13 декември 2004 г. с входящ номер от 15 декември 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Европейската комисия едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(24)
С факс от 6 януари 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(25)
С писмо от 27 януари 2005 г. с входящ номер от 1 февруари 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 12 ноември 2004 г.
(26)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 20/05.
(27)
С писмо от 22 декември 2005 г. (10) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на помощта, отпусната в департаментите Родопи, Евбея, Ксанти и Додеканезите и островите Лесбос, Самос и Хиос (С 50/05) (наричано по-долу „откриване на третата процедура“).
(28)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (11) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на въпросната помощ.
(29)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(30)
С писмо от 23 януари 2006 г. с входящ номер от 25 януари 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска тримесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им по отношение на откриването на третата процедура.
(31)
С факс от 3 февруари 2006 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(32)
С писмо от 10 май 2006 г. с входящ номер от 11 май 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на третата процедура.
(33)
След повторно проучване на всички представени правни основания, с факс от 12 януари 2011 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в срок от един месец допълнителни разяснения относно въпросната помощ.
(34)
С електронни съобщения от 7 февруари 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Комисията да удължи посочения по-горе краен срок с още 40 работни дни.
(35)
С факс от 17 февруари 2011 г. Комисията предостави удължаване с 20 работни дни.
(36)
С електронни съобщения от 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати посочените по-горе разяснения на Комисията.
II. ОПИСАНИЕ
(37)
Министерско решение № 69836/В1461 от 30 септември 1993 г. предвижда преобразуването на общия дълг, бил той изискуем или не, към 30 юни 1993 г., възникнал в резултат на заеми от всякакъв вид (за оборотен капитал и дълготрайни активи) в драхми или чуждестранна валута, отпуснати на промишлени и занаятчийски предприятия, установени и извършващи дейност, независимо от местонахождението на седалището им по регистрация, в департаментите Кастория и Евбея, както и в резултат на банкови гаранции в драхми или чуждестранна валута, издадени от името на въпросните предприятия, в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихви) или на равни шестмесечни вноски за главницата (проста амортизация) с лихва, изчислявана на шестмесечие при лихвения процент, приложим за преструктурирането към момента (лихвеният процент, приложим по отношение на новия заем, е процентът, приложим за 12-месечните съкровищни бонове от последната емисия, издадена преди началото на всеки период за изчисляване на лихвата по заема, увеличен с два процентни пункта, с лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по време на първите пет години, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75. (12)
(38)
Като друга възможност споменатите по-горе предприятия могат да получават в продължение на пет години лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по неизплатените си към 30 юни 1993 г. дългове в драхми или чуждестранна валута, свързани с инвестиции в оборотен капитал или дълготрайни активи.
(39)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(40)
Министерски решения № 2035824/5887 от 1 юни 1994 г., 2045909/7431/0025 от 26 август 1994 г., 2071670/11297 от 9 ноември 1994 г. и 72742/B1723 от 8 декември 1994 г. изменят гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, и обезпечават последните посредством държавна гаранция.
(41)
Министерско решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. предвижда същите мерки за помощ и условия като описаните в съображение 37. Предвижда и предоставянето на държавна гаранция за главницата и лихвата на преструктурирания дълг на промишлени и занаятчийски предприятия в департаментите Флорина и Килкис, както и покриване от страна на държавата на лихвите за забавяне, платими към 31 декември 1992 г. по заеми, отпуснати за оборотен или инвестиционен капитал на тези фирми, в рамките на бюджетните ограничения съгласно Закон № 128/75.
(42)
Решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. бе изменено от Решение № 30755/B1199 от 21 юли 1994 г., Решение № 60029/B1541 от 23 септември 1994 г., Решение № 72742/B1723 от 8 декември 1994 г., Решение № 236/B22 от 4 януари 1995 г., Решение № 8014/B285 от 28 февруари 1995 г., Решение № 44678/B1145 от 3 юли 1995 г., Решение № 44446/B1613 от 24 декември 1996 г., Решение № 40410/B1678 от 9 декември 1997 г., Решение № 10995/B546 от 24 март 1999 г., Решение № 12169/B736 от 22 март 2000 г. и Решение № 35913/B2043 от 24 октомври 2000 г. Тези различни решения изменят срока на заемите, гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, като също удължават срока, след който неизплатените вноски стават платими.
(43)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(44)
Министерско решение № 1648/В.22/13.1.1994 г. предвижда, както следва:
а)
за нови заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, лихвена субсидия в размер на 10 (десет) процентни пункта, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, и възлиза на не повече от 20 % от оборота на предприятието за предходната година или не повече от 50 % от поръчките за текущата година по отношение на лихвата, начислена от 1 април 1993 г. до 31 март 1996 г., с държавна гаранция до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
б)
общите задължения, било то изискуеми или не, към 31 декември 1993 г., възникнали в резултат на заеми за оборотен капитал и дългосрочни активи, отпуснати на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества в Тракийския регион, ще бъдат преобразувани в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихва) от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, с държавна гаранция;
в)
включване в преструктурирания дълг на лихви за забавяне, изискуеми към 31 декември 1992 г. по заемите за дългосрочни активи или оборотен капитал.
(45)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(46)
В Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 г. бяха внесени редица изменения посредством следните министерски решения: № 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 и 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Всички тези текстове изменят технически параметри, като например лихвени субсидии, гратисни периоди, срок на заемите и продължителност на периодите, след които неизплатените вноски стават дължими.
(47)
С Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 се предоставя държавна гаранция за заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени, независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация, в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR) на предприятие, както и за дългове (капитал и лихви), възникнали от преструктурирането на неизплатени към 31 декември 1993 г. дългове в резултат на стари заеми, отпуснати съгласно разпоредбите на Съвместно решение № 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
В Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 бяха внесени редица изменения посредством следните решения: № 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 и 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Всички тези текстове предоставят държавна гаранция в случай на прилагане на мерките, предвидени от различните решения, изменящи Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 (вж. съображение 46).
(49)
От решенията в горепосочения списък, Министерско решение № 2/82257/0025/18.12.2000 предвижда, че за да бъдат приложими неговите разпоредби, предприятията трябва да бъдат жизнеспособни сами по себе си (а не след преструктуриране, какъвто е случаят по отношение на другите министерски решения, посочени в настоящото решение), което предполага липса на затруднено положение.
(50)
Министерско решение № 2041901/16.5.1989 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Еврос, Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите.
(51)
Министерско решение № 2078809/10.10.89 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Родопи, Ксанти и Самос.
(52)
Министерски решения № 9034/B.289/10.2.2003 и 37497/B.1232/2.6.2003 допълват разпоредбите на решенията, посочени в съображения 50 и 51, като уточняват обхвата и някои технически параметри, свързани с предвидените лихвени субсидии.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
По отношение на въпросните схеми за помощ Комисията изразява съмнения не само относно липсата на държавна помощ, а и относно съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, която според Комисията действително е налице.
а) Обосновка на откриването на първата процедура
(54)
Първата процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че не е представено уведомление за министерските решения, които представляват правно основание за мерките за помощ, тъй като са счели, че помощта, която привеждат в действие, не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО; те също заявиха, че макар и да не са запознати с точния брой на получателите, сумите на въпросните мерки за помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“;
б)
тъй като правилото „de minimis“ не се е прилагало в селскостопанския сектор към момента на прилагане на мерките за помощ и решенията, които представляват правно основание на въпросните мерки за помощ, са били насочени към предприятията, изправени пред проблеми с ликвидността, Комисията счете, че помощта следва да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от гореспоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
и по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
б) Обосновка на откриването на втората процедура
(55)
Втората процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че макар и да не им е известен точният брой на получателите, сумите на въпросната помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на Министерско решение № 66336/B.1398 и измененията към него, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството (17), който въвежда правилото „de minimis“ в земеделския сектор;
б)
като се има предвид, че тези решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения, т.е. от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, които са били приложими от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
в) Обосновка на откриването на третата процедура
(56)
Третата процедура бе открита поради следните причини:
а)
както при откриване на първата и втората процедура, гръцките органи посочиха в представената от тях информация, че въпросните суми вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на решенията, представляващи правно основание на въпросната схема за помощ, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004;
б)
като се има предвид, че тези министерски решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
в промишления, хотелиерския и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не посочиха броя на получателите на помощта и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
г)
във въгледобивния и корабния сектор правилото „de minimis“ се е прилагало едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощта de minimis (18); поради причините, представени в буква в) обаче, мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
в сектора на морския транспорт правилото „de minimis“ не е било приложимо; следователно мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани въз основа на правилата, прилагани от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
е)
в никой от горните сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, които са се прилагали от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на държавната помощ под формата на гаранции;
ж)
Решение № 2041901/16.5.1989 и решенията, посочени в съображения 51 и 52 по-горе, предвиждат помощ в департаменти, различни от Родопи, Еврос и Ксанти, и не бе възможно да се установи дали системата на помощ, която са въвели, разширява системата, прилагана в горепосочените три департамента, или е отделна система; във всеки случай въз основа на наличната информация не бе възможно да се установи дали са спазени правилата за държавна помощ (правилата относно регионалната помощ или правилото „de minimis“);
з)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали разширение на системата за помощ, приложима в департаментите Родопи, Ксанти и Еврос, не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение;
и)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали независима система за помощ, бе необходимо - тъй като в разпоредбите им липсваха подробности в това отношение - да се проучи съвместимостта на прилагането на системата по отношение на стабилни предприятия и по отношение на предприятия в затруднение; при анализа бяха изведени следните заключения:
-
за предприятията в затруднения не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение,
-
за стабилните предприятия бе невъзможно да се определи дали оборотният капитал, осигурен чрез заем, заедно с предоставената лихвена субсидия, е послужил за финансиране на допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза за регионална помощ.
IV. МНЕНИЕ НА ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ ОТНОСНО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА
а) Мнение на гръцките органи относно откриването на първата процедура
(57)
С писмо от 9 август 2004 г. гръцките органи декларираха следното:
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи;
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
предоставянето на държавната гаранция не може да се приеме за помощ, тъй като използването ѝ зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
г)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи от средните проценти в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки лихвените субсидии; следователно не е налице нарушаване на конкуренцията, още повече, че е имало изискване предприятията получатели да бъдат жизнеспособни; освен това лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка, отделна от държавния бюджет;
д)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
е)
Министерско решение № 72742/B1723 (вж. съображение 42 по-горе) не води до допълнителни разходи във връзка с тези, наложени от първоначалното решение, което представлява основание за въпросната схема;
ж)
освобождаването на обезпеченията посредством Министерско решение № 2071670/11297 не може да се приеме за мярка за помощ по отношение на предприятията, тъй като първите са съобразени с нивото на преструктурираните заеми; освен това гаранцията от гръцката държава не покрива всички видове разходи, наложени върху заемополучателите от банките;
з)
Министерско решение № 69836/B1451 и измененията му засягат най-общо преработващите предприятия и не посочват конкретно преработващите предприятия в селскостопанския сектор, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕИО) № 866/90 на Съвета от 29 март 1990 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (19), Регламент (ЕО) № 951/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (20) и Регламент (ЕО) № 1257/99 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (21); тези регламенти са прилагани посредством реализирането на оперативни програми по втората и третата рамка за подпомагане от Общността; предприятията, които са направили инвестиции и са получили помощ за тази цел от Министерство на развитието на селските райони и храните, не са отговаряли на условията за преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено; правилото „de minimis“ също не се e прилагало, тъй като за получаване на субсидия операторите е трябвало да са извършили дейност и да са покрили разходите;
и)
позоваването на правилото „de minimis“ служи единствено, за да илюстрира факта, че повечето от предоставените мерки за помощ са били под прага за „de minimis“, без да се посочва конкретно селскостопанският сектор;
й)
критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ не се е отразил върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, изготвена от кредитната институция, тъй като допустимостта за преструктуриране се определя непосредствено след проучването на жизнеспособността;
к)
преструктурирането засяга стари заеми и не представлява финансиране за нови инвестиции;
л)
по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктуриране, по-голямата част от мерките за помощ представляват малки суми, областите, за които тези мерки са предназначени (Кастория и Евбея), са необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО на Съвета от 28 април 1975 г. относно земеделието в планински и полупланински райони, както и в някои необлагодетелствани райони (22), като държавата като цяло попада в обхвата на цел 1;
м)
лихвеният процент, приложен по отношение на новите заеми, е същият като този при последната емисия гръцки съкровищни бонове; лихвената субсидия не засяга целия срок на преструктурирания заем, а само първите критични години; разликата между процентите не е много голяма (1 до 2 пункта);
н)
схемата е съществувала между 30 юни 1993 г. и 30 юни 2003 г.
б) Мнение на гръцките органи относно откриването на втората процедура
(58)
С писмо от 18 август 2005 г. гръцките органи изложиха следните аргументи, повечето от които вече са били представени в техния отговор относно откриването на първата процедура (вж. предходното съображение):
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи (тук органите добавят, че целта на този инструмент не е избирателно предоставяне на помощ);
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи, отколкото в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки приложените лихвени субсидии;
г)
предоставянето на държавната гаранция не може да се счете за помощ, тъй като, дори ако бъде използвана, тя зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
д)
лихвата за забавяне и лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка (сметка, създадена съгласно Закон № 128/75), отделна от държавния бюджет;
е)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
ж)
разпоредбите на Министерско решение № 66336/B.1398/1993 и измененията му предвиждат възможността за помощ за предприятия, установени в департаментите Флорина и Килкис, без големи разходи за публичните органи и при условие че въпросните предприятия се считат за жизнеспособни; следователно те не нарушават конкуренцията по смисъла на член 87 от Договора за ЕО; освен това следва да се припомни, че департаментите Флорина и Килкис имат обща граница с бивша югославска република Македония и че по време на референтния период (90-те години на XX век) са били силно засегнати в резултат на войната и нестабилността в региона;
з)
последно, в горепосоченото решение се упоменават промишлени и занаятчийски предприятия; според гръцките органи селскостопански предприятия не са засегнати от тези разпоредби.
в) Мнение на гръцките органи относно откриването на третата процедура
(59)
С писмо от 10 май 2006 г. гръцките органи представиха следните аргументи:
а)
засегнатите от въпросните решения департаменти са били в затруднено икономическо положение, което се е характеризирало с ниски нива на стопанска дейност и по-високи нива на безработица в сравнение с останалата част от страната; тази ситуация е била утежнена от военното положение в съседни държави (например Косово); в този смисъл конкуренцията не е могла да бъде нарушена и следователно мерките за помощ, предоставени под формата на преструктуриране на дълга и лихвени субсидии, са могли да се възползват от дерогацията, предвидена в член 87, параграф 3, букви а) и в) от Договора за ЕО;
б)
мерките за помощ са били съсредоточени върху решаване на проблеми като липса на динамика на местния пазар, свиване на пазара на труда и спад в търсенето, както и върху дългосрочното икономическо развитие;
в)
по отношение на аргумента на Комисията, че условията на търговия в Общността може да са били нарушени предвид високото ниво на конкуренция в селскостопанския сектор, от всички проучени решения единствено Решение № 1648/B22/13.1.1994 засяга промишлени животновъдни предприятия; освен това през периода 1995-2004 г. производството на месо в департаментите Еврос, Родопи и Ксанти е заемало само малък дял от селскостопанското производство във въпросните департаменти и макар брутният вътрешен продукт (БВП) на тези департаменти да e отбелязал ръст през периода (както в абсолютни стойности, така и на глава на населението), той е останал далеч под средното за страната ниво;
г)
Министерски решения № 2041901/16.5.1989 и 2078809/1989, които предвиждат лихвени субсидии във връзка със заемите за оборотен капитал за предприятия в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, също предвиждат, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете им;
д)
от компетентните органи в Гърция беше поискано да съберат данни относно получателите и действително отпуснатата помощ, но те заявиха, че не са в състояние;
е)
лихвените субсидии се финансират от сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, която не представлява държавен ресурс, тъй като е сметка, предназначена основно за преразпределяне на средства.
г) Писма от гръцките органи от 15 и 29 март 2011 г.
(60)
С писма от 15 и 29 март 2011 г. гръцките органи първо обявяват датите на изтичане на действието на първоначалните министерски решения, уреждащи въпросните схеми. Датите са както следва:
а)
30 юни 2003 г. за Решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея);
б)
30 юни 2000 г. за Решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис);
в)
31 декември 2005 г. за Решение № 1648/B.22/13.1.94 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос);
г)
31 декември 2004 г. за Решение № 2041901/16-5-1989 (департаменти Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите; острови Лесбос, Самос и Хиос).
(61)
След това гръцките органи посочват, че критерият за жизнеспособност на предприятията след преструктурирането не е бил единственият разглеждан фактор; по-скоро е извършвана цялостна оценка на жизнеспособността на предприятията преди и след преструктурирането.
(62)
Писмата също съдържат таблици, в които се посочва еквивалентът на помощта на въпросните мерки, получени от всяко предприятие получател, с цел илюстриране на процента предприятия, за които мерките за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“. Гръцките органи обаче сочат, че по отношение на мерките за помощ, предоставени съгласно Министерски решения № 2041901/16-5-1989 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос, Самос, Лесбос, Хиос и Додеканезите) и 1648/B.22/13.1.94 (Ксанти, Родопи и Еврос), наличните данни се отнасят единствено до периода 2004-2007 г. Данните, предоставени във връзка с мерките за помощ, осигурени съгласно Министерско решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея), са свързани с периода 1993-1998 г., а данните във връзка с мерките за помощ, предоставени съгласно Министерско решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис) са свързани с периода 1993-2001 г. Тези данни са поискани от кредитните институции, някои от които не са дали отговор. Гръцките органи считат обаче, че събраните данни са близки до общия размер на предоставената помощ, тъй като банките, които са отговорили, са основните кредитодатели във въпросните департаменти. Според гръцките органи анализът на данните сочи, че въпросната помощ е под прага „de minimis“ в 73,55 % до 99,46 % от случаите в зависимост от разглеждания тригодишен период и от разглежданото решение.
(63)
Последно, гръцките органи заявяват, че предприятията за производство, преработка и търговия със селскостопански продукти не отговарят на условията за помощта и че с израза „миннодобивни предприятия“ в действителност се обозначават предприятията за добив на мрамор и каменодобив.
V. ОЦЕНКА
V.I. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(64)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. В абсолютно изражение въпросните мерки за помощ отговарят на това определение в смисъл, че са предоставени от държавата или чрез държавни ресурси, предназначени са за определени предприятия (предприятия в селскостопанския, занаятчийския, промишления, хотелиерския, миннодобивния - вж. съображение 63 - и корабния сектор в гореспоменатите департаменти) и поставят в по-благоприятно положение тези предприятия посредством мерки като преструктуриране на заемите им, намаляване на размера на вноските чрез удължаване на срока за погасяване, лихвени субсидии и предоставяне на гаранции, което може да засегне търговията (23) и да наруши конкуренцията (24).
(65)
Гръцките органи се опитаха да покажат, че въпросните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“ и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, отделно от факта, че правилото „de minimis“ не е приложимо във всички засегнати сектори през периода на действие на министерските решения, които представляват правно основание на въпросните схеми (това беше и една от причините за откриване на въпросните процедури), данните са непълни, както бе признато от самите гръцки органи (вж. съображение 62). Освен това сумите на помощта „de minimis“ варират в различните сектори (не са еднакви в промишления и в селскостопанския сектор) и представените таблици сочат, че гръцките органи не са били запознати в достатъчна степен с тази разлика. Най-накрая, Комисията отбелязва, че въпреки твърденията на гръцките органи, че предприятията за селскостопанско производство, преработка и търговия не отговарят на условията за въпросните схеми за помощ, споменатите по-горе таблици ясно сочат, че някои предприятия от тези сектори действително са получили помощ, за която се счита, че попада в обхвата на схема „de minimis“, макар и ясно да надвишава допустимия праг.
(66)
Комисията припомня, че всяка индивидуална помощ, отпусната по схема за помощ, която към момента на отпускането е отговаряла на условията, заложени в приложимия регламент „de minimis“, се приема, че не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(67)
При първото предоставяне от гръцките органи на въпросните мерки за помощ в селскостопанския сектор, не са съществували разпоредби на Съюза относно помощта „de minimis“.
(68)
Първите разпоредби, приети в тази връзка, са заложените в Регламент (ЕО) № 1860/2004 (25).
(69)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1860/2004, който се отнася както за първичното селскостопанско производство, така и за преработката и търговията със селскостопански продукти, помощта, която не надвишава таван от 3 000 EUR за получател за произволен тригодишен период, не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията и следователно не попада под разпоредбите на член 107, параграф 1 от Договора.
(70)
Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1860/2004 същият се прилага за помощи, предоставени преди влизането в сила на регламента, ако тези помощи отговарят на условията, предвидени в членове 1 и 3 от него.
