РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2012 година
относно държавна помощ № SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Мерки в полза на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(нотифицирано под номер C(2012) 1369)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/246/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението, с което Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на помощ C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2009 г. Румъния изпрати уведомление за две мерки за (наричано по-долу „уведомлението“) подкрепа на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (наричано по-долу „Oltchim“ или „дружеството“): i) преобразуването на дълг към публичните органи в размер на 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR (3)) в собствен капитал; и ii) държавна гаранция, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR. Румъния изпрати уведомление за тези две мерки за държавна подкрепа поради съображения за правна сигурност, като заяви, че те не включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Преди това уведомление, на 10 април 2008 г. PCC SE (наричано по-долу „PCC“), дружество със седалище в Дуисбург, Германия, което понастоящем притежава миноритарен дял от 18,31 % в Oltchim, подаде официална жалба, в която твърди, че планираното преобразуване на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ.
(3)
След регистрирането на жалбата Комисията обмени кореспонденция и информация с румънските органи, Oltchim и жалбоподателя, както и проведе няколко срещи с румънските органи и представители на Oltchim, от една страна, и с представители на жалбоподателя, от друга страна.
(4)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС относно мерките, за които е отправено уведомление (наричано по-долу „решението за откриване“). Румъния представи мнението си относно решението за откриване на 3 ноември 2009 г.
(5)
Решението за откриване беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 29 декември 2009 г. (4). С писма от 21 декември 2009 г. Комисията прикани осем дружества, които като конкуренти на Oltchim са потенциално заинтересовани от процедурата, да представят мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения от пет трети страни: с писмо от 26 януари 2010 г. - от Vestolit GmbH & Co. KG (наричано по-долу „Vestolit“); с писмо от 26 януари 2010 г. - от Ineos ChlorVinyls (наричано по-долу „Ineos“); с писма от 27 януари 2010 г. и 28 януари 2010 г. - от две дружества, които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност (наричани по-долу „анонимни страни I и II“); и с писмо от 29 януари 2010 г. - от г-н Virgil Bestea, частно лице.
(7)
Тези мнения бяха предадени на Румъния с писмо от 2 март 2010 г. Румъния отговори на мненията на горепосочените трети страни с писмо от 8 април 2010 г.
(8)
Шеста трета страна - Firebird Management LLC (наричано по-долу „Firebird“ - инвестиционен холдинг, притежаващ по това време 1,328 % от акциите на Oltchim - предостави информация и мнение с писма от 27 май 2010 г. и 8 юли 2010 г. Мненията на Firebird бяха предадени на Румъния с писма съответно от 25 юни 2010 г. и 27 юли 2010 г.
(9)
Жалбоподателят PCC предостави информация по случая с писма от 6 май 2010 г., 18 май 2010 г., 19 май 2010 г., 28 май 2010 г., 13 юни 2010 г., 18 юни 2010 г., 22 юли 2010 г., 6 август 2010 г., 2 септември 2010 г., 18 октомври 2010 г., 9 април 2011 г. и 14 април 2011 г. Освен тези мнения PCC изпрати много информация, свързана със случая, главно включваща различни статии от вестници и друга, предимно публично достъпна информация.
(10)
Освен това анонимни страни I и II (които също представиха мнения относно решението за откриване и които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност) представиха допълнителна информация на 21 септември 2010 г., 22 февруари 2011 г., 28 февруари 2011 г., 26 юли 2011 г. и 28 октомври 2011 г.
(11)
Комисията предаде мненията, посочени по-горе в съображения (9) и (10), на Румъния в случаите, когато те съдържаха нова информация и доводи и бяха свързани с настоящата процедура, с писма от 25 юни 2010 г., 2 август 2010 г., 9 септември 2010 г., 22 септември 2010 г., 20 октомври 2010 г. и 23 ноември 2011 г.
(12)
Румъния отговори на допълнителните мнения, представени с писма от 30 юли 2010 г., 2 септември 2010 г., 12 октомври 2010 г., 26 октомври 2010 г., 23 ноември 2010 г. и 7 декември 2011 г. Тя също така предостави допълнителна информация по случая с писма от 29 март 2011 г., 14 април 2011 г., 27 юли 2011 г., 9 септември 2011 г. и 21 септември 2011 г.
(13)
След решението за откриване в Брюксел бяха проведени няколко срещи между службите на Комисията и румънските органи: на 30 юни 2010 г., 15 юли 2010 г., 19 май 2011 г. и 12 септември 2011 г. Службите на Комисията също проведоха няколко срещи с представители на жалбоподателя PCC.
(14)
С писмо от 22 юни 2011 г. румънските органи оттеглиха уведомлението си от 17 юли 2009 г. относно държавната гаранция за заем в размер на 424 млн. EUR. Те също така уведомиха Комисията, че запазват уведомлението си относно преобразуването на дълга в собствен капитал.
(15)
На 10 август 2011 г. румънското правителство одобри меморандум, който упълномощава представители на Министерството на икономиката, търговията и бизнес средата, AVAS (5) и Oltchim да приемат частноправна конвенция между AVAS и Oltchim, с която дружеството ще признае лихвите, начислени върху публичния дълг от 1 януари 2007 г. насам.
(16)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи обявиха, че Oltchim и AVAS възнамеряват да сключат горепосочената частноправна конвенция и че AVAS също така ще преобразува лихвите, начислени по този начин, в собствен капитал, заедно с главницата по дълга.
(17)
С писмо от 21 октомври 2011 г. румънският министър-председател Emil Boc изрази твърдия ангажимент на румънското правителство изцяло да приватизира Oltchim, включително целия дял, принадлежащ на държавните органи след преобразуването на дълга. Съобщението за приватизацията трябваше да бъде публикувано в края на март 2012 г., а приватизацията да бъдат завършена до края на май 2012 г. С писмо от 16 февруари 2012 г. новият румънски министър-председател Mihai-Răzvan Ungureanu потвърди тези ангажименти.
(18)
Румъния представи допълнителни мнения и информация с писма от 12 октомври 2011 г. и 23 декември 2011 г.
(19)
Писмата, посочени в съображения 17 и 18, показват, че Румъния е изменила уведомлението за мярка 1 в смисъл, че преобразуването на дълга към публичните органи в размер на 538 млн. RON трябва да бъде последвано от приватизацията на произтичащото от това дялово участие в Oltchim и че преобразуването трябва да бъде оценено с оглед на последващата приватизация.
II. ПРЕДИСТОРИЯ НА СЛУЧАЯ
II.1. Дружеството
(20)
Oltchim е голям румънски нефтохимически производител, произвеждащ поливинилхлорид (PVC), сода каустик, хлор, диоктил фталат (DOP) и полиетер полиоли. Основният продукт на дружеството е PVC (понастоящем около 37,5 % от общата му продукция) с пазарен дял в ЕС в размер на 2,1 % (6). Oltchim е едно от най-големите нефтохимически дружества в Румъния и Югоизточна Европа, произвеждащо 78 вида от 40 основни химически продукта. Дружеството изнася около 80 % от продукцията си в Европа и извън нея.
(21)
Oltchim е основният промишлен работодател във Vâlcea, румънски подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. На 15 октомври 2011 г. работната сила се е състояла от 3 470 души (7). Поради настоящото трудно финансово положение дружеството временно е съкратило 1 000 служители през декември 2011 г. и още 993 служители през януари 2012 г (8).
(22)
Дружеството започва дейността си през 1966 г., през 1990 г. е реорганизирано и през 1997 г. е регистрирано на румънската фондова борса. Румънската държава (понастоящем чрез Министерството на икономиката) поддържа контролен дял от 54,8 % в дружеството. Основният миноритарен акционер е PCC, който е и жалбоподателят в тази процедура и също така притежава Rokita SA, полски конкурент на Oltchim, с дял от 18,31 %. Останалата част от акциите на дружеството се притежават от Nachbar Services Ltd (14,02 %), различни физически лица (11,04 %) и други юридически лица (1,81 %).
II.2. Събития преди присъединяването на Румъния към ЕС
II.2.1 Произход на публичния дълг
(23)
През периода 1992-2008 г. Oltchim инвестира общо приблизително 371 млн. EUR за модернизация на производствената си линия (от които 118,8 млн. EUR бяха инвестирани през 2007/2008 г.). Във връзка с някои от тези инвестиции през периода 1995-2000 г. Oltchim сключи поредица от 12 търговски заема приблизително на обща стойност 171 млн. DEM плюс 60 млн. USD. Заемите са подкрепени от държавни гаранции, издадени от Министерството на финансите.
(24)
Тъй като Oltchim не бе в състояние да изплати заемите, банките започнаха да изискват плащания по държавните гаранции от ноември 1999 г.
(25)
От 1999 г. до 2002 г. Министерството на финансите извършваше плащания по изисканите гаранции. То начисли значителни лихви и неустойки върху платените по този начин суми по държавните гаранции, станали изискуеми в периода 1999-2002 г., които варираха между 0,15 % и 0,3 % на ден, т.е. 54 %-110 % годишно (9).
(26)
До юни 2002 г. натрупаният дълг на Oltchim към Министерството на финансите, произтичащ от държавните гаранции плюс наложените върху тях лихви и неустойките, възлизаше на 303 млн. RON (приблизително 72 млн. EUR). По това време тази сума беше прехвърлена от Министерството на финансите на Румънската агенция (AVAS (10)), натоварена с възстановяването на публичния дълг, и беше консолидирана в щатски долари, така че да се запази стойността на дълга в хиперинфлационната среда, като получената по този начин сума беше 91 млн. USD.
(27)
В съответствие с румънското законодателство (Извънредна правителствена наредба 51/1998) AVAS не е имала специален мандат да налага лихви и неустойки върху публичния дълг, за чието събиране от дружествата длъжници е отговаряла.
II.2.2 Преобразуването на дълга от 2003 г.
(28)
Първият опит за приватизация на дружеството беше през 2001 г., когато AVAS договори и подписа с Exall Resources договор за продажба на дела на държавата в дружеството. Договорът за продажба беше отменен поради невъзможността на купувача да изпълни своите задължения за плащане и неговата неспособност да гарантира технологичните/екологичните инвестиции в дружеството.
(29)
Вторият опит за приватизация на Oltchim беше направен през октомври 2003 г., когато румънската агенция за приватизация APAPS публикува съобщение за продажба на дела на държавата. Потенциалните инвеститори бяха информирани, че публичният дълг ще бъде преобразуван в собствен капитал с цел повишаване на привлекателността на дружеството за потенциални инвеститори.
(30)
Тъй като потенциален инвеститор (Rompetrol) и миноритарни акционери обаче оспориха преобразуването на дълга от 2003 г. в румънски съдилища, офертата за приватизация беше отменена в началото на ноември 2003 г. Независимо от това през ноември 2003 г. дългът към AVAS в размер на 95 млн. USD (т.е. прехвърлените 91 млн. USD плюс допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите при прилагането на гаранциите и прехвърлени на AVAS от юни 2002 г.), равняващ се на 322 млн. RON, беше преобразуван в собствен капитал с решение на Общото събрание на акционерите на Oltchim (в което държавните представители имаха мнозинство от гласовете). Публичният дял в Oltchim по този начин се увеличи от 53,26 % до 95,73 %.
(31)
През ноември 2005 г. търговският съд във Vâlcea отмени решението на Общото събрание на Oltchim за преобразуване на дълга на основание, че преобразуването на дълга е било извършено, без да се даде възможност на миноритарните акционери също да участват в увеличаването на капитала.
(32)
През юни 2006 г. румънското правителство издаде Извънредна наредба (11), предоставяща мандат на държавните представители в Общото събрание на акционерите на Oltchim да гласуват за необжалване на решението на съда, с което беше отменено първото преобразуване на дълга, както и за предприемане на необходимите стъпки за възстановяване на положението преди преобразуването. Решението на съда за отмяна на преобразуването на дълга стана окончателно през август 2006 г. Намаляването на акционерния капитал действително настъпи през ноември 2007 г. Дългът, получен в резултат на отмяната на преобразуването на дълга, беше вписан отново в счетоводните сметки по историческа стойност от 95 млн. USD, впоследствие равняваща се на 317 млн. RON.
II.2.3 Допълнително натрупан дълг
(33)
След първото прехвърляне на дълга през юни 2002 г. на AVAS през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. Министерството на финансите продължи да извършва плащания по държавните гаранции, които са станали изискуеми през ноември 1999 г. През периода 2003-2006 г., докато преобразуването на дълга от 2003 г. все още беше в сила, общата сума на допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите по изискуемите гаранции, възлизаше на 191 млн. RON. При прилагането на конвенцията, сключена през юни 2002 г. между Министерството на финансите и AVAS за прехвърляне на държавния дълг, Министерството на финансите също прехвърли всички тези вземания на AVAS на последователни траншове, следващи действителните плащания, извършени по гаранциите. AVAS също консолидира тези вземания в щатски долари, които през 2006 г. възлизаха на 60 млн. USD.
(34)
Така на 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Румъния към ЕС - общият дълг на Oltchim към AVAS възлизаше на 60 млн. USD (12).
II.3. Събития след присъединяването на Румъния към ЕС
II.3.1 Развитие на дълга
(35)
От 1 януари 2007 г. насам всички плащания по външните заеми са извършени от Oltchim. Министерството на финансите вече не извършва никакви допълнителни плащания по държавните гаранции.
(36)
През ноември 2007 г. сумата от 95 млн. USD, получена в резултат на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга, беше вписана в счетоводните сметки на Oltchim и добавена към сумата от 60 млн. USD, свързана с допълнителните плащания, като по този начин общата стойност на публичния дълг възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON). Този публичен дълг от 155 млн. USD е посочен в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи (т.е. 508 млн. RON). Оттогава насам този деноминиран в щатски долари дълг е отчитан в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи и сумата в румънски леи е останала непроменена, тъй като при всеки нов период на отчитане дружеството е вписвало в счетоводния отчет историческата стойност в румънски леи (13), която винаги е била по-висока от приложимата по това време настояща стойност, тъй като с течение на времето румънските леи поскъпнаха по отношение на щатските долари.
(37)
Като изключение от общото правило, предвидено с Извънредна правителствена наредба 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе), въз основа на член 2, параграф 2 от Извънредна правителствена наредба 45/2006 (наричана по-долу „ИПН 45/2006“), през 2007 г. AVAS начисли лихва за периода 2003-2006 г., възлизаща на 29,9 млн. RON при едногодишния ЛИБОР (14) процент за депозити в щатски долари, за прехвърлените ѝ от Министерството на финансите вземания от Oltchim, които са били обект на преобразуването на дълга от 2003 г.
(38)
Поради това от ноември 2007 г. общата сума, дължима от Oltchim на AVAS, възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON) плюс 29 млн. RON - т.е. общо на 538 млн. RON. По-нататък в настоящото решение позоваванията на дълга ще се отнасят за дълга в румънски леи, тъй като преобразуването на дълга, за което е отправено уведомление, също е деноминирано в румънски леи.
II.3.2 Второто преобразуване на дълга
(39)
През януари 2007 г. румънският парламент утвърди със Закон 30/2007 ИПН 45/2006, която упълномощи AVAS да възстанови положението преди първото преобразуване на дълга и ѝ предостави мандат за извършване на второ преобразуване, при което този път също така да се зачете правото на предимство на миноритарните акционери.
(40)
Срещу този втори опит за преобразуване на дълга в собствен капитал обаче бяха изразени възражения от новия основен миноритарен акционер PCC, който отказа да участва в операцията.
(41)
PCC беше придобило дял от 1,2 % в Oltchim за 7,5 млн. EUR през май 2007 г., т.е. след датата, на която решението на националния съд за отмяна на първото преобразуване на дълга стана окончателно, тъй като не беше обжалвано нито от Oltchim, нито от румънските органи. Когато в счетоводните сметки на дружеството беше възстановено положението преди преобразуването на дълга, 1,2 %-ният дял на PCC стана 12 % (15).
(42)
През април 2008 г. PCC подаде жалба до Комисията, в която твърди, че преобразуването на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ (вж. съображение 2 по-горе).
(43)
За да гарантират спазването на член 108, параграф 3 от ДФЕС, румънските органи решиха да получат одобрение на държавната помощ от страна на Комисията преди извършването на второто преобразуване на дълга и отправиха уведомление за тази мярка.
II.4. Настоящо положение на Oltchim
(44)
Румънските органи твърдят, че след извършеното през 2006 г. възстановяване на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга те отново са направили опит за приватизация на задлъжнялото дружество съответно през 2006 г. и 2008 г. Според румънските органи никой инвеститор не е проявил интерес към неговото закупуване при такива условия.
(45)
Освен това според румънските органи предизвикателствата, пред които е изправено дружеството от 2008 г. насам, са: i) спирането на доставките на ключови суровини от основния доставчик Arpechim; ii) отрицателното въздействие върху нетната стойност на активите на дружеството, предизвикано от повторното наличие на значителен дълг след възстановяване през ноември 2007 г. на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга; iii) недостатъчната капитализация на дружеството, също дължаща се на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга; и накрая iv) последиците от световната финансова и икономическа криза.
(46)
За финансовата 2008 година Oltchim претърпя оперативна загуба от 71 млн. RON (17 млн. EUR), нетна загуба от 226 млн. RON (54 млн. EUR) и натрупаните загуби достигнаха 1,367 млрд. RON (325 млн. EUR). След закриването на основния доставчик на етилен Arpechim през ноември 2008 г. дружеството функционираше с 45 % от капацитета си и около една трета от персонала беше временно отстранен от работа.
(47)
В края на 2008 г. акциите на Oltchim, притежавани до този момент от AVAS, бяха прехвърлени в портфейла на Министерството на икономиката.
(48)
През декември 2009 г. Oltchim закупи активи (инсталация за етилен) от предишния си доставчик Arpechim за [0]-[10] EUR (16) и заплати за своите стоково-материални запаси [10]-[20] млн. EUR. Според румънските органи придобиването беше финансирано от авансови плащания от клиенти. Arpechim отново поднови дейността си през май 2011 г.
(49)
На 31 декември 2009 г. финансовите отчети на Oltchim за 2009 г. показваха оперативна загуба от 26 млн. EUR (109 млн. RON), нетна загуба от 52,4 млн. EUR (220 млн. RON), натрупани загуби от 377 млн. EUR (1,584 млрд. RON) и отрицателен собствен капитал в размер на 112 млн. EUR (469 млн. RON).
(50)
На 31 декември 2010 г. финансовите отчети на Oltchim показваха оперативна печалба от 56 млн. EUR, нетна печалба от 32 млн. EUR (220 млн. RON) и натрупани загуби от 383 млн. EUR. Положителният оперативен и нетен резултат се дължеше на факта, че активите на Arpechim, закупени за [0]-[10] EUR бяха преоценени на [80]-[100] млн. EUR и разликата беше вписана в счетоводните книги като „печалба от изгодна покупка“.
(51)
На 30 юни 2011 г. шестмесечните финансови отчети на Oltchim (17) показваха оперативна загуба от 7,4 млн. EUR и нетна загуба от 17,4 млн. EUR, натрупани загуби от 401 млн. EUR и отрицателен собствен капитал в размер на 358 млн. EUR (без да се отчита дългът към AVAS).
III. РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(52)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официално разследване на двете мерки за подкрепа на Oltchim, за които беше получено уведомление от Румъния през юли 2009 г.:
-
Мярка 1: преобразуване на дълг на обща стойност 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR); и
-
Мярка 2:„държавна гаранция“, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR за допълнителни инвестиции за модернизация. (Румъния оттегли уведомлението си относно мярка 2 с писмо от 22 юни 2011 г.).
(53)
Комисията постави под въпрос дали, противно на доводите на Румъния, пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на дружеството и дали представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(54)
Освен това в решението за откриване на процедурата като възможна допълнителна държавна помощ беше определен фактът, че от 1 януари 2007 г. насам държавата не е начислявала лихви и/или неустойки върху дължимия публичен дълг (това беше определено като „мярка 3“).
(55)
Накрая Комисията изрази съмнения относно това дали мерките биха могли да се считат за съвместими с ДФЕС съгласно съответните правила за държавна помощ, ако бъде установено, че включват държавна помощ.
IV. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(56)
В своя отговор на решението за откриване румънските органи твърдят, че нито една от трите мерки не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като поведението на румънската държава е в съответствие с пазарните принципи.
(57)
По-специално Румъния настоява, че мерките, за които е отправила уведомление (преобразуването на дълга и държавната гаранция), биха гарантирали възстановяването на рентабилността на Oltchim чрез решаване на проблема с недостатъчната капитализация и чрез осигуряване на необходимите средства за неговата стратегия за растеж. Освен това Румъния подчерта, че Комисията трябва да вземе предвид двойната роля на държавата като акционер и кредитор на Oltchim.
(58)
Накрая, Румъния твърди, че мярка 3 не представлява държавна помощ, тъй като поведението на държавата по отношение на отказа от принудително събиране на предишния дълг е стриктно свързано с планираното преобразуване на дълга, както и че по отношение на този дълг поведението на румънските органи е било последователно в съответствие с това, което би избрал да направи един пазарен оператор при подобни обстоятелства.
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(59)
В мнението си от 26 януари 2010 г. относно решението за откриване Vestolit изрази опасения по отношение на пакета от мерки за държавна подкрепа, за който беше отправено уведомление от Румъния през юли 2009 г. Vestolit се счита за конкурент на Oltchim, тъй като и двете страни осъществяват дейност в производството на PVC. Според Vestolit никой частен инвеститор не би подкрепил инвестиционна програма, която е насочена изключително към закупуването и обновяването на остарялата инсталация за етилен на Arpechim.
(60)
В писмото си от 21 януари 2010 г. Ineos твърди, че въз основа на информацията в решението за откриване изглежда, че Oltchim е предприятие в затруднение и поради това мерките за подкрепа, които трябва да бъдат взети от румънската държава в негова полза, е малко вероятно да бъдат предприети от частен инвеститор. Ineos също обърна внимание на факта, че европейският пазар на PVC се характеризира със значителен свръхкапацитет и поради това всяка потенциална помощ за един от участниците на пазара вероятно ще има силно нарушаващо въздействие.
(61)
Мнението, представено от Firebird на 28 май 2010 г., е с подобно съдържание като мненията, представени от горепосочените заинтересовани страни.
(62)
С писмо от 28 януари 2010 г. друг конкурент на Oltchim - анонимна страна I - също изрази мнение в същата насока като мненията на Vestolit и Ineos. Тя също така подчертава, че оперативната помощ не може да се счита за съвместима с ДФЕС и по отношение на Oltchim изглежда не съществуват други основания за съвместимост.
(63)
С писмо от 27 януари 2010 г. анонимна страна II твърди, че всички мерки за помощ, установени в решението за откриване, представляват несъвместима помощ. Анонимна страна II също така твърди, че:
а)
държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ;
б)
затрудненията, пред които е изправено Oltchim поради изискуемостта на държавните гаранции от ноември 1999 г. насам, се дължат на структурни проблеми на дружеството (лошо управление, грешен избор на бизнес стратегия, липсата на действително и ефективно преструктуриране);
в)
придобиването на Arpechim противоречи на търговските интереси на Oltchim; то няма да генерира печалба в бъдеще;
г)
последващите плащания, извършени от Министерството на финансите през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. въз основа на изисканите държавни гаранции, показват, че Oltchim е било в затруднение през целия този период;
д)
Румъния действително се е опитала да приватизира дружеството само веднъж - през 2001 г., а последвалите „неуспешни“ опити за приватизация през 2003 г. и 2006 г. са били само стратегия за отказ от принудително събиране на публичния дълг;
е)
бизнес планът, на който се основава пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление през юли 2009 г., не е надежден, особено по отношение на анализа на чувствителността и очакваната възвращаемост на инвестицията;
ж)
държавата би претърпяла значителна загуба чрез подкрепата на такава значителна инвестиционна програма, тъй като очакваните приходи от приватизацията на Oltchim не биха покрили разходите по мерките за подкрепа;
з)
с оглед на факта, че мерките, за които е отправено уведомление, включват държавна помощ, Румъния е трябвало да предложи план за преструктуриране на Oltchim, като даде възможност за оценка на съвместимостта на помощта съгласно Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране (18).
(64)
По-късно в хода на процедурата PCC насочи вниманието на Комисията към факта, че през юни 2010 г. румънската агенция за защита на околната среда е наложила на Oltchim екологична глоба в размер на14,34 млн. EUR за късното връщане на сертификатите за CO2 за 2009 г. (19). По мнението на PCC възможният отказ от принудително събиране на глобата включва допълнителна държавна помощ за дружеството. В писмото на Firebird от 8 юли 2010 г. също е поставен въпросът за екологичната глоба.
(65)
През октомври 2010 г. и октомври 2011 г. PCC също така уведоми Комисията, че държавният електрически доставчик SC Electrica SA (наричан по-долу „Electrica“) и други публични кредитори (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea - доставчик на солни разтвори и варовик; и SC CET Govora SA - доставчик на промишлена пара) имат значителни разсрочени вземания по отношение на Oltchim.
VI. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(66)
В отговора си от 8 април 2010 г. относно мненията на заинтересованите страни Румъния до голяма степен се позовава на уведомлението и на изразеното от нея по-рано мнение в отговор на решението за откриване на процедурата.
(67)
По-специално Румъния заяви, че противно на твърденията на една от третите страни придобиването и обновяването на нефтохимическите активи на Arpechim включва цялото необходимо преструктуриране и е от съществено значение за дългосрочната жизнеспособност на дружеството, както и че от експлоатацията на интегрираната платформа на нефтохимическото звено Oltchim-Arpechim може да се очаква генериране на печалби.
(68)
Румъния също така повтаря доводите си, че предприетите действия за принудителното събиране на вземанията срещу Oltchim не са предоставили никакво предимство на дружеството. Накрая, Румъния също така подчерта намерението си за приватизация на Oltchim.
VII. ОТТЕГЛЯНЕ НА УВЕДОМЛЕНИЕТО ОТНОСНО ДЪРЖАВНАТА ГАРАНЦИЯ (МЯРКА 2)
(69)
Съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) дадена държава членка може да оттегли уведомлението след откриването на официалната процедура по разследване в разумен срок преди Комисията да вземе решение относно характера на помощта по мярката, за която е отправено уведомление. В такъв случай Комисията ще закрие процедурата с решение за обявяване на въпроса за безпредметен.
(70)
Румънските органи оттеглиха уведомлението относно държавната гаранция (обхващаща 80 % от заем в размер до 424 млн. EUR). Така по отношение на мярка 2 разследването на Комисията стана безпредметно.
VIII. ПОЗИЦИЯ НА РУМЪНИЯ СЛЕД ОТТЕГЛЯНЕТО НА МЯРКА 2
VIII.1. Изменение на мярка 1 - намерение на Румъния за приватизация
(71)
През февруари 2011 г. беше поискана съвместна предпазна програма на ЕС/Международния валутен фонд (наричан по-долу „МВФ“) за финансово подпомагане с цел подпомагане на възобновяването на икономическия растеж в Румъния с акцент върху структурните реформи и същевременно за подобряване на фискалната устойчивост и укрепване на финансовата стабилност. През май 2011 г. Съветът прие решение (21) за предоставяне на превантивна средносрочна финансова помощ на Румъния в размер до 1,4 млрд. EUR. През март 2011 г. МВФ одобри ново превантивно стенд-бай споразумение (22) за Румъния. Съгласно това споразумение МВФ предоставя на разположение на Румъния финансова помощ в размер на 3 090,6 млн. специални права на тираж (СПТ) (3,5 млрд. EUR) за следващите две години. Финансирането се предоставя, при условие че Румъния изпълни редица цели за намаляване на бюджетния дефицит, посочени в Писмо за намерение, представено от румънските органи и отразено в Технически меморандум за разбирателство (наричан по-долу „ТМР“). Целите на Техническия меморандум за разбирателство включват, наред с другото, намаляване на просрочени задължения и загуби за публични предприятия. В Писмото за намерение и Техническия меморандум за разбирателство от 2 декември 2011 г. (23) Румъния пое ангажимента да обяви търг за приватизация на Oltchim до края на април 2012 г.
(72)
Това беше предшествано от няколко публични изявления от румънските органи, които бяха направени в течение на 2011 г., за обявяване на намерението на румънското правителство да приватизира Oltchim.
(73)
Румъния също заяви своя ангажимент за приватизация на Oltchim пред Комисията. По-конкретно, с писмо от 21 октомври 2011 г., адресирано до заместник-председателя Joaquín Almunia, румънският министър-председател Emil Boc заяви, че Румъния е поела ангажимента изцяло да приватизира Oltchim (включително и дела, който е бил обект на преобразуването на дълга) до май 2012 г. След назначаването на ново правителство в Румъния на 9 февруари 2012 г., новият министър-председател Mihai Razvan Ungureanu отново потвърди този ангажимент с писмо от 16 февруари 2012 г.
(74)
Поради бюджетните си ограничения Румъния вече не възнамерява да остане собственик на Oltchim и да финансира необходимите инвестиции чрез държавна гаранция, а цели да продаде дяловото си участие в Oltchim.
VIII.2. Развитие по отношение на мярка 3 - споразумението относно лихвата
(75)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи информираха Комисията, че от 1 януари 2007 г. възнамеряват да начислят лихва върху дължимия дълг към AVAS, възлизащ на 538 млн. RON. Румъния също така обясни, че това ще бъде извършено в рамките на споразумение-конвенция относно дълга между AVAS и Oltchim, с което дружеството ще възприеме дължимата лихва. В същото писмо румънските органи посочиха, че начислените по този начин лихви също ще бъдат преобразувани в собствен капитал, заедно с основния публичен дълг, както е посочено в мярка 1.
(76)
С писмо от 23 декември 2011 г. румънските органи предоставиха копие на частноправното споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между AVAS и Oltchim, с което дружеството призна начислените лихви върху публичния дълг за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г. на обща стойност 511 млн. RON. Румънските органи обясниха, че лихвата е изчислена като сложна лихва, като за лихва за забава за съответните периоди се използва най-високият лихвен процент, начислен от търговските банки за заемите, предоставени ефективно на дружеството от 1 януари 2007 г. насам, и чрез използване на приложимите от Комисията референтни и сконтови лихвени проценти. Този подход е довел до следните приложими лихвени проценти и начислени лихви по дълга към AVAS:
Таблица 1
Разбивка по години на лихвата, начислена от AVAS, за периода 2007-2011 г.
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Приложим лихвен процент
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Размер на лихвата (закръглен в млн. RON)
58
87
129
114
123
Обща лихва по дълга към AVAS от 2007 г. насам: 511 млн. RON|
(77)
В същата кореспонденция румънските органи също така заявиха, че подготовката за извършване на преобразуването на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви ще започне скоро с оглед спазването на предложения срок за приватизация.
VIII.3. Доводи на Румъния относно намерението ѝ за приватизация
(78)
Както беше обяснено по-горе, румънските органи оттеглиха мярка 2 (вж. раздел VII отг). След оттеглянето на уведомлението по отношение на държавната гаранция румънските органи изразиха мнението, че настоящата мярка 1, т.е. преобразуването в собствен капитал на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на допълнителна сума от 511 млн. RON, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Румъния заяви, че мярката ще бъде в съответствие с пазара и като такава няма да предоставя предимство на Oltchim. По-конкретно румънските органи изразиха мнението, че за AVAS като кредитор е по-добре да преобразува целия дълг в собствен капитал и да продаде целия си дял в дружеството в краткосрочен план, отколкото принудително да събере дълга, тъй като пазарната стойност на получения след преобразуването на дълга дял на AVAS в дружеството би била по-висока от сумата, която тя би получила от ликвидацията на дружеството.
(79)
Румъния представи консултантски доклад, изготвен от Raiffeisen Capital & Investment SA (наричан по-долу „консултантският доклад“), за да докаже, че най-добрата стратегия на държавата за максимално увеличаване на нейната възвращаемост е да извърши преобразуване на дълга в собствен капитал, последвано от краткосрочна продажба на обединените пакети от акции.
(80)
В консултантския доклад се разглежда стойността на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация, от една страна, и стойността им при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация, от друга страна.
(81)
Оценката на ликвидацията се основава на два ликвидационни доклада (предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.). Резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието, която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването. (Подробно описание на използваните методологии и на резултата от оценяването, както и неговата критична оценка от страна на Комисията могат да бъдат намерени в раздел IX.3.3. по-долу.)
(82)
В доклада се заключава, че преобразуването на общия му дълг в собствения капитал би дало възможност за по-плавен и по-бърз процес на приватизация на дружеството и че финансовият резултат от този вариант е по-добър за AVAS от варианта за ликвидация.
IX. ОЦЕНКА
IX.1. Обща информация
(83)
За да установи дали разглежданите мерки представляват държавна помощ, Комисията трябва да прецени дали те изпълняват кумулативните условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Тази разпоредба гласи че: „[о]свен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(84)
Комисията отбелязва, че с оглед на оттеглянето на уведомлението относно мярка 2 (вж. раздел VII отг) следната оценка се отнася само за мерки 1 и 3. Мярка 1 беше изменена, тъй като Румъния свърза преобразуването на дълга в собствен капитал с приватизацията на Oltchim. Поради това оценката на последната мярка е извършена при допускането, че делът от собствения капитал, който AVAS ще има след преобразуването, веднага ще бъде продаден на частен инвеститор при справедлив, открит и прозрачен процес на продажба, който има за цел максимално увеличаване на приходите на AVAS.
(85)
Освен това Комисията счита, че въпросът дали AVAS като кредитор е предоставила някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез начина, по който е третирала дълга след 1 януари 2007 г., трябва да се оцени в контекста на ИПН 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе) и Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга, в контекста на отправеното до Комисията уведомление за преобразуване на дълга - идентифицирано като мярка 1 в решението за откриване, както и в контекста на изменението на мярка 1 в резултат на съмненията, изразени от Комисията, и на ограниченията, произтичащи от програмата на ЕС/МВФ.
(86)
Освен това Комисията отбелязва, че намерението за пълна приватизация на дружеството до края на май 2012 г., което беше съобщено от румънските органи в писмото им от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г., се счита за неразделна част от мярка 1.
(87)
По отношение на екологичната глоба, от една страна, и неизплатените дългове на дружеството към Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea и SC CET Govora SA, от друга страна, Комисията отбелязва, че тези предполагаеми мерки не са били част от решението за откриване на процедурата. Поради това те не могат да съставляват част от настоящото решение. Комисията своевременно ще информира жалбоподателя за по-нататъшния курс на действие по отношение на тези твърдения въз основа на член 10 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
IX.2. Компетентност на Комисията преди присъединяването
(88)
Както беше посочено в раздел V по-горе, анонимна страна II изрази мнението, че някои от държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ. Поради това Комисията трябва да оцени действителността на този довод и произтичащите от него възможни последици за оценката на мярката, за която е отправено уведомление.
(89)
Като общо правило член 107, параграф 1 от ДФЕС се прилага само от датата на присъединяване нататък. Изключение от това общо правило са мерките, които са били приведени в действие преди присъединяването и които продължават да са приложими след това. Съгласно Договора за присъединяване на Румъния към ЕС от 2005 г. (24), мерки, приведени в действие в Румъния преди датата на присъединяване и все още приложими след датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които биха могли да представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и не отговарят на изискванията за съществуваща помощ за целите на Регламент (ЕО) № 659/1999 (25), трябва да се считат за потенциална нова помощ от датата на присъединяване за целите на прилагането на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(90)
В точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г. (26), въз основа на член 22 от същия Акт за присъединяване, се предвижда, че „всички мерки, все още приложими след датата на присъединяване, които представляват държавна помощ и не отговарят на изложените по-горе условия, се считат за нова помощ при присъединяването за целите на прилагането на член 88, параграф 3 от Договора за ЕС“.
(91)
По този начин горепосочената разпоредба обхваща мерки, приведени в действие преди датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които са все още приложими след тази дата. Понятието „приложими след датата на присъединяване“ е определено в редица решения на Комисията (27) като обхващащо схеми и индивидуални мерки, които не са ограничени във времето или при които конкретната отговорност на държавата не е категорично разграничена - с други думи случаи, при които точният риск за държавата все още не е известен към датата на присъединяване. С оглед на горните съображения трябва да се определи дали държавните гаранции, издадени в полза на Oltchim през периода 1995-2000 г., са били „приложими след присъединяването“ в смисъла, определен в горепосочената практика. За тази цел трябва да се провери дали е възникнала ситуация, при която държавните гаранции не са били ограничени във времето или при която точният риск за държавата не е бил известен преди датата на присъединяване.
(92)
След като разгледа условията и реда, при които въпросните държавни гаранции са били издадени, Комисията отбелязва, че те са представлявали отделни и индивидуални еднократни мерки, чрез които държавата е подкрепила дружеството за вземането на определени заеми за определени суми и определен срок. Датата, до която гаранциите са валидни, е била определена при тяхното издаване, тъй като гаранциите са с предвиден срок на валидност - до изтичането на срока на свързаните с тях заеми, който е бил точно определен в тези заеми. Срокът на валидност не е бил изменян след това. Поради това при присъединяването техният срок на валидност действително е бил ограничен във времето и е бил определен на дата преди присъединяването, а именно при сключването на споразумението за заемите. Поради това Комисията трябва да отбележи, че първата от ситуациите, при които дадена мярка се определя като „нова помощ“ от датата на присъединяване, а именно липсата при нея на ограничение във времето към датата на присъединяване, не е изпълнена в настоящия случай.
(93)
Второ, максималното ниво на отговорност на държавата е било определено в момента на предоставяне на гаранциите, тъй като гаранциите покриват само конкретния заем, за който са били предоставени. Поради това трябва също да се заключи, че вторият случай на „приложимост след присъединяването“, а именно неизвестният риск за държавата от датата на присъединяване, не е приложим.