(71)
На 1 януари 2008 г. Регламент (ЕО) № 1860/2004 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти (26), който повиши размера на помощта de minimis до 7 500 EUR на получател за период от три фискални години, независимо от формата и целта на помощите в рамките на максималния размер за държава-членка, който отговаря на 0,75 % от годишното производство.
(72)
Член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 гласи, че „настоящият регламент се прилага по отношение на помощите, предоставени преди 1 януари 2008 г. на предприятията от сектора на производство на селскостопански продукти, при условие че горепосочените помощи отговарят на всички условия, определени в членове 1-4, с изключение на изискването за изрично позоваване на настоящия регламент съгласно член 4, параграф 1, първа алинея“. Регламентът обаче се прилага единствено по отношение на първичното селскостопанско производство.
(73)
По отношение на преработката и търговията със селскостопански продукти, правилото „de minimis“, в сила от 1 януари 2007 г., е заложено в Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (27).
(74)
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 определя на 200 000 EUR за получател за период от три данъчни години максималната сума, до която помощта не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава, нито застрашава да наруши конкуренцията и следователно не попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
(75)
Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 предвижда, че „настоящият регламент се прилага към помощите, предоставени преди влизането му в сила на предприятия, осъществяващи дейност в отрасъл „транспорт“ и на предприятия, осъществяващи дейност по преработка и търговия със селскостопански продукти, ако съответната помощ изпълнява всички условия, посочени в член 1 и член 2.“
(76)
Следователно Комисията няма да разглежда помощта, предоставена съгласно анализираните министерски решения, като държавна помощ, ако не надвишава следните нива за получател:
а)
при първично селскостопанско производство: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 7 500 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1535/2007,
б)
при преработка и търговия със селскостопански продукти: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 200 000 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1998/2006.
(77)
Комисията обаче припомня, че предприятията в затруднение не отговарят на условията на Регламенти (ЕО) № 1998/2006 и № 1535/2007.
(78)
В секторите, различни от селскостопанския сектор (т.е. в този случай различните сектори, упоменати в това решение, с изключение на корабния сектор, който ще бъде разгледан в съображения 80 и 81 по-долу (28)), правилото „de minimis“, заложено в Съобщение на Комисията от 20 май 1992 г. - Насоки на Общността относно държавните помощи за малки и средни предприятия (29) (наричани по-долу „Насоките от 1992 г.“), се е прилагало към момента на предоставяне на въпросните мерки за помощ. Съобщението предвижда „еднократните плащания на помощ до 50 000 ECU по отношение на даден вид разходи и схеми, по които размерът на помощта, която може да получи определено предприятие по отношение на даден вид разходи за период от три години, е ограничен до тази сума, вече не се счита за подлежащ на задължение за уведомление по член 93, параграф 3 [от Договора за ЕО] (30), при условие че решението за отпускане на помощ или схемата за помощ съдържат изрично условие, че всяка допълнителна помощ, която същото предприятие може да получи по отношение на същия вид разходи от други източници или по други схеми, не увеличава общата помощ, получена от предприятието, над ограничението от 50 000 ECU.“ Това правило бе впоследствие изменено с известие на Комисията от 1996 г. относно правилото „de minimis“ за държавна помощ (31) (наричано по-долу „Известие от 1996 г.“), в което размерът на помощта „de minimis“ за същия период се определя на 100 000 ECU, а впоследствие с Регламент (ЕО) № 69/2001, в който размерът на помощта за същия период се определя на 100 000 EUR.
(79)
Поради датите на изтичане на действието на анализираните схеми (последната от които е 31 декември 2005 г.) и неприложимостта със задна дата на регламентите по отношение на секторите, упоменати в съображение 78, Комисията няма да разглежда като държавна помощ помощта, предоставена съгласно анализираните решения, която не надвишава следните размери за получател:
а)
50 000 ECU за тригодишен период между 19 август 1992 г. и 5 март 1996 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на разпоредбите на Насоките от 1992 г.;
б)
100 000 ECU/EUR за тригодишен период между 6 март 1996 г. и 1 февруари 2001 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Известието от 1996 г.;
в)
100 000 EUR за тригодишен период между 2 февруари 2001 г. и 31 декември 2005 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(80)
Най-накрая, в корабостроителния сектор правилото „de minimis“ се прилага едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(81)
Следователно Комисията няма да счита за държавна помощ помощта, отпусната съгласно анализираните министерски решения, която не надвишава 100 000 EUR за получател и за тригодишен срок за периода 2 февруари 2001-30 юни 2007 г., ако към момента на отпускането помощта е отговаряла на съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(82)
Другите аргументи, представени от гръцките органи за обосновка на липсата на държавна помощ, не могат да бъдат приети от Комисията поради следните причини, валидни във всеки случай, в който се цитират споменатите аргументи:
а)
като твърдят, че консолидирането на заема не води до високи разходи за публичните органи (вж. по-конкретно съображение 57, буква а) и съображение 58, буква а), гръцките органи признават, че операцията налага разходи за държавата или с други думи се използват държавни ресурси;
б)
до влизането в сила на Известието за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (32) (наричано по-долу „Известие от 2000 г.“), се приема, че всички гаранции включват елемент на държавна помощ (вж. съображение 105, буква а)); в Известието от 2000 г. се посочва, че може да се приеме, че дадена гаранция не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, когато получателите не са заемополучатели във финансово затруднение и по принцип биха могли да получат заем при пазарни условия от финансовите пазари без намеса от страна на държавата, гаранцията е свързана с конкретна финансова транзакция, отнася се за фиксирана максимална сума, не покрива повече от 80 % от неизплатения заем или друго финансово задължение (с изключение на облигации или подобни инструменти), не е с неограничен срок, условията на схемата са основани на реалистична оценка на риска, така че премиите, изплащани от предприятията получатели, я превръщат с голяма вероятност в самофинансираща се схема, схемата предвижда условията, при които да се предоставят бъдещите гаранции, и цялостното финансиране по схемата да подлежи на преглед поне веднъж годишно, а премиите да покриват както обичайните рискове, свързани с предоставянето на гаранция, така и административните разходи по схемата, включително когато държавата предоставя първоначален капитал за стартиране на схемата, обичайна възвращаемост на този капитал; гръцките органи обаче не представиха документация, която да доказва приложимостта на този сценарий в настоящия случай;
в)
по отношение на конкуренцията предоставянето на гратисни периоди (вж. съображение 57, буква д) и съображение 58, буква е) не представлява единствено преструктуриране на погасяването в течение на времето, тъй като намалява сумата, която подлежи на погасяване към определен момент, и следователно осигурява временно финансово облекчение за получателя;
г)
дори ако, както твърдят гръцките органи, сметката, създадена съгласно Закон № 128/75 и използвана за финансиране на лихвените субсидии (вж. съображение 57, буква г), съображение 58, буква д) и съображение 59, буква е), не е част от бюджета на гръцката държава, тя все пак представлява държавен ресурс (33);
д)
предоставянето на лихвени субсидии по заеми дава предимство на предприятията получатели, дори и ако във въпросната държава лихвените проценти са високи;
е)
освобождаването на предоставените с цел получаване на гаранцията обезпечения (вж. съображение 57, буква ж), макар че може да не включва преки разходи за гръцката държава съгласно Министерско решение № 2071670/11297, съдържа елемент на помощ, тъй като чрез осигуряване на тази възможност държавата не само предлага на предприятията получатели възможността да ползват капитал, а и ги освобождава от една от предпоставките за получаване на гаранция от нея;
ж)
фактът, че лихвените проценти са били високи в Гърция (вж. съображение 57, буква г) не означава липса на помощ в смисъл, че независимо от икономическия контекст, в който е извършено преструктурирането с лихвени субсидии, отпускането на помощта само по себе си оказва въздействие на облекчаване на получателите от тежест, която обичайно трябва да поемат при упражняване на дейността си.
(83)
С оглед на всички тези елементи Комисията може да заключи единствено, че мерките за помощ, които не попадат в приложното поле и не изпълняват предпоставките за отпускане на помощ „de minimis“ по съображения 68-81, действително попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
V.II. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(84)
Въпреки това в ситуациите, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от Договора, някои видове помощ могат да бъдат счетени за съвместими с вътрешния пазар чрез дерогация.
(85)
В разглеждания случай е необходимо да се проучи в контекста на всяка открита процедура, кое освобождаване може да е приложимо във всеки от засегнатите сектори (като се прави разграничение между селскостопанския сектор и другите сектори).
V.II.1 ПОМОЩ ЗА ДЕПАРТАМЕНТИТЕ КАСТОРИЯ И ЕВБЕЯ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ПЪРВАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(86)
С оглед на естеството на отпуснатата помощ единственото освобождаване, на което може да се разчита, за да се докаже съвместимостта на помощта с вътрешния пазар, е предвиденото в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, съгласно което помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар.
(87)
Тъй като за въпросната помощ не е постъпило уведомление, за да бъде приложимо това освобождаване е много важно тя да отговаря на правилата за държавна помощ, приложими към момента на отпускането на помощта. Според информацията, предоставена от гръцките органи, въпросната схема действа от 30 юни 1993 г. до 30 юни 2003 г. Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар следователно ще бъде проучена с оглед на правилата за държавна помощ, приложими през този период.
(88)
Една от причините, въз основа на които Комисията взе решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е, че помощта изглежда е била предназначена за предприятия в затруднение. В тази връзка гръцките органи посочват в писмото си от 9 август 2004 г., че критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ няма абсолютно никакво отражение върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, извършена от кредитната институция, тъй като решението относно допустимостта за преструктуриране е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността. Този аргумент бе повторен в писмата от 15 и 29 март 2011 г. (вж. съображение 61).
(89)
Комисията счита, че това обяснение не позволява да се изключи възможността помощта да е била отпусната на предприятия в затруднение, тъй като дори решението относно допустимостта за преструктуриране да е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността, както твърдят гръцките органи, самото проучване е било съсредоточено върху перспективите за жизнеспособност на получателите след преструктурирането. Това означава, че е възможно кандидатите да са били в затруднение към момента на проучването, но въпреки това да са били допуснати до схемата, тъй като институцията, извършваща проучването, е прогнозирала евентуално връщане към жизнеспособност след преструктурирането на дълга (Комисията подчерта това доказателство и в съображение 23 от решението си за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, тъй като в преамбюла на Министерско решение № 2045909/7931/0025 се посочва нуждата от подпомагане на предприятия, които изпитват затруднения, свързани с паричните потоци, в департаментите Кастория и Евбея).
и) Правила, приложими към помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение по време на въпросния период
I. От 1 октомври 1993 г. до 31 декември 1997 г.
(90)
Помощта за фирми в затруднение се регулира с редица правила. Към момента на влизане в сила на Министерско решение № 69836/B1461 политиката на Комисията бе да приема, че този вид помощ в селскостопанския сектор е оперативна помощ, която може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар единствено ако са изпълнени следните три условия:
а)
такава помощ трябваше да засяга финансовите разходи по заеми, сключени за финансиране на вече осъществени инвестиции;
б)
кумулираният еквивалент на помощта за всички помощи, предоставени при отпускането на заема, и въпросната помощ не можеше да надвишава процента, допускан по принцип от Комисията, т.е.:
i)
за инвестиции в първично селскостопанско производство: 35 % или 75 % за необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО
ii)
за инвестиции в преработка и търговия със селскостопански продукти: 55 % или 75 % в регионите по цел 1 за проекти, които отговарят на секторните програми или на една от целите на член 1 от Регламент (ЕИО) № 866/90 (34), и 35 % (или 50 % в регионите по цел 1) за други проекти, които не са изключени въз основа на критериите за подбор по точка 2 от приложението към Решение 90/342/ЕИО на Комисията от 7 юни 1990 г. относно установяването на критерии за подбор, приложими към инвестиции за подобряване на условията на преработка и продажба на земеделските и горските продукти (35) (или Решение 94/173/ЕО на Комисията (36), което го замени).
в)
въпросната помощ можеше да бъде платена единствено след промени на лихвените проценти за новите сключени заеми, така че да се вземат предвид вариациите в лихвените проценти (в такива случаи размерът на помощта е трябвало да бъде по-малък от или равен на разликата в лихвените проценти върху новите заеми) или е трябвало да засяга земеделски стопанства, които дават гаранция за жизнеспособност, особено когато финансовата тежест, произтичаща от съществуващи заеми, е заплашвала жизнеспособността на стопанствата или ги е излагала на риск от несъстоятелност.
(91)
С писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи заявяват, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засягат предприятията за преработка като цяло и не посочват конкретно предприятията за преработка в селското стопанство, които са обхванати от Регламенти (ЕИО) № 866/90, (ЕО) № 951/97 и (ЕО) № 1257/1999, че цяла Гърция е регион по цел 1 и че предприятията, които са инвестирали и следователно са получили помощ от Министерство на развитие на селските райони и храните, не са могли да се възползват от преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено. Освен това те добавят, че по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктурирането, в повечето случаи са отпуснати единствено малки суми и че преструктурирането е свързано с предходни заеми и следователно с инвестиции, които вече са направени.
(92)
Преди всичко обясненията, представени от гръцките органи, не са достатъчни, за да позволят на Комисията да изключи възможността някои предприятия за преработка в селското стопанство да са получили помощ по Министерско решение № 69836/B1451 и последващите му изменения, защото фактът, че не се посочват конкретно гореспоменатите предприятия, не сочи непременно, че те не са принадлежали на общата категория от предприятия за преработка (промишлени предприятия), които попадат в приложното поле на решението.
(93)
По отношение на съответствието с условията, посочени в съображение 90, Комисията установява, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засяга преструктурирането на заеми за инвестиции или за оборотен капитал.
(94)
По отношение на преструктурирането на инвестиционни заеми въз основа на информацията, предоставена от гръцките органи, Комисията установява, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква а), тъй като тези заеми засягат вече осъществени инвестиции.
(95)
Комисията установи също, че е изпълнено и второто алтернативно условие, посочено в съображение 90, буква в), тъй като предприятията получатели трябва да бъдат считани за жизнеспособни след преструктуриране въз основа на оценка, извършена от финансовите институции.
(96)
Информацията на разположение на Комисията обаче не е достатъчна, за да премахне съмненията, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква б), тъй като гръцките органи обясняват в писмото си от 9 август 2004 г., че предприятията, ангажирани в преработката и търговията със селскостопански продукти, са обхванати inter alia от разпоредбите на Регламенти (ЕИО) № 866/90 и (ЕО) № 951/97 и че тези регламенти се прилагат съобразно съдържащите се в тях разпоредби, което означава, че помощта може вече да е отпусната с максималния интензитет, предвиден в гореспоменатите регламенти (75 % за региони по цел 1, което се отнася до цяла Гърция), и че е възможно в резултат на натрупване на помощта въпросната схема да е довела до надвишаване на предвидения интензитет.
(97)
По отношение на преструктурирането на заеми за оборотен капитал не е имало възможност за прилагане на схемата в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като първото условие (буква а) ясно посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
II. От 1 януари 1998 г. до 30 юни 2000 г.
(98)
През 1997 г. условията, заложени в съображение 90, бяха заменени с условията от Съобщение на Комисията - Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1997 г.“) (37). Точка 4.4 от гореспоменатите Насоки гласи, че „По отношение на селскостопанския сектор тези Насоки ще влязат в сила на 1 януари 1998 г. по отношение на новите държавни помощи. За съществуващите помощи влизането в сила ще бъде на същата дата или, в случай че Комисията е открила процедура съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО] срещу една или повече държави-членки в този контекст, след като Комисията приеме окончателно решение по отношение на засегнатата държава-членка (държави-членки) съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО].“
(99)
Насоките от 1997 г., съвсем нови за селскостопанския сектор, предвиждат inter alia:
а)
помощ за оздравяване: мерки за ликвидност, оправдани от сериозни социални затруднения и състоящи се от гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти, ограничени до размера, необходим за поддържане на функционирането на предприятието (например за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки), изплащани единствено за периода, необходим за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване, и без неблагоприятно отражение върху положението в промишления и селскостопанския сектор в други държави-членки;
б)
помощ за преструктуриране: отпускането на помощ, свързана с план за преструктуриране, предвиждащ намаляване на капацитета или окончателно затваряне на производствени мощности, при наличието на структурен свръхкапацитет в сектора (намаляването на капацитета трябва да бъде в допълнение към всяко друго намаление, приложимо при липсата на помощ за преструктуриране), като единственото освобождаване от това условие е в случаите, когато, взети в своята съвкупност, решенията, приети в полза на всички получатели през всеки последователен 12-месечен период, не включват количество на продукта, което надвишава определен процент от общото годишно производство на този продукт в държавата (3 % за целевите мерки за определена категория продукти или оператори и 1,5 % за нецелевите мерки).
(100)
На държавите-членки е позволено да искат прилагането на тези селскостопански разпоредби вместо разпоредбите от Насоките от 1997 г. за сектори, различни от селското стопанство (строги условия, приложими в тези сектори, и по-специално по отношение на плана за преструктуриране и приноса на получателя за преструктурирането - вж. съображения 109-121 от раздел б) по-долу, „Неселскостопански сектор“).
(101)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не предоставиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната през въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1997 г., което означава или описаните в съображение 99, буква б) по-горе условия, или условията, заложени за секторите, различни от селското стопанство (представяне на план за преструктуриране за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в разумни времеви рамки, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност на помощта („един път - последен път“), намаляване на капацитета при структурен свръхкапацитет в засегнатия сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
III. От 1 юли 2000 г. до 30 юни 2003 г.
(102)
На 9 октомври 1999 г. Насоките от 1997 г. бяха заменени от Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1999 г.“) (38). Точка 6.3 от Насоките от 1999 г. гласи, че „държавите-членки трябва да адаптират своите съществуващи схеми за помощ за оздравяване и преструктуриране, които се очаква да останат в действие след 30 юни 2000 г., с цел да ги приведат в съответствие с Насоките […] след тази дата.“ Освен това „за да може да се осъществи мониторинг от страна на Комисията върху процеса на адаптиране, държавите-членки трябва да ѝ предадат списък с всички такива схеми преди 31 декември 1999 г. След това, и във всеки случай преди 30 юни 2000 г., те трябва да изпратят на Комисията достатъчно информация, за да ѝ дадат възможност да провери дали схемите действително са изменени в съответствие с Насоките.“
(103)
Насоките от 1999 г. също включват специфичен раздел за преструктуриране на предприятия в затруднение в селскостопанския сектор. В сравнение с Насоките от 1997 г. този раздел дава определение на структурен свръхкапацитет в сектора, ограничава освобождаването, посочено в съображение 99, буква б), до предприятията в първичния сектор (което води до автоматичното изискване за намаляване на капацитета в подсектора на преработката и търговията със селскостопански продукти) и въвежда условието за еднократност („един път - последен път“), което означава, че помощта за преструктуриране може да бъде отпусната само веднъж.
(104)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не представиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната по време на въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1999 г., с други думи след представяне на план за преструктуриране, който води до затварянето на капацитет при структурен свръхкапацитет, като при необходимост се прилага ограниченото освобождаване, посочено в съображение 103, и въз основа на принципа за еднократност („един път - последен път“).
ii) Гаранции
(105)
Друг фактор за решението на Комисията за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е въпросът за съвместимостта на евентуалната помощ, предоставена под формата на гаранции. Гръцките органи представиха редица коментари в писмото си от 9 август 2004 г. (вж. съображение 57, букви в) и ж)). Комисията обаче счита, че е необходимо да се отбележи следното във връзка с тези коментари:
а)
по отношение на буква в) фактът, че предоставянето на гаранция подлежи на строги условия сам по себе си не изключва съществуването на държавна помощ - напротив, правилата, които се прилагат по време на действието на въпросната схема, както е посочено в писмата до държавите-членки реф. № SG(89) D/4328 от 5 април 1989 г. и SG(89) D/12772 от 12 октомври 1989 г. и точка 38 от Съобщение на Комисията до държавите-членки относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за ЕИО и член 5 от Директива 80/723/ЕИО на Комисията по отношение на публичните предприятия в производствения сектор (39), ясно гласят, че „… всички гаранции, дадени от държавата пряко или, чрез делегиране, посредством финансови институции, [попадат] в приложното поле на член 92, параграф 1 от Договора за ЕИО“, и налагат прилагането на условия, които могат да включват обявяването на предприятието в несъстоятелност. Макар да е вярно, че гореспоменатите писма бяха заменени през 2000 г. от Известие на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции, в което са заложени условията, позволяващи да бъде изключено съществуването на държавна помощ, никаква част от информацията, представена в писмото на гръцките органи от 9 август 2004 г., не сочи, че гаранциите са предоставени при тези условия;
б)
дори ако гръцките органи бяха предоставили информацията, имаща за цел да покаже, че предоставените гаранции изпълняват условията за изключване на наличието на държавна помощ, Комисията не би могла да приеме обосновката, тъй като, например, освобождаването се прилага единствено ако предприятията получатели не са във финансово затруднение;
в)
по отношение на буква ж) фактът, че гаранцията не покрива някои разходи, по никакъв начин не сочи, че са изпълнени всички условия, при които помощта, свързана с предоставянето на гаранция, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар; още повече трябва да се признае, че никоя част от останалата информация, представена от гръцките органи с писмото им от 9 август 2004 г., не сочи, че са изпълнени условията.
(106)
След тези разяснения Комисията следователно счита, че по време на действието на въпросната схема гаранциите са представлявали част от пакет инструменти за отпускане на помощ за предприятия в затруднение и че в резултат на това тяхната съвместимост е свързана с процеса на преструктуриране като цяло, за който, както подробно бе посочено в анализа на съображения 94-104, гръцките органи не са предоставили достатъчно информация, за да премахнат съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена по член 108, параграф 2 от Договора (тези констатации по отношение на гаранциите са валидни както по отношение на трите процедури, посочени в настоящото решение, така и по отношение на всички упоменати сектори, с изключение на гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., които, с оглед на използвания критерий за жизнеспособност - жизнеспособност преди преструктурирането на дълга - ще бъдат проучени отделно).
(107)
Никой от другите аргументи, изложени от гръцките органи в писмото от 9 август 2004 г. (приложен лихвен процент, въпроса с евентуалното съществуване на допълнителни разходи, произтичащи от министерските решения, които представляват неразделна част от правното основание за схемата, честота на изчисляване на лихвата), не съдържат елемент, който да промени позицията на Комисията, както е представена по-горе.
(108)
Тъй като информацията, представена от гръцките органи, не премахва съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
б) Неселскостопански сектор
(109)
Както и при селскостопанския сектор, Комисията трябваше да проучи въпросната помощ с оглед на правилата, приложими по отношение на помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(110)
Към момента на влизане в сила на Министерско постановление № 69836/B1461, т.е. 1 октомври 1993 г., въпросните правила са били заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, и по-специално в точки 177, 227 и 228 от него.
(111)
В точка 177 от доклада се посочва, че макар и да има нужда от мерки за оздравяване с цел да бъде осигурена глътка въздух, като през това време бъдат разработени по-дългосрочни решения за затрудненията на дружеството, тези мерки не следва да възпрепятстват необходимото намаляване на капацитета и следователно следва да бъдат ограничени до случаите, при които са необходими за справяне с належащи социални проблеми.
(112)
В точка 227 от доклада се посочва, че помощта за оздравяване може да бъде обоснована съгласно Договора, когато е свързана с преструктуриране, имащо за цел да възстанови дългосрочната жизнеспособност на предприятието и/или засегнатите региони, и когато се прилага достатъчно целенасочено по отношение на даден регион или отрасъл, за да може да бъде оценено нейното въздействие.
(113)
В точка 228 от доклада се разяснява допълнително позицията на Комисията по отношение на помощта за оздравяване и се дефинира помощта за преструктуриране.
(114)
Помощта за оздравяване трябва:
а)
да се състои от мерки за ликвидност под формата на гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти;
б)
да бъде ограничена до размера, необходим, за поддържане на функционирането на предприятието и за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки;
в)
да се изплаща единствено за периода, необходим (най-общо шест месеца) за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване;
г)
да бъде обоснована въз основа на сериозни социални затруднения, като поддържането на функционирането на предприятието не трябва да има неблагоприятно въздействие върху положението в промишления сектор в други държави-членки.
(115)
Помощта за преструктуриране трябва също да е обвързана строго с прилагането на добра програма за преструктуриране и/или преобразуване и надлежно и ефективно да служи за възстановяване на жизнеспособността на засегнатото производство, интензитетът и размерът на помощта трябва да бъдат ограничени до строгия минимум за поддържане на предприятието по време на неизбежния преходен период преди такава програма да започне да действа, което означава, че съответният период на помощта трябва да бъде ограничен и подкрепата да бъде постепенно намалявана.
(116)
Тези условия бяха заменени от Насоките на Общността от 1994 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (40), които влязоха в сила на 23 декември 1994 г. (наричани по-долу „Насоките от 1994 г.“), и впоследствие от Насоките от 1997 г., които влязоха в сила на 1 януари 1998 г., а на по-късен етап от Насоките от 1999 г., които се прилагат от 1 юли, като вземат предвид периода на адаптиране, даден на държавите-членки по отношение на схемите за помощ (вж. съображения 98 и 102).
(117)
Насоките от 1994 г. потвърждават политиката на Комисията по отношение на помощта за оздравяване (вж. съображение 114) и определят по-подробно съдържанието и отраженията на плановете за преструктуриране, които следва да бъдат представени (перспектива за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета в случай на структурен свръхкапацитет във въпросния сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
(118)
В сферата на неселскостопанските сектори Насоките от 1997 г., които произтичат от редовния преглед на политиката на Комисията в областта на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, потвърждават съдържанието на Насоките от 1994 г.
(119)
В Насоките от 1999 г. се прилагат по-строги условия по отношение на отпускането на помощ за оздравяване чрез въвеждането на установена времева рамка за представяне на план за преструктуриране. По отношение на преструктурирането Насоките са далеч по-рестриктивни по отношение на малките и средните предприятия и предвиждат възможността за задължително намаляване на капацитета, дори и при липсата на структурен свръхкапацитет в сектора.
(120)
Тъй като обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 9 август 2004 г., са валидни както по отношение на селскостопанския, така и по отношение на неселскостопанския сектор, Комисията може само да стигне до заключението, както вече е направила по отношение на селскостопанския сектор, че информацията, представена от гръцките органи, не позволява на Комисията да установи, че са изпълнени различните условия, заложени в Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. (например, нищо не показва, че предприятията получатели са представили план за преструктуриране, който включва необходимите компенсаторни мерки). Тази констатация е валидна и по отношение на съответствието с разпоредбите, заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията.
(121)
При липсата на доказателства за съответствието с горепосочените разпоредби, Комисията не може да установи, че помощта е отпусната след представяне на план за преструктуриране, който включва всички елементи, изисквани съгласно различните правила, посочени по-горе (и по-специално перспективата за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействията върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането). Следователно съмненията, които Комисията е изразила при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, остават валидни и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.2 ПОМОЩ ЗА ПРЕДПРИЯТИЯТА В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ ФЛОРИНА И КИЛКИС, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ВТОРАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(122)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи твърдят, че основното решение, уреждащо предоставянето на помощта (Министерско решение № 66336/B.1398/1993), засяга промишлените и занаятчийските предприятия и че никоя разпоредба от него не засяга селскостопанските предприятия.
(123)
Комисията взема предвид тази информация и затова смята за ненужно да разглежда въпросната схема с оглед на правилата, приложими по отношение на държавната помощ за селскостопанския сектор към момента на отпускане на помощта.
б) Неселскостопански сектор
(124)
Комисията, която към момента на откриване на процедурата считаше, че схемата е предназначена за предприятия в затруднение, тъй като Министерско решение № 66336/B.1398/1993 гласи, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктуриране (което само по себе си не изключва възможността предприятията да бъдат в затруднение при приемането им по схемата), трябва да анализира съвместимостта на въпросната помощ с оглед на правилата за помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на помощта.
(125)
Правилата за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на въпросната помощ, в хронологичен ред са разпоредбите, заложени в точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, Насоките от 1994 г. и Насоките от 1997 г.
(126)
По отношение на съответствието с разпоредбите от точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 18 август 2005 г., са идентични с обясненията, изтъкнати като обосновка на отпускането на помощта в департаментите Кастория и Евбея (аргументите на гръцките органи, посочени подробно в съображение 57, букви а)-е), са същите като представените в съображение 56, букви а)-д). Следователно анализът на Комисията в съображения 110-121 е валиден и при въпросния случай, което значи, че съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, не са премахнати и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(127)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи се опитаха да обосноват въпросната помощ и въз основа на факта, че департаментите Флорина и Килкис граничат с бивша югославска република Македония и че местните предприятия са били силно засегнати в резултат от нестабилността и войната в региона.
(128)
Това позоваване на извънредни обстоятелства можеше да позволи прилагането на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, съгласно който помощта за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар. Гръцките органи обаче не представиха доказателства за затрудненията, които според твърденията им предприятията в двата департамента са изпитвали, или за причинно-следствената връзка между тези затруднения и нестабилността в региона, причинена от събитията в Югославия. Освен това Комисията не разполага с информация, която да показва, че обстоятелствата, посочени от гръцките органи, са могли да оказват описаните въздействия през целия жизнен цикъл на схемата. Най-накрая Комисията се пита защо схемата се е прилагала единствено по отношение на някои сектори от икономиката в двата департамента, макар да е логично посочените обстоятелства да са засегнали всички местни предприятия, независимо от сектора.
(129)
С оглед на тези фактори Комисията не може да разбере как член 107, параграф 2, буква б) от Договора може да е приложим по отношение на въпросната схема за помощи. Следователно Комисията може единствено да стигне до заключението, че и в този случай въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.3 ПОМОЩ В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ РОДОПИ, ЕВРОС, КСАНТИ, ЛЕСБОС, САМОС, ХИОС И ДОДЕКАНЕЗИТЕ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ТРЕТАТА ПРОЦЕДУРА
(130)
С оглед на факта, че Комисията е посочила в решението си за откриване на процедурата, че въз основа на наличната информация не може да се определи дали двете министерски решения от 1989 г. и последващите ги решения (описани подробно в съображения 50-52 по-горе) представляват независима схема за помощ или са неразделна част от цялостната система, анализирана в различните открити процедури, и като се има предвид, че писмото от 10 май 2006 г. от гръцките органи не представя обяснение в тази връзка, съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, предвидена в разглежданите министерски решения, ще бъде оценена отделно. Гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. (вж. съображение 49), също ще бъдат разгледани отделно, тъй като последното предвижда, че предприятията получатели трябва да бъдат жизнеспособни, а не жизнеспособни след преструктуриране, както е при посочените по-горе случаи.
(131)
Във връзка с министерските решения, посочени в съображения 44-52, анализът ще се състои от две основни части - селскостопанска и неселскостопанска - както при схемите, разгледани при първите две процедури, но неселскостопанската част ще бъде разделена на няколко подчасти - промишлен, хотелиерски и занаятчийски сектори, от една страна, и корабния сектор, от друга страна. Въгледобивният сектор, който също бе разгледан при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, няма да бъде разгледан тук, тъй като гръцките органи обясняват в писмата си от 15 и 29 март 2011 г., че съответните добивни дейности засягат мрамор и каменодобив, което означава, че засегнатите предприятия попадат в обхвата на анализа на промишления сектор.
а) Селскостопански сектор
(132)
Комисията трябва да проучи схемата с оглед на правилата, приложими по отношение на държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение към момента на отпускането на помощта.
(133)
По отношение на селскостопанския сектор въпросните правила са предвидени в съображения 90 и 98-103. Като се има предвид, че действието на въпросната схема изтича на 31 декември 2005 г., Насоките на Общността от 2004 г. относно държавната помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (41) (наричани по-долу: „Насоки от 2004 г.“) следва да бъдат добавени към списъка с приложими разпоредби; Насоките от 2004 г. влизат в сила на 10 октомври 2004 г., като въвеждат по-строги условия от установените в Насоките от 1999 г. (а именно като потвърждават, че приносът на получателя по отношение на преструктурирането трябва да бъде реален и да не включва помощ). Освен това с оглед на естеството на получателите (промишлени животновъдни предприятия и млекопроизводителни стопанства) са налице основания да се счита, че схемата вероятно е обхващала както първично производство (само животновъдство), така и преработка/търговия (като стопанства с линия за преработка на място).
(134)
По отношение на съответствието със самите условия Комисията установи, че Министерско решение № 1648/B22 от 13 януари 1994 г. и неговите последващи изменения предвиждат преструктуриране на заеми, които могат да се използват за инвестиции или оборотен капитал.
(135)
По отношение на преструктурирането на заеми, свързани с инвестиции, в писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представят информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че преструктурираните заеми действително са свързани с вече осъществени инвестиции. Вследствие на това Комисията не може да установи, че е изпълнено условието, предвидено в съображение 90, буква а).
(136)
По подобен начин Комисията не може въз основа на наличната информация да стигне без всякакво съмнение до заключението, че е налице пълно съответствие с условието, предвидено в съображение 90, буква б), тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не е представила подробности в тази връзка.
(137)
По отношение на изискването, заложено в съображение 90, буква в), Комисията установи, че е налице втората алтернатива, тъй като предприятията получатели е трябвало да бъдат жизнеспособни след преструктурирането въз основа на оценка, извършена от банките.
(138)
По отношение на преструктурирането на заеми, използвани за оборотен капитал, не е имало възможност за прилагане на въпросната схема в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като в първото условие (буква а) изрично се посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
(139)
Във връзка с помощта, отпусната от 1 януари 1998 г. до датата на приложимост на Насоките от 2004 г., извършеният в съображения 98-104 анализ също се прилага по същество в настоящия случай, тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос.
(140)
Най-накрая по отношение на помощта, отпусната от датата на прилагане на Насоките от 2004 г. Комисията може само да отбележи, че в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи факти, които да позволят на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос. Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(141)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи се стремят да обосноват въпросната помощ с войната в съседни региони. Гърция изрази становището, че поради ситуацията помощта отговаря на изискванията за освобождаване по член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора (вж. съображение 59, буква а).
(142)
Комисията не може да приеме този аргумент поради няколко причини:
а)
от регулаторна гледна точка наличието на конфликт се приема за извънредно събитие, което може да попадне само в приложното поле на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, според който помощта, предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар;
б)
в селскостопанския сектор съвместимостта на мерките за помощ се оценява с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, в който е заложено, че помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар, а не с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква а) от Договора, което предвижда, че помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, както и на регионите, посочени в член 349 (42), като се вземе предвид структурната, икономическата и социалната ситуация в тях, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар;
в)
за прилагането на тази дерогация е било необходимо помощта да бъде отпусната съобразно с правилата, уреждащи помощите за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, а по-горе вече бе показано, че случаят не е такъв.
(143)
Комисията не е в състояние да потвърди приложимостта на член 107, параграф 2, буква б) от Договора поради следните основания:
а)
в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция правилно посочи, че общият БВП и този на глава от населението в засегнатите департаменти е бил много нисък в сравнение с други региони в държавата през периода, обхванат от схемата, но заяви и това, че БВП е отбелязал известен растеж през същия период, което сочи, че войната в съседните региони не е оказала катастрофално въздействие върху икономиката на засегнатите територии;
б)
както показва описанието на правното основание на схемата, някои промени са въведени в схемата почти десет години след края на военните действия в съседните региони; следователно не може да се приеме, че Гърция е била принудена да сe намеси поради войната в граничните райони и че в резултат на това е налице причинно-следствена връзка между нея и затрудненията на предприятията (един пример е достатъчен, за да илюстрира тази забележка: Министерско решение № 2/64046/0025/2003 от 28 януари 2004 г., посочено в съображение 48, обхваща заемите, които са могли да теглят промишлени предприятия - с други думи евентуално промишлени животновъдни предприятия - до 31 декември 2004 г.).
(144)
По отношение на другите мнения, представени от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г., Комисията подчертава следното (тези коментари, с изключение на буква б), се отнасят и до всички други сектори, посочени в откритата процедура):
а)
проблеми като липсата на динамика на местните пазари или спад в търсенето не могат да бъдат решени с отпускането на помощи на предприятия в затруднение без преструктуриране. Структурните мерки са по-подходящо средство за подкрепа;
б)
делът на производството на месо в засегнатите департаменти от общото производство в Гърция няма никаква връзка с риска от нарушаване на конкуренцията, който произтича от помощта, отпусната извън установената регулаторна рамка (в настоящия случай помощта, отпусната на предприятия в затруднение без план за преструктуриране); съгласно съдебната практика на Съда, когато финансовата помощ, отпусната от държава-членка, укрепва позицията на предприятие в сравнение с неговите конкуренти (което се наблюдава по същество в настоящия случай), тази помощ може да създаде конкурентно предимство пред другите предприятия, които не се възползват от такава подкрепа (43);
в)
въпросът с жизнеспособността на предприятията по смисъла на двете министерски решения, издадени през 1989 г., ще бъде разгледан по-нататък в настоящото решение;
г)
аргументът, според който сметката, създадена по Закон № 128/75, не представлява държавен ресурс, е разгледан в съображение 82, буква г).
(145)
С оглед на тези съображения Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
б) Промишлен, занаятчийски и хотелиерски сектор
(146)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(147)
Както в случая на помощта, посочена в първите две процедури, правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение към момента на отпускането на въпросната помощ, в хронологичен ред са точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. Тъй като в разглеждания случай режимът изтича на 31 декември 2005 г. в някои департаменти, към списъка трябва да се добавят Насоките от 2004 г.
(148)
Информацията, изпратена от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г. и изложена в съображение 59, не включва подробности по отношение на съответствието с правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение. Следователно Комисията не е в състояние да потвърди дали е налице съответствие с точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г., 1999 г. и 2004 г.
(149)
Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
в) Корабен сектор
(150)
Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар ще бъде оценена от две гледни точки, като се вземе предвид факта, че терминът „корабен сектор“ обхваща както корабостроене, така и транспорт с кораби.
(151)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(152)
По отношение на корабостроенето правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение след влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г., са следните:
а)
до 31 декември 1998 г.: Директива 90/684/ЕИО на Съвета от 21 декември 1990 г. относно помощите в областта на корабостроенето (44);
б)
от 1 януари 1999 г. до 31 декември 2003 г.: Регламент (ЕО) № 1540/98 на Съвета от 29 юни 1998 г. за установяване на нови правила за помощ за корабостроенето (45);
в)
от 1 януари 2004 г.: Рамка за държавната помощ за корабостроенето (46).
(153)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(154)
По подобен начин във връзка с морския транспорт Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(155)
От влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г. правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в корабната индустрия, са и продължават да бъдат следните:
а)
финансови и данъчни мерки, отнасящи се до използването на кораби, вписани в регистъра на Общността (47);
б)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 1997 г. (48)
в)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 2004 г. (49)
(156)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи отново не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
г) Помощ, отпусната в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, която е посочена и в третата процедура
(157)
В рамката на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията разгледа две хипотези, тъй като не разполагаше с достатъчно информация:
а)
помощта, предвидена в Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. и Министерско решение № 2078809 от 10 октомври 1989 г. и техните изменения, попада в обхвата на същата рамка, както установената съгласно решенията, посочени в съображения 44-48.
б)
помощта е била част от система за финансиране, която не е установена върху същите основи.
(158)
В писмото си от 10 май 2006 г. Гърция заяви, че двете министерски решения, издадени през 1989 г., предвиждат предприятията да бъдат жизнеспособни преди и след преструктуриране на дълговете им. Комисията не може да подкрепи това твърдение, тъй като след повторно проучване изглежда, че никое от двете въпросни решения не предвижда изискването предприятията да са жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете. Следователно Комисията ще оцени съвместимостта на помощта, която попада в приложното поле на двете решения и техните изменения, като се основава не само върху двете хипотези, заложени в съображение 157, а и без да изключва - при втората хипотеза - че помощта може да е била отпусната на предприятия в затруднение.
(159)
По отношение на първата хипотеза, заложена в съображение 157, Комисията е принудена да установи, че ако двете министерски решения, издадени през 1989 г., и техните изменения попадат в същата рамка, както установената от министерските решения, посочени в съображения 44-48, анализът, извършен в съображения 146-149, остава валиден, обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(160)
Във връзка с втората хипотеза са разгледани два сценария: помощта е отпусната на предприятия в затруднение или помощта е отпусната на жизнеспособни предприятия.
(161)
При първия сценарий извършеният по съображения 146-149 анализ остава валиден, а обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросният режим е несъвместим с вътрешния пазар.
(162)
При втория сценарий Комисията също отбелязва, че обясненията на Гърция в писмата ѝ от 10 май 2006 г., 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. не позволяват на Комисията да установи дали оборотният капитал, използващ субсидирани заеми, е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно регионалната помощ (след влизането в сила на Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. приложимите правила са Съобщение на Комисията относно начина на прилагане на член 92, параграф 3, букви а) и в) по отношение на регионалната помощ (50), следвано от Насоките от 1998 г. относно националната регионална помощ (51)). Затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(163)
В случай, че този оборотен капитал не е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията трябва да провери дали помощта, отпусната за този капитал, която в такъв случай се квалифицира като оперативна помощ, може да бъде обявена за съвместима съгласно приложимите разпоредби на правилата на Съюза относно националната регионална помощ. С оглед на това Комисията желае да подчертае, че от засегнатата държава-членка зависи да изпълни задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като осигури всички необходими елементи, за да може Комисията да провери съвместимостта на въпросната помощ (52). Тъй като информацията в различните писма, представени от Гърция, не позволява на Комисията да провери съответствието с разпоредбите в правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(164)
Гаранцията, предоставена съгласно Решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., не може да бъде считана за инструмент в помощ на преструктурирането на предприятие в затруднение, както гаранцията, предвидена в другите министерски решения, упоменати в настоящото решение, тъй като в Министерско решение № 2/82257/0025 се предвижда, че тя може да бъде предоставена единствено на жизнеспособни сами по себе си предприятия, а не на предприятия, които са жизнеспособни след преструктуриране на дълга. Следователно гаранцията следва да се проучи с оглед на приложимите правила за държавна помощ.