(94)
Освен това Комисията също отбелязва, че държавните гаранции са станали изискуеми преди датата на присъединяване. От датата на тяхната изискуемост държавата е станала отговорна за изплащането на неизплатената сума по заемите, които са били взети с тяхната подкрепа, и действително е поела задълженията на дружеството за изплащане на въпросните заеми, като в резултат от това в станала кредитор на Oltchim за платените по гаранциите суми. Както беше посочено в раздел II.2 по-горе, плащанията, извършени по изискуемите гаранции, са продължили до 2006 г. От датата на присъединяване не са извършвани други плащания в тази връзка, тъй като Oltchim все още е било в състояние да обслужва неизплатената част от заемите.
(95)
Поради това следва е да се заключи, че държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., не могат да бъдат определени като нова помощ по смисъла на точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г.
IX.3. Наличие на помощ: предимство
IX.3.1 Критерият за частния кредитор
(96)
Румъния твърди, че мярката, за която е отправено уведомление, състояща се от преобразуването на 1 049 млн. RON публичен дълг в собствен капитал с цел продажба на произтичащия от това общ дял скоро след това (до края на май 2012 г.), не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, тъй като който и да било частен кредитор в положение, подобно на това на публичния кредитор AVAS, би избрал този метод на събиране на дълга вместо ликвидацията на дружеството, която е финансово по-неизгодна за публичния кредитор.
(97)
За да се определи дали мярката, за която е отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на Oltchim, Комисията следва да оцени дали AVAS като публичен кредитор е действала по отношение на събирането на публичния дълг със същата грижа, каквато би положил един частен кредитор, стремящ се към максимално събиране на дължимия му дълг (28). При тази гледна точка се взема под внимание фактът, че с прехвърлянето на публичния дълг върху AVAS събирането на дълга се преследва от институция, която няма друга връзка с дружеството освен тази между кредитор и неговия длъжник. При оценката не се пренебрегва фактът, че Министерството на икономиката е публичен акционер на Oltchim, а се отчита, че публичният акционер няма роля във връзка със събирането на публичния дълг, което е възложено на кредитора AVAS. Комисията отбелязва обаче, че последиците от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, за настоящия акционер, т.е. Министерството на икономиката, също трябва да бъдат оценени, за да се заключи дали предложеното преобразуване на дълга, последвано от приватизация, е по-доброто финансово решение за държавата в сравнение с цялостната ликвидация на дружеството.
IX.3.2 Събиране на публичния дълг - оценка на мярка 3
(98)
В решението за откриване Комисията счита, че допълнителен елемент на държавна помощ би могъл да произтича от факта, че държавата не е начислявала никакви лихви и/или неустойки за забавени плащания по просрочения публичен дълг на Oltchim след присъединяването на Румъния към ЕС. Този публичен дълг е резултат от изискуемостта на държавните гаранции (вж. гореописаното в съображения 23-27 и оценката на държавните гаранции в съображения 88-95 по-горе). В решението за откриване Комисията изрази становището, че неначисляването на лихва и неизвършването на принудително събиране на дълга са предоставили предимство на Oltchim, като се има предвид, че дружеството се е възползвало от предоставения капитал безплатно.
(99)
За да се оцени дали Румъния е постъпила като частен кредитор по отношение на неизплатения дълг, произтичащ от изискуемостта на държавните гаранции, е необходимо да се оцени поведението на румънската държава през периода от 2007 г. до днес въз основа на информацията, налична за румънските органи в съответните моменти.
(100)
На първо място, Комисията отбеляза, че неначисляването на лихви и санкции от 2007 г. до изменението на уведомлението за мярка 1 произтича от ИПН 51/1998 (вж. съображение (27)). Това също трябва да се разглежда в контекста на Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга. По това време румънските органи са обмисляли продължаването на дейността на Oltchim и са планирали допълнителни инвестиции, а не неговата ликвидация.
(101)
Поради това Комисията първо трябва да установи дали Румъния е постъпила като частен кредитор, когато е взела решение през 2007 г. да извърши замяна на дълга срещу собствен капитал вместо да поиска принудителното събиране на дълга и/или ликвидацията на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва, че Румъния е следвала стратегията за преобразуване на дълга в собствен капитал с цел да продължи дейността на Oltchim след първия (неуспешен) опит за преобразуване през 2003 г. Поради това поведението на румънските органи в тази връзка е било в съответствие с предишното им поведение. Реакциите на пазара на предишните опити за приватизация, както и съдебните действия на миноритарните акционери показват вярата на пазара във фундаменталната жизнеспособност на дейността на Oltchim.
(102)
Освен това Комисията отбелязва, че Румъния е разполагала и с бизнес план (29) за Oltchim, който показва, че дружеството е жизнеспособно.
(103)
С оглед на тези елементи Комисията счита, че не е било неразумно за Румъния в ролята ѝ на кредитор да реши да извърши преобразуването на дълга в собствен капитал и да прокара закон в тази насока, който не предвижда начисляването на лихви и неустойки по неизплатения дълг, тъй като при всички случаи дългът е трябвало да бъде преобразуван в собствен капитал.
(104)
Този анализ не се опровергава от факта, че Румъния е потърсила одобрение на държавната помощ преди извършването на замяната на дълг срещу капитал. Всъщност по този начин Румъния просто е изпълнила задълженията си съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС. Предвид затрудненията, които Румъния е имала с миноритарните акционери по-рано и на които е продължила да се натъква при прилагането на Закон 30/2007, напълно логично е тя да потърси потвърждение от Комисията, че планираната операция не представлява държавна помощ.
(105)
Поради оценката на държавната помощ и изпълнението на задължението за запазване на съществуващото положение замяната на дълга срещу собствен капитал накрая е била отложена с пет години. Във връзка с това Комисията на първо място отбелязва, че до средата на 2011 г. Румъния е имала твърдото намерение да следва експанзивна инвестиционна стратегия по отношение на Oltchim, като тази възможност е била разгледана в редица експертни проучвания (30). Същевременното начисляването на лихви върху неизплатения публичен дълг е щяло да противоречи на стратегията на държавата да направи допълнителни инвестиции, за да възстанови рентабилността на дружеството и да увеличи стойността му с оглед на неговата приватизация в средносрочен или дългосрочен план.
(106)
В резултат на съмненията, изразени от Комисията в решението ѝ за откриване, по отношение на експанзивната инвестиционна стратегия, и което е по-важно, в резултат на бюджетните проблеми и програмата на ЕС/МВФ, Румъния е променила стратегията си през 2011 г. и е решила да приватизира дружеството незабавно след замяната на дълга срещу собствен капитал. Така тя се отказала от първоначалните си планове да направи допълнителни инвестиции в размер на 424 млн. EUR преди приватизацията.
(107)
В този нов контекст начисляването на лихви по дълга е станало разумна стратегия за държавата за максимално събиране на дължимия ѝ дълг.
(108)
Както беше посочено в съображения 75-77 по-горе, допълнителна сложна лихва е била начислена върху публичния дълг за периода от 1 януари 2007 г. нататък чрез частно споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между Oltchim и AVAS. По-специално лихвените проценти, които са били прилагани за публичния дълг, са съответствали на тези лихвени проценти, които са били по-високи: съответните референтни лихвени проценти на Комисията за всеки период или лихвените проценти, прилагани за частни заеми на дружеството за същия период, които биха могли да бъдат счетени за подходящи.
(109)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията заключава, че Oltchim не е извлякло предимство от начина, по който публичните органи са действали след присъединяването по отношение на събирането на публичния дълг, който понастоящем ще бъде преобразуван в собствен капитал.
IX.3.3 Преобразуването на дълга - мярка 1
(110)
Комисията също така трябва да оцени дали се предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез мярка 1, състояща се (след изменението на уведомлението - вж. съображения 14-16, 69-70 и 75-77 по-горе) от преобразуването в собствен капитал на публичния дълг в размер на общо 1 049 млн. RON, което скоро след това ще бъде последвано от пълна продажба на произтичащия от това публичен дял (приватизация). Общият размер на публичния дълг, който ще бъде преобразуван в собствен капитал, включва основния публичен дълг към агенцията за приватизация AVAS в размер на 538 млн. RON и начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на 511 млн. RON.
(111)
За да се оцени дали предложеното преобразуване на дълга предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim, следва да се определи дали преобразуването на дълга действително е най-добрият механизъм за събиране във възможно най-голяма степен на публичния дълг, както твърди Румъния. На практика Комисията трябва да определи дали един хипотетичен частен кредитор в положение, сравнимо с това на агенцията за приватизация AVAS, която е кредитор на Oltchim, действително би предпочел този механизъм за събиране на дълга пред другите налични алтернативи за неговото събиране, като се има предвид фактът, че длъжникът е изправен пред сериозни финансови затруднения. Министерството на икономиката, което понастоящем е акционер на Oltchim, не изпълнява никаква роля във връзка със събирането на публичния дълг, но въпреки това резултатите от двата възможни сценария за публичния акционер също са взети под внимание при анализа по-долу.
(112)
Румъния твърди, че предвид настоящото положение на дружеството (значителен недостиг на капитали и прекомерна задлъжнялост), единствените реалистични варианти, които би избрал един частен кредитор в положение, сравнимо с това на публичния кредитор AVAS, са: или i) ликвидация на дружеството, или ii) преобразуване на дълга в собствен капитал и впоследствие продажба на целия произтичащ от това дял в дружеството. Всеки частен кредитор, изправен пред такъв избор, би предпочел варианта, който ще доведе до максимално събиране на неизплатения дълг. С други думи, кредиторът би избрал „преобразуването на дълга, последвано от приватизация“, ако очакваната възвращаемост от приватизацията надвишава сумата, която би могла да бъде събрана чрез ликвидацията.
(113)
За да докаже, че преобразуването на дълга, последвано от продажбата на произтичащия от това дял, носи повече приходи за кредитора, отколкото ликвидацията, Румъния представи доклад на независимо консултантско дружество (вж. съображения 78-82 по-горе), в който се сравняват резултатите за кредитора, получени при двата сценария, т.е. съответно при преобразуване на дълга, последвано от приватизация, и при ликвидация.
(114)
Комисията подложи на критична оценка доклада, за да провери дали резултатите от него се оказват издържани при внимателен преглед и дали действително доказват, че чрез преобразуването на дълга в собствения капитал AVAS постъпва като частен кредитор. След внимателен преглед на доклада Комисията отбелязва следното:
(115)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация: Оценката на ликвидацията се основава на предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и на ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.
(116)
Съгласно румънското законодателство дружества, в които държавата притежава дял от най-малко 50 % + 1, се ликвидират при така наречената „специална процедура на доброволна ликвидация“, установена с Извънредна правителствена наредба 88/1997, Правителствено решение 577/2002 и Закон 137/2002 г. При тази специална процедура на доброволна ликвидация сумата, получена от ликвидатора от продажбата на активите на дружеството, трябва да се използва за покриване на неизплатените дългове на дружеството, като се следва същият ред на предимство, установен в Закон 85/2006 (румънският закон за несъстоятелността). Съответно приходите от ликвидацията трябва да се използват за покриване на дълговете в следния ред на предимство: 1) ликвидационни разходи; 2) дължими заплати; 3) привилегирован дълг (т.е. дълг, обезпечен със залози, ипотеки и други специални привилегии); 4) бюджетен дълг (данъци и други фискални задължения); 5) дълг към Министерството на финансите поради изискуемите държавни гаранции; 6) дълг от публични заеми; 7) обикновен (необезпечен) дълг; 8) акционери. В настоящия случай AVAS би била в третата категория кредитори (привилегировани кредитори), като при все това би се наредила след няколко (частни) привилегировани кредитори на Oltchim, тъй като публичният дълг е бил само частично обезпечен.
(117)
Консултантското дружество Romcontrol е оценило ликвидационната стойност на активите на Oltchim към 15 декември 2010 г., позовавайки се на метода на нетните преизчислени активи, при който се отчита ограниченото време на експозиция на пазара на обявените за продажба активи (31).
(118)
Въз основа на резултатите за ликвидационната стойност на активите според изчисленията на Romcontrol, Raiffeisen оцени резултата за кредитора AVAS и за държавата като акционер, като взе предвид задълженията на дружеството към 31 декември 2010 г. и предварителните му финансови отчети от същата дата („Ликвидационно проучване на Raiffeisen от февруари 2011 г.“). В това проучване е изчислено, че приходите, които ще бъдат получени от продажбата на активите на Oltchim, биха позволили събираемостта на приблизително [20]-[30] % от общите задължения на дружеството. Кредиторът AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор би удовлетворил около [80]-[100] млн. RON (което представлява [10] -[30] % от тогавашните си общи вземания в размер на 538 млн. RON). Като се има предвид отрицателната разлика между приходите от ликвидацията и задълженията на дружеството, държавата в качеството си на акционер не би удовлетворила никое от вземанията си.
(119)
През октомври 2011 г. Raiffeisen актуализира изчисленията в ликвидационното проучване от февруари 2011 г., за да се отчетат финансовите данни на дружеството от 30 юни 2011 г. и да включват лихвите, начислени върху публичния дълг от януари 2007 г. насам.
(120)
Според актуализираните изчисления AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор на Oltchim би удовлетворил около [100]-[120] млн. RON от общия дълг на дружеството към нея (което представлява [10]-[20] % (32) от общите вземания, т.е. главницата по дълга в размер на 538 млн. RON плюс лихвите). Министерството на икономиката като публичен акционер отново не би удовлетворило никое от вземанията си. Сумата, която ще бъде получена от AVAS, впоследствие беше дисконтирана (33) към текущата ѝ стойност към 30 юни 2011 г. В резултат на това AVAS би събрала [10]-[40] млн. EUR в случай на ликвидация на дружеството.
Таблица 2
Събиране на държавните вземания при сценарий на ликвидация
Вземания
(в млн. EUR)
Обща сума за събиране
(в млн. EUR)
Събиране Нетна настояща стойност (ННС) при 10,7 %
(в млн. EUR)
AVAS (кредитор)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Министерство на икономиката (акционер)
Дялово участие
[0]-[10]
[0]-[10]
Общи вземания на държавата
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
След това тази сума трябва да бъде сравнена с очакваната възвращаемост от преобразуването на вземанията на AVAS в собствен капитал, последвано от приватизация на дружеството.
(122)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация: в доклада резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието (наричан по-долу „EV“), която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването.
(123)
По отношение на използването на този метод Комисията отбелязва, че по принцип има няколко метода за определяне на стойността на собствения капитал на дадено предприятие.
(124)
Често използван е методът за множителя на EBITDA (печалбата преди лихви, данъци, обезценка и амортизация). Този метод позволява да се пресметне стойността на дадено предприятие за година X чрез умножаване на EBITDA за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(125)
Друг метод е анализът на дисконтираните парични потоци. Свободните номинални парични потоци на предприятието за бъдещите години се дисконтират със среднопретеглената цена на капитала WACC (34) и нетният дълг се изважда от получената стойност.
(126)
Трети метод е методът на коефициента на оборота. Той позволява да се пресметне стойността на собствения капитал на дадено предприятие за година X чрез умножаване на оборота за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(127)
При всички тези методи (бъдещата EBITDA, паричните потоци и оборота) се използват прогнозни стойности. В разглеждания случай не всички методи за оценяване, които се основават на прогнозни стойности в бизнес плана, могат да бъдат надлежно използвани. Като се има предвид предвидената незабавна приватизация на дружеството, само новият собственик ще бъде в състояние да определи бъдещата бизнес стратегия на дружеството и по тази причина съответните прогнози в бизнес плана, необходими за използването на тези методи, не са налични и не могат да бъдат предвидени (35). Тъй като новият собственик ще трябва да предприеме значителни инвестиции, а и миналите резултати на дружеството не могат да се използват за правенето на прогнози за бъдещето.
(128)
При тези обстоятелства Комисията е на мнение, че единствените два налични метода за определяне на стойността на общия дял, притежаван от румънската държава, т.е. от AVAS и от Министерството на икономиката, са пазарната капитализация и EV. Трябва да се отбележи, че EV също включва параметрите, използвани за пазарната капитализация.
(129)
Пазарната капитализация се определя като цената на акция, умножена по броя на емитираните акции, и предоставя общата стойност на акциите в обръщение на дружеството. Този показател представлява обществен консенсус за стойността на собствения капитал на дадено дружество и може да се използва като заместител на общественото мнение за нетната стойност на активите на дружеството.
(130)
Пазарната капитализация на Oltchim беше изчислена въз основа на цената на неговите акции, наблюдавана на Букурещката фондова борса (36) за период от 44 месеца (2008 г.-август 2011 г.). Този интервал е достатъчно дълъг, за да бъде уместен, и пазарната капитализация през този период също е добър показател за цената, която пазарът е готов да плати за дружеството.
(131)
В този контекст Комисията отбелязва като положителен аспект факта, че цената на акция през неотдавнашния период май-август 2011 г. винаги е била по-висока от средната ѝ стойност за 44-месечния период. По-точно, докато среднопретеглената стойност е 0,53 RON на акция за 44-месечния период, цената на акция е достигнала дори 2,05 RON през юли 2011 г. (37) Така данните, използвани за установяване на пазарната стойност, могат да бъдат считани за консервативни.
(132)
Освен това по отношение на развитието на цената на акциите от септември 2011 г. насам (последния период с данни, използван в проучването на Raiffeisen) Комисията отбелязва като положителен аспект, че в последно време (от средата на октомври 2011 г. насам) цената на акциите се е увеличила значително и постоянно е била по-висока от среднопретеглената стойност от 0,53 RON, използвана във формулата за пазарна капитализация.
Фигура 1
Развитие на цената на акциите на Oltchim на Букурещката фондова борса през периода 23/02/2011 г.-23/02/2012 г.
(133)
Преди планираното преобразуване на дълга пазарната капитализация на Oltchim през наблюдавания период (януари 2008 г.-август 2011 г.) е била със среднопретеглена стойност (38) от 45 млн. EUR, а през последните три месеца от наблюдавания период (юни-август 2011 г.) тази стойност е била постоянно над 100 млн. EUR. Поради това пазарната капитализация явно надхвърля ликвидационната стойност на Oltchim ([10]-[40] млн. EUR), което е първата индикация, че продажбата на държавния дял при приватизацията е за предпочитане пред ликвидацията на дружеството.
(134)
Вторият метод, който може да се използва, е стойността на предприятието (EV). EV е мярка на стойността на дружеството, която често се използва като алтернатива на обикновената пазарна капитализация, тъй като се счита, че предоставя по-точна представа за стойността на дружеството. EV се определя като сума от пазарната капитализация на дружеството и нетния му финансов дълг. Този метод е бил използван от Raiffeisen Capital.
(135)
След изчисляването на пазарната капитализация другият елемент във формулата за EV - нетният дълг - е бил изчислен като сума от всички финансови дългове на дружеството (всички лихвоносни дългове на дружеството, а именно банкови заеми и просрочени/разсрочени задължения) (39).
(136)
Като следваща стъпка тогава е възможно да се изчисли медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV и на съотношението EV/акция за 44-месечния период. В доклада това беше направено за два сценария: сценарий с начислени лихви по дълга съгласно споразумението и сценарий без лихвите.