(165)
От влизането в сила на Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. до 31 декември 2005 г. (датата на изтичане на срока на действие на схемата) гаранциите се уреждат от Съобщението от 2000 г.
(166)
В съобщението от 2000 г. се предвижда задължението на Комисията да оценява съвместимостта на помощта, свързана с предоставянето на гаранция, въз основа на правилата, приложими по отношение на други форми на помощ и заложени в различните рамки и насоки, приложими в засегнатите сектори. Освен това гаранцията може да се приеме единствено ако мобилизацията ѝ е договорно обвързана със специфични условия, които могат да стигнат дори до задължителното обявяване в несъстоятелност на предприятието получател или друга подобна процедура.
(167)
В настоящия случай гръцките органи не са представили никаква информация относно предоставените гаранции. В резултат на това Комисията не е в състояние да ги оцени с оглед на различните правила, приложими в засегнатите сектори, или да установи дали тази мярка за помощ може да е надвишавала максималните интензитети на помощта, приложими в съответните случаи по отношение на предприятия, които не са в затруднение (освен това в отговора си във връзка с третата процедура Гърция не е представила информация относно съответствието с тези различни правила).
(168)
При тези обстоятелства Комисията не е в състояние да стигне до заключението, че отпуснатата помощ под формата на гаранции съгласно Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. е съвместима с вътрешния пазар.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(169)
Комисията отбелязва, че Гърция незаконно е приложила въпросните мерки за помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора. Горният анализ сочи, че помощта не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, тъй като Гърция не е представила информация, която да доказва съответствие с различните упоменати правила, и следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на различните процедури. В тази връзка Комисията припомня, че засегнатата държава-членка носи отговорността за изпълнение на задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като предоставя всички елементи, необходими за проверка на съвместимостта на въпросната помощ.
(170)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (53) при вземането на отрицателни решения в случаи на неправомерна помощ, Комисията трябва да реши съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя (в настоящия случай всички предприятия, които са се възползвали от разпоредбите на разглежданите министерски решения). Гърция трябва да вземе всички необходими мерки за възстановяването на несъвместимата помощ, отпусната на получателите. Съгласно разпоредбите на точка 42 от известието на Комисията „Към ефективно прилагане на решенията на Комисията, разпореждащи на държавите-членки да възстановят неправомерна и несъвместима държавна помощ“ (54) Гърция разполага с четиримесечен срок, считано от уведомяването за настоящото решение, за да го изпълни. Помощта, която подлежи на възстановяване, включва лихви, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (55).
(171)
Настоящото решение трябва да бъде приложено незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати по схемата за помощ, като се изключат индивидуалните помощи, отпуснати за специфични проекти, които към момента на отпускането на помощта са отговаряли на всички условия, установени в разпоредбите „de minimis“ или за освобождаване, приложими съгласно членове 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (56) или съгласно схема за помощ, одобрена от Комисията.
(172)
В член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 е заложено, че правомощията на Комисията за възстановяване на помощ са предмет на давностен срок от десет години. Този давностен срок започва да тече в деня, в който неправомерната помощ е предоставена на получателя, било като индивидуална помощ или като помощ по схема за помощ. Всяко действие, предприето от Комисията или от дадена държава-членка, която действа по искане на Комисията, по отношение на неправомерната помощ, прекъсва давностния срок и от всяко прекъсване тече нов срок.
(173)
В настоящия случай датите, до които може да се върне Комисията за целите на възстановяването, са както следва:
а)
по отношение на помощта, посочена в първата процедура: 1 октомври 1993 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 27 май 2003 г., докато Министерско решение № 69836/B1461, прието на 14 септември 1993 г., е обнародвано в гръцкия държавен вестник на 1 октомври 1993 г. и е влязло в сила на същата дата;
б)
по отношение на помощта, посочена във втората процедура: 22 април 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 22 април 2004 г.;
в)
по отношение на помощта, посочена в третата процедура: 12 ноември 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 12 ноември 2004 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемите за помощ под формата на преструктуриране на дълга, неправомерно приведени в действие от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос, са несъвместими с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, отпусната по някоя от схемите, посочени в член 1, не се квалифицира като помощ, ако към момента на отпускането ѝ отговаря на условията, установени с някой от регламентите, приети съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, приложими към момента на отпускането на помощта.
Член 3
1. Гърция възстановява от получателите несъвместимата помощ, отпусната съгласно схемите, посочени в член 1.
2. Върху сумите, които подлежат на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която са предоставени на разположение на получателите, до действителното им възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Гърция анулира всички неизплатени плащания на помощ по схемата, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 4
Възстановяването на помощта, отпусната по схемите, посочени в член 1, е незабавно и ефективно.
Гърция осигурява прилагането на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение Гърция изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите, които са получили помощ по схемите, посочени в член 1, и общия размер, получен от всеки от тях по въпросната схема;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от всеки получател в случай на помощ, която не може да бъде включена в обхвата на правилото „de minimis“;
в)
подробно описание на вече предприетите мерки за изпълнение на настоящото решение и на планираните такива;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Гърция информира редовно Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, предоставена съгласно схемата, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Гърция незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 19 октомври 2011 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. október 19.)
a Görögország által Kastoria, Evvia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyében, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetén bevezetett, adósságátalakítás formájában nyújtott állami támogatási intézkedésekről
(C 23/04 [ex NN 153/03], C 20/05 [ex NN 70/04] és C 50/05 [ex NN 20/05])
(az értesítés a C(2011) 7252. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/307/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első pontjára,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy a Szerződés 108. cikke (2) bekezdésének első pontja alapján (1) tegyék meg észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság, miután olyan értelmű tájékoztatást kapott, hogy 1993-ban és a rá következő évek folyamán Kastoria és Evvia megyei vállalkozások adósságátalakítási (átütemezési) terv keretében támogatásokat kaptak, 2003. május 27-én kelt levelében felkérte a görög hatóságokat, hogy négyhetes határidőn belül küldjék meg részére a terv jogalapjának szövegét és minden, az EK-Szerződés 87. és 88. cikke alapján elvégzendő vizsgálatához szükséges információt (3).
(2)
2003. július 10-én kelt és 2003. július 17-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete továbbította a Bizottsághoz a görög hatóságok levelét, amelyben azok az (1) preambulumbekezdésben említett határidő egy hónappal történő meghosszabbítását kérték.
(3)
2003. augusztus 4-én kelt és 2003. augusztus 6-án iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete továbbította a Bizottsághoz az annak 2003. május 27-én kelt levelében kért információkat.
(4)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 153/03. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(5)
2004. június 21-i levelében (4) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról (C 23/2004) (a továbbiakban: „az első eljárás megindítása”).
(6)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról hozott határozatát az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(7)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(8)
2004. július 13-án kelt és 2004. július 19-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott az első eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(9)
2004. augusztus 6-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(10)
2004. augusztus 9-én kelt és 2004. augusztus 10-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát az első eljárás megindítására.
(11)
A görög hatóságok által 2003. augusztus 4-i levelükben küldött információk vizsgálata során kiderült, hogy a szóban forgó támogatások nemcsak Kastoria és Evvia megyére vonatkoztak, hanem Florina és Kilkis megyére is. Ezért a Bizottság 2004. április 22-i távmásolatában kiegészítő információkat kért ez utóbbi támogatásokkal kapcsolatban.
(12)
2004. május 26-i levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a fenti kiegészítő információk megküldésére.
(13)
2004. június 7-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(14)
2004. július 1-jén kelt és aznap iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak az annak 2004. április 22-i távmásolatában kért információkat.
(15)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 70/04. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(16)
2005. június 9-i levelében (7) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról a Florina és Kilkis megyének nyújtott támogatásokkal kapcsolatban (C 20/05) (a továbbiakban: „a második eljárás megindítása”).
(17)
Az eljárás megindításáról hozott határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(18)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(19)
2005. június 24-én kelt és 2005. június 28-án iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg két hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a második eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(20)
2005. július 13-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(21)
2005. augusztus 18-én kelt és 2005. augusztus 24-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát a második eljárás megindítására.
(22)
A görög hatóságok által 2004. július 1-jei levelükben küldött információk vizsgálata során az is kiderült, hogy támogatást nemcsak az első két eljárásindításban szereplő megyének nyújtottak, hanem más megyéknek is. Ezért a Bizottság 2004. november 12-i távmásolatában kiegészítő információkat kért ez utóbbi támogatásokkal kapcsolatban.
(23)
2004. december 13-án kelt és 2004. december 15-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a fenti kiegészítő információk megküldésére.
(24)
2005. január 6-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(25)
2005. január 27-én kelt és 2005. február 1-jén iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a 2004. november 12-i távmásolatában kért kiegészítő információkat.
(26)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 20/05. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(27)
2005. december 22-i levelében (10) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról a Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyének, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetének nyújtott támogatásokkal kapcsolatban (C 50/05) (a továbbiakban: „a harmadik eljárás megindítása”).
(28)
Az eljárás megindításáról hozott határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (11) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(29)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(30)
2006. január 23-án kelt és 2006. január 25-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg három hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a harmadik eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(31)
2006. február 3-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(32)
2006. május 10-én kelt és 2006. május 11-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát a harmadik eljárás megindítására.
(33)
Valamennyi megküldött jogalap újbóli vizsgálatát követően 2011. január 12-i távmásolatában a Bizottság egyhónapos határidőn belül magyarázatokat kért a görög hatóságoktól a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban.
(34)
2011. február 7-i elektronikus levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg 40 munkanappal az említett határidőt.
(35)
2011. február 17-i távmásolatában a Bizottság húsz munkanappal meghosszabbította a határidőt.
(36)
2011. március 15-i és 2011. március 29-i elektronikus levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a kért magyarázatokat.
II. LEÍRÁS
(37)
A 69836/B1461. számú, 1993. szeptember 30-i miniszteri rendelet előírja, hogy - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Kastoria és Evvia megyében megtelepedett és itt működő ipari és kisipari vállalkozások 1993. június 30-ig fennálló összes, különféle drachma- és devizahitelekből (forgó- és állóeszközhitelekből), illetve drachma- vagy devizaalapú bankgaranciák lehívásából eredő, esedékes vagy még nem esedékes tartozását egyetlen új hitellé kell átalakítani, amely tíz év alatt törlesztendő egyenlő összegű féléves tőke- és kamattörlesztő részletekben, illetve egyenlő összegű féléves tőketörlesztő részletekben (egyszerű tőketörlesztés formájában) és félévenkénti kamatmegállapítással az intézkedés keretében alkalmazott mindenkori kamatlábbal (az új hitel kamatlába a hitel kamatperiódusának kezdetét közvetlenül megelőző egyéves futamidejű kamatozókincstárjegy-kibocsátás kamatlába két százalékponttal megnövelve, és az első öt évben 10 százalékpont kamattámogatásban részesül a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből) (12).
(38)
Vagylagos lehetőségként a fenti vállalkozások megkaphatják öt évre a 10 százalékpontos kamattámogatást az 1993. június 30-án álló- és forgóeszközeik után fennálló, drachma- vagy devizaalapú hiteltartozásaikra.
(39)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(40)
Az új hitelekkel kapcsolatos türelmi időszakokat és kamattámogatásokat a 2035824/5887. számú, 1994. június 1-jei, a 2045909/7431/0025. számú 1994. augusztus 26-i, a 2071670/11297. számú, 1994. november 9-i és a 72742/B1723. számú, 1994. december 8-i miniszteri rendeletek szabályozzák, és ezek biztosítják a reájuk vonatkozó állami kezességvállalást.
(41)
A 66336/B.1398. számú, 1993. szeptember 14-i miniszteri rendelet a (37) preambulumbekezdésben ismertetettekkel azonos intézkedéseket és feltételeket ír elő. Emellett állami kezességvállalást is előír a Florina és Kilkis megyei ipari és kisipari vállalkozások átalakított adósságállományának tőkéjére és kamataira, valamint azt is tartalmazza, hogy 1992. december 31-ig az állam fedezi e vállalkozások álló- és forgóeszköz-hiteleinek késedelmi kamatait a 128/75. számú törvényben foglalt összeghatárig.
(42)
A 66336/B.1398. számú, 1993. szeptember 14-i rendeletet a 30755/B.1199. számú, 1994. július 21-i rendelet, a 60029/B.1541. számú, 1994. szeptember 23-i rendelet, a 72742/B.1723. számú, 1994. december 8-i rendelet, a 236/B.22. számú, 1995. január 4-i rendelet, a 8014/B.285. számú, 1995. február 28-i rendelet, a 44678/B.1145. számú, 1995. július 3-i rendelet, a 44446/B.1613. számú, 1996. december 24-i rendelet, a 40410/B.1678. számú, 1997. december 9-i rendelet, a 10995/B.546. számú, 1999. március 24-i rendelet, a 12169/B.736. számú, 2000. március 22-i rendelet és a 35913/B.2043. számú, 2000. október 24-i rendelet módosította. E rendeletek szabályozzák a hitelek törlesztési idejét, a türelmi időszakokat és az új hitelekhez kapcsolódó kamattámogatásokat, valamint meghosszabbítják azon időszakokat, amelyeken túl a hátralékos törlesztési részletek behajthatóvá válnak.
(43)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(44)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet az alábbiakat írja elő:
a)
az 1993. április 1-jétől kezdődően - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Xanthi, Rodopi és Evros megyében megtelepedett kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásoknak nyújtott új forgóeszközök után a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből 10 (tíz) százalékpont kamattámogatást kell adni a vállalkozás megelőző évi forgalma 20 %-ának vagy a tárgyévi megrendelés-állománya 50 %-ának erejéig az 1993. április 1-je és 1996. március 31-e közötti időszakban felszámolt kamatok után, összesen 100 000 000 drachma (293 470 EUR) kerethatárig terjedő állami kezességvállalással;
b)
Thrákia régió kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásainak 1993. december 31-ig fennálló összes, álló- és forgóeszközhiteleiből eredő, esedékes és még nem esedékes tartozása egyetlen új hitellé alakítandó át, amely tíz év alatt törlesztendő egyenlő összegű féléves tőke- és kamattörlesztő részletekben a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből, állami kezességvállalással;
c)
az intézkedés magában foglalja az álló- és forgóeszközhitelek késedelmi kamatait 1992. december 31-ig.
(45)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(46)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendeletet számos ponton módosította a 14237.B.664. számú, 1994. április 6-i, a 235/B.21. számú, 1995. január 4-i, a 44678/B.1145. számú, 1995. július 3-i, a 14946/B.566. számú, 1996. április 30-i, a 44446/B.1613. számú, 1996. december 24-i, a 32576/B.1282. számú, 1997. október 9-i (13), a 11362/B.472. számú, 1997. április 7-i, a 40412/B.1677. számú, 1997. december 9-i (14), a 42998/B.2026. számú, 1998. december 15-i, a 19954/B.957. számú, 1999. június 7-i, a 10123/B.507. számú, 1999. március 17-i, a 6244/B.270. számú, 2000. február 18-i és a 35913/B.2043. számú, 2000. október 24-i (15) rendelet. E rendelkezések technikai jellegű paramétereket szabályoznak, így például a kamattámogatásokat, a türelmi időszakokat, a hitelek törlesztési idejét és azon időszakokat, amelyeken túl a hátralékos törlesztési részletek behajthatóvá válnak.
(47)
A 2003341/683/0025. számú, 1994. február 17-i miniszteri rendelet állami kezességvállalást biztosít az 1993. április 1-jétől kezdődően - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Xanthi, Rodopi és Evros megyében megtelepedett kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásoknak nyújtott forgóeszközhitelekre vállalkozásonként összesen 100 000 000 drachma (293 470 EUR) kerethatárig, valamint azon tartozásokra (tőkére és kamatra), amelyek az 1993. december 31-én régebbi hitelek nyomán fennálló tartozásoknak az 1648/G.G.54/B.22. számú, 1994. január 13-i együttes rendeletben foglalt feltételek és kondíciók szerinti átalakításából adódnak.
(48)
A 2003341/683/0025. számú, 1994. február 17-i miniszteri rendeletet számos ponton módosította a 2022973/3968/0025. számú, 1994. május 19-i, a 2043231/6673/0025. számú, 1995. július 11-i, a 2030175/4446/0025. számú, 1996. június 10-i, a 2087184/49/0025. számú, 1997. július 11-i, a 2016123/2133/0025. számú, 1998. március 6-i, a 2090373/11216/0025. számú, 1998. június 1-jei (16), a 2/21857/0025. számú, 1999. október 7-i, a 2/14774/0025. számú, 2000. május 31-i, a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i, a 2/7555/0025. számú, 2001. május 25-i, a 2/61352/0025. számú, 2002. január 31-i és a 2/64046/0025/2003. számú, 2004. január 28-i rendelet. E rendelkezések állami kezességvállalást nyújtanak az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendeletet módosító különféle rendeletekben (lásd (46) preambulumbekezdés) foglalt intézkedések alkalmazása során.
(49)
A fentebb felsorolt rendeletek közül a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet egyértelműen leszögezi, hogy a szóban forgó rendelkezések akkor alkalmazhatók a vállalkozásokra, ha azok életképesek (tehát nem az adósságátalakítás után válnak életképessé, mint az ezen határozatban említett többi miniszteri rendelet esetében), ami egyet jelent azzal, hogy nincsenek nehéz helyzetben.
(50)
A 2041901. számú, 1989. május 16-i miniszteri rendelet a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített közös keret terhére jóváhagyja három százalékpont (3 %p) kamatkülönbözet megfizetését az Evros, Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyei székhelyű kereskedelmi és kisipari vállalkozások forgóeszközeire 1989. április 1-jétől kezdődően nyújtott hitelek további folyósításai után.
(51)
A 2078809. számú, 1989. október 10-i miniszteri rendelet a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített közös keret terhére jóváhagyja három százalékpont (3 %p) kamatkülönbözet megfizetését a Rodopi, Xanthi és Samos megyei székhelyű kereskedelmi és kisipari vállalkozások forgóeszközeire 1989. április 1-jétől kezdődően nyújtott hitelek további folyósításai után.
(52)
A 9034/B.289. számú, 2003. február 10-i és a 37497/B.1232. számú, 2003. június 2-i miniszteri rendeletek kiegészítik az (50) és (51) preambulumbekezdésben említett rendeleteket, pontosítva az azokban előírt kamattámogatások alkalmazási körét és egyes technikai jellegű paramétereit.
III. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(53)
A három szóban forgó támogatási intézkedés esetében a Bizottság nemcsak az állami támogatás hiányát illetően táplált kétségeket, hanem abban a tekintetben is, hogy az általa létező támogatásnak tekintett támogatások összeegyeztethetők-e a belső piaccal.
a) Az első eljárás megindításának indoklása
(54)
Az első eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a görög hatóságok, amikor magyarázatot kértek tőlük a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban, közölték, hogy azért nem küldték meg a támogatások jogalapjául szolgáló miniszteri rendeleteket, mert úgy ítélték meg, hogy az általuk elfogadott támogatások nem minősülnek az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében vett állami támogatásnak; emellett hozzátették, hogy - noha nem ismerik a kedvezményezettek pontos számát - a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak;
b)
tekintettel arra, hogy a támogatások nyújtása idején a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, és a kérdéses támogatások jogalapjául szolgáló rendeletek címzettjei a likviditási nehézségekkel küzdő vállalkozások voltak, a Bizottság úgy vélte, hogy a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kellene elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
ugyancsak a mezőgazdasági ágazatban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett;
d)
az ipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett miniszteri rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
ugyanezen ágazatokban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok betartásával, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett.
b) A második eljárás megindításának indoklása
(55)
A második eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a görög hatóságok, amikor magyarázatot kértek tőlük a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban, közölték, hogy - noha nem ismerik a kedvezményezettek pontos számát - a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak; azon kívül, hogy 2005. január 1-ig a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, a Bizottság semmilyen adattal nem rendelkezett ahhoz, hogy a 66336/B.1398. számú miniszteri rendelet és annak módosításai értelmében mezőgazdasági vállalkozásoknak juttatott összegekről megállapítsa, milyen mértékben esnek a de minimis szabályt a mezőgazdasági ágazatba bevezető, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági és halászati ágazatban a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2004. október 6-i 1860/2004/EK bizottsági rendelet (17) hatálya alá;
b)
tekintettel arra, hogy a fent említett rendeletek címzettjei nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak, a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kell elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azaz 1993. szeptember 21. óta, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
ugyancsak a mezőgazdasági ágazatban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta;
d)
az ipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
ugyanezen ágazatokban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok betartásával, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta.
c) A harmadik eljárás megindításának indoklása
(56)
A harmadik eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a benyújtott információk között az első két eljárás megindításához hasonlóan a görög hatóságok ezúttal is közölték, a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak; azon kívül, hogy 2005. január 1-ig a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, a Bizottság semmilyen adattal nem rendelkezett ahhoz, hogy a vizsgált támogatási intézkedés jogalapjául szolgáló rendeletek értelmében mezőgazdasági vállalkozásoknak juttatott összegekről megállapítsa, milyen mértékben esnek az 1860/2004/EK rendelet hatálya alá;
b)
tekintettel arra, hogy a fent említett rendeletek címzettjei nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak, a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kell elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
az ipari, szállodaipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett miniszteri rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
d)
a szénbányászati és hajózási ágazatban a de minimis szabályt csak az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 69/2001/EK bizottsági rendelet (18) hatálybalépése óta kell alkalmazni, mindazonáltal a c) alpontban említett okokból a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kell, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
a tengeri szállítási ágazatban nem volt alkalmazható a de minimis szabály; a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kell, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
f)
a rendelkezésre álló adatok a fent említett ágazatok egyikében sem tették lehetővé annak meghatározását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett;
g)
a 2041901. számú, 1989. május 16-i rendelet, valamint az (51) és (52) preambulumbekezdésben említett rendeletek Rodopi, Evros és Xanthi megyén kívüli megyék számára írnak elő támogatásokat, és nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy az általuk előírt beavatkozási rendszer mennyiben tekinthető a három imént említett megyében alkalmazott támogatási intézkedés kiterjesztésének vagy független intézkedésnek; bárhogyan szólt is a rendelkezés, a rendelkezésre álló adatok alapján nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy valóban betartották-e az állami támogatásokra vonatkozó szabályokat (a regionális támogatásokkal kapcsolatos szabályokat, illetve a de minimis szabályt);
h)
abban a feltételes esetben, ha a g) alpontban említett miniszteri rendeletek a Rodopi, Evros és Xanthi megyében alkalmazott beavatkozási rendszer kiterjesztésének tekintendők, nem lenne lehetséges megállapítani, hogy a tervezett támogatások a de minimis szabály hatálya alá vonhatók-e, illetve hogy összeegyeztethetőnek tekintendők-e a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokat szabályozó rendelkezésekkel;
i)
abban a feltételes esetben, ha a g) alpontban említett miniszteri rendeletek önálló beavatkozási rendszernek tekintendők, és a rendeletek rendelkezései nem tartalmaznak e tekintetben kellő pontosításokat, meg kellett vizsgálni a rendszer alkalmazásának összeegyeztethetőségét egészséges, illetve nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetében, és az elemzésből az alábbi következtetések vonhatók le:
i.
a nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetében nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy a tervezett támogatásokra mennyiben alkalmazható a de minimis szabály, illetve mennyire egyeztethetők össze a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokat szabályozó rendelkezésekkel;
ii.
az egészséges vállalkozások esetében nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy a forgóeszközöket, amelyek egy kamattámogatásban részesített hitelnek köszönhetően jöttek létre, mennyiben használták az Unió regionális támogatással kapcsolatos rendelkezéseiben meghatározott támogatható beruházások finanszírozására.
IV. A GÖRÖG HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI A HIVATALOS ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
a) A görög hatóságok észrevételei az első eljárás megindításával kapcsolatban
(57)
2004. augusztus 9-én kelt levelükben a görög hatóságok a következőket közölték:
a)
a hitelösszevonás olyan adminisztratív eszköz, amely nem jár magas költségvetési kiadással;
b)
a „félévenkénti” kamatmegállapítást időközben az ország legfelsőbb bíróságának ítélkezési gyakorlata is megerősítette, amikor jogellenesnek és tisztességtelennek ítélte meg negyedévenkénti kamattőkésítést, amely túlságos terhet ró az adósokra;
c)
a görög állami kezességvállalás nem tekinthető támogatásnak, mert e kezességet a főadósra nézve igen súlyos intézkedésekhez kötik;
d)
a tárgyalt időszakban a görögországi kamatlábak, amelyek jelentősen meghaladták az uniós kamatátlagot, a kamattámogatás ellenére továbbra is jóval magasabb szinten maradtak, így tehát nem állt elő versenytorzulás, már csak azért sem, mert a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kellett lenniük, és mindezeken felül a kamattámogatásokat az állami költségvetéstől független keretre terhelték;
e)
türelmi idő biztosítása nem tekinthető érdemi támogatásnak, hiszen a kötelezettség továbbra is fennállt, méghozzá kamattal terhelve: csupán a megfizetés időpontja tolódott ki a gazdasági helyzet következtében;
f)
a 72742/B.1723. számú miniszteri rendelet (lásd (42) preambulumbekezdés) nem járt többletköltséggel a támogatási intézkedés alapjául szolgáló eredeti rendelet költségvonzatához képest;
g)
a 2071670/11297. számú rendeletben előírt biztosítékfelszabadítás nem tekinthető vállalkozásnak nyújtott támogatásnak, mivel a biztosítékokat az átalakítás nyomán létrejött hitelállományok mértékéhez igazították; egyébiránt a görög állami kezességvállalás nem fedezi a különböző költségeket, amelyeket a bankok számítanak fel a hitelfelvevőknek.
h)
a 69836/B.1451. számú miniszteri rendelet és annak módosításai általában véve vonatkoztak a feldolgozóipari vállalkozásokra, és nem szóltak kifejezetten a mezőgazdasági ágazat feldolgozó vállalkozásairól, amelyeket a mezőgazdasági termékek feldolgozási és forgalombahozatali feltételeinek javításáról szóló, 1990. március 29-i 866/90/EGK tanácsi rendelet (19), a mezőgazdasági termékek feldolgozási és értékesítési feltételeinek javításáról szóló, 1997. május 20-i 951/97/EK tanácsi rendelet (20) és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (21) szabályozott, és e rendeletek alkalmazására a második és harmadik közösségi támogatási keret operatív programjainak megvalósítása révén került sor; a beruházásokat megvalósító, és ennek érdekében a Vidékfejlesztési és Élelmiszerügyi Minisztériumtól támogatást kapó vállalkozásokra nem volt alkalmazható az adósságátalakítás, mivel ez nem szerepelt a rendelkezésekben; a de minimis szabály alkalmazására sem került sor, mert ehhez projektet kellett megvalósítani, és ki kellett fizetni ennek költségeit;
i)
a de minimis szabályra való hivatkozás kizárólagos célja az volt, hogy érzékeltesse a támogatások mértékét - amely az esetek többségében alacsonyabb volt a de minimis felső határánál - a mezőgazdasági ágazatra való külön utalás nélkül;
j)
az „intézkedés utáni életképesség” kritériuma a gyakorlatban nem befolyásolta a vállalkozás életképességének a hitelintézet általi megítélését, mivel az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták;
k)
az intézkedés régebbi hitelekre vonatkozott, és nem új beruházások finanszírozására irányult;
l)
ami a halmozott támogatási egyenértéket illeti, az egyes támogatások túlnyomó többsége alacsony összegű volt, a telephelyeknek helyet adó területek (Kastoria és Evvia) pedig kivétel nélkül nehéz helyzetben lévő területek voltak a hegyvidékeken és egyes kedvezőtlen helyzetű térségekben folytatott gazdálkodásról szóló, 1975. április 28-i 75/268/EGK tanácsi irányelv (22) szerint, miközben az ország egésze az 1. célkitűzésbe tartozik;
m)
az új hitelek kamatmértéke megfelelt a görög kamatozó kincstárjegyek mindenkori utolsó kibocsátása kamatmértékének, a kamattámogatás nem az intézkedés egész tartamára szólt, hanem csak az első kritikus évekre, és a kamatlábak közötti különbség nem volt számottevő (1-2 százalékpont);
n)
a kamattámogatási rendszer 1993. június 30-tól2003. június 30-ig volt érvényben.
b) A görög hatóságok észrevételei a második eljárás megindításával kapcsolatban
(58)
2005. augusztus 18-án kelt levelükben a görög hatóságok az alábbi érvekre hivatkoztak, amelyek legtöbbjét már az első eljárás megindítására adott válaszukban is megfogalmazták (vö. az előző preambulumbekezdéssel):
a)
a „hitelösszevonás” olyan adminisztratív eszköz, amely nem jár magas költségvetési kiadással (és hozzáteszik, hogy az intézkedésnek nem volt célja a szelektív támogatásnyújtás);
b)
a félévenkénti kamatmegállapítást időközben az ország legfelsőbb bíróságának ítélkezési gyakorlata is megerősítette, amikor jogellenesnek és tisztességtelennek ítélte meg a negyedévenkénti kamattőkésítést, amely túlságos terhet ró az adósokra;
c)
a tárgyalt időszakban a görögországi kamatlábak magasabbak voltak, mint a Közösség többi országában, és a kamattámogatások ellenére is magasabbak maradtak;
d)
a görög állami kezességvállalás nem tekinthető támogatásnak, mert ha olykor sor kerül a kezesség lehívására, azt a főadósra nézve igen súlyos intézkedésekkel hajtják be;
e)
a késedelmi kamatokat és a kamattámogatásokat az állami költségvetéstől független keretre (a 128/75. számú törvény számlakeretére) terhelték;
f)
türelmi idő biztosítása nem tekinthető érdemi támogatásnak, hiszen a kötelezettség továbbra is fennállt, méghozzá kamattal terhelve: csupán a megfizetés időpontja tolódott ki a gazdasági helyzet következtében;
g)
a többször módosított 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet rendelkezései lehetővé tették az intézkedés magas költségvetési kiadás nélküli alkalmazását a Florina és Kilkis megyében megtelepedett vállalkozásokra azzal a feltétellel, hogy e vállalkozásokat életképesnek ítélik meg; ebből következően nem játszották ki az EK-Szerződés 87. cikke szerinti versenyfeltételeket; emellett arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy Florina és Kilkis megye határos Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal, és a tárgyalt időszakban (90-es évek) súlyos károkat okozott számukra az említett térségben uralkodó instabilitás és a háborús állapotok;
h)
végezetül megjegyzendő, hogy a fent említett rendelet ipari és kisipari vállalkozásokról beszél; a görög hatóságok szerint a rendelet rendelkezései semmiképpen sem vonatkoztak mezőgazdasági vállalkozásra.
c) A görög hatóságok észrevételei a harmadik eljárás megindításával kapcsolatban
(59)
2006. május 10-én kelt levelükben a görög hatóságok az alábbi érvekre hivatkoztak:
a)
a kérdéses rendeletekkel érintett megyékben nehéz volt a gazdasági helyzet, az ország többi részéhez képest súlyos alulfoglalkoztatottsággal és magasabb munkanélküliségi rátával; e feltételrendszerre kedvezőtlenül hatottak a szomszédos országokban (például Koszovóban) uralkodó háborús állapotok; ezekből következően nem léphetett fel versenytorzulás, és az adósságátalakítás vagy kamattámogatás formájában nyújtott anyagi juttatásokra alkalmazni lehetett az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja szerinti eltérést;
b)
a támogatások célja olyan problémák megoldása volt, mint a helyi piacok dinamizmusának hiánya, a munkaerő-piaci visszaesés és a keresletcsökkenés, valamint ezekkel párhuzamosan a hosszú távú gazdaságfejlesztési célok megvalósítása;
c)
a Bizottság azon érvével szemben, miszerint a mezőgazdasági ágazatban tapasztalható erős verseny folytán torzulhatnak a közösségi kereskedelem feltételei, azt lehet felhozni, hogy az összes vizsgált rendelet közül csak a 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet vonatkozik iparszerű állattenyésztési vállalkozásokra; egyébiránt 1995-2004 között Evros, Xanthi és Rodopi megyében a hústermelés csak kis részét tette ki a megyei össztermelésnek, és ezen időszak alatt az ezekben a megyékben megtermelt bruttó hazai termék (GDP) (abszolút számokban és egy főre vetítve), noha növekedést mutatott, az országos átlaghoz képest mégis rendkívül alacsony szinten maradt;
d)
a 2041901. számú, 1989. május 16-i és 2078809/1989. számú, Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyében megtelepedett vállalkozások forgóeszközhitelei számára kamattámogatást nyújtó miniszteri rendeletek azt is előírják, hogy e vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük;
e)
az illetékes görögországi hatóságokat felkérték, hogy gyűjtsenek adatokat a kedvezményezettekkel és a nyújtott támogatási összegekkel kapcsolatban, de a hatóságok jelezték, hogy nem tudják összegyűjteni ezeket az adatokat;
f)
a hitelkamat-támogatást a 128/75. számú törvény számlakeretéből folyósítják, amely nem állami forrás, hanem kifejezetten újrafelosztási célú számla.
d) A görög hatóságok 2011. március 15-én és 29-én kelt levelei
(60)
2011. március 15-én és 29-én kelt leveleikben a görög hatóságok mindenekelőtt tisztázták az egyes támogatási intézkedéseket közzétevő eredeti miniszteri rendeletek hatályvesztésének időpontját. Az időpontok az alábbiak:
a)
2003. június 30. a 69836/B1461. számú rendelet esetében (Kastoria és Evvia megye);
b)
2000. június 30. a 66336/B/398. számú, 1993. szeptember 14-i rendelet esetében (Florina és Kilkis megye);
c)
2005. december 31. az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i rendelet esetében (Xanthi, Rodopi és Evros megye);
d)
2004. december 31. a 2041901. számú, 1989. május 16-i rendelet esetében (Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyék; Lesvos, Samos és Chios szigetek megyéi).
(61)
Ezt követően a görög hatóságok jelezték, hogy a vállalkozások adósságátalakítás utáni életképességének kritériuma nem azt jelentette, hogy csak a vállalkozások adósságátalakítás utáni életképességét vették figyelembe, hanem inkább az életképesség átfogó - intézkedés előtti és utáni - értékelésére vonatkozott.
(62)
A szóban forgó két levél táblázatos kimutatásokat is tartalmaz az egyes kedvezményezett vállalkozások által kapott kérdéses támogatások támogatási egyenértékének adataival azon vállalkozások százalékarányának feltüntetése érdekében, amelyek támogatásai a csekély összegű (de minimis) támogatási intézkedések valamelyikéhez tartozhattak. A görög hatóságok azonban azt is megemlítik, hogy a 2041901. számú, 1989. május 16-i (Xanthi, Rodopi, Evros, Samos, Lesvos, Chios és Dodekanisos megyére vonatkozó) és az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i (Xanthi, Rodopi és Evros megyére vonatkozó) miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokkal kapcsolatban rendelkezésre álló adatok csak a 2004-2007 közötti időszakra vonatkoznak. A 69836/B1461. számú (Kastoria és Evvia megyére vonatkozó) miniszteri rendelet alapján nyújtott támogatásokról szolgáltatott adatok az 1993-1998 közötti időszakra vonatkoznak, a 66336/B/398. számú, 1993. szeptember 14-i (Florina és Kilkis megyére vonatkozó) miniszteri rendelet alapján nyújtott adatok pedig az 1993-2001 közötti időszakra. Az adatokat minden pénzintézettől bekérték, de nem minden bank küldött választ. Mindenesetre a görög hatóságok úgy vélik, hogy az általuk összegyűjtött számszerű adatok megközelítik a nyújtott támogatások összértékét, mivel a hitelek kedvezményezettjeinek zömét a szóban forgó megyékben azok a bankok szolgálják ki, amelyek beküldték a kért adatokat. A görög hatóságok szerint az adatok feldolgozása alapján megállapítható, hogy a támogatások az esetek 73,55-99,46 %-ában a de minimis szabály felső határa alatt maradtak, a vizsgált hároméves időszaktól és a miniszteri rendelettől függően.
(63)
Végezetül a görög hatóságok rámutatnak, hogy a mezőgazdasági termékeket termelő, feldolgozó és értékesítő vállalkozások nem voltak támogathatók az intézkedés keretében, és a „bányászati vállalkozások” kifejezés a gyakorlatban márvány- és kőfeldolgozó vállalkozásokat takar.
V. ÉRTÉKELÉS
V.I. TÁMOGATÁS MEGLÉTE
(64)
A Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Abszolút értelemben a kérdéses támogatások megfelelnek ennek a meghatározásnak, amennyiben az államtól, illetve állami forrásból származnak, címzettjeik bizonyos vállalkozások (a mezőgazdasági, kisipari, ipari, szállodaipari, bányászati - lásd (63) preambulumbekezdés - és hajóépítési ágazat vállalkozásai a név szerint említett megyékben), amelyeket olyan intézkedésekkel részesítenek előnyben, mint hiteleik átütemezése, törlesztőrészlet-könnyítés a törlesztési idő meghosszabbítása révén, kamattámogatások vagy akár kezességvállalások, és e támogatások érinthetik a tagállamok közötti kereskedelmet (23), illetve torzíthatják a versenyt (24).
(65)
A görög hatóságok természetesen megkísérelték bebizonyítani, hogy a kérdéses támogatások beleférnek egy de minimis támogatási intézkedés kereteibe, és ezért nem minősülnek a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak. Csakhogy, még ha el is tekintünk attól, hogy a kérdéses támogatási intézkedések jogalapjául szolgáló miniszteri rendeletek hatálya idején a de minimis szabály nem volt mindig alkalmazható minden érintett ágazatban (ez volt egyébként az egyik oka annak, hogy megindították az eljárásokat), az adatok hiányosak, amit a szóban forgó hatóságok is elismernek (lásd (62) preambulumbekezdés). Emellett a de minimis támogatások összege ágazattól függően változó (nem azonos az ipari és a mezőgazdasági ágazatban), és a benyújtott táblázatos kimutatások arra engednek következtetni, hogy a görög hatóságok nem figyeltek fel eléggé erre a különbségre. Végezetül pedig a Bizottság megjegyzi, hogy - noha a görög hatóságok rámutattak arra, hogy a mezőgazdasági termékeket termelő, feldolgozó és értékesítő vállalkozások nem voltak támogathatók a kérdéses támogatási intézkedések keretében - a fent említett kimutatások egyértelműen bizonyítják, hogy a szóban forgó tevékenységi ágazatokhoz tartozó egyes vállalkozások igenis kaptak támogatást, és e támogatásokat úgy tekintették, hogy a de minimis támogatási intézkedések valamelyikének keretei közé esnek, holott nyilvánvaló módon túllépték ezek megengedett felső határát.
(66)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a támogatási intézkedés alapján nyújtott, és odaítélésük idején valamely hatályos de minimis szabályban foglalt feltételeknek eleget tevő egyedi támogatások nem minősülnek a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
(67)
Amikor a görög hatóságok elkezdték a szóban forgó támogatások nyújtását, a mezőgazdasági ágazatban még nem léteztek de minimis támogatásokat szabályozó uniós rendelkezések.
(68)
Az e tárgyban született első rendelkezések az 1860/2004/EK rendelet rendelkezései voltak (25).
(69)
Az elsődleges mezőgazdasági termelésre és a mezőgazdasági termékek feldolgozására és értékesítésére egyaránt kiterjedő 1860/2004/EK rendelet szerint a hároméves időszak alatt kedvezményezettként legfeljebb 3 000 EUR összegű támogatás nem befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, nem torzítja a versenyt, illetve nem fenyeget annak torzításával, és ezért nem tartozik a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá.
(70)
Az 1860/2004/EK rendelet 5. cikke értelmében ugyanez érvényes a rendelet hatálybalépése előtt nyújtott támogatásokra is, amennyiben megfelelnek e jogszabály 1. és 3. cikkében foglalt feltételeknek.
(71)
Az 1860/2004/EK rendeletet 2008. január 1-jén felváltotta az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló,2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági rendelet (26), amely a de minimis támogatás összegét három pénzügyi év időszakában kedvezményezettként 7 500 EUR-ra növeli a támogatás formájától és a kitűzött céltól függetlenül a tagállamonként meghatározott felső összeghatáron belül, amely az éves termelési érték 0,75 %-ának felel meg.
(72)
Az 1535/2007/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „[…] a rendeletet alkalmazni kell azon támogatásokra is, amelyeket 2008. január 1. előtt ítéltek oda mezőgazdasági termelőágazati vállalkozásoknak, feltéve, hogy e támogatások megfelelnek az 1-4. cikkben előírt összes feltételnek, leszámítva az e rendeletre való kifejezett utalás követelményét, amely a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében szerepel”. Ez a rendelet azonban csak az elsődleges mezőgazdasági termelésre vonatkozik.
(73)
A mezőgazdasági termékek feldolgozó és értékesítő ágazatában de minimis szabály elfogadására kerül sor, amely 2007. január 1-jétől lép hatályba a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendelettel (27).
(74)
Az 1998/2006/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdése 200 000 EUR-ban határozza meg a három pénzügyi év időszakában kedvezményezettenként megállapítható összeghatárt, amelyen belül a támogatások nem befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet, nem torzítják a versenyt, illetve nem fenyegetnek annak torzításával, és ezért nem tartoznak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá.
(75)
Az 1998/2006/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „[…] a rendeletet alkalmazni kell a hatálybalépése előtt odaítélt azon támogatásokra, amelyeket a szállítási ágazatban tevékenykedő vállalkozásoknak és a mezőgazdasági termékek feldolgozásában és forgalmazásában tevékeny vállalkozásoknak nyújtottak, amennyiben a [mindenkori támogatás] teljesíti az 1. és 2. cikkben megállapított feltételeket…”.
(76)
Ilyen körülmények között a Bizottság nem tekinti állami támogatásnak a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg:
a)
az elsődleges mezőgazdasági termelés esetében: hároméves időszak alatt a 3 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1860/2004/EK rendelet rendelkezéseinek, illetve három költségvetési év alatt a 7 500 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1535/2007/EK rendelet rendelkezéseinek;
b)
a mezőgazdasági termékek feldolgozása és forgalmazása esetében: hároméves időszak alatt a 3 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1860/2004/EK rendelet rendelkezéseinek, illetve három költségvetési év alatt a 200 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1998/2006/EK rendelet rendelkezéseinek.
(77)
A Bizottság ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozásokra nem alkalmazhatók az 1998/2006/EK és az 1535/2007/EK rendeletek rendelkezései.
(78)
A mezőgazdaságon kívüli egyéb ágazatokban (azaz, az itt tárgyalt ügy tekintetében, a jelen határozatban említett különböző ágazatokban, a (80) és (81) preambulumbekezdésben vizsgált hajóépítési ágazat kivételével (28)) a kis- és középvállalkozásoknak nyújtandó támogatások közösségi szabályairól szóló, 1992. május 20-i bizottsági közleményben (29) (a továbbiakban: „1992-es szabályok”) megfogalmazott de minimis szabály volt érvényben a kérdéses támogatások odaítélésének idején. A szabály kimondta, hogy „[…] a jövőben az [EK-Szerződés] 93. cikkének (3) bekezdése (30) alapján nem kell bejelenteni a kiadások meghatározott típusára vonatkozó, 50 000 ECU-t meg nem haladó egyszeri támogatások kifizetéseit, valamint azon támogatási intézkedéseket, amelyek értelmében annak a támogatásnak az összege, amelyben valamely vállalkozás a kiadások megadott típusa tekintetében hároméves időszak során részesülhet, nem haladhatja meg a fenti összeget, feltéve, hogy a támogatás nyújtása vagy a támogatási intézkedés szabályai kifejezett feltételt tartalmaznak, amely előírja, hogy az ugyanazon vállalkozás számára, más finanszírozási forrásból, illetve más rendszerek keretében ugyanolyan típusú kiadás vonatkozásában nyújtott további támogatás nem eredményezheti azt, hogy a vállalkozás által kapott támogatás teljes összege meghaladja az 50 000 ECU-s felső határt.” E szabályt később újrafogalmazták a de minimis támogatásokról szóló, 1996. évi bizottsági közleményben (31) (a továbbiakban: „1996-os szabályok”), amely ugyanezen időszakra a de minimis támogatás összegét 100 000 ECU-ben határozta meg, majd pedig a 69/2001/EK rendeletben, amely ugyanezt az összeget 100 000 EUR-ban határozta meg ugyancsak erre az időszakra.
(79)
Tekintettel a vizsgált támogatási intézkedések időbeli hatályának lejárati időpontjaira (ezek közül az utolsó 2005. december 31.), valamint a visszamenőleges hatály hiányára a (78) preambulumbekezdésben tárgyalt ágazatokkal kapcsolatos jogszabályok alkalmazása során, a Bizottság nem veszi állami támogatásként figyelembe a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg:
a)
az 50 000 ECU-t az 1992. augusztus 19-től1996. március 5-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1992-es vonatkozó szabályoknak;
b)
a 100 000 ECU-t/EUR-t az 1996. március 6-tól2001. február 1-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1996-os vonatkozó szabályoknak;
c)
a 100 000 EUR-t a 2001. február 2-től2005. december 31-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek a 69/2001/EK rendelet vonatkozó rendelkezéseinek.
(80)
Végezetül megjegyzendő, hogy a hajóépítő ipari ágazatban a de minimis szabály alkalmazására csak a 69/2001/EK rendelet hatálybalépése után került sor.
(81)
Ebből következően a Bizottság nem tekinti állami támogatásnak a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg a 100 000 EUR-t a 2001. február 2-ától2007. június 30-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek a 69/2001/EK rendelet vonatkozó rendelkezéseinek.
(82)
Az állami támogatási elemek hiányának alátámasztására a görög hatóságok által felhozott többi érvet a Bizottságnak az alábbi okokból nem áll módjában elfogadni, amelyek minden olyan esetre vonatkoznak, amely kapcsán az említett érveket felhozták:
a)
a görög hatóságok, amikor azt állítják, hogy a hitelösszevonás nem jár magas költségvetési kiadással (lásd elsősorban (57) preambulumbekezdés a) pontja és (58) preambulumbekezdés a) pontja), elismerik, hogy a szóban forgó intézkedésnek van valamilyen mértékű államháztartási költségvonzata, azaz állami forrásokat vesz igénybe;
b)
az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló közlemény (32) (a továbbiakban: „2000-es közlemény”) hatálybalépéséig úgy tekintették, hogy minden kezességvállalás tartalmaz valamilyen mértékű állami támogatási elemet (lásd (105) preambulumbekezdés, a) pont). A 2000-es közlemény szerint a kezességvállalás akkor nem tartalmaz a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást, ha a hitelfelvevő nincsen nehéz pénzügyi helyzetben, elvben képes a pénzpiacokon hitelt felvenni az állam bárminemű beavatkozása nélkül, a kezességvállalás egy meghatározott pénzügyi tranzakcióhoz kapcsolódik, meghatározott legnagyobb összegre szól, legfeljebb a kint lévő hitel vagy egyéb pénzügyi kötelezettség (kötvények és hasonló eszközök kivételével) 80 %-át fedezi, és nem határozatlan időre szól, a program feltételeit a kockázat reális értékelésére alapozzák, így a kedvezményezett vállalkozások által fizetett díj azt minden valószínűség szerint önfinanszírozóvá teszi, a program előírja azokat a feltételeket, amelyek mellett jövőbeni kezességvállalást nyújtanak, és a program teljes finanszírozását évente legalább egyszer felül kell vizsgálni, a díj egyaránt fedezi a kezességvállaláshoz társuló rendes kockázatokat és a program igazgatási költségeit, beleértve az induló tőke rendes megtérülését is, amennyiben azt az állam biztosítja a program beindulásához; azonban a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan adatot, amely igazolná a fent említett feltételek meglétét;
c)
versenyjogi szempontból a türelmi időszakok nyújtása (lásd (57) preambulumbekezdés, e) pont és (58) preambulumbekezdés, f) pont) nem csupán a támogatás megfizetésének időbeli kitolását jelenti, hiszen mérsékli a törlesztés költségét egy adott pillanatban, és ezáltal ideiglenesen könnyít a támogatásban részesülő adós anyagi helyzetén;
d)
a 128/75. számú törvénynek a kamattámogatások finanszírozására használt kerete (lásd (57) preambulumbekezdés, d) pont, (58) preambulumbekezdés e) pont és (59) preambulumbekezdés, f) pont) akkor is állami forrásnak minősül, ha - miként azt maguk a görög hatóságok állítják - nem szerepeltették a görög állami költségvetésben (33);
e)
a kamattámogatás versenyelőnyt nyújt az intézkedéssel érintett vállalkozásoknak abban az esetben is, ha az országban magas a kamatszint;
f)
a kezességvállalásokhoz nyújtott biztosítékok felszabadítása (lásd (57) preambulumbekezdés g) pont) még abban az esetben is tartalmaz valamilyen mértékű támogatási elemet, ha a 2071670/11297. számú miniszteri rendelet szerint nem jár semmilyen közvetlen költséggel a görög államra nézve, ugyanis e lehetőség biztosításával az állam nemcsak tőkéhez juttatja a kedvezményezett vállalkozásokat, hanem ezenfelül még mentesít egy olyan ellenszolgáltatás alól, amely kezességvállalásának feltétele volt;
g)
a görögországi kamatszint magas voltából (lásd (57) preambulumbekezdés d) pont) nem következik, hogy esetünkben nincs szó támogatásról, amennyiben a pénzügyi háttértől függetlenül a támogatási intézkedések nyújtásának puszta ténye azt jelenti, hogy ezek címzettjei számára könnyítenek azokon a terheken, amelyeket rendes körülmények között tevékenységük folytatása során viselniük kellett volna.
(83)
Mindezen adatok figyelembevételével a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy azok a támogatások, amelyek nem felelnek meg a (68)-(81) preambulumbekezdésben a de minimis támogatásokra vonatkozóan meghatározott támogatási határértékeknek és feltételeknek, valóban a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak.
V.II. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE
(84)
Mindazonáltal a Szerződés 107. cikke (2) és (3) bekezdésében foglalt esetekben bizonyos támogatások eltérésképpen úgy tekinthetők, hogy összeegyeztethetők a közös piaccal.
(85)
Jelen esetben a megindított eljárások keretében célszerű megvizsgálni, hogy ágazattól függően melyik eltérés alkalmazható (különbséget téve a mezőgazdasági ágazat és az egyéb ágazatok között).
V.II.1. AZ ELSŐ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, KASTORIA ÉS EVVIA MEGYÉVEL KAPCSOLATOS TÁMOGATÁSOK
a) Mezőgazdasági ágazat
(86)
A nyújtott támogatások jellegéből következően a belső piaccal való összeegyeztethetőségük alátámasztására csak a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti eltérésre lehet hivatkozni, amelynek értelmében a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.
(87)
Tekintettel arra, hogy a szóban forgó támogatások be nem jelentett támogatások, az eltérés akkor alkalmazható, ha összhangban vannak az odaítélésük idején érvényes állami támogatási szabályokkal. A görög hatóságok által szolgáltatott adatok szerint a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazására az 1993. június 30-tól2003. június 30-ig terjedő időszakban került sor. Ebből következően a támogatási intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetőségét az ebben az időszakban hatályos állami támogatási jogszabályok szemszögéből kell elemezni.
(88)
Annak, hogy a Bizottság megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, egyik oka az, hogy e támogatásokat szemlátomást nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánták. Ezzel kapcsolatban 2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok azt írták, hogy az „intézkedés utáni életképesség” kritériuma a gyakorlatban nem befolyásolta a vállalkozás életképességének a hitelintézet általi megítélését, mivel az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták. Ezt az érvet 2011. március 15-i és 29-i leveleikben is megismételték (lásd (61) preambulumbekezdés).
(89)
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebből a magyarázatból nem lehet arra következtetni, hogy nem nyújtottak támogatást nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak, mivel még abban az esetben is, ha - miként a görög hatóságok állítják - az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták, a tanulmány középpontjában az állt, hogy a kedvezményezetteknek milyen életképességi kilátásai lesznek az intézkedés megvalósulása után, ami azt jelenti, hogy a tanulmány elkészítése idején a lehetséges kedvezményezettek nehéz helyzetben lévő vállalkozások lehettek, amelyekre azért volt alkalmazható a támogatási intézkedés, mert a tanulmányt készítő intézmény lehetőséget látott arra, hogy az adósságátalakítás után visszanyerjék életképességüket (a Bizottság egyébként a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló határozat 23. pontjában is hangsúlyozta ezt a szempontot, tekintettel arra, hogy a 2045909/7931/0025. számú miniszteri rendelet preambulumában szó van a likviditási nehézségekkel küzdő kastoriai és evviai vállalkozások megsegítésének szükségességéről).
i) A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentését és szerkezetátalakítását célzó támogatások törvényi szabályozása a vizsgált időszakban
I. 1993. október 1. és 1997. december 31. között
(90)
A nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatások bizonyos szabályoknak vannak alárendelve. A 69836/B1461. számú miniszteri rendelet hatálybalépése idején a Bizottság gyakorlata az volt, hogy a mezőgazdasági ágazatban ezeket a támogatásokat működési támogatásnak tekintette, amelyeket csak akkor lehetett a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítani, ha megfeleltek az alábbi feltételeknek:
a)
a támogatásoknak már megvalósult beruházások finanszírozására felvett hitelek pénzügyi terheire kellett irányulniuk;
b)
a hitelfelvétel idején esetlegesen nyújtott támogatások és a szóban forgó támogatások halmozott támogatási egyenértéke nem haladhatta meg az általánosan elfogadott együtthatókat, azaz:
i.
az elsődleges mezőgazdasági termeléssel összefüggő beruházások esetében: 35 %, illetve 75 % a 75/268/EGK irányelv szerinti hátrányos helyzetű térségekben;
ii.
a mezőgazdasági termékek feldolgozása és értékesítése esetében: 55 %, illetve 75 % az 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken az ágazati programokkal vagy a 866/90/EGK rendelet (34) 1. cikkében foglalt valamelyik célkitűzéssel összhangban lévő projektek esetében, és 35 % (illetve 50 % az 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken) az egyéb projektek esetében, amennyiben nem kerül sor kizárásukra a mezőgazdasági és erdészeti termékek feldolgozási és forgalmazási feltételeinek javítását célzó beruházásoknál figyelembe veendő kiválasztási kritériumok elfogadásáról szóló, 1990. június 7-i 90/342/EGK bizottsági határozat (35) (illetve az ezt felváltó 94/173/EGK határozat) (36) mellékletének 2. pontjában felsorolt kiválasztási kritériumok alapján.
c)
a szóban forgó támogatásokat az új hitelek kamatláb-kiigazításait követően kellett nyújtani, hogy figyelembe lehessen venni a kamatingadozásokat (és a támogatási összeg kevesebb vagy azonos kellett hogy legyen az új hitelek kamatkülönbözetével), vagy olyan mezőgazdasági üzemeknek kellett odaítélni őket, amelyek biztosítékokat tudtak nyújtani életképességükre, különösen akkor, ha a létező hitelek pénzügyi terhei veszélyeztették az üzemek életképességét, illetve ha azokat csőd fenyegette.
(91)
2004. augusztus 9-én kelt levelükben a görög hatóságok azt állították, hogy a 69836/B1451. számú rendelet és módosításai általában véve a feldolgozóipari vállalkozásokról szóltak, és nem kifejezetten a mezőgazdasági ágazat feldolgozóipari vállalkozásairól, amelyekre a 866/90/EGK rendelet, a 951/97/EK rendelet és az 1257/1999/EK rendelet vonatkozott, valamint azt is állították, hogy az egész ország az 1. célkitűzés hatálya alá tartozott, és a beruházásokat megvalósító és a Vidékfejlesztési és Élelmiszerügyi Minisztériumtól támogatásban részesülő vállalkozások adósságátütemezésére nem került sor, mert ilyen rendelkezés nem született. A halmozott támogatási egyenérték kapcsán azt is hozzáfűzték, hogy a különböző támogatások túlnyomó többsége alacsony összegű volt, és az intézkedés régi hitelekre és ebből következően már megvalósult beruházásokra vonatkozott.
(92)
Mindenekelőtt megjegyzendő, hogy a görög hatóságok által nyújtott magyarázatok alapján a Bizottság nem tudja kizárni annak lehetőségét, hogy a mezőgazdasági ágazat egyes feldolgozóipari vállalkozásai támogatásban részesülhettek a 69836/B1451. számú miniszteri rendelet és annak módosításai alapján, tekintettel arra, hogy az a körülmény, hogy nem történik külön említés ezekről a vállalkozásokról, nem jelenti automatikusan azt, hogy nem tartoznak a feldolgozóipari vállalkozások (ipari vállalkozások) általános kategóriájába, amely a rendelet hatálya alá esik.
(93)
A (90) preambulumbekezdésben foglalt feltételek betartásával kapcsolatban a Bizottság megállapítja, hogy a többször módosított 69836/B1451. számú rendelet olyan hitelek átalakítására vonatkozott, amelyek vagy beruházásokkal vagy forgóeszközökkel voltak kapcsolatosak.
(94)
A beruházásokkal kapcsolatos hitelek átalakításával kapcsolatban a görög hatóságok által közölt magyarázatok alapján a Bizottság megállapítja, hogy teljesül a (90) preambulumbekezdés a) pontjában foglalt feltétel, mivel e hitelek már megvalósult beruházásokra vonatkoztak.
(95)
A Bizottság úgy tekintheti, hogy a (90) preambulumbekezdés c) pontjában foglalt feltétel második, vagylagos része is teljesül, hiszen a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kell lenniük az intézkedés után a pénzintézetek által végzett értékelés alapján.
(96)
Másfelől azonban a rendelkezésére álló adatok alapján a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy minden kétséget kizáróan betartották a (90) preambulumbekezdés b) pontjában foglalt feltételt, mert 2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok közölték, hogy a mezőgazdasági termékeket feldolgozó és értékesítő vállalkozások - többek között - a 866/90/EGK és a 951/97/EK rendelet hatálya alá tartoztak, és alkalmazásuk során betartották ezek rendelkezéseit, amiből az következik, hogy adott esetben egészen a szóban forgó rendeletekben előírt maximális támogatási intenzitás felső határáig nyújthattak támogatásokat (75 % a Görögországot is magában foglaló 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken), illetve hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása - a konkrét esetben a támogatáshalmozás miatt is - akár ezen intenzitás túllépését is maga után vonhatta.
(97)
Ami a forgóeszközök létrehozásával összefüggő hitelátalakítást illeti, a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során ugyancsak nem volt lehetséges a (90) preambulumbekezdésben foglalt összes feltétel betartása, tekintettel arra, hogy az ott említett első feltétel (az a) pont) egyértelműen előírja, hogy a hiteleknek beruházásokhoz kell kapcsolódniuk.
II. 1998. január 1. és 2000. június 30. között
(98)
1997-ben a (90) preambulumbekezdésben felsorolt feltételeket felváltották a Közösség iránymutatása a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló bizottsági közleményben (a továbbiakban: „az 1997-es iránymutatás”) (37) foglalt szabályok. Az iránymutatás 4.4. pontja kimondja, hogy „ami a mezőgazdasági ágazatot illeti, [az iránymutatások] az új állami támogatások esetében 1998. január 1-jén lépnek hatályba, a létező állami támogatások esetében ugyanez az időpont érvényes, abban az esetben pedig, ha a Bizottság ebben az összefüggésben egy vagy több tagállammal szemben megindította az [EK-]Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, azon időponttól kezdve, amikor a Bizottság meghozza a végleges határozatot az adott tagállammal (tagállamokkal) szemben az [EK-]Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése alapján”.
(99)
A mezőgazdasági ágazat vonatkozásában teljesen újnak számító 1997-es iránymutatás többek között az alábbiakat írta elő:
a)
a megmentési támogatások esetében: olyan likviditási támogatások nyújtása, amelyeket komoly szociális problémák indokolnak, amelyek hitelgaranciák vagy szokásos piaci kamattal nyújtott hitelek formáját öltik, szigorúan a vállalkozás tevékenységének fenntartásához szükséges összegre (pl. bérköltségek és folyó beszerzések fedezésére) korlátozódnak, és időtartamuk is szigorúan korlátozott: csak arra az időre szólnak, amíg sikerül meghatározni a szükséges és lehetséges kiigazítási intézkedéseket, anélkül hogy ez más tagállamokra nézve az ipari vagy kereskedelmi ágazat destabilizációjának kockázatát vonná maga után;
b)
a szerkezetátalakítási támogatások esetében: olyan szerkezetátalakítási terv megvalósításához kapcsolódó támogatások nyújtása, amely az ágazatban jelentkező strukturális kapacitásfelesleg esetén visszafordíthatatlan termelőkapacitás-csökkentést vagy -felszámolást ír elő (e csökkentést minden egyéb olyan csökkentésen felül kell végrehajtani, amelyhez szerkezetátalakítási támogatás híján folyamodnak) oly módon, hogy eltérés csak azokban az esetekben alkalmazható, ha az összes kedvezményezett javára 12 egymást követő hónap alatt hozott határozatok összességükben nem érintenek akkora termékmennyiséget, amely meghaladná az országnak az adott termékre vonatkozó évi össztermelése meghatározott százalékát (3 %-ot a termékek vagy gazdasági szereplők meghatározott csoportjaira irányuló intézkedések esetében és 1,5 %-ot a meghatározott célra nem irányuló intézkedések esetében).
(100)
A tagállamoknak lehetőségük volt arra, hogy a mezőgazdasági ágazatra vonatkozó fenti szabályozásokat válasszák az 1997-es iránymutatás hatálya alá eső, mezőgazdaságon kívüli ágazatokra előírt szabályozás helyett (ez utóbbi ágazatokban rendkívül szigorú kritériumokat alkalmaztak, különösen a szerkezetátalakítási terv és a szerkezetátalakításhoz való kedvezményezetti hozzájárulás tekintetében - lásd b) szakasz, „Mezőgazdaságon kívüli ágazatok” (109)-(121) preambulumbekezdés).