(137)
По този въпрос Комисията е на мнение, че лихвите, начислени съгласно споразумението, не следва да се вземат предвид при изчисляване на стойността на предприятието (EV) по следните причини: ceteris paribus, ако дългът нараства, собственият капитал намалява. Тези две въздействия имат противоположни посоки и по принцип не следва да водят до промяна на EV. Ако пазарът е знаел за лихвите, пазарната цена на акциите съответно е щяла да се понижи. В настоящия случай обаче сумата от лихви е била последващо добавена и не е била предвидена от пазара. Поради това от значение е актуалната информация, с която пазарът разполага към момента на оценяването.
(138)
С оглед на тези съображения за наблюдавания период са изчислени следните стойности на EV/акция.
Таблица 3
Изчисляване на стойността на съотношението EV/акция на Oltchim за наблюдавания период
Период
Брой на акциите
Средна цена на акция
Пазарна капитализация (цената на една акция x броя на акциите)
Нетен дълг
в хил. RON
Стойност на предприятието (пазарна капитализация плюс нетен дълг)
в хил. RON
Стойност на предприятието на акция
януари 2008 г.
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2008 г.
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2008 г.
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2008 г.
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2008 г.
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юни 2008 г.
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2008 г.
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
август 2008 г.
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
септември 2008 г.
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
октомври 2008 г.
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
ноември 2008 г.
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
декември 2008 г.
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
януари 2009 г.
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
февруари 2009 г.
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2009 г.
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2009 г.
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2009 г.
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
юни 2009 г.
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2009 г.
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
август 2009 г.
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
септември 2009 г.
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
октомври 2009 г.
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
ноември 2009 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
декември 2009 г.
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
януари 2010 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2010 г.
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
март 2010 г.
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
април 2010 г.
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
май 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
юни 2010 г.
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
юли 2010 г.
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
август 2010 г.
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
септември 2010 г.
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
октомври 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
ноември 2010 г.
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
декември 2010 г.
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
януари 2011 г.
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
февруари 2011 г.
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
март 2011 г.
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
април 2011 г.
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
май 2011 г.
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
юни 2011 г.
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
юли 2011 г.
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
август 2011 г.
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Въз основа на тази таблица бе изчислена медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV на акция.
Таблица 4
Медианна, средна и среднопретеглена стойност на EV на акция на Oltchim
Цена на акция
Стойност на предприятието на акция
Медианна
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Средна
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Среднопретеглена
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Изчислената по-горе (медианна, средна и среднопретеглена) стойност на предприятието (EV) след това може да бъде използвана за определяне на стойността на акциите на държавата „след преобразуването на дълга“, като от тази EV се приспадне дългът на дружеството, който остава неизплатен след преобразуването; той ще продължи да бъде задължение на дружеството, което трябва да бъде обслужвано.
(141)
Полученият резултат е пазарната стойност на общия капитал, както е показано на Таблица 5.
Таблица 5
Изчисляване на пазарната стойност на собствения капитал въз основа на метода за EV
Изчисляване на пазарната стойност на общия капитал след преобразуването на дълга
Сценарии
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
EV/акция (в RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Брой на акциите преди преобразуването
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Стойност на предприятието (в млн. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Нетен дълг след преобразуването на дълга (в млн. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
По отношение на нетния финансов дълг, използван в гореописаното изчисление, и двете стъпки при изчисляването, а именно: i) изчисляването на формулата за EV и ii) последващото изваждане, за да се получи пазарната стойност на собствения капитал, по принцип следва да се основават на пазарната стойност на дълга на дружеството.
(143)
На първо място, Комисията обаче отбелязва, че тъй като дългът на Oltchim не се търгува, а и при липсата на местен пазар за дългова търговия, е много трудно да се установи пазарната цена на този дълг. Вместо това пазарната стойност на дълга би могла да се определи теоретично, като се установи рейтингът на дружеството преди и след преобразуването на дълга. Тогава този рейтинг би могъл да се използва за оценка на вероятността от неизпълнение, която на свой ред може да се използва за оценка на пазарната стойност на дълга. При липсата на такива рейтинги и оценки Комисията счита, че такова изчисление не е възможно и че грешките, породени от използването на неправилно оценена пазарна стойност, биха били значителни.
(144)
На второ място, ако се допусне, че нетният дълг е търгуван при едно и също сконто от неговата балансовата стойност преди и след замяната, то тогава следва, че резултатите от изчислението въобще не се променят, независимо от размера на сконтото. Всяка промяна в стойността на нетния финансов дълг тогава би довела до пропорционална промяна с обратен знак в стойността на пазарната капитализация. Въздействието на прибавянето или на балансовата стойност на дълга, или на неговата пазарна стойност, е неутрално, тъй като стойността на дълга първо се прибавя, за да се получи EV, а после се изважда, за да се получи новата капиталова стойност на акциите.
(145)
Трето, ако се допусне, че оставащият след преобразуването дълг се търгува при сконто, различно от това преди преобразуването, при едно достоверно изчисление би трябвало да бъде отчетен фактът, че след замяната на дълга срещу собствен капитал пазарната стойност на оставащия дълг вероятно все още би била по-ниска от неговата балансова стойност, но във всеки случай би била по-висока от пазарната стойност на дълга преди замяната. При липсата на база за установяването на такова сконто обаче не е възможно да се симулират последиците от неговата промяна, тъй като би трябвало едновременно да се променят прекалено много параметри.
(146)
От друга страна Комисията отбелязва, че финансовите отчети на Oltchim са били изготвени в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) и одитирани от независимия одитор KPMG. В тези финансови отчети финансовите задължения са представени по тяхната справедлива стойност съгласно предписанията на Международен счетоводен стандарт (МСС) 39. МСС 39 определя справедливата стойност като сумата, за която даден актив може да бъде разменен, или даден пасив - уреден между информирани и желаещи страни в сделка при справедливи пазарни условия. На тази основа KPMG е удостоверило, че справедливата стойност на дългосрочния дълг на дружеството не се различава значително от балансовата му стойност.
(147)
Въз основа на гореизложените съображения Комисията е на мнение, че действително е подходящо да се използва балансовата стойност на дълга, за да се изчисли пазарната стойност на собствения капитал.
(148)
Въпреки това с цел да провери надеждността на изчислението, Комисията в допълнение извърши анализ на чувствителността, т.е. определи процентната разлика между балансовата стойност и пазарната стойност на нетния дълг преди преобразуването, която ще изравни настоящата стойност на дела на държавата след преобразуването и ликвидационната стойност, при положение че пазарната стойност на дълга ще съответства на балансовата му стойност след преобразуването на дълга в собствен капитал. Тази процентна стойност може да се счита за един вид „марж на грешката“ при изчисляването на пазарната стойност на дълга.
(149)
Комисията счита, че от всички сценарии (EV, основана на медианната, средната и среднопретеглената стойност) среднопретеглената стойност представлява най-точният сценарий, тъй като в този случай стойностите се претеглят спрямо търгуваните обеми акции. За този сценарий горепосоченият марж на грешка е 15 %. Комисията заключава, че марж с такъв размер е достатъчно голям, за да се счита, че изчисляването на EV се основава на солидни данни.
(150)
Впоследствие, след като пазарната стойност на собствения капитал е изчислена, може да се изчисли стойността на произтичащия от преобразуването дял на държавата въз основа на пазарната стойност на общия капитал, основан на публичното дялово участие, което след преобразуването на дълга ще бъде следното (40):
Таблица 6
Дялово участие на румънската държава в Oltchim преди и след планираното преобразуване на дълга
Дялово участие преди преобразуването на дълга
Дялово участие след преобразуването на дълга
Дългът към AVAS плюс лихвите по него представлява преобразуваният дълг
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Министерство на икономиката
54,81 %
[0]-[5] %
Общо дялово участие на държавата
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
В резултат на това, след преобразуването на основния дълг към AVAS плюс начислените по него лихви съгласно споразумението, Oltchim ще има пазарна стойност на собствения капитал, варираща между [20]-[30] млн. EUR и [90]-[100] млн. EUR, което ще доведе до настояща стойност (41) на общия публичен дял ([80]-[100] %) между [15]-[30] млн. EUR и [75]-[90] млн. EUR. На Таблица 7 по-долу стойностите на предприятието (EV), изчислени за всички сценарии, са обобщени и сравнени със стойностите, приложими в случай на ликвидация.
Таблица 7
Сравнение на сценария на преобразуване на дълга, последвано от приватизация, спрямо сценария на ликвидация, въз основа на метода на EV
Очаквани приходи на държавата
(в млн. EUR)
Преобразуване на дълга и незабавна приватизация
Нетна настояща стойност на приходите, получени чрез ликвидация
Сравнение
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
Пазарна стойност на собствения капитал
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Пазарна стойност на общия публичен дял
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Нетна настояща стойност на общия публичен дял (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на Министерството на икономиката (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
(152)
Във всички оценени сценарии за EV както публичният кредитор AVAS, така и публичният акционер Министерството на икономиката ще получат по-добри резултати от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, отколкото от ликвидацията на дружеството. Дяловото участие на настоящия публичен акционер - Министерство на икономиката - ще бъде намалено с преобразуването на дълга, което ще доведе до дял от [80]-[100] % за кредитора AVAS. Министерството обаче няма причина да се противопостави на преобразуването на дълга, тъй като в случай на ликвидация, то не би получило нищо за своя дял в дружеството. Публичният кредитор AVAS би получил повече дори и при сценария с най-ниската изчислена EV, отколкото в случай на вземане на решение за ликвидация на дружеството ([10]-[30] млн. EUR в сравнение с [10]-[30] млн. EUR).
(153)
Въз основа на гореизложените констатации може да се заключи, че ако дружеството бъде напълно приватизирано в краткосрочен план след преобразуването на дълга, мярката, за която е отправено уведомление (преобразуването на дълга, последвано от пълна приватизация), не включва предимство за Oltchim, тъй като тази мярка позволява на публичния кредитор AVAS да събере по-голяма част от вземанията си, отколкото ако реши да започне ликвидация на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва ангажимента, поет от румънските органи (вж. съображения 17 и 73 по-горе) напълно да приватизират дружеството до 31 май 2012 г.
(154)
Комисията счита, че количествената оценка въз основа на метода на пазарната капитализация и метода за EV се подкрепя и от следните два довода, които не са били оценени от независимия експерт.
(155)
На първо място, оценката е основана на цената на акциите на фондовия пазар. Тъй като обаче делът на държавата в Oltchim ще бъде продаден като едно цяло, приобретателят ще може да контролира дружеството. Поради това приобретателят ще бъде склонен да плаща премия за контрол на дела, какъвто обикновено е случаят при съпоставими сделки.
(156)
Второ, Комисията отбелязва, че PCC през 2007 г. е било готово да плати 7,5 млн. EUR за придобиването на 12 %-ен фактически дял в Oltchim и 2,6 млн. EUR през 2011 г. за още един дял от 3,6 % в Oltchim. Това показва, от една страна, че според един частен инвеститор стойността на Oltchim се е увеличила през 2011 г. в сравнение с 2007 г. (тъй като той е бил готов да плати по-висока цена на акция), както и че въз основа на сделката от 2011 г. 100 % от акциите биха били оценени на стойност 73 млн. EUR, което е значително над ликвидационната стойност.
IX.4. Заключение относно критерия за предимство
(157)
Въз основа на гореизложените констатации, а именно: i) дружеството не е извлякло никакво неправомерно предимство от начина, по който публичните органи са действали по отношение на събирането на публичния дълг, предмет на мярката, за която е отправено уведомление; и ii) преобразуването на дълга като такова не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, Комисията заключава, че критерият за предимство не е изпълнен от мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3). С оглед на тази констатация другите кумулативни критерии в определението на понятието за държавна помощ, произтичащо от член 107, параграф 1 от ДФЕС, не е нужно да бъдат анализирани при оценката на мярката, за която понастоящем е отправено уведомление.
X. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(158)
Официалната процедура по разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на мярка 2 (държавната гаранция) трябва да бъде прекратена на основание, че след оттеглянето на уведомлението тя е безпредметна.
(159)
Мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3), не включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(160)
Това заключение се основава на твърдото намерение на Румъния да продаде целия си дял в Oltchim, както беше съобщено в писмото на министър-председателя Emil Boc от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно държавната гаранция, за която е отправено уведомление, (мярка 2) в полза на Oltchim с оглед на факта, че Румъния е оттеглила уведомлението си и няма да се стреми към по-нататъшно прилагане на тази мярка.
Член 2
Мярка 1, за която Румъния отправи уведомление на 17 юли 2009 г. и го измени на 22 юни 2011 г., 9 септември 2011 г., 21 октомври 2011 г. и 16 февруари 2012 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 3
Мярка 3, въведена от Румъния през 2007 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 7 март 2012 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. március 7.)
az Oltchim SA Râmnicu Vâlcea számára nyújtott támogatási intézkedések keretében végrehajtott SA.29041. (C 28/2009., korábbi N433/09.) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2012) 1369. számú dokumentummal történt)
(Csak a román nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/246/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére, (1)
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást a C 28/2009. (korábbi N 433/2009.) számú támogatás tekintetében megindító bizottsági határozatra (2),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2009. július 17-én Románia két támogatási intézkedést jelentett be (a továbbiakban: a bejelentés) az Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (a továbbiakban: az Oltchim vagy a vállalat) javára: i. a hatóságokkal szemben fennálló 538 millió RON (hozzávetőleg 128 millió EUR (3)) összegű tartozás tőkévé alakítását, valamint ii. egy 424 millió EUR összegű kereskedelmi hitel 80 %-át lefedő állami kezességvállalást. Románia jogbiztonsági okokból jelentette be a két állami támogatási intézkedést, és szerinte azok nem foglalnak magukban az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást.
(2)
A bejelentést megelőzően 2008. április 10-én a németországi duisburgi székhelyű PCC SE vállalat (a továbbiakban: PCC), amely jelenleg 18,31 %-os kisebbségi részesedéssel rendelkezik az Oltchimben, hivatalos panaszt nyújtott be, amelyben azt állította, hogy a hitel-tőke-konverzió összeegyeztethetetlen állami támogatást tartalmaz.
(3)
A panasz iktatását követően a Bizottság levélváltás útján információkat cserélt a román hatóságokkal, az Oltchimmel és a panaszossal, és több ízben találkozott egyrészről a román hatóságokkal és az Oltchim képviselőivel, és másrészről a panaszos képviselőivel.
(4)
2009. szeptember 15-én a Bizottság a bejelentett intézkedések tekintetében megindította az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Románia 2009. november 3-án benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeit.
(5)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2009. december 29-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). 2009. december 21-én kelt levelek útján a Bizottság az Oltchim versenytársaiként az eljárásban esetlegesen érdekelt nyolc vállalatot kért fel arra, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiket.
(6)
A Bizottsághoz öt harmadik fél juttatta el észrevételeit: 2010. január 26-i levelében a Vestolit GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Vestolit); 2010. január 26-i levelében az Ineos ChlorVinyls (a továbbiakban: Ineos); 2010. január 27-i, illetve 2010. január 28-i levelében két, névtelenséget kérő vállalat (a továbbiakban: I. és II. névtelen fél); valamint 2010. január 29-i levelében Virgil Bestea magánszemély.
(7)
Ezeket az észrevételeket 2010. március 2-án levél útján továbbították Romániának. Románia a fenti harmadik felek észrevételeire 2010. április 8-i levelében válaszolt.
(8)
Hatodik harmadik félként a Firebird Management LLC (a továbbiakban: Firebird) - az Oltchim részvényeinek az adott időpontban 1,328 %-át birtokló befektetési alap - 2010. május 27-i és 2010. július 8-i levelében tájékoztatással és észrevételekkel szolgált. A Firebird észrevételeit 2010. június 25-én, illetve 2010. július 27-én levélben továbbították Romániának.
(9)
A panaszos PCC 2010. május 6-i, 2010. május 18-i, 2010. május 19-i, 2010. május 28-i, 2010. június 13-i, 2010. június 18-i, 2010. július 22-i, 2010. augusztus 6-i, 2010. szeptember 2-i, 2010. október 18-i, 2011. április 9-i és 2011. április 14-i levelében információkat nyújtott be az üggyel kapcsolatban. E benyújtott dokumentumokon túl a PCC számos információval szolgált az ügyben, elsősorban újságcikkeket és egyéb, többnyire nyilvánosan hozzáférhető információkat küldött.
(10)
Mindemellett az I. és II. névtelen fél (akik szintén megtették az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiket, és névtelenséget kértek) 2010. szeptember 21-én, 2011. február 22-én, 2011. február 28-án, 2011. július 26-án és 2011. október 28-án további információkat nyújtott be.
(11)
Amennyiben a fenti (9) és (10) preambulumbekezdésben említett észrevételek új információkat és érveket tartalmaztak és a jelenlegi eljárás szempontjából jelentőséggel bírtak, a Bizottság továbbította azokat Romániának, mégpedig 2010. június 25-i, 2010. augusztus 2-i, 2010. szeptember 9-i, 2010. szeptember 22-i, 2010. október 20-i és 2011. november 23-i levele útján.
(12)
A további benyújtott észrevételekre Románia a 2010. július 30-i, 2010. szeptember 2-i, 2010. október 12-i, 2010. október 26-i, 2010. november 23-i és 2011. december 7-i levele útján válaszolt. Ezenfelül 2011. március 29-i, 2011. április 14-i, 2011. július 27-i, 2011. szeptember 9-i és 2011. szeptember 21-i levelében kiegészítő információkkal szolgált az ügyről.
(13)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot követően a Bizottság szolgálatai és a román hatóságok között több találkozóra is sor került Brüsszelben: 2010. június 30-án, 2010. július 15-én, 2011. május 19-én és 2011. szeptember 12-én. A bizottsági szolgálatok ezenfelül a panaszos PCC képviselőivel is több ízben találkoztak.
(14)
2011. június 22-én kelt levelükben a román hatóságok visszavonták a 424 millió EUR összegű hitelre vonatkozó állami kezességvállalás tekintetében tett 2009. július 17-i bejelentést. Egyúttal tájékoztatták a Bizottságot, hogy a hitel-tőke-konverzió tekintetében fenntartják a bejelentést.
(15)
2011. augusztus 10-én a román kormány jóváhagyta azt a memorandumot, amely a Gazdasági, Kereskedelmi és az Üzleti Környezetért Felelős Minisztérium, az AVAS (5) és az Oltchim képviselőit az AVAS és az Oltchim között létrejövő magánjogi megállapodás elfogadásával bízza meg, amely megállapodásban a vállalat elismeri, hogy 2007. január 1. óta kamatok terhelik a köztartozást.
(16)
2011. szeptember 9-i levelükben a román hatóságok bejelentették, hogy az Oltchim és az AVAS meg kívánja kötni a fent említett magánjogi megállapodást, valamint, hogy az AVAS az így felhalmozódott kamatokat a főköveteléssel együtt tőkévé alakítja.
(17)
2011. október 21-én Emil Boc román miniszterelnök közölte, hogy a román kormány szilárdan elkötelezett az Oltchim teljes körű privatizációja mellett, beleértve az adósságkonverzió után az állami hatóságok tulajdonába kerülő teljes részesedést. A tervek szerint a privatizációról szóló bejelentést 2012 márciusának végén tették volna meg, és a privatizációnak 2012. május végéig kellett lezajlania. 2012. február 16-i levelében Mihai-Răzvan Ungureanu új román miniszterelnök ismét megerősítette ezeket a kötelezettségvállalásokat.
(18)
2011. október 12-i és 2011. december 23-i levelében Románia további észrevételekkel és információkkal szolgált.
(19)
A (17) és (18) preambulumbekezdésben említett levelekből kiderül, hogy Románia módosította az 1. intézkedés bejelentését annyiban, hogy az állami hatóságokkal szemben fennálló 538 millió RON összegű tartozás konverzióját a tervek szerint az Oltchimban fennálló ebből eredő részesedés privatizációja fogja követni, és hogy a konverziót a várható privatizáció fényében kell értékelni.
II. AZ ÜGY HÁTTERE
II.1. A vállalat
(20)
Az Oltchim egy PVC-t, nátrium-hidroxidot, klórt, DOP-t és poliéter-poliolokat gyártó román petrolkémiai nagyvállalat. A vállalat fő terméke a PVC (jelenleg az össztermelésének hozzávetőleg 37,5 %-a), és 2008-ban 2,1 %-os uniós piaci részesedéssel rendelkezett (6). Az Oltchim Románia és Délkelet-Európa egyik legnagyobb petrolkémiai vállalkozása, amely 40 vegyipari alaptermék 78 különböző típusát gyártja. A vállalat a termelés mintegy 80 %-át Európába és Európán túlra exportálja.
(21)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatottnak minősülő romániai Vâlcea régióban az Oltchim a legnagyobb ipari foglalkoztató. 2011. október 15-én3 470 fős munkaerővel rendelkezett (7). A jelenlegi nehéz pénzügyi helyzet miatt a vállalat 2011 decemberében ideiglenesen 1 000 munkavállalót, majd 2012 januárjában további 993 munkavállalót bocsátott el (8).
(22)
A vállalat 1966-ban kezdte meg működését, 1990-ben szerkezetátalakításon ment keresztül, és 1997-ben jegyezték a román tőzsdén. A román állam (jelenleg a Gazdasági Minisztérium révén) 54,8 %-os, irányítást biztosító részesedést tart fenn a vállalatban. A legfőbb kisebbségi részvényes a PCC, amely egyben panaszosként vesz részt ebben az eljárásban, és amely az Oltchim lengyel versenytársában, a Rokita SA-ban 18,31 %-os részesedéssel rendelkezik. A vállalat fennmaradó részvényei a Nachbar Services Ltd. (14,02 %), magánszemélyek (11,04 %) és más jogalanyok (1,81 %) tulajdonában vannak.
II.2. A Románia uniós csatlakozását megelőző események
II.2.1 A köztartozás eredete
(23)
Az 1992-2008 közötti időszakban az Oltchim összesen hozzávetőleg 371 millió EUR-t ruházott be gyártósora korszerűsítésére (ebből 118,8 millió EUR beruházására 2007/2008-ban került sor). E beruházások egyes elemeihez kapcsolódóan az Oltchim az 1995 és 2000 közötti időszakban 12 kereskedelmi hitelt vett fel, összesen mintegy 171 millió DEM + 60 millió USD értékben. A hitelekre a Pénzügyminisztérium állami kezességvállalást nyújtott.
(24)
Mivel az Oltchim nem tudta visszafizetni a hiteleket, a bankok 1999 novemberétől kezdődően lehívták az állami kezességvállalásokat.
(25)
1999 és 2002 között a Pénzügyminisztérium a lehívott kezességvállalások keretében teljesítette a kifizetéseket. Az 1999 és 2002 között lehívott állami kezességvállalások alapján így kifizetett összegeket jelentős mértékű kamattal és kötbérekkel terhelte meg, amelyek összege napi 0,15 % és 0,3 %, azaz évi 54 %-110 % között változott (9).
(26)
2002 júniusáig az Oltchim az állami kezességvállalásokból és az arra felszámított kamatból és kötbérekből fakadóan 303 millió RON (hozzávetőleg 72 millió EUR) összegű tartozást halmozott fel a Pénzügyminisztériummal szemben. Ezt az összeget akkor a Pénzügyminisztérium a köztartozások behajtásával megbízott román ügynökségre, az AVAS-ra (10) ruházta át, és USD-ban 91 millió USD értéken konszolidálta azt annak érdekében, hogy a hiperinflációs környezetben megőrizze a követelés értékét.
(27)
A román joggal (51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelettel) összhangban az AVAS-nak nem volt konkrét felhatalmazása arra, hogy az adós vállalatoktól általa behajtandó követelések után kamatot és kötbért számítson fel.
II.2.2 A 2003. évi adósságkonverzió
(28)
Az első privatizációs kísérletre 2001-ben került sor, amikor az AVAS tárgyalásokat követően adásvételi megállapodást írt alá az Exall Resources vállalattal az állam Oltchimban fennálló részesedésre vonatkozóan. Az adásvételi megállapodást érvénytelenítették, mivel a vevő nem tudott eleget tenni fizetési kötelezettségeinek, valamint nem biztosította a vállalat javára történő technológiai/környezeti beruházásokat.
(29)
Az Oltchim privatizációjára másodszor 2003 októberében tettek kísérletet, amikor az APAPS román privatizációs ügynökség az állami részesedés értékesítésére vonatkozó felhívást tett közzé. A lehetséges befektetőket tájékoztatták arról, hogy a köztartozást később tőkévé alakítják, így próbálva növelni a vállalat vonzerejét a potenciális befektetők körében.
(30)
Mivel azonban egy lehetséges befektető (Rompetrol) és a kisebbségi részvényesek a román bíróságon megtámadták a 2003. évi adósságkonverziót, 2003 novemberében visszavonták a privatizációs ajánlatot. Ennek ellenére az AVAS 95 millió USD, azaz 322 millió RON értékű követelését (az átruházott 91 millió USD és a Pénzügyminisztérium által 2002 júniusa óta a kezességvállalások lehívása nyomán teljesített további kifizetések, amelyeket követelésként az AVAS-ra átruháztak) az Oltchim részvényesi közgyűlésének határozatával tőkévé alakították (a közgyűlésben az állami képviselők rendelkeztek a szavazati jogok többségével). Az Oltchimon belüli állami részesedés így 53,26 %-ról 95,73 %-ra emelkedett.
(31)
2005 novemberében a vâlceai kereskedelmi bíróság megsemmisítette az Oltchim Közgyűlésének az adósságkonverzióra vonatkozó határozatát azzal az indokkal, hogy az adósságkonverzió végrehajtásakor a kisebbségi részvényesek nem kaptak lehetőséget a tőkeemelésben való részvételre.
(32)
2006 júniusában a román kormány rendkívüli kormányrendeletet (11) adott ki, amelyben arra kötelezte az Oltchim részvényesi közgyűlésében ülő állami képviselőket, hogy szavazatukkal ne támogassák az első adósságkonverziót megsemmisítő bírósági ítélet elleni fellebbezést, és tegyék meg a konverzió visszafordításához szükséges lépéseket. Az adósságkonverziót megsemmisítő bírósági határozat 2006 augusztusában jogerőre emelkedett. A részvénytőke tényleges csökkentésére 2007 novemberében került sor. Az adósságkonverzió megsemmisítéséből származó tartozást a korábbi, 95 millió USD értéken könyvelték újra, amely ekkor 317 millió RON-nek felelt meg.
II.2.3 További felhalmozódott tartozások
(33)
A követelésnek az AVAS-ra történő első, 2002. júniusi átruházását követően a 2002. június és 2006. december közötti időszakban a Pénzügyminisztérium további kifizetéseket teljesített az 1999 novemberében lehívott állami kezességvállalások keretében. 2003-2006 között, amikor a 2003. évi adósságkonverzió még hatályban volt, a Pénzügyminisztérium által a lehívott kezességvállalások alapján teljesített további kifizetések teljes összege 191 millió RON-t tett ki. A 2002 júniusában a Pénzügyminisztérium és az AVAS között az állami követelés átruházásáról létrejött megállapodás alkalmazásában a Pénzügyminisztérium a kezességvállalások alapján teljesített tényleges kifizetéseket követően több részletben valamennyi említett követelést átruházta az AVAS-ra. Az AVAS e követeléseket is USD-ban konszolidálta, 2006-ban összesen 60 millió USD értékben.
(34)
Ennélfogva 2007. január 1-jén, Románia uniós csatlakozásának napján az Oltchim AVAS-szal szemben fennálló tartozásának összege 60 millió USD volt (12).
II.3. A Románia uniós csatlakozását követő események
II.3.1 Az adósság alakulása
(35)
2007. január 1. óta az Oltchim a külső hitelekkel kapcsolatos valamennyi kifizetést teljesítette. A Pénzügyminisztérium az állami kezességvállalások keretében további kifizetést nem hajtott végre.
(36)
2007 novemberében az adósságkonverzió visszafordításából származó 95 millió USD összeget elszámolták az Oltchim könyvelésében, így ez hozzáadódott a további kifizetésekből eredő 60 millió USD-hoz és összesen 155 millió USD (508 millió RON) összegű köztartozást eredményezett. A 155 millió USD összegű köztartozás az Oltchim elszámolásában RON-ben szerepel (508 millió RON). Az USD-ban kifejezett adósság azóta az Oltchim elszámolásaiban RON-ben szerepel, és a román pénznemben kifejezett összeg nem változott, mivel a vállalat minden új jelentéstételi időszakban a korábbi RON-értéket (13) tüntette fel a mérlegben, ez pedig minden alkalommal meghaladta az aktuális értéket, mivel az USD a RON-jel szemben időközben veszített az értékéből.
(37)
Az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendeletben (lásd a fenti (27) preambulumbekezdést) előírt főszabály alóli kivételként - a 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendelet (a továbbiakban: 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendelet) 2. cikkének (2) bekezdése alapján - az AVAS 2007-ben az USD-ban elhelyezett betétekre vonatkozó egy éves LIBOR (14) kamatlábon 29,9 millió RON összegű kamatot számított fel a Pénzügyminisztérium által rá átruházott, az Oltchim felé fennálló azon követelésekre, amelyek a 2003-2006 közötti időszakban a 2003. évi adósságkonverzió tárgyát képezték.
(38)
Ennek következtében 2007 novemberétől az Oltchim AVAS-szal szemben fennálló tartozásának teljes összege 155 millió USD (508 millió RON) és további 29 millió RON, összesen 538 millió RON volt. A határozat további részében az adósság összege RON-ben szerepel, mivel a bejelentett adósságkonverziót is RON-ben denominálták.
II.3.2 A második adósságkonverzió
(39)
2007 januárjában a román parlament a 30/2007. sz. törvénnyel jóváhagyta az AVAS-t az első adósságkonverzió visszafordítására felhatalmazó 45/2006. sz. rendkívüli kormányrendeletet, egyben az AVAS-t újabb adósságkonverzió végrehajtására kötelezte, ezúttal tiszteletben tartva a kisebbségi részvényesek elsőbbségi jogait.
(40)
A hitel-tőke-konverzióra irányuló második kísérlet ellen azonban az új fő kisebbségi részvényes, a PCC emelt kifogást, amely nem volt hajlandó részt venni a műveletben.
(41)
A PCC 7,5 millió EUR-ért 1,2 %-os részesedést vásárolt az Oltchimban 2007 májusában, azaz azt követően, hogy az első adósságkonverziót megsemmisítő nemzeti bírósági ítélet az Oltchim és a román hatóságok által benyújtott fellebbezés hiányában jogerőre emelkedett. Amikor a visszafordított adósságkonverzió megjelent a vállalat elszámolásában, a PCC 1,2 %-os részesedése 12 %-ra emelkedett (15).
(42)
2008 áprilisában a PCC panaszt nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben azt állította, hogy az adósságkonverzió összeegyeztethetetlen állami támogatást tartalmaz (lásd a fenti 2 preambulumbekezdést).
(43)
A román hatóságok úgy döntöttek, hogy az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének való megfelelés biztosítása érdekében a második adósságkonverzió végrehajtását megelőzően állami támogatási szempontból jóváhagyást kérnek a Bizottságtól, és bejelentették az intézkedést.
II.4. Az Oltchim jelenlegi helyzete
(44)
A román hatóságok érvei szerint a 2003. évi adósságkonverzió 2006-os visszafordítását követően 2006-ban, illetve 2008-ban ismét megpróbálták az adóssággal együtt privatizálni a vállalatot. A román hatóságok szerint ilyen feltételek mellett nem akadt érdeklődő befektető.
(45)
Ezenfelül a román hatóságok szerint a vállalat 2008 óta a következő nehézségekkel szembesül: i. a fő beszállító, az Arpechim leállította az alapvető nyersanyagok szállítását; ii. a 2003. évi adósságkonverzió 2007. novemberi visszafordítását követően a jelentős összegű tartozás visszaállítása kedvezőtlenül befolyásolja a vállalat nettó eszközértékét; iii. a vállalat - többek között az adósságkonverzió visszafordítása miatt is - tőkehiánnyal küzd; és végül iv. a pénzügyi és gazdasági világválság hatásai.
(46)
A 2008-as pénzügyi évben az Oltchim 71 millió RON (17 millió EUR) működési veszteséget és 226 millió RON (54 millió EUR) nettó veszteséget könyvelt el, így a halmozott veszteség értéke elérte az 1,367 milliárd RON-t (325 millió EUR). A fő etilénbeszállító, az Arpechim 2008. novemberi bezárását követően a vállalat 45 %-os kapacitással üzemelt, és az alkalmazottak körülbelül egyharmadát ideiglenesen elbocsátották.
(47)
2008 végén az addig az AVAS tulajdonában lévő Oltchim részvényeket áthelyezték a Gazdasági Minisztérium portfóliójába.
(48)
2009 decemberében az Oltchim [0]-[10] EUR-ért (16) felvásárolta korábbi beszállítója, az Arpechim eszközeit (etiléngyártó berendezéseit), és a vállalat részvényeiért/készleteiért [10]-[20] millió EUR-t fizetett. A román hatóságok szerint a felvásárlást az ügyfelek által fizetett előlegekből finanszírozták. Az Arpechim 2011 májusában újrakezdte működését.
(49)
2009. december 31-én az Oltchim 2009-re vonatkozó pénzügyi elszámolásában 26 millió EUR (109 millió RON) működési veszteség, 52,4 millió EUR (220 millió RON) nettó veszteség, 377 millió EUR (1,584 milliárd RON) halmozott veszteség, valamint 112 millió EUR (469 millió RON) összegű negatív saját tőke szerepelt.
(50)
2010. december 31-én az Oltchim pénzügyi elszámolásában 56 millió EUR működési nyereség, 32 millió EUR (220 millió RON) nettó nyereség és 383 millió EUR halmozott veszteség szerepelt. A pozitív működési és nettó eredmény annak tudható be, hogy az Arpechim [0]-[10] EUR-ért megvásárolt eszközeit újraértékelték [80]-[100] millió EUR-ra, és a különbözetet „előnyös vételen elért nyereség”-ként könyvelték el.
(51)
2011. június 30-án az Oltchim féléves pénzügyi elszámolásában (17) 7,4 millió EUR működési veszteség és 17,4 millió EUR nettó veszteség, 401 millió EUR halmozott veszteség, valamint 358 millió EUR összegű negatív saját tőke szerepelt (nem számítva az AVAS-szal szemben fennálló tartozást).
III. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(52)
2009. szeptember 15-én a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított a Románia által 2009 júliusában bejelentett, az Oltchim számára nyújtott két támogatási intézkedésre vonatkozóan:
-
1. intézkedés: 538 millió RON (hozzávetőleg 128 millió EUR) összértékű adósságkonverzió; és
-
2. intézkedés: egy további korszerűsítési beruházásokra felvett 424 millió EUR összegű kereskedelmi hitel 80 %-át lefedő „részvényesi garancia”. (Románia a 2011. június 22-i levelében visszavonta a 2. intézkedésre vonatkozó bejelentést.)
(53)
A Bizottság felvetette, hogy a bejelentett támogatási csomag - Románia állításával szemben - jogtalan előnyt biztosított-e a vállalat számára, és hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősült-e.
(54)
Ezenfelül az eljárás megindításáról szóló határozat további lehetséges állami támogatásként határozta meg azt, hogy 2007. január 1. óta az állam nem számított fel kamatot és/vagy kötbért a fennálló köztartozásra („3. intézkedés”).
(55)
Végül, a Bizottság kétségbe vonta, hogy amennyiben az intézkedésekről bebizonyosodik, hogy állami támogatást tartalmaznak, azok a vonatkozó állami támogatási szabályok értelmében az EUMSZ-szel összeegyeztethetőnek tekinthetők lennének.
IV. ROMÁNIA ÉSZREVÉTELEI AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOSAN
(56)
Az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszukban a román hatóságok kitartottak amellett, hogy a három intézkedés egyike sem minősül az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, mivel a román állam a piaci elvekkel összhangban járt el.
(57)
Románia különösen ahhoz ragaszkodott, hogy a bejelentett intézkedések (az adósságkonverzió és a részvényesi garancia) a tőkehiány problémájának orvosolása és a növekedési stratégiához szükséges források garantálása révén biztosították volna, hogy az Oltchim ismét nyereségessé váljon. Románia hangsúlyozta továbbá, hogy a Bizottságnak figyelembe kell vennie az állam Oltchimmal szembeni kettős, részvényesi-hitelezői szerepét.
(58)
Végül Románia továbbra is úgy vélte, hogy a 3. intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mivel az állam azon döntése, hogy a korábbi követelést nem érvényesíti, szigorúan összefüggött a tervezett adósságkonverzióval, valamint hogy e követelés tekintetében a román hatóságok magatartása összhangban állt azzal, ahogyan hasonló helyzetben egy piaci szereplő eljárt volna.
V. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(59)
Az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó, 2010. január 26-i észrevételeiben a Vestolit aggodalmának adott hangot a Románia által 2009 júliusában bejelentett állami támogatási csomaggal kapcsolatban. A Vestolit az Oltchim versenytársának tekinti magát, mivel mindkét fél a PVC-gyártási ágazatban tevékenykedik. A Vestolit szerint egyetlen magánbefektető sem támogatott volna egy olyan beruházási programot, amely kizárólag az Arpechim elavult etiléngyártó berendezésének megvásárlására és felújítására irányult.
(60)
2010. január 21-i levelében az Ineos úgy fogalmazott, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő információk alapján az Oltchim nehéz helyzetben lévő vállalatnak tűnik, ezért nem valószínű, hogy egy magánbefektető végrehajtotta volna a román állam által az Oltchim javára hozott támogatási intézkedéseket. Az Ineos továbbá arra is felhívta a figyelmet, hogy az európai PVC-piacon jelentős többletkapacitás tapasztalható, és ezért a valamely piaci szereplőnek nyújtott esetleges támogatás feltehetően erős torzító hatással bírna.
(61)
2010. május 28-án a Firebird a fenti érdekelt felek észrevételeihez hasonló tartalmú megjegyzéseket nyújtott be.
(62)
2010. január 28-i levelében az Oltchim egy másik versenytársa, az I. névtelen fél szintén a Vestolit és az Ineos állításaihoz hasonló észrevételekkel élt. Ezenfelül azt is hangsúlyozta, hogy a működési támogatás nem tekinthető összeegyeztethetőnek az EUMSZ-szel, és a jelek szerint az Oltchim esetében az összeegyeztethetőség másra nem alapozható.
(63)
2010. január 27-i levelében a II. névtelen fél kijelentette, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban megnevezett valamennyi támogatási intézkedés összeegyeztethetetlen támogatást képez. A II. névtelen fél továbbá úgy vélte, hogy:
a)
az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim javára nyújtott állami kezességvállalások Románia uniós csatlakozását követően egészen 2009. október 31-ig érvényben maradtak, ezért azokat a csatlakozás napjától kezdődően új támogatásnak kell tekinteni;
b)
az Oltchim által az állami kezességvállalások 1999. novemberi lehívása óta tapasztalt nehézségek oka a vállalat strukturális problémáiban keresendő (rossz vezetés, helytelen üzletstratégiai döntések, a tényleges és hatékony szerkezetátalakítás hiánya);
c)
az Arpechim felvásárlása ellentétes az Oltchim üzleti érdekeivel, és az a jövőben nem eredményez majd nyereséget;
d)
a Pénzügyminisztérium által 2002. június és 2006. december között a lehívott állami kezességvállalások alapján teljesített kifizetések arra utalnak, hogy az Oltchim ebben az időszakban nehéz helyzetben volt;
e)
Románia valójában csak egyszer, 2001-ben próbálta meg privatizálni a vállalatot, és a későbbi 2003. és 2006. évi „sikertelen” privatizációs kísérletek csupán az állami követelés érvényesítésének elkerülését célzó stratégia részét képezték;
f)
a 2009 júliusában bejelentett támogatási csomag alapjául szolgáló üzleti terv nem volt hiteles, különösen az érzékenységvizsgálatot és a beruházás várható megtérülését illetően;
g)
az állam komoly veszteséget halmozott volna fel egy ilyen tekintélyes méretű program támogatásával, mivel az Oltchim privatizációjából várt bevételek nem fedezték volna a támogatási intézkedések költségét;
h)
tekintettel arra, hogy a bejelentett intézkedések állami támogatást tartalmaztak, Romániának el kellett volna készítenie az Oltchim szerkezetátalakítási tervét, amely lehetővé tette volna a támogatás megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló iránymutatásokkal (18) való összeegyeztethetőségének értékelését.
(64)
Az eljárás későbbi szakaszában a PCC felhívta a Bizottság figyelmét arra, hogy 2010 júniusában a román környezetvédelmi ügynökség 14,34 millió EUR környezetvédelmi bírságot szabott ki az Oltchimra a 2009-re vonatkozó CO2-tanúsítványok késedelmes benyújtásáért (19). A PCC véleménye szerint a bírság érvényesítésének esetleges elmaradása további állami támogatást jelentett a vállalat javára. A Firebird 2010. július 8-i levelében szintén felveti a környezetvédelmi bírság kérdését.
(65)
2010 októberében és 2011 októberében a PCC továbbá arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az állami tulajdonú SC Electrica SA villamosenergia-szolgáltató (a továbbiakban: Electrica) és más állami tulajdonban álló hitelezők (a Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, sóoldat- és mészkő-beszállító; valamint a SC CET Govora SA, iparigőz-beszállító) jelentős összegű átütemezett követelésekkel rendelkeznek az Oltchimmel szemben.
VI. ROMÁNIA ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FELEK MEGÁLLAPÍTÁSAIVAL KAPCSOLATOSAN
(66)
Az érdekelt felek észrevételeire küldött 2010. április 8-i válaszában Románia túlnyomórészt a bejelentésre és az eljárás megindításáról szóló határozatra válaszul benyújtott korábbi észrevételeire hivatkozik.
(67)
Románia különösen azt állítja, hogy a harmadik felek egyikének állításával szemben az Arpechim petrolkémiai eszközeinek felvásárlása és felújítása minden szükséges szerkezetátalakítást magában foglal, és nélkülözhetetlen a vállalat hosszú távú életképessége szempontjából, valamint hogy az Oltchim-Arpechim petrolkémiai egység integrált platformja várhatóan nyereséget termel.
(68)
Románia továbbá megismétli azon érveit, amelyek szerint az Oltchimmel szembeni követelések érvényesítése érdekében hozott intézkedések semmiféle előnyt nem biztosítottak az Oltchim számára. Végül Románia kitartott amellett is, hogy szándékában áll az Oltchim privatizálása.
VII. AZ ÁLLAMI KEZESSÉGVÁLLALÁSRA (2. INTÉZKEDÉS) VONATKOZÓ BEJELENTÉS VISSZAVONÁSA
(69)
Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (20) 8. cikke szerint egy tagállam a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően megfelelő határidőn belül visszavonhatja a bejelentését, mielőtt a Bizottság meghozná a bejelentett intézkedés támogatási jellegére vonatkozó határozatát. Ebben az esetben a Bizottság az ügyet okafogyottá nyilvánító határozattal lezárja az eljárást.
(70)
A román hatóságok (a 424 millió EUR hitel 80 %-ára vonatkozó) állami kezességvállalás tekintetében visszavonták a bejelentést. Ennélfogva a 2. intézkedést illetően a bizottsági vizsgálat okafogyottá vált.
VIII. ROMÁNIA ÁLLÁSPONTJA A 2. INTÉZKEDÉS VISSZAVONÁSÁT KÖVETŐEN
VIII.1. Az 1. intézkedés módosítása - Románia privatizációra irányuló szándéka
(71)
2011 februárjában Románia a gazdasági növekedés újraindítása érdekében kérte az EU és a Nemzetközi Valutaalap (a továbbiakban: IMF) közös elővigyázatossági pénzügyi támogatási programjának segítségét, különös tekintettel a strukturális reformokra, valamint a költségvetési fenntarthatóság javítására és a pénzügyi stabilitás megszilárdítására. 2011 májusában a Tanács határozatot (21) fogadott el, amellyel 1,4 milliárd EUR összegű középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatást bocsátott Románia rendelkezésére. 2011 márciusában az IMF új elővigyázatossági készenlétihitel-megállapodást (22) hagyott jóvá Románia javára. E megállapodás értelmében az IMF az elkövetkező két évben 3 090,6 millió SDR (3,5 milliárd EUR) összegű pénzügyi támogatást bocsát Románia rendelkezésére. A finanszírozás feltételeként Romániának egy sor költségvetésihiány-csökkentési célt kell teljesítenie, amelyeket a román hatóságok által benyújtott szándéknyilatkozatban határoztak meg, és azokat technikai egyetértési megállapodás is tükrözi (a továbbiakban: technikai egyetértési megállapodás). A technikai egyetértési megállapodás céljai között található például a fizetési hátralékok és az állami tulajdonú vállalkozások veszteségeinek csökkentése. A szándéknyilatkozatban és a 2011. december 2-i technikai egyetértési megállapodásban (23) Románia vállalta, hogy 2012. április végéig pályázati felhívást tesz közzé az Oltchim privatizációjára vonatkozóan.
(72)
Erre azt követően került sor, hogy a román hatóságok 2011 során többször is úgy nyilatkoztak, hogy a román kormánynak szándékában áll privatizálni az Oltchimot.
(73)
Románia emellett a Bizottsággal is közölte, hogy elkötelezett az Oltchim privatizációja mellett. Konkrétabban, Joaquín Almunia alelnökhöz intézett 2011. október 21-i levelében Emil Boc román miniszterelnök kijelentette: Románia elkötelezett amellett, hogy 2012 májusáig teljes körűen privatizálja az Oltchimot (az adósságkonverzió tárgyát képező részesedést is beleértve). Az új román kormány 2012. február 9-i kinevezését követően az új miniszterelnök, Mihai Razvan Ungureanu 2012. február 16-án kelt levelében ismét megerősítette ezt a kötelezettségvállalást.
(74)
Tekintettel a költségvetési megszorításokra, Románia tehát lemond az Oltchim tulajdonjogáról és nem kívánja állami kezességvállalás révén tovább finanszírozni a szükséges beruházásokat, hanem az Oltchimon belüli részesedésének értékesítésére törekszik.
VIII.2. A 3. intézkedéssel kapcsolatos fejlemények - a kamatmegállapodás
(75)
A román hatóságok 2011. szeptember 9-i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az AVAS-szal szemben fennálló 538 millió RON összegű esedékes tartozásra 2007. január 1-től kamatot kívánnak felszámítani. Románia kifejtette, hogy erre az AVAS és az Oltchim között létrejött adósságkonverziós megállapodás keretében kerülne sor, amellyel a vállalat elfogadná az esedékes kamatot. Ugyanebben a levélben a román hatóságok jelezték, hogy az így felhalmozódott kamatokat az 1. intézkedés keretében bejelentett fő állami követeléssel együtt szintén tőkévé alakítanák.
(76)
A román hatóságok 2011. december 23-i levelükhöz mellékelték az AVAS és az Oltchim között 2011. december 22-én megkötött magánjogi megállapodás másolatát, amelyben a vállalat elfogadta a 2007. január 1. és 2011. december 31. között a köztartozáson felhalmozódó, összesen 511 millió RON összegű kamatot. A román hatóságok kifejtették, hogy a kamatot kamatos kamattal számították ki, az érintett időszakokra vonatkozóan késedelmi kamatként a kereskedelmi bankok által 2007. január 1. óta a vállalatnak ténylegesen folyósított hitelekre felszámított legmagasabb kamatlábat, valamint a vonatkozó bizottsági referencia- és leszámítolási kamatlábakat alkalmazva. E megközelítés eredményeképpen az AVAS követelésére a következő kamatlábakat és felhalmozott kamatösszeget kellett alkalmazni:
1. táblázat
Az AVAS által a 2007-2011 közötti időszakra felszámított kamat részletes ismertetése
2007
2008
2009
2010
2011
Alkalmazandó kamatláb
1.1-6.30. - 11,17 %
7.1-12.31. - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Kamatösszeg (millió RON-re kerekítve)
58
87
129
114
123
Az AVAS követelését terhelő kamat 2007 óta összesen: 511 millió RON
(77)
A román hatóságok emellett ugyanebben a levélben azt állították, hogy a privatizáció javasolt ütemezésének betartása érdekében megkezdték az AVAS-t érintő, 538 millió RON értékű és a felhalmozódott kamatok összegével megnövelt adósságkonverzió végrehajtásának előkészítését.
VIII.3. Románia érvei a privatizációs szándékot érintően
(78)
Amint az fent kifejtésre került, a román hatóságok visszavonták a 2. intézkedést (lásd a fenti VII. szakaszt). Az állami kezességvállalásra vonatkozó bejelentés visszavonását követően a román hatóságok úgy érveltek, hogy a jelenlegi 1. intézkedés, azaz az AVAS-szal szemben fennálló 538 millió RON értékű és az AVAS követelésén 2007. január 1. és 2011. december 31. között felhalmozódott kamattal, összesen további 511 millió RON-jel növelt adósság tőkévé alakítása az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében nem minősül állami támogatásnak. Románia szerint az intézkedés megfelel a piaci viszonyoknak, és mint ilyen nem biztosít előnyt az Oltchim számára. Pontosabban, a román hatóságok kifejtették, hogy az AVAS mint hitelező jobban jár a teljes adósság tőkévé alakításával és a teljes vállalati részesedés rövid időn belüli értékesítésével annál, mintha megpróbálná érvényesíteni a követelést, mivel az AVAS vállalaton belüli, adósságkonverziót követő részesedésének piaci értéke magasabb, mint az az összeg, amelyre az AVAS a vállalat felszámolásakor számíthatna.
(79)
Románia benyújtotta a Raiffeisen Capital & Investment SA tanácsadói jelentését (a továbbiakban: a tanácsadói jelentés), amellyel azt kívánta alátámasztani, hogy az állam számára a maximális megtérülést biztosító legjobb stratégia a hitel-tőke-konverzió végrehajtása, majd ezt követően a kombinált részvénycsomagok rövid határidős értékesítése.
(80)
A tanácsadói jelentés az AVAS követelésének értékét egyrészről a felszámolási forgatókönyv és másrészről az adósságkonverziót és az azt követő privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén vizsgálja.
(81)
A felszámolási értékelés két felszámolási jelentés (a Raiffeisen egy korábbi, 2011. februári felszámolási jelentése, valamint egy független tanácsadó cég, a Romcontrol SA Bucharest 2011. márciusi felszámolási jelentése) alapján készült. Az adósságkonverziót és privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén az állam számára biztosított eredményt a vállalati érték módszere alapján becslik meg, amely az üzleti értékelés egyik alapvető mértékegysége. (Az alkalmazott módszertanokat és az értékelés eredményét, valamint annak a Bizottság általi kritikai értékelését az alábbi IX.3.3. szakasz ismerteti részletesen.)
(82)
A jelentés megállapítja, hogy a teljes adósság tőkévé alakítása lehetővé tenné a vállalat privatizációjának zökkenőmentesebb és gyorsabb lebonyolítását, valamint hogy ez a lehetőség a felszámolásnál kedvezőbb pénzügyi eredménnyel jár az AVAS számára.
IX. ÉRTÉKELÉS
IX.1. Általános észrevételek
(83)
Annak meghatározása érdekében, hogy a szóban forgó intézkedések állami támogatásnak minősülnek-e, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy megfelelnek-e az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében rögzített együttes feltételeknek. Ez a rendelkezés kijelenti, hogy „Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.”
(84)
A Bizottság megjegyzi, hogy tekintettel a 2. intézkedésre vonatkozó bejelentés visszavonására (lásd a fenti VII. szakaszt), az alábbi értékelés kizárólag az 1. és a 3. intézkedést érinti. Az 1. intézkedést módosították, mivel Románia az adósság tőkévé alakítását összekapcsolta az Oltchim privatizációjával. Az utóbbi intézkedés értekésekor ezért abból a feltételezésből kell kiindulni, hogy a konverziót követően az AVAS tulajdonába kerülő tőkerészesedést tisztességes, nyílt és átlátható, az AVAS bevételeinek maximalizálását célzó értékesítési eljárás keretében azonnal értékesítik egy magánbefektető részére.
(85)
Ezenfelül a Bizottság úgy véli, azt a kérdést, vajon a hitelező AVAS a követelés 2007. január 1. utáni kezelése révén jogtalan előnyhöz juttatta-e az Oltchimet, az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelet (lásd a fenti (27) preambulumbekezdést) és az AVAS-t az adósságkonverzió ismételt végrehajtására kötelező 30/2007. sz. törvény, az adósságkonverzió - az eljárás megindításáról szóló határozat szerinti 1. intézkedés - Bizottságnak történő bejelentése, valamint az 1. intézkedés módosítása fényében kell vizsgálni, amely utóbbira a Bizottság által felvetett kételyek és az EU/IMF programból eredő korlátozások miatt került sor.
(86)
Mindemellett a Bizottság megjegyzi, hogy az 1. intézkedés szerves részét képezi a 2012. május végéig a vállalat teljes körű privatizációjára irányuló szándék, amelyről a román hatóságok 2011. október 21-i levelükben tájékoztattak, és amelyet Ungureanu miniszterelnök 2012. február 16-i levele ismét megerősített.
(87)
Ami a környezetvédelmi bírságot és másrészről a vállalat Electrica SA-val, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlceával és SC CET Govora SA-val szemben fennálló tartozásait illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy ezek az állítólagos intézkedések nem szerepeltek az eljárás megindításáról szóló határozatban. Ennélfogva azokkal ebben a határozatban nem foglalkozhat. A Bizottság a 659/1999/EK rendelet 10. cikke alapján kellő időben tájékoztatni fogja a panaszost az ezen állításokkal kapcsolatban hozott további intézkedésekről.
IX.2. A Bizottság hatásköre a csatlakozást megelőző időszakban
(88)
Amint az a fenti V. szakaszban is szerepel, a II. névtelen fél kijelentette, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim javára nyújtott egyes állami kezességvállalások Románia uniós csatlakozását követően egészen 2009. október 31-ig érvényben maradtak, ezért azokat a csatlakozás napjától kezdődően új támogatásnak kell tekinteni. A Bizottságnak ezért meg kell vizsgálnia a fenti állítás érvényességét, valamint annak a bejelentett intézkedés értékelését érintő lehetséges következményeit.
(89)
Főszabályként az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése csak a csatlakozás időpontjától kezdve alkalmazandó. A főszabály alól kivételt képeznek a csatlakozás előtt hatályba lépő, ám azt követően is alkalmazandó intézkedések. A Románia és az EU között létrejött 2005. évi csatlakozási szerződés (24) értelmében a Romániában a csatlakozás időpontja (2007. január 1.) előtt hatályba léptetett és ezt követően is alkalmazandó intézkedéseket, amelyek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülhetnek, de a 659/1999/EK rendelet (25) alkalmazásában nem minősülnek létező támogatásnak, a csatlakozástól az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során lehetséges új támogatásnak kell tekinteni.
(90)
A Bulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmányához tartozó V. melléklet (2) bekezdésének 2.1. pontja (26) ugyanezen csatlakozási okmány 22. cikke alapján előírja, hogy „minden olyan, a csatlakozás időpontja után is alkalmazandó intézkedést, amely állami támogatásnak minősül és nem felel meg a fenti feltételeknek, a csatlakozástól az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során új támogatásnak kell tekinteni”.
(91)
A fenti rendelkezés ennélfogva a csatlakozás időpontja (2007. január 1.) előtt hatályba léptetett és azt követően is alkalmazandó intézkedésekre vonatkozik. „A csatlakozás időpontja után is alkalmazandó” kifejezés fogalmát egy sor bizottsági határozatban (27) úgy határozták meg, mint amely időben nem korlátozott vagy olyan programokat és egyedi intézkedéseket jelöl, amelyek esetében az állam felelőssége nem pontosan körülhatárolt - azaz olyan eseteket, amikor a csatlakozás időpontjában még nem ismert az állam kötelezettségének pontos mértéke. A fenti megfontolásokra figyelemmel meg kell határozni, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchim számára nyújtott állami kezességvállalások a fenti esetjogi gyakorlat szerinti meghatározás értelmében „a csatlakozás után is alkalmazandók” voltak-e. E célból ellenőrizni kell, hogy olyan helyzet alakult-e ki, amelyben az állami kezességvállalás időben korlátlan volt, illetve amelyben a csatlakozás előtt még nem volt ismert az állam kötelezettségének pontos mértéke.
(92)
A szóban forgó állami kezességvállalások kibocsátásának feltételeit megvizsgálva a Bizottság megjegyzi, hogy a kezességvállalásokat különálló, egyszeri intézkedésként nyújtották, amelyekkel az állam adott összegű és meghatározott lejárati idejű hitelek felvételéhez nyújtott segítséget a vállalat számára. A kezességvállalások érvényességi idejét azok kibocsátásakor meghatározták, mivel az egybeesett a kezességvállalások alapjául szolgáló hitelek lejárati idejével, amelyet e hitelekben pontosan előírtak. Az érvényességi időt később nem módosították. Ennélfogva a csatlakozás időpontjában a kezességvállalások időbeli érvényessége valóban korlátozott volt, és azt a csatlakozást megelőzően, pontosabban a hitelszerződés aláírásakor határozták meg. A Bizottságnak ezért tudomásul kell vennie, hogy az egyik olyan helyzet, amelyben egy adott intézkedés a csatlakozás időpontjától „új támogatásnak” minősül, azaz a csatlakozáskor érvényesülő időbeli korlátozottság hiánya ebben az esetben nem teljesül.
(93)
Másodszor, az állam maximális kötelezettsége a kezességvállalások nyújtásának időpontjában pontosan körülhatárolt volt, mivel a kezességvállalások csak azt az adott hitelt foglalják magukban, amelyre azokat nyújtották. Meg kell tehát állapítani, hogy „a csatlakozás utáni alkalmazandóság” második esete - azaz a csatlakozás időpontjától kezdve ismeretlen mértékű állami kötelezettség - szintén nem alkalmazandó.
(94)
Ezenfelül a Bizottság megjegyzi, hogy az állami kezességvállalásokat a csatlakozás időpontját megelőzően lehívták. A lehívás időpontjától kezdve az állam felel az olyan hitelek hátralékos összegeinek visszafizetéséért, amelyek felvételekor kezességet vállalt, és az állam valóban átvállalta a vállalattól a szóban forgó hitelek visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségeket, így a kezességvállalások alapján kifizetett összegek tekintetében az Oltchim hitelezőjévé vált. Amint az a fenti II.2. szakaszban is szerepel, a lehívott kezességvállalásokból eredő kifizetések 2006-ig tartottak. Ezen a jogcímen további kifizetéseket a csatlakozást követően nem teljesítettek, mivel az Oltchim maga is törleszteni tudta a fennmaradó hátralékos hitelösszegeket.
(95)
Ennélfogva meg kell állapítani, hogy az 1995-2000 közötti időszakban az Oltchimnek nyújtott állami kezességvállalások a Bulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmányához csatolt V. melléklet (2) bekezdése 2.1. pontjának alkalmazásában nem tekinthetők új támogatásnak.
IX.3. A támogatás megléte: előny
IX.3.1 A magánhitelezői kritérium vizsgálata
(96)
Románia érvei szerint az 1 049 millió RON összegű köztartozás tőkévé alakításából, majd ezt követően az ebből eredő teljes állami részesedés rövid időn belül (2012. május végéig) történő értékesítéséből álló bejelentett intézkedés nem juttatja jogtalan előnyhöz a vállalatot, mivel az AVAS állami hitelezőhöz hasonló helyzetben bármely magánhitelező a követelés behajtásának ezt a módját választotta volna a vállalat felszámolása helyett, ez utóbbi ugyanis pénzügyi szempontból kevésbé előnyös az állami hitelező számára.
(97)
Annak meghatározásához, hogy a bejelentett intézkedés jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára, a Bizottságnak fel kell mérnie, hogy az AVAS mint állami hitelező ugyanolyan elszántan törekedett-e a köztartozás behajtására, mint azt egy a vele szemben fennálló tartozás minél nagyobb arányú behajtására törekvő magánhitelező tenné (28). Ez a megközelítés figyelembe veszi, hogy az állami követelésnek az AVAS-ra történő átruházásával a követelés behajtását olyan intézmény végzi, amelynek a vállalattal a hitelező-adós viszonyon kívül másfajta kapcsolata nincs. Az értékelés nem hagyja figyelmen kívül, hogy a Gazdasági Minisztérium az Oltchim állami részvényese, ugyanakkor azt is számításba veszi, hogy az állami részvényes a köztartozás behajtásában nem játszik szerepet, azzal ugyanis a hitelező AVAS-t bízták meg. A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy meg kell vizsgálni az adósságkonverzió és az azt követő privatizáció jelenlegi részvényesre, azaz a Gazdasági Minisztériumra gyakorolt hatását, hogy meg lehessen állapítani, vajon a javasolt adósságkonverzió, majd privatizáció a vállalat teljes körű felszámolásánál kedvezőbb pénzügyi megoldást jelent-e az állam számára.
IX.3.2 A köztartozás behajtása - a 3. intézkedés értékelése
(98)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság úgy vélte, további állami támogatási elemnek minősülhet az, hogy az állam Románia uniós csatlakozását követően nem számított fel kamatot és/vagy kötbért az Oltchim hátralékos köztartozására. Ez a köztartozás az állami kezességvállalások lehívása nyomán keletkezett (lásd a leírást a fenti 23-27 preambulumbekezdésben, valamint az állami kezességvállalások értékelését a fenti 88-95 preambulumbekezdésben). Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a kamat felszámításának, illetve az állami követelés érvényesítésének hiánya előnyt biztosított az Oltchim számára, mivel a vállalat díjmentesen jutott tőkéhez.
(99)
Annak értékeléséhez, hogy az állami kezességvállalások lehívásából származó fennálló követelés tekintetében Románia magánhitelezőhöz hasonlóan járt-e el, meg kell vizsgálni a román állam 2007-óta tanúsított magatartását a román hatóságok számára az egyes érintett időpontokban rendelkezésre álló információk alapján.
(100)
A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a kamat és kötbérek felszámításának hiányát a 2007-től az 1. intézkedés bejelentésének módosításáig tartó időszakban az 51/1998. sz. rendkívüli kormányrendelet indokolja (lásd a (27) preambulumbekezdést). További szempontként figyelembe kell venni az AVAS-t az adósságkonverzió ismételt végrehajtására kötelező 30/2007. sz. törvényt is. A szóban forgó időpontban a román hatóságok az Oltchim tevékenységének folytatásában gondolkodtak, és felszámolás helyett további beruházásokat terveztek.
(101)
A Bizottságnak ezért mindenekelőtt arról kell meggyőződnie, hogy a követelés érvényesítése és/vagy a vállalat felszámolása helyett 2007-ben a hitel-tőke-konverzió végrehajtása mellett döntő Románia magatartása megfelelt-e egy magánhitelező magatartásának. E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy Románia a 2003. évi első (sikertelen) kísérletet követően azzal a céllal folytatta a hitel-tőke-konverziós stratégiát, hogy fenntartsa az Oltchim tevékenységeit. A román hatóságok magatartása tehát ebből a szempontból összhangban állt korábbi magatartásukkal. A korábbi privatizációs kísérletekre adott piaci válaszok, valamint a kisebbségi részvényesek bírósági keresetei arra utaltak, hogy a piac alapvetően életképesnek tartotta az Oltchim üzleti tevékenységét.
(102)
A Bizottság mindemellett megjegyzi, hogy Románia ezenfelül az Oltchim üzleti tervét (29) is kézhez kapta, amely alátámasztotta a vállalat életképességét.
(103)
A fenti tényezőkre figyelemmel a Bizottság úgy véli, hogy Románia mint hitelező ésszerűen döntött a hitel-tőke-konverzió végrehajtása, valamint egy olyan megfelelő törvény elfogadása mellett, amely - tekintettel arra, hogy a fennálló követelést mindenképpen tőkévé alakítják - nem irányozta elő kamat és kötbér felszámítását e követelés után.
(104)
Nem mond ellent ennek az elemzésnek, hogy Románia a hitel-tőke-konverzió végrehajtása előtt az állami támogatás szempontjából jóváhagyást kért. Románia ezzel valójában csupán az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésében előírt kötelezettségeinek tett eleget. Tekintettel a Románia által a kisebbségi részvényesek részéről korábban, majd a 30/2007. sz. törvény alkalmazása során is tapasztalt nehézségekre, teljesen logikus döntés volt megerősítést kérni a Bizottságtól arra vonatkozóan, hogy a tervezett művelet nem minősül állami támogatásnak.
(105)
Az állami támogatás értékelése és a felfüggesztési kötelezettség alkalmazása nyomán a hitel-tőke-konverzió végül öt éves késéssel valósult meg. Ebben az összefüggésben a Bizottság először is megjegyzi, hogy 2011 közepéig Romániának határozott szándékában állt megvalósítani az Oltchimmal kapcsolatos - több szakértői tanulmány (30) által részletesen értékelt - expanzív beruházási stratégiát. Ellentétes lett volna a közép- vagy hosszú távon tervezett privatizáció érdekében a vállalat életképességének helyreállítását és értékének növelését célzó további beruházásokra irányuló állami stratégiával, ha ezzel egyidejűleg kamattal terhelték volna a fennálló köztartozást.
(106)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban az expanzív beruházási stratégia kapcsán felvetett bizottsági kételyek eredményeképpen, és még inkább a költségvetési problémák és az EU/IMF program nyomán Románia 2011-ben módosította a stratégiát, és úgy döntött, hogy a hitel-tőke-konverziót követően haladéktalanul privatizálja a vállalatot. Ezzel feladta azt a kezdeti tervét, hogy a privatizációt megelőzően 424 millió EUR összegű további beruházásokat végezzen.
(107)
Ebben az új helyzetben immár ésszerű lépés volt az állam részéről, hogy a követelésre kamatot számítson fel, és így maximalizálja a vele szemben fennálló tartozás visszafizetését.
(108)
Amint az a fenti 75-77 preambulumbekezdésben szerepel, a 2007. január 1-jét követő időszakra a köztartozást az Oltchim és az AVAS között 2011 decemberében létrejött magánjogi megállapodás útján további kamatos kamattal terhelték meg. Különösen, a köztartozásra az egyes időszakokra vonatkozó bizottsági referencia-kamatláb, illetve az azonos időszakban a vállalat magánhiteleire alkalmazott kamatláb közül a magasabb értéket alkalmazták, ami megfelelőnek tekinthető.
(109)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy nem biztosított előnyt az Oltchim számára az, ahogyan a hatóságok a csatlakozás után az immár tőkévé alakítandó köztartozás behajtását illetően eljártak.
IX.3.3 Az adósságkonverzió - 1. intézkedés
(110)
A Bizottságnak továbbá azt is meg kell vizsgálnia, hogy az összesen 1 049 millió RON értékű köztartozás tőkévé alakítását, majd ezt követően az ebből származó állami részesedés egészének rövid határidőn belüli értékesítését (privatizáció) magában foglaló 1. intézkedés (a bejelentés módosítását követően, lásd a fenti 14-16, 69-70 és 75-77 preambulumbekezdést) jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára. A teljes egészében tőkévé alakítandó köztartozás magában foglalja az AVAS privatizációs ügynökség 538 millió RON összegű főkövetelését, valamint az e követelést terhelő, 2007. január 1. és 2011. december 31. között felhalmozódott, 511 millió RON összegű kamatot.
(111)
Annak értékeléséhez, hogy a javasolt adósságkonverzió jogtalan előnyt biztosít-e az Oltchim számára, meg kell határozni, hogy Románia állításával összhangban valóban az adósságkonverzió-e a leghatékonyabb mechanizmus az állami követelés behajtásának maximalizálására. Gyakorlati szempontból a Bizottságnak azt kell meghatároznia, hogy az AVAS privatizációs ügynökséghez, vagyis az Oltchim hitelezőjéhez hasonló helyzetben egy feltételezett magánhitelező valóban ezt a követelésbehajtási mechanizmust választotta volna-e a többi rendelkezésre álló alternatívával szemben, tekintettel arra, hogy az adós súlyos pénzügyi nehézségekkel küzd. A Gazdasági Minisztérium az Oltchim jelenlegi részvényeseként nem játszik szerepet a köztartozás behajtásában, az alábbi elemzés mindazonáltal azt is figyelembe veszi, hogy a két lehetséges forgatókönyv milyen eredménnyel jár az állami részvényes számára.
(112)
Románia úgy érvel, hogy figyelembe véve a vállalat jelenlegi helyzetét (súlyos tőkehiány és túlzott adósságállomány), az egyetlen reális lehetőség az, ha az AVAS állami hitelezőhöz hasonló helyzetben lévő magánhitelező i. felszámolja a vállalatot vagy ii. az adósságot tőkévé alakítja át, majd az ebből eredő teljes vállalati részesedést értékesíti. Ilyen döntési helyzetben minden magánhitelező azt a megoldást választaná, amely biztosítja a fennálló követelés lehető legnagyobb arányú behajtását. Más szóval, amennyiben a privatizációból várható bevétel meghaladja a felszámolás során visszaszerezhető összeget, a magánhitelező az „adósságkonverziót követő privatizáció” lehetőségét választaná.
(113)
Azt szemléltetendő, hogy az adósságkonverzió, majd az ebből származó részesedés értékesítése a felszámolásnál több bevételt jelent a hitelező számára, Románia független tanácsadói jelentést nyújtott be (lásd a fenti 78-82 preambulumbekezdést), amely összehasonlítja a két forgatókönyv, azaz az adósságkonverziót követő privatizáció, illetve a felszámolás hitelezői szempontú eredményét.
(114)
A Bizottság kritikai értékelést készített a jelentésről, hogy meggyőződjön arról, vajon annak eredményei alapos vizsgálat esetén is helytállók-e, és valóban bizonyítják, hogy a hitel-tőke-konverzió esetén az AVAS magatartása megfelel egy magánhitelező magatartásának. A jelentés részletes vizsgálatát követően a Bizottság az alábbi észrevételeket fogalmazza meg:
(115)
Az AVAS követelésének értéke felszámolási forgatókönyv esetén: A felszámolási értékelés a Raiffeisen egy korábbi, 2011. februári felszámolási jelentése, valamint egy független tanácsadó cég, a Romcontrol SA Bucharest 2011. márciusi felszámolási jelentése alapján készült.
(116)
A román jog értelmében azokat a vállalatokat, amelyekben az állam részesedése legalább 50 % + 1, a 88/1997. sz. rendkívüli kormányrendelettel, az 577/2002. sz. kormányhatározattal és a 137/2002. sz. törvénnyel létrehozott úgynevezett „különleges önkéntes felszámolási eljárás” keretében számolják fel. E különleges önkéntes felszámolási eljárás értelmében a felszámoló a vállalat eszközeinek értékesítéséből származó összeget - a 85/2006. sz. törvényben (a román fizetésképtelenségi törvényben) meghatározott elsőbbségi sorrendet követve - köteles a vállalat hátralékos tartozásainak rendezésére fordítani. Ennek megfelelően a felszámolásból eredő bevételekből a következő elsőbbségi sorrendet betartva kell kiegyenlíteni a tartozásokat: 1) felszámolási költségek; 2) bérkövetelések; 3) elsőbbséget élvező követelések (azaz záloggal, jelzáloggal és más különleges mellékkötelezettséggel biztosított követelések); 4) költségvetési követelés (adók és más költségvetési kötelezettségek); 5) az állami kezességvállalásokból fakadóan a Pénzügyminisztériummal szemben fennálló tartozás; 6) állami hitelekből eredő követelések; 7) rendes (biztosíték nélküli) követelések; 8) részvényesek. A szóban forgó ügyben az AVAS a harmadik hitelezői csoportba (elsőbbségi hitelezők) tartozik, ugyanakkor a rangsorban az Oltchim számos elsőbbségi (magán-)hitelezője mögött helyezkedik el, mivel a köztartozás csak részben volt biztosítékokkal fedezett.
(117)
A Romcontrol tanácsadó cég kiszámította az Oltchim eszközeinek 2010. december 15-i becsült felszámolási értékét, a kiigazított nettó eszközérték módszerét alapul véve, amely figyelembe veszi az értékesítésre kínált eszközök korlátozott idejű piaci kitettségét (31).
(118)
A Romcontrol által becsült felszámolási eszközérték eredményei alapján a Raiffeisen becslést készített az AVAS mint hitelező és az állam mint részvényes számára kínált eredményekről, figyelembe véve a vállalat 2010. december 31-én érvényes kötelezettségeit, valamint az ugyanezen a napon kelt előzetes pénzügyi kimutatásait („a Raiffeisen 2011. februári felszámolási tanulmánya”). A tanulmány feltételezése szerint az Oltchim eszközeinek értékesítéséből származó bevételek a vállalat összes kötelezettségei hozzávetőleg [20]-[30] %-ának behajtását tennék lehetővé. A hitelező AVAS részleges biztosítékokat élvező hitelezőként [80]-[100] millió RON-t tudott volna visszakövetelni (ez az akkori 538 millió RON értékű követelés teljes összegének [10]-[30] %-a). Tekintettel a felszámolásból származó bevételek és a vállalat kötelezettségei közötti negatív résre, az állam mint részvényes semmilyen összegre nem számíthatna.
(119)
2011 októberében a Raiffeisen naprakésszé tette a 2011. februári felszámolási tanulmányban foglalt becsléseket, hogy azok tükrözzék a vállalat 2011. június 30-i pénzügyi adatait, valamint magukban foglalják a 2007 januárjától a köztartozásra felszámított kamatot.
(120)
A naprakész becslések alapján az AVAS az Oltchim részlegesen biztosított hitelezőjeként a vállalattal szembeni követelés teljes összegéből [100]-[120] millió RON-hez jutna hozzá (ez az összes követelés, tehát az 538 millió RON értékű főkövetelés és a kapcsolódó kamatok összegének [10]-[20] %-a (32)). A Gazdasági Minisztérium mint állami részvényes ebben az esetben sem számíthatna pénzösszegre. Az AVAS által megszerezhető összeget ezt követően 2011. június 30-i jelenértékre diszkontálták (33). Ennek alapján az AVAS a vállalat felszámolása esetén [10]-[40] millió EUR-hoz jutna.
2. táblázat
Az állami követelés behajtása felszámolási forgatókönyv esetén
Követelés
(millió EUR)
Összes behajtott követelés
(millió EUR)
Behajtott követelés nettó jelenértéke 10,7 %-os diszkontrátával
(millió EUR)
AVAS (hitelező)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Gazdasági Minisztérium (részvényes)
Részesedés
[0]-[10]
[0]-[10]
Állam összesen:
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Ezt követően ezt az összeget össze kell vetni az AVAS követelésének tőkévé alakítása és a vállalat azt követő privatizációja esetén várható megtérüléssel.
(122)
Az AVAS követelésének értéke az adósságkonverziót és az azt követő privatizációt magában foglaló forgatókönyv esetén: A jelentésben az adósságkonverziót és privatizációt tartalmazó forgatókönyv esetén az állam számára biztosított eredményt a vállalati érték módszere alapján becsülték meg, amely az üzleti értékelés egyik alapvető mértékegysége.
(123)
E módszer alkalmazása tekintetében a Bizottság megjegyzi, hogy egy vállalkozás saját tőkéjének becsült értéke elvben számos módszerrel meghatározható.
(124)
Az egyik gyakran használt módszer az EBITDA-többszörös (earnings before interest, taxes, depreciation and amortisation, azaz kamatok, adózás és értékcsökkenési leírás előtti eredmény). E módszer alapján úgy lehet megbecsülni egy vállalkozás saját tőkéjének az értékét egy X évben, hogy ennek az X évnek az EBITDA-ját fel kell szorozni az ágazatra relevánsnak ítélt számmal (szorzószámmal), és az eredményből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(125)
Egy másik módszer az úgynevezett „discounted cash flow analysis” A vállalkozás jövőbeli évekre rendelkezésre álló pénzforgalmának („free cash flows”) névleges értékét diszkontálni kell a névleges tőke súlyozott átlagköltségével (WACC) (34), és a kapott értékből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(126)
A harmadik módszer az üzleti forgalom többszöröse. E módszer alapján úgy lehet megbecsülni egy vállalkozás saját tőkéjének az értékét egy X évben, hogy ennek az X évnek az üzleti forgalmát fel kell szorozni az ágazatra relevánsnak ítélt számmal (szorzószámmal), és az eredményből ki kell vonni a kötelezettségek nettó értékét.
(127)
Mindhárom módszer (a jövőbeli EBITDA, pénzforgalom vagy üzleti forgalom) előrejelzéseket alkalmaz. A szóban forgó esetben nem minden olyan becslési módszer alkalmazható eredményesen, amely az üzleti tervben szereplő előrejelzésekre épül. Tekintettel a vállalat tervezett azonnali privatizációjára, csak az új tulajdonos lesz abban a helyzetben, hogy meghatározhassa a vállalat jövőbeli üzleti stratégiáját, ezért az említett módszerek alkalmazásához szükséges vonatkozó üzleti tervbeli előrejelzések nem állnak rendelkezésre, és nem is jelezhetők előre (35). Mivel az új tulajdonosnak jelentős beruházásokat kell végrehajtania, a vállalat korábbi eredményei alapján sem készíthetők a jövőre vonatkozó becslések.
(128)
A Bizottság úgy véli, hogy ilyen körülmények között a román állam összesített, azaz az AVAS és a Gazdasági Minisztérium együttes részesedése értékének megbecslésére kizárólag két módszer áll rendelkezésre: a tőkepiaci érték és a vállalati érték. Meg kell jegyezni, hogy a tőkepiaci érték meghatározásához használt paramétereket a vállalati érték is tartalmazza.
(129)
A tőkepiaci érték a részvényárfolyamnak és a kibocsátott részvények számának szorzata, amely megadja a vállalat forgalomban lévő részvényeinek teljes értékét. Ez a mérőszám a vállalat saját tőkéjének általánosan elfogadott értékét tükrözi, és ezért a vállalat nettó értéke nyilvános megítélésének helyettesítőjeként használható.
(130)
Az Oltchim tőkepiaci értékét a bukaresti tőzsdén (36) 44 hónapos időszakban (2008-2011. augusztus) megfigyelt részvényárfolyam alapján számították ki. Ez az időszak kellően hosszú ahhoz, hogy érvényesnek lehessen tekinteni, és a vonatkozó tőkepiaci érték egyben azt is jól jelzi, mennyit hajlandó fizetni a piac a vállalatért.
(131)
Ebben az összefüggésben a Bizottság pozitív tényezőként megjegyzi, hogy a részvényárfolyam a közelmúltbeli 2011. május-augusztus közötti időszakban minden esetben meghaladta a 44 havi átlagot. Pontosabban, míg a 44 havi átlagos részvényenkénti árfolyam 0,53 RON, addig 2011 júliusában a részvényenkénti ár a 2,05 RON-t is elérte (37). Ennélfogva a piaci érték meghatározásához használt adatok visszafogottnak tekinthetők.
(132)
Ezenfelül a 2011 szeptembere (a Raiffeisen tanulmányában feltüntetett utolsó adattartomány) óta tapasztalható árfolyamváltozást illetően a Bizottság kedvező fejleményként megjegyzi, hogy a közelmúltban (2011. október közepe óta) a részvényárfolyam jelentősen nőtt, és tartósan meghaladja a tőkepiaci érték képletében alkalmazott 0,53 RON súlyozott átlagárat.
1. ábra
Az Oltchim részvényárfolyamának alakulása a bukaresti tőzsdén 2011. február 23. és 2012. február 23. között
(133)
A tervezett adósságkonverziót megelőzően az Oltchim súlyozott átlagos tőkepiaci értéke (38) a megfigyelt időszakban (2008. január - 2011. augusztus) 45 millió EUR volt, és a megfigyelt időszak utolsó három hónapjában (2011. június-augusztus) folyamatosan meghaladta a 100 millió EUR-t. A tőkepiaci érték ennélfogva egyértelműen magasabb az Oltchim felszámolási értékénél ([10]-[40] millió EUR), ami az első arra utaló jel, hogy az állami részesedés privatizáció keretében történő értékesítése előnyösebb a vállalat felszámolásánál.
(134)
A második alkalmazható módszer a vállalati érték. A vállalati érték a vállalat értékének mértékegysége, amelyet gyakran alkalmaznak az egyszerű tőkepiaci érték helyett, mivel az a megítélések szerint pontosabb képet ad a vállalkozás értékéről. A vállalati érték a vállalat tőkepiaci értékének és nettó pénzügyi kötelezettségeinek összege. A Raiffeisen Capital ezt a módszert alkalmazta.
(135)
A tőkepiaci érték kiszámítását követően a vállalati érték másik összetevője, a nettó kötelezettség a vállalat összes pénzügyi kötelezettségének összegeként számítható ki (ez az összes kamattal terhelt vállalati kötelezettség - azaz a banki hitelek és a lejárt/átütemezett kötelezettségek) (39).
(136)
Ezt követően kiszámítható a 44 hónapos időszakra vetített medián, átlagos és súlyozott átlagos vállalati érték, valamint a részvényenkénti vállalati érték. A jelentés ezt két forgatókönyvre: a megállapodás szerint kamattal növelt, illetve a kamat nélküli adósságra vonatkozóan is megtette.
(137)
Ezzel összefüggésben a Bizottság úgy véli, hogy a megállapodás értelmében felszámított kamatot a vállalati érték kiszámításakor nem kellene figyelembe venni, mivel ceteris paribus, ha az adósság nő, a saját tőke csökken. Ez a két hatás egymással ellentétes, ezért elvben nem módosítják a vállalati értéket. A kamat ismeretében a piac megfelelő mértékben csökkentené a részvényárfolyamot. A szóban forgó ügyben azonban a kamatösszeg hozzáadása utólag történt, és azzal a piac nem számolt. Ennélfogva az értékelés időpontjában a piac rendelkezésére álló akkori információkat kell figyelembe venni.
(138)
E megfontolások fényében a megfigyelt időszakra vonatkozóan a következő részvényenkénti vállalati értékek kiszámítására került sor:
3. táblázat
Az Oltchim megfigyelt időszakra vonatkozóan kiszámított részvényenkénti vállalati értéke
Időszak
Részvények száma
Átlagos részvényárfolyam
Tőkepiaci érték (részvényárfolyam x részvények száma)
Nettó kötelezettség
(ezer RON)
Vállalati érték (tőkepiaci érték + nettó kötelezettség)
(ezer RON)
Részvényenkénti vállalati érték
2008. jan.
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. febr.
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. márc.
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. ápr.
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. máj.
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. jún.
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. júl.
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. aug.
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. szept.
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. okt.
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. nov.
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2008. dec.
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2009. jan.
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. febr.
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. márc.
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. ápr.
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. máj.
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. jún.
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. júl.
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. aug.
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. szept.
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. okt.
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. nov.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. dec.
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. jan.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. febr.
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. márc.
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. ápr.
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. máj.
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. jún.
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. júl.
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. aug.
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. szept.
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. okt.
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. nov.
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
2010. dec.
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. jan.
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. febr.
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. márc.
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. ápr.
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
2011. máj.
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
2011. jún.
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
2011. júl.
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
2011. aug.
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
A fenti táblázat alapján kiszámították a részvényenkénti medián, átlagos és súlyozott átlagos vállalati értéket.
4. táblázat
Az Oltchim medián, átlagos és súlyozott átlagos részvényenkénti vállalati értéke
Részvényárfolyam
Részvényenkénti vállalati érték
Medián
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Átlagos
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Súlyozott átlagos
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
A fenti módszerrel kiszámított (medián, átlagos és súlyozott átlagos) vállalati érték felhasználásával ezt követően meghatározható az állami részesedés adósságkonverzió utáni értéke, amelyhez a vállalati értékből ki kell vonni a konverzió után fennmaradó vállalati kötelezettség értékét; ez a tartozás a vállalat kötelezettsége marad, amelyet a vállalatnak törlesztenie kell.
(141)
A kapott eredmény a teljes saját tőke piaci értéke, az 5. táblázat szerint.
5. táblázat
A saját tőke piaci értékének kiszámítása a vállalati érték módszere alapján
A teljes saját tőke piaci értékének kiszámítása az adósságkonverzió után
Forgatókönyvek
Vállalati érték a 44 havi medián részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi átlagos részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi súlyozott átlagos részvényárfolyam alapján
Részvényenkénti vállalati érték (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Részvények száma a konverzió előtt
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Vállalati érték (millió RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Nettó kötelezettség az adósságkonverzió után (millió RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Saját tőke piaci értéke (millió RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Saját tőke piaci értéke (millió EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
A fent ismertetett számításban használt nettó pénzügyi kötelezettségek tekintetében elvben a számítás mindkét lépéséhez, azaz i. a vállalati érték képletének kiszámításához és ii. ezt követően a saját tőke piaci értékét megadó kivonáshoz egyaránt a vállalat kötelezettségeinek piaci értékét kell alapul venni.
(143)
Ugyanakkor a Bizottság először is megjegyzi, hogy mivel az Oltchim adósságával nem kereskednek, illetve helyi adósságkereskedési piac hiányában, rendkívül nehéz meghatározni az érintett adósság piaci árát. Ehelyett a vállalat adósságkonverzió előtti és utáni minősítésének meghatározásával lehetőség van az adósság elméleti piaci értékének kiszámítására. A minősítés alapján ezt követően megbecsülhető a nemteljesítés valószínűsége, ez az érték pedig felhasználható az adósság becsült piaci értékének kiszámításához. Ilyen minősítések hiányában a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a számítás nem végezhető el, valamint, hogy egy rosszul megbecsült piaci érték alkalmazása súlyos hibákhoz vezethet.
(144)
Másodszor, feltételezve, hogy a nettó kötelezettséget a konverzió előtt és után ugyanúgy a könyv szerinti értékre diszkontálva értékesítik, a számítás eredményei a diszkontálás mértékétől függetlenül értelemszerűen egyáltalán nem változnának. A nettó pénzügyi kötelezettség értékének változása ennélfogva a tőkepiaci értékben minden esetben arányos, ellentétes előjelű változást idézne elő. A kötelezettség könyv szerinti vagy piaci értékének hozzáadásából eredő hatás egyaránt semleges, mivel a vállalati érték kiszámításakor a kötelezettség értékét először hozzá kell adni, majd a részvények új tőkepiaci értékének kiszámításakor ki kell vonni.
(145)
Harmadszor, feltételezve, hogy a konverzió után fennmaradó kötelezettséget a konverzió előtt alkalmazottól eltérő diszkontálással értékesítik, a számítás csak akkor lenne használható, ha figyelembe venné, hogy a hitel-tőke-konverziót követően a fennmaradó kötelezettség piaci értéke valószínűleg továbbra is alacsonyabb lenne annak könyv szerinti értékénél, de mindenképpen meghaladná a kötelezettség konverzió előtti piaci értékét. Mivel azonban az említett diszkontráták meghatározásának nincs alapja, e diszkontráták változásainak hatása nem szimulálható, mivel ehhez túlságosan sok paraméter egyidejű módosítására lenne szükség.
(146)
Másrészről a Bizottság megjegyzi, hogy az Oltchim pénzügyi kimutatásait a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokkal összhangban készítették el, és azok auditját a KPMG független könyvvizsgáló vállalat végezte. A pénzügyi kimutatásokban a pénzügyi kötelezettségeket az IAS 39. standard előírásaival összhangban azok valós értékén tüntették fel. Az IAS 39. standard meghatározása szerint a valós érték az az összeg, amelyért jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között szokásos versenyfeltételek mellett egy eszközt el lehet cserélni, vagy egy kötelezettséget rendezni lehet. Ennek alapján a KPMG tanúsította, hogy a vállalat hosszú lejáratú kötelezettségeinek valós értéke nem tér el jelentősen azok könyv szerinti értékétől.
(147)
A fenti megfontolások fényében a Bizottság úgy véli, hogy a tőkepiaci érték kiszámításához helyénvaló a kötelezettség könyv szerinti értékét alkalmazni.
(148)
A számítás megbízhatóságának ellenőrzése érdekében ugyanakkor a Bizottság ezenfelül érzékenységvizsgálatot is végzett, azaz meghatározta azt a nettó kötelezettség konverzió előtti könyv szerinti értéke és piaci értéke közötti százalékos különbséget, amely kiegyenlítené az állami részesedés konverzió utáni jelenértékét és a felszámolási értéket, abból a feltételezésből kiindulva, hogy a kötelezettség piaci értéke a hitel-tőke-konverziót követően megegyezik majd annak könyv szerinti értékével. Ez a százalékos érték a kötelezettség piaci értékének becslésekor egyfajta hibahatárnak tekinthető.
(149)
A Bizottság véleménye szerint a forgatókönyvek (a medián, átlagos és súlyozott átlagos értéken alapuló vállalati érték) közül a súlyozott átlagos értéken alapuló a legpontosabb, mivel ebben az esetben az értékeket a kereskedésbe bevont részvények mennyisége szerint súlyozzák. E forgatókönyv esetében a fent említett hibahatár 15 %. A Bizottság megállapítja, hogy ez a hibahatár kellően nagy, ezért úgy tekinthető, hogy a vállalati érték kiszámítása megbízható adatokon alapul.
(150)
Következésképpen, a saját tőke piaci értékének kiszámítását követően a teljes saját tőke piaci értékéből kiszámítható a konverzió utáni állami részesedés értéke, mégpedig az állami részesedés mértéke alapján, amely az adósságkonverzió után a következőképpen alakul (40):
6. táblázat
A román állam részesedése az Oltchimben a tervezett adósságkonverzió előtt és után
Részesedés az adósságkonverzió előtt
Részesedés az adósságkonverzió után
A konvertált adósság az AVAS kamatokkal növelt követelését foglalja magában
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Gazdasági Minisztérium
54,81 %
[0]-[5] %
Állam összesen:
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Ennek következtében az AVAS főkövetelésének és a megállapodás értelmében felszámított kamatoknak a konverzióját követően az Oltchim saját tőkéjének piaci értéke [20]-[30] és [90]-[100] millió EUR között lesz, amelynek alapján az együttes állami részesedés ([80]-[100] %) jelenértéke (41) [15]-[30] és [75]-[90] millió EUR között alakul. Az alábbi 7. táblázat összefoglalja a különböző forgatókönyvekre vonatkozóan kiszámított vállalati értékeket, és összeveti azokat a felszámolás esetén alkalmazandó értékekkel.
7. táblázat
Az adósságkonverziót követő privatizáció, illetve a felszámolási forgatókönyv összehasonlítása a vállalati érték módszere alapján
Várható állami bevétel
(millió EUR)
Adósságkonverzió és azonnali privatizáció
A felszámolásból származó bevételek nettó jelenértéke
Összehasonlítás
Vállalati érték a 44 havi medián részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi átlagos részvényárfolyam alapján
Vállalati érték a 44 havi súlyozott átlagos részvényárfolyam alapján
Saját tőke piaci értéke
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Együttes állami részesedés piaci értéke
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Együttes állami részesedés (98,4 %) nettó jelenértéke
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
Az AVAS részesedésének (96,54 %) nettó jelenértéke
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
A Gazdasági Minisztérium részesedésének (1,9 %) nettó jelenértéke
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Felszámolás Adósságkonverzió és privatizáció
(152)
Valamennyi vállalatértékelési forgatókönyv esetében mind az AVAS, mind a Gazdasági Minisztérium mint állami részvényes számára kedvezőbb eredménnyel jár az adósságkonverziót követő privatizáció, mint a vállalat felszámolása. Az adósságkonverziót követően a jelenlegi állami részvényes, a Gazdasági Minisztérium részesedése csökkenni fog, ami a hitelező AVAS számára így [80]-[100] %-os részesedést eredményez. A Minisztériumnak azonban nincs oka arra, hogy kifogásolja az adósságkonverziót, mivel felszámolás esetén a vállalati részesedése után semmilyen pénzeszközhöz nem jutna. Az AVAS állami hitelező még a legalacsonyabb becsült vállalati értékkel rendelkező forgatókönyv esetében is több bevételre számíthat, mint a vállalat felszámolására vonatkozó döntés esetén ([10]-[30] millió EUR szemben [10]-[30] millió EUR-val).
(153)
A fenti eredmények alapján megállapítható, hogy amennyiben a vállalatot az adósságkonverziót követően rövid határidőn belül teljes körűen privatizálják, a bejelentett intézkedés (adósságkonverziót követő teljes körű privatizáció) nem biztosít előnyt az Oltchim számára, mivel ez az intézkedés lehetővé teszi, hogy az AVAS állami hitelező nagyobb összeget követeljen vissza annál, mint amelyre a vállalat felszámolás alá helyezése esetén lehetősége volna. E tekintetben a Bizottság tudomásul veszi a román hatóságok által a vállalat 2012. május 31-ig történő teljes körű privatizációjára vonatkozóan tett kötelezettségvállalást (lásd a fenti 17 és 73 preambulumbekezdést).
(154)
A Bizottság úgy véli, hogy a tőkepiaci érték módszerén, valamint a vállalati érték módszerén alapuló mennyiségi értékelést a független szakértő által nem számszerűsített következő két érv is alátámasztja.
(155)
Először is, az értékelés a tőzsdei árfolyamot veszi alapul. Mivel azonban az Oltchimen belüli állami részesedést egy egységként fogják értékesíteni, a vevő irányítási jogot szerez a vállalaton belül. A vevő tehát hajlandó lesz a részesedésért az irányítási jogokhoz fűződő felárat fizetni, amint az a hasonló ügyletek esetében bevett gyakorlat.
(156)
Másodszor, a Bizottság megjegyzi, hogy a PCC 2007-ben hajlandó volt 7,5 millió EUR-t fizetni az Oltchimen belüli 12 %-os tényleges részesedésért, majd 2011-ben 2,6 millió EUR-ért további 3,6 %-os részesedést vásárolt a vállalatban. Ez egyrészről azt jelzi, hogy egy magánbefektető megítélése szerint 2007 és 2011 között nőtt az Oltchim értéke (hiszen hajlandó volt magasabb részvényenkénti árat fizetni), valamint hogy a 2011. évi ügylet alapján a teljes részvényállomány (100 %) értéke 73 millió EUR-ra tehető, amely számottevően magasabb a felszámolási értéknél.
IX.4. Az előnnyel kapcsolatos feltételre vonatkozó következtetés
(157)
Figyelembe véve a fenti megállapításokat, azaz azt, hogy i. a vállalat számára nem biztosított jogtalan előnyt az, ahogyan