(101)
2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok nem közöltek olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatta volna, hogy a támogatási intézkedést a fenti szabályozáshoz igazították, és hogy ennek következtében a vizsgált időszak során nyújtott támogatásokat az 1997-es iránymutatás alkalmazandó feltételeinek betartásával ítélték oda, azaz vagy a (99) preambulumbekezdés b) pontjában megfogalmazott feltételekkel vagy a mezőgazdaságon kívüli ágazatokra előírt feltételekkel (olyan szerkezetátalakítási terv benyújtása, amely az életképes állapotba kerülés kilátását kínálja, reális feltevéseken alapul, ésszerű határidőt szab, mérsékli a támogatásoknak a versenytársakra gyakorolt hatását, érvényesíti az egyszeri támogatás elvét, amennyiben az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, csökkenti a termelőkapacitást, arányosságot biztosít a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és fedezi a szerkezetátalakítás szociális költségeit).
IIΙ. 2000. július 1. és 2003. június 30. között
(102)
Az 1997-es iránymutatást 1999. október 9-én felváltotta a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (38) (a továbbiakban: „az 1999-es iránymutatás”). Az 1999-es irányelvek 6.3. fejezetében, a (94) preambulumbekezdésben az áll, hogy „a tagállamok kötelesek úgy kiigazítani azokat a létező megmentési és szerkezetátalakítási programjaikat, amelyeket 2000. június 30. után is fenn kívánnak tartani, hogy a fenti időpontot követően összhangban legyenek […] az iránymutatással […]”. Továbbá „annak érdekében, hogy a Bizottság nyomon követhesse a kiigazítási folyamatot, a tagállamok kötelesek 1999. december 31-ig megküldeni a Bizottságnak az ilyen programok felsorolását. Ezt követően, és legkésőbb 2000. június 30-ig elegendő információt kell szolgáltatniuk a Bizottságnak ahhoz, hogy az ellenőrizhesse a programok iránymutatásnak megfelelő, tényleges módosítását”.
(103)
Az 1999-es iránymutatás külön fejezetet tartalmazott a mezőgazdasági ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak szerkezetátalakításával kapcsolatban. Az 1997-es iránymutatás hasonló fejezetéhez képest ez a fejezet meghatározást közölt az ágazatra vonatkozó strukturális többletkapacitásra, az elsődleges ágazat vállalkozásaira korlátozta a (99) preambulumbekezdés b) pontjában említett eltérést (ami azt jelenti, hogy a mezőgazdasági termékek feldolgozásának és forgalmazásának részágazatára automatikusan alkalmazandó volt a termelőkapacitás-csökkentés követelménye), és alkalmazandóvá tette az egyszeri támogatás elvét, amely szerint szerkezetátalakítási támogatások csak egyszer nyújthatók.
(104)
2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok nem közöltek olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatta volna, hogy a támogatási intézkedést a fenti szabályozáshoz igazították, és hogy ennek következtében a vizsgált időszak során nyújtott támogatásokat az 1999-es iránymutatás alkalmazandó feltételeinek betartásával - azaz strukturális felesleg esetén mindenekelőtt termelőkapacitás-csökkentést és adott esetben a (103) preambulumbekezdésben említett korlátozott eltérést előíró szerkezetátalakítási terv benyújtása nyomán - és az egyszeri támogatás elve alapján ítélték oda.
ii. A kezességvállalások kérdése
(105)
Egy másik kérdés, amely a Bizottságot a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítására késztette, a kezességvállalás formájában nyújtott támogatások összeegyeztethetőségének kérdése volt. A görög hatóságok ezzel kapcsolatban 2004. augusztus 9-én kelt levelükben fogalmaztak meg bizonyos észrevételeket (lásd (57) preambulumbekezdés, c) és g) pont). A Bizottság mindazonáltal úgy véli, hogy ezen észrevételeket kommentálnia kell az alábbiak szerint:
a)
a c) pontot illetően abból a körülményből, hogy a kezességnyújtást súlyos feltételekhez kötik, önmagában véve nem következik az állami támogatás hiánya: épp ellenkezőleg, a szóban forgó támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt alkalmazott szabályok, amelyeket a Bizottság a tagállamokhoz címzett, 1989. április 5-i (SG(89) D/4328) és 1989. október 12-i (SG(89) D/12772) leveleiben, továbbá az EGK-Szerződés 92. és 93. cikkének, valamint a 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének az iparban tevékenykedő közvállalkozásokra való alkalmazásáról szóló közlemény (39) 38. pontjában fogalmazott meg, egyértelműen leszögezik, hogy „[…] az állam által közvetlenül vagy megbízott pénzintézeteken keresztül nyújtott minden kezességvállalás az EK-Szerződés 92. cikke (1) bekezdésének hatálya alá esik”, és olyan feltételek alkalmazását írják elő, amelyek egészen a vállalkozás felszámolási eljárás alá vonásáig terjednek. A fent említett leveleket persze 2000-ben felváltotta az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló közlemény, amely egy sor olyan feltételt írt elő, amelyek teljesítése biztosítja az állami támogatás hiányát, de a görög hatóságok 2004. augusztus 9-i levelükben nem közöltek olyan adatot, amely arra utalt volna, hogy a nyújtott kezességvállalások egy ilyen forgatókönyv részét képezték volna;
b)
ha a görög hatóságok olyan adatokat szolgáltattak volna, amelyekből kiderül, hogy a nyújtott kezességvállalások a támogatás hiányának feltételezett esetéhez tartoznak, a Bizottság akkor sem adta volna erre a jóváhagyását, mivel - hogy csupán egy szempontot említsünk - ez a forgatókönyv csak akkor alkalmazható, ha a kedvezményezett vállalkozások nincsenek pénzügyileg nehéz helyzetben.
c)
ami a g) alpontot illeti, az a körülmény, hogy a kezességvállalás nem terjed ki bizonyos költségekre, semmi esetre sem bizonyítja azt, hogy betartották mindazon feltételek összességét, amelyek alapján levonható az a következtetés, hogy a támogatásnyújtással szorosan összefüggő kezességvállalás összeegyeztethető a belső piaccal; emellett kénytelenek vagyunk megállapítani, hogy a görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben szolgáltatott információk közül egy sem igazolja e feltételek betartását.
(106)
E magyarázatok alapján a Bizottság inkább úgy látja, hogy a kezességvállalások a szóban forgó támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt egy, a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánt támogatási intézkedéscsomag egyik elemét alkották, és ebből következően összeegyeztethetőségük összefügg az egész szerkezetátalakítási folyamat összeegyeztethetőségével, de erről a folyamatról - miként az a (94)-(104) preambulumbekezdésben kifejtett elemzésből kellőképp kiderül - a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információkat, amelyek képesek lettek volna eloszlatni a Bizottság azon kételyeit, amelyeket akkor fogalmazott meg, amikor megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a kezességvállalásokkal kapcsolatos szóban forgó elemzés a jelen határozatban tárgyalt mindhárom eljárásra és valamennyi vizsgált ágazatra vonatkozik, azon kezességvállalások esetét kivéve, amelyeket a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet ír elő, és amelyek az alkalmazott életképességi kritériumra való tekintettel - életképesség az adósságátalakítás előtt - külön vizsgálat tárgyát képezik).
(107)
A görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben kifejtett többi érv (az alkalmazott kamatláb, esetleges többletköltségek a támogatási intézkedés jogalapjául szolgáló miniszteri rendeletek nyomán, a kamatmegállapítás gyakorisága) nem szolgál olyan szemponttal, amely képes lenne a Bizottság fentebb kifejtett álláspontját módosítani.
(108)
Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által szolgáltatott információk nem képesek eloszlatni a Bizottság kételyeit, amelyeket akkor fogalmazott meg, amikor megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
b) Mezőgazdaságon kívüli ágazatok
(109)
A mezőgazdasági ágazathoz hasonlóan a Bizottságnak ezúttal is a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmazandó szabályok szemszögéből kell elemeznie a kérdéses támogatásokat.
(110)
A 69836/B1461. számú miniszteri rendelet hatálybalépésekor, azaz 1993. október 1-jén a szóban forgó szabályokat a Nyolcadik versenypolitikai jelentés, közelebbről ennek 177., 227. és 228. pontja tartalmazta.
(111)
A jelentés 177. pontja kimondja, hogy még abban az esetben is, ha bizonyos megmentési intézkedések szükségesnek bizonyulnak ahhoz, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre valamely vállalkozás nehézségeinek hosszú távú megoldására, ezek az intézkedések nem alkalmazhatók a termelőkapacitás elkerülhetetlen csökkentésének megakadályozására, és ebből következően csak akkor alkalmazhatók, ha elengedhetetlenül szükség van rájuk súlyos szociális gondok megoldásához.
(112)
A jelentés 227. pontja leszögezi, hogy a megmentési támogatások akkor indokolhatók a Szerződés szempontjából, ha olyan szerkezetátalakításhoz kapcsolódnak, amely a nehéz helyzetben lévő vállalkozások és/vagy az érintett régiók helyzetének tartós orvoslását célozza, feltéve, hogy a szóban forgó intézkedések kellőképp regionális vagy ágazati jellegűek, ami lehetővé teszi hatásuk felmérését.
(113)
A jelentés 228. pontja tovább pontosítja a Bizottság álláspontját a megmentési támogatásokkal kapcsolatban, és meghatározza a „kísérő támogatások” fogalmát.
(114)
A megmentési támogatásoknak:
a)
likviditási segítségnyújtás célját kell szolgálniuk hitelekhez kapcsolódó kezességvállalás formájában, illetve a piacival azonos szintű kamattal visszafizetendő hitelek formájában kell megjelenniük;
b)
az üzemeltetés fenntartásához, a bérköltségek fedezéséhez és a folyó beszerzésekhez szükséges mértékre kell korlátozni az összegét;
c)
a folyósítását csak a szükséges időtartamra (rendszerint fél évre) kell biztosítani annak érdekében, hogy meghatározhatók legyenek a fellendülés érdekében hozandó szükséges és lehetséges intézkedések;
d)
súlyos szociális gondokkal kell megindokolni az alkalmazását, és a vállalkozás ezek révén történő fenntartása nem vezethet az ipar helyzetének destabilizálásához más tagállamokban.
(115)
A kísérő támogatásoknak szigorúan kötődniük kell valamilyen integrált szerkezetátalakítási és/vagy átállítási programhoz, amely képes hatékonyan helyreállítani az érintett termelés életképességét, és amelynek intenzitása és összege szigorúan a vállalkozás egyensúlyának az eredmények jelentkezéséig tartó elkerülhetetlen átmeneti időszakban való fenntartásához okvetlenül szükséges mértékre korlátozódik, ami szigorúan korlátozott időtartamot és a program megfelelő mértékű fokozatos leépítését jelenti.
(116)
E feltételeket felváltotta a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló 1994-es közösségi iránymutatás, amely 1994. december 23-án lépett életbe (40) (a továbbiakban: „az 1994-es iránymutatás”), majd pedig az 1997-es iránymutatás, amely 1998. január 1-jétől lépett életbe, valamint az 1999-es iránymutatás, amely 2000. július 1-jétől lépett életbe a tagállamok részére a támogatási intézkedésekkel kapcsolatban nyújtott alkalmazkodási időszak figyelembevételével (lásd (98) és (102) preambulumbekezdés).
(117)
Az 1994-es iránymutatás a Bizottság által a megmentési támogatások kérdésében alkalmazott politikát erősítette meg (lásd (114) preambulumbekezdés), és pontosítja a benyújtandó szerkezetátalakítási tervek tartalmát és következményeit (kilátások az életképes állapotba kerülésre reális kiinduló feltevésekkel és ésszerű határidőn belül, a támogatások versenytársakra gyakorolt hatásának mérséklése, az egyszeri támogatás elvének érvényesítése, a termelőkapacitás csökkentése abban az esetben, ha az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, arányosság a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és a szerkezetátalakítás szociális költségeinek fedezése).
(118)
A mezőgazdaságon kívüli ágazatokban az 1997-es iránymutatás, amelyet nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos bizottsági politika időszakos felülvizsgálata alapján fogalmaztak meg, megerősíti az 1994-es iránymutatásban foglaltakat.
(119)
Az 1999-es iránymutatás szigorítja a megmentési támogatások odaítélésének feltételeit, amennyiben konkrét határidőt vezet be a szerkezetátalakítási terv benyújtására. A szerkezetátalakítás kérdésében ez az iránymutatás különösen a kis- és középvállalkozásokkal (kkv-kkal) szemben vezet be szigorításokat, és lehetővé teszi a termelőkapacitás csökkentésének megkövetelését abban az esetben is, ha nincs strukturális felesleg az érintett ágazatban.
(120)
Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben szolgáltatott magyarázatok egyaránt érvényesek a mezőgazdasági ágazatra és a mezőgazdaságon kívüli egyéb ágazatokra, a Bizottság a mezőgazdasági ágazathoz hasonlóan ez utóbbiak esetében is kénytelen megállapítani, hogy a görög hatóságok által szolgáltatott információk közül egyik sem teszi lehetővé annak megállapítását, hogy betartották az 1994., 1997. és 1999. évi iránymutatásokban megszabott feltételeket (hogy csak egy példát említsünk, semmi jele annak, hogy a támogatásban részesülő vállalkozások olyan szerkezetátalakítási tervet nyújtottak volna be, amely tartalmazza a szükséges ellenszolgáltatásokat). Ez a megállapítás érvényes a Nyolcadik versenypolitikai jelentésben foglaltak betartására is.
(121)
A fent említett rendelkezések betartását igazoló adatok híján a Bizottságnak nem áll módjában megállapítani, hogy a támogatásokat olyan szerkezetátalakítási terv benyújtása nyomán ítélték oda, amely a különböző fentebb említett jogszabályokban meghatározott összes jellemzőt tartalmazta (így elsősorban kilátásokat az életképes állapotba kerülésre reális kiinduló feltevésekkel és ésszerű határidőn belül, a támogatások versenytársakra gyakorolt hatásának mérséklését, az egyszeri támogatás elvének érvényesítését, a termelőkapacitás csökkentését abban az esetben, ha az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, arányosságot a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és a szerkezetátalakítás szociális költségeinek fedezését). Ennek következtében továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
V.II.2. A MÁSODIK ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, FLORINA ÉS KILKIS MEGYE VÁLLALKOZÁSAINAK NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK
a) Mezőgazdasági ágazat
(122)
2005. augusztus 18-i levelükben a görög hatóságok közölték, hogy a támogatások odaítélését szabályozó alapvető rendelet (a 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet) ipari és kisipari vállalkozásokról szól, és e rendelet rendelkezései nem vonatkoznak semmilyen mezőgazdasági vállalkozásra.
(123)
A Bizottság figyelembe veszi ezt a közlést, és úgy tekinti, hogy nem kell sort kerítenie a szóban forgó támogatási intézkedés elemzésére azon állami támogatási szabályok szemszögéből, amelyeket a mezőgazdasági ágazatban alkalmaztak e támogatások odaítélése idején.
b) Mezőgazdaságon kívüli ágazatok
(124)
A Bizottságnak, amely az eljárás megindításakor úgy vélte, hogy a támogatási intézkedést nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánták, ugyanis a 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet előírta, hogy a vállalkozásoknak a szerkezetátalakítás után életképesnek kell lenniük (ami nem zárta ki azt, hogy nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak az intézkedés alkalmazásának idején), meg kell vizsgálnia a szóban forgó támogatások összeegyeztethetőségét a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra vonatkozó, az odaítélésük időpontjában hatályos szabályok alapján.
(125)
A szóban forgó támogatások odaítélésének idején a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat - időrendben haladva - a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontja, az 1994-es iránymutatás és az 1997-es iránymutatás tartalmazza.
(126)
A Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontjában, az 1994-es iránymutatásban, az 1997-es iránymutatásban és az 1999-es iránymutatásban foglaltak betartásával kapcsolatban a görög hatóságok 2005. augusztus 18-án kelt levelükben ugyanazokat a magyarázatokat szolgáltatták, amelyeket a Kastoria és Evvia megyének nyújtott támogatások indoklására hoztak fel (a görög hatóságoknak az (57) preambulumbekezdés a)-f) pontjában ismertetett érvei már az (56) preambulumbekezdés a)-e) pontjában is szerepelnek). Ennélfogva jelen esetre is áll a Bizottságnak a (110)-(121) preambulumbekezdésben ismertetett elemzése, ami azt jelenti, hogy továbbra sem oszlottak el azok a kételyek, amelyeket a Bizottság a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor fogalmazott meg, és ezért le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(127)
2005. augusztus 18-án kelt levelükben a görög hatóságok arra való hivatkozással is megkísérelték megindokolni a szóban forgó támogatásokat, hogy Florina és Kilkis megye Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal határos, és a helyi vállalkozásoknak súlyos károkat okozott a térségben uralkodó instabilitás és háborús állapotok.
(128)
A rendkívüli eseményekre való hivatkozás indokolttá teheti a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontjának alkalmazását, amelynek értelmében a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás összeegyeztethető a belső piaccal. Azonban a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan elemzési adatot, amely bizonyítaná azon problémák meglétét, amelyekkel a két megye vállalkozásainak állítólag szembe kellett nézniük, illetve az ok-okozati összefüggést a térségben uralkodó és a jugoszláviai eseményekkel összefüggő instabilitással. Emellett a Bizottságnak nem állnak rendelkezésére olyan információk, amelyek igazolnák, hogy a görög hatóságok által hivatkozott események a támogatási intézkedés egész érvényességi ideje alatt éreztették volna hatásukat. Végezetül a Bizottság nem érti, hogy ez a támogatási intézkedés a két megyében miért csak bizonyos gazdasági ágazatokra irányult, amikor az érvként felhozott eseményeknek emberi számítás szerint hatással kellett volna lenniük a helyi vállalkozások teljes körére minden tevékenységi ágazatban.
(129)
A fentiek alapján a Bizottság nem érti, hogy a szóban forgó támogatási rendszerre hogyan lehetne alkalmazni a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontját. Ezért újfent le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
V.II.3. A HARMADIK ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, RODOPI, EVROS, XANTHI, LESVOS, SAMOS, CHIOS ÉS DODEKANISOS MEGYÉVEL KAPCSOLATOS TÁMOGATÁSOK
(130)
Tekintettel arra, hogy az eljárást megindító határozatában a Bizottság rámutatott arra, hogy a rendelkezésére álló információk alapján nem tudja megítélni, hogy az (50)-(52) preambulumbekezdésben említett két 1989-es miniszteri rendelet és az ezeket követő rendeletek mennyiben tekintendők önálló támogatási rendszernek, illetve mennyiben szerves részei a különböző eljárásindításokban vizsgált egész rendszernek, és tekintettel arra, hogy 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem adtak erre vonatkozóan semmilyen felvilágosítást, a szóban forgó miniszteri rendeletekben előírt támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét külön vesszük vizsgálat alá. Az 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendeletben szabályozott kezességvállalások (lásd (49) preambulumbekezdés) ugyancsak külön vizsgálat tárgyát fogják képezni, mivel ez utóbbi rendelet kötelező jelleggel előírja, hogy a kedvezményezett vállalkozásoknak eleve életképesnek kell lenniük, és nem csak az intézkedés alkalmazása után kell életképessé válniuk, mint az ennek kapcsán említett többi esetben.
(131)
Ami a többi - a (44)-(52) preambulumbekezdésben említett - miniszteri rendeletet illeti, ezek elemzése - akárcsak az első két eljárásindítással érintett támogatási intézkedéseknél - két fő területet foglal magában, tudniillik a mezőgazdasági és a mezőgazdaságon kívüli támogatások területét, de a mezőgazdaságon kívüli terület több részre oszlik: egyfelől az ipari, szállodaipari és kisipari ágazatra, másfelől pedig a hajózási ágazatra. A szénbányászati ágazatot, amelyre ugyancsak kiterjedt a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárásindítás, nem vesszük vizsgálat alá jelen határozatban, mivel 2011. március 15-én és 29-én kelt leveleikben a görög hatóságok közölték, hogy a hivatkozott bányászati tevékenységen márvány- és kőipari vállalkozások értendők, és ezért az érintett vállalkozások az ipari ágazatnak nyújtott támogatások elemzéséhez tartoznak.
a) Mezőgazdasági ágazat
(132)
A Bizottságnak a kérdéses támogatási intézkedés elemzésére azon szabályok alapján kell sort kerítenie, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásoknál alkalmaztak e támogatások odaítélése idején.
(133)
A mezőgazdasági ágazat esetében e szabályokat már a (90) és (98)-(103) preambulumbekezdésben ismertettük. Tekintettel arra, hogy a szóban forgó esetben a támogatási intézkedés érvényességi ideje 2005. december 31-én járt le, az alkalmazandó jogszabályok jegyzékét ki kell egészíteni a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló 2004. évi közösségi iránymutatással (41), (a továbbiakban: „a 2004-es iránymutatás”), amely 2004. október 10-én lépett életbe, és szigorítja az 1999-es iránymutatásokban foglalt feltételeket (elsősorban azáltal, hogy újfent leszögezi: a támogatás címzettjének valós és nem támogatásból származó hozzájárulást kell nyújtania a szerkezetátalakítási tervhez). Emellett, ha figyelembe vesszük a kedvezményezettek jellegét (iparszerű állattenyésztési vállalkozások és tejgazdaságok), fel kell tételeznünk, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés kiterjedt mind az elsődleges termeléssel foglalkozó (tisztán állattenyésztő jellegű), mind pedig a feldolgozással/értékesítéssel foglalkozó vállalkozásokra (pl. telephelyi feldolgozósorral rendelkező állattenyésztő gazdaságok).
(134)
A szabályok betartásának tényét illetően a Bizottság megállapítja, hogy az 1648/B22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet és ennek módosításai olyan hitelek átalakítására vonatkoztak, amelyek vagy beruházásokkal vagy forgóeszközökkel voltak kapcsolatosak.
(135)
A beruházásokkal kapcsolatos hitelek átalakítását illetően 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amely alapján a Bizottság meg tudná állapítani, hogy az átalakítás tárgyát képező hitelek már megvalósult beruházásokhoz kapcsolódtak. Ennélfogva a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy teljesül a (90) preambulumbekezdés a) pontjában foglalt feltétel.
(136)
A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság nem tud egyértelmű következtetésre jutni a (90) preambulumbekezdés b) pontjában foglalt feltétel betartását illetően, mivel a görög hatóságok nem szolgáltak ezzel kapcsolatban semmilyen felvilágosítással 2006. május 10-i levelükben.
(137)
A (90) preambulumbekezdés c) pontjában foglalt feltételt illetően a Bizottság úgy tekintheti, hogy teljesül a feltétel második, vagylagos része, hiszen a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kell lenniük az intézkedés után a pénzintézetek által végzett értékelés alapján.
(138)
A forgóeszközök létrehozásával összefüggő hitelátalakítást illetően a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során ugyancsak nem volt lehetséges a (90) preambulumbekezdésben foglalt összes feltétel betartása, tekintettel arra, hogy az a) pontban említett első feltétel egyértelműen előírja, hogy a hiteleknek beruházásokhoz kell kapcsolódniuk.
(139)
Az 1998. január 1. után, a 2004-es iránymutatás életbe lépéséig nyújtott támogatások kapcsán a (98)-(104) preambulumbekezdésben közölt elemzés az itt tárgyalt eset lényegét tekintve is helytálló, mivel 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy a szóban forgó támogatások igénybevételéhez szerkezetátalakítási tervet nyújtottak be a kért ellenszolgáltatások kíséretében.
(140)
Végezetül a 2004-es iránymutatás életbe lépése után nyújtott támogatásokat illetően a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy a szóban forgó támogatások igénybevételéhez szerkezetátalakítási tervet nyújtottak be a kért ellenszolgáltatások kíséretében. Ennek következtében továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(141)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok a szóban forgó támogatásokat a szomszédos térségekben uralkodó háborús állapotokkal próbálták megindokolni. A görög hatóságok szerint az a feltételrendszer lehetővé tette a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja szerinti eltérés alkalmazását a támogatásokra (lásd (59) preambulumbekezdés a) pontja).
(142)
A Bizottságnak ezt az érvet különböző okokból nem áll módjában elfogadni:
a)
jogszabályi szinten valamilyen konfliktus előfordulása rendkívüli eseménynek minősül, amely csak a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozik, és eszerint a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás összeegyeztethető a belső piaccal;
b)
a mezőgazdasági ágazatban a támogatások összeegyeztethetősége a Szerződés 107. cikkének (3) bekezdése c) pontjában foglalt eltérés szemszögéből értékelhető, amely kimondja, hogy a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben, és nem a (3) bekezdés a) pontjának szemszögéből, amely kimondja, hogy az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, valamint a 349. cikkben említett térségek (42) gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ezek strukturális, gazdasági és társadalmi helyzetére tekintettel;
c)
a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja akkor alkalmazható, ha a támogatásokat a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra érvényes szabályok betartásával nyújtották; ahogyan azonban fentebb bizonyítottuk, nem így történt.
(143)
A Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést sem, hogy az adott esetben a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontja alkalmazható, éspedig a következő okokból:
a)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok hangsúlyozták, hogy az érintett megyékben mind a teljes, mind az egy főre jutó GDP az ország más területeihez képest rendkívül alacsony szinten volt a támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt, de hozzátették, hogy ugyanezen időszak folyamán némileg növekedett, ami azt bizonyítja, hogy a határ menti területeken folyó háború nem járt katasztrofális következményekkel az itt vizsgált övezetek gazdaságára nézve;
b)
a kérdéses támogatási intézkedés jogalapjának leírásából kiderül, hogy az intézkedés bizonyos elemeinek módosítására a szomszédos területeken folyó harci cselekmények beszüntetése után csaknem tíz évvel került sor; ennek alapján aligha feltételezhetjük, hogy a görög hatóságoknak ekkor valamilyen, a határ menti területeken fennálló háborús állapot miatt kellett beavatkozniuk, azaz hogy ok-okozati összefüggés áll fenn ezen állapot és a vállalkozások nehézségei között (egyetlen példa elég ennek alátámasztására: a (48) preambulumbekezdésben említett, 2/64046/0025/2003. számú, 2004. január 28-i miniszteri rendelet olyan hitelekre vonatkozik, amelyeket 2004. december 31-ig ipari vállalkozások - tehát akár iparszerű állattenyésztési vállalkozások - vehettek fel).
(144)
A görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben megfogalmazott többi észrevétellel kapcsolatban a Bizottság a következőket hangsúlyozza (ezen észrevételek - a b) alpontban foglalt észrevételek kivételével - érvényesek az eljárás-indítás körébe tartozó összes ágazatra):
a)
olyan problémák, mint a helyi piacok dinamizmusának hiánya vagy a keresetcsökkenés, egyáltalán nem orvosolhatók nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatásokkal, ha nem kerül sor e vállalkozások szerkezetátalakítására. A szerkezetátalakítási intézkedések célravezetőbb beavatkozási eszközök;
b)
a vizsgált megyék hústermelésének részesedése az egész görögországi hústermelésből semmilyen tekintetben nem befolyásolja az elfogadott jogszabályi kereten kívül nyújtott támogatások (esetünkben a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szerkezetátalakítási terv nélkül nyújtott támogatások) által okozott versenytorzítás kockázatát; a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következően, ha egy pénzügyi jellegű állami támogatás megerősíti valamely vállalkozás helyzetét más, vele versenyben álló vállalkozásokkal szemben (ami esetünkben igaznak mondható), ez a támogatás versenytorzulást idézhet elő olyan konkurens vállalkozásokkal szemben, amelyek nem kapnak ilyen támogatást (43).
c)
a vállalkozások életképességének kérdését - amelyet a két 1989-es miniszteri rendelet határoz meg- e határozat későbbi részében vizsgáljuk;
d)
arra az érvre, amely szerint a 128/75. számú törvény számlakerete nem tartalmaz állami forrásokat, már a (82) preambulumbekezdés d) pontjában megadtuk a választ.
(145)
Mindezen megfontolások figyelembevételével a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási intézkedés összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
b) Ipari, kisipari és szállodaipari ágazat
(146)
A Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(147)
Az első két eljárás-indításban szereplő támogatásokhoz hasonlóan a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat az itt tárgyalt támogatások odaítélése idején is - időrendben haladva - a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontja, az 1994-es iránymutatás, az 1997-es iránymutatás és az 1999-es iránymutatás tartalmazta. Jelen esetben, tekintettel arra, hogy a támogatási intézkedés érvényességi ideje 2005. december 31-én járt le bizonyos megyékben, e jegyzéket ki kell egészíteni a 2004-es iránymutatással.
(148)
A görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben szolgáltatott, és az (59) preambulumbekezdésben teljes részletességgel idézett információk nem tartalmaztak semmilyen adatot a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályok betartásával kapcsolatban. Ennélfogva a Bizottságnak nem áll módjában megállapítani, hogy mennyiben tartották be a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontjában, valamint az 1994-es, 1997-es, 1999-es és 2004-es iránymutatásban foglaltakat.
(149)
A Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
c) Hajózási ágazat
(150)
A szóban forgó támogatási rendszer összeegyeztethetőségét a belső piaccal két nézőpontból kell vizsgálni a „hajózási ágazat” kifejezés értelmétől függően, amely vagy a hajóépítési ágazatra utal, vagy a hajóval történő szállításokra.
(151)
A Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(152)
A hajóépítő ipar esetében a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos szabályok az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet életbelépése óta az alábbiak:
a)
1998. december 31-ig: a hajógyártáshoz nyújtott támogatásokról szóló, 1990. december 21-i 90/684/EGK tanácsi irányelv (44);
b)
1999. január 1-jétől2003. december 31-ig: a hajógyártáshoz nyújtott támogatások új szabályainak megállapításáról szóló, 1998. június 29-i 1540/98/EK tanácsi rendelet (45);
c)
2004. január 1-jétől: a hajógyártáshoz nyújtott állami támogatás keretszabálya (46).
(153)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság arra következtethetett volna, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során betartották az ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat. Ennek következtében a Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(154)
A tengeri szállítási ágazatban a Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést ugyancsak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(155)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet életbelépése óta a hajózási ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos szabályokat az alábbi dokumentumok tartalmazzák:
a)
„A Közösségben lajstromozott hajók üzemeltetésével kapcsolatos pénzügyi és adójogi intézkedések” (47);
b)
A tengeri szállítás részére nyújtható állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 1997-ből (48);
c)
A tengeri szállítás részére nyújtható állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 2004-ből (49).
(156)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok e tárgyban sem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság arra következtethetett volna, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során betartották az ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat. Ennek következtében a Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
d) A Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyének nyújtott, szintén a harmadik eljárás megindításában szereplő támogatások esete
(157)
A Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás-indítás keretében a Bizottság, mivel nem állt rendelkezésére elegendő információ, két feltételezett esetet vett tekintetbe:
a)
azt az esetet, amely szerint a 2041901. számú, 1989. május 16-i és a 2078809. számú, 1989. október 10-i miniszteri rendelet és ezek módosításai ugyanazon intézkedéscsomag részei, mint a (44)-(48) preambulumbekezdésben ismertetett rendeletek;
b)
azt az esetet, amely szerint ugyanezek a támogatások egy más alapokon álló rendszerbe illeszkednek.
(158)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok azt állították, hogy a két 1989-es miniszteri rendelet előírta, hogy a vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük. Ezt a magyarázatot a Bizottság nem tartja kielégítőnek, mivel a kérdés felülvizsgálatából kiderül, hogy egyik szóban forgó rendelet sem tartalmaz említést arra vonatkozóan, hogy a vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük. Ebből következően a két rendeletben és ezek módosításaiban tervezett támogatások összeegyeztethetőségének elemzése során nemcsak a (157) preambulumbekezdésben említett két feltételezett esetből kell kiindulnia, hanem a második feltételezett esetben azt sem zárhatja ki, hogy nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak is adhattak támogatást.
(159)
A (157) preambulumbekezdésben megfogalmazott első feltételezett esettel kapcsolatban a Bizottság kénytelen megállapítani, hogy ha a két 1989-es miniszteri rendelet és ezek módosításai ugyanazon intézkedéscsomag részei, mint a (44)-(48) preambulumbekezdésben említett miniszteri rendeletek, akkor a (146)-(149) preambulumbekezdésben adott elemzés itt is érvényes, a görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben közölt magyarázatok nem képesek eloszlatni Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyeket, és ezért le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(160)
A második feltételezett esettel kapcsolatban két feltételezést kell megvizsgálni: azt, amely szerint nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtottak támogatást, illetve azt, amely szerint életképes vállalkozásoknak nyújtottak támogatást.
(161)
Az első feltételezés esetében a (146)-(149) preambulumbekezdésben adott elemzés továbbra is érvényben marad, és a görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben közölt magyarázatok nem képesek eloszlatni a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyeket, úgyhogy a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(162)
A második feltételezés esetében a Bizottság ugyancsak megállapítja, hogy a görög hatóságok által 2006. május 10-i, 2011. március 15-i és 2011. március 29-i leveleikben közölt magyarázatok alapján nem állapítható meg, hogy a támogatott hitelekből létrejött forgóeszközöket mennyiben fordították a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok szerinti támogatható beruházások finanszírozására (a 2041901. számú, 1989. május 16-i miniszteri rendelet életbelépésétől az alkalmazandó szabályok a Bizottság tagállamoknak címzett közleménye a 92. cikk (3) bekezdése a) és c) pontjának a regionális támogatásokra történő alkalmazásának módszeréről (50), majd pedig az 1998-as iránymutatás a nemzeti regionális támogatásokról (51)). A Bizottság kénytelen levonni a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(163)
Végezetül pedig abban az esetben, ha a szóban forgó forgóeszközöket nem a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok szerinti támogatható beruházások finanszírozására fordították, a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy mennyiben nyilváníthatók összeegyeztethetőnek az ezeknek a forgóeszközöknek a létrehozására nyújtott - és ezért működési támogatásnak minősülő - támogatások a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok alapján. Ebben az összefüggésben a Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy az érintett tagállamra hárul, hogy a Bizottsággal való együttműködési kötelezettségének teljesítése érdekében minden olyan adatot a rendelkezésére bocsásson, amely lehetővé teszi a kérdéses támogatások összeegyeztethetőségének ellenőrzését (52). Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által különböző leveleikben szolgáltatott tájékoztató jellegű adatok nem teszik lehetővé annak megállapítását, hogy betartották-e a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályokat, a Bizottság kénytelen levonni a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(164)
A 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i rendelet alapján nyújtott kezességvállalás nem tekinthető nehéz helyzetben lévő vállalkozások szerkezetátalakítási eljárásának keretében alkalmazott eszköznek, mint amilyen a jelen határozatban említett többi rendeletben előírt kezességvállalás, mivel a miniszteri rendelet kategorikusan leszögezi, hogy a kezességvállalás csak életképes vállalkozásoknak nyújtható, és nem adósságátalakítás után életképessé váló vállalkozásoknak. Ennélfogva ezt a kezességvállalást a vele kapcsolatban alkalmazott állami támogatások szabályainak szemszögéből célszerű vizsgálni.
(165)
A 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i rendelet életbelépésétől 2005. december 31-ig (a támogatási intézkedés érvényességi idejének záró időpontjáig) a kezességvállalásokat a 2000. évi közlemény szabályozta.
(166)
A 2000. évi közlemény kimondja, hogy a Bizottságnak a kezességvállaláshoz kapcsolódó támogatás összeegyeztethetőségét a más támogatási formákra alkalmazott és az érintett tevékenységi ágazatokban hatályos jogszabályi keretekben és iránymutatásokban meghatározott szabályok alapján kell elbírálnia. Ezenkívül a kezességvállalás csak akkor fogadható el, ha lehívása szerződésileg olyan meghatározott feltételekhez kapcsolódik, amelyek akár a kedvezményezett vállalkozás kötelező csődbejelentését vagy egyéb hasonló eljárást is jelenthetik.
(167)
Jelen esetben a görög hatóságok nem szolgáltattak semmilyen információt a nyújtott kezességvállalások támogatási elemével kapcsolatban. Ennek következtében a Bizottságnak nem áll módjában értékelni - figyelemmel az ágazatonként alkalmazandó különböző szabályozásokra - és meghatározni, hogy az adott támogatási elem mennyiben vonhatta maga után a nehézségekkel nem küzdő vállalkozások egyes fajtáinál alkalmazott maximális támogatási intenzitások túllépését (a görög hatóságok egyébként szolgáltattak adatokat a különböző szabályozások betartásával kapcsolatban a harmadik eljárás megindítására adott válaszuk keretében).
(168)
Ilyen körülmények között a Bizottságnak nem áll módjában megállapítania a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet alapján kezességvállalás formájában nyújtott támogatások összeegyeztethetőségét.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(169)
A Bizottság megállapítja, hogy Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezette be a szóban forgó támogatásokat. A fentebb közölt elemzésből megállapítható, hogy a támogatások nem minősíthetők összeegyeztethetőnek a belső piaccal, tekintettel arra, hogy a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információkat, amelyekből megállapítható lenne, hogy betartották az ebben a határozatban tárgyalt különböző jogszabályi rendelkezéseket, és ennek alapján megállapítható, hogy továbbra sem oszlottak el azok a kételyek, amelyeket a Bizottság az egyes eljárások megindításakor megfogalmazott. Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy az érintett tagállamra hárul, hogy a Bizottsággal való együttműködési kötelezettségének teljesítése érdekében minden olyan adatot a rendelkezésére bocsásson, amely lehetővé teszi a kérdéses támogatások összeegyeztethetőségének ellenőrzését.
(170)
Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (53) 14. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére (jelen esetben mindazoktól, akik az elemzett miniszteri rendeletek kedvezményezettjei voltak). Görögországnak tehát meg kell tennie minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy visszatéríttesse a kedvezményezettekkel a nekik nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást. A tagállamokat a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (54) 42. pontja szerint Görögországnak e határozat közzétételétől számított négy hónapos határidő áll rendelkezésére, hogy végrehajtsa a határozatot. A visszatérítendő támogatási összegek megnövelendők az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (55) alapján megállapított kamatokkal.
(171)
Ez a határozat közvetlenül alkalmazandó, különös tekintettel az ennek a támogatási intézkedésnek a keretében folyósított egyedi támogatások visszakövetelésére, azon speciális tervekhez rendelt támogatások kivételével, amelyek a folyósításuk idején megfeleltek a de minimis rendeletben vagy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK rendelet (56) 1. és 2. cikke értelmében alkalmazandó mentességi rendeletben, illetőleg a Bizottság által jóváhagyott támogatási intézkedésben meghatározott valamennyi feltételnek.
(172)
A 659/1999/EK rendelet 15. cikke ugyanakkor kimondja, hogy a Bizottság támogatás-visszatéríttetésre vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. A jogvesztő határidő azon a napon kezdődik, amikor a jogellenes támogatást a kedvezményezettnek egyedi támogatás formájában vagy támogatási program részét képező támogatás formájában nyújtják. A Bizottság vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam jogellenes támogatással kapcsolatos intézkedései megszakítják a jogvesztő határidőt. A jogvesztő határidő minden megszakítástól számítva újra indul.
(173)
Az itt tárgyalt ügyben a Bizottság az alábbi időpontokig visszamenően kérheti a támogatás visszatérítését:
a)
az első eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1993. október 1., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2003. május 27-ről kelteződik, valamint arra, hogy az 1993. szeptember 14-én elfogadott 69836/B1461. számú miniszteri rendeletet 1993. október 1-jén tették közzé a Görög Kormányközlönyben, és ezen időpontban lépett hatályba;
b)
a második eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1994. április 22., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2004. április 22-éről kelteződik;
c)
a harmadik eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1994. november 12., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2004. november 12-éről kelteződik.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Azok az adósságátalakítás formájában nyújtott támogatási intézkedések, amelyeket Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezetett be Kastoria, Evvia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyében, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetek megyéiben, nem egyeztethetők össze a belső piaccal.
2. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések valamelyikének alapján nyújtott egyedi támogatás nem minősül támogatásnak, ha megfelel valamelyik, a támogatás odaítélésének időpontjában hatályos 994/98/EK rendelet 2. cikke alapján hozott rendelet feltételeinek.
3. cikk
(1) Görögországnak a kedvezményezettekkel vissza kell téríttetnie az 1. cikkben említett intézkedések alapján nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást.
(2) A visszatérítendő összegeknek tartalmazniuk kell a kamatokat, a támogatásnak a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszatérítés időpontjáig.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Görögország megszünteti az 1. cikkben említett intézkedések keretében nyújtott támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését az e határozat közzétételétől számított hatállyal.
4. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések alapján nyújtott támogatások visszatérítése azonnali hatályú és tényleges.
Görögország gondoskodik arról, hogy e határozat végrehajtása a közzététel időpontjától számított négy hónapon belül megtörténjen.
5. cikk
(1) E határozat közzétételétől számított két hónapon belül Görögország az alábbi információkat szolgáltatja a Bizottságnak:
a)
az 1. cikkben említett intézkedések alapján támogatásban részesült kedvezményezettek jegyzékét és az adott intézkedés alapján az egyes kedvezményezettek által igénybe vett teljes összeget;
b)
a de minimis szabály alá nem tartozó támogatásokban részesült egyes kedvezményezettek által visszatérítendő teljes összeget (tőke és kamat);
c)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott vagy tervezett intézkedések részletes leírását;
d)
olyan dokumentumokat, amelyek tanúsítják, hogy a kedvezményezettek számára előírták a támogatás visszafizetését.
(2) Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedések eredményeiről, mindaddig, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszatérítése meg nem valósul. A Bizottság egyszerű kérésére azonnal megad minden információt az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott vagy tervezett intézkedésekről. Emellett részletes információkkal szolgál a kedvezményezettek által már visszatérített támogatási összegekről és kamatokról.
6. cikk
E határozat címzettje a Görög Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2011. október 19-én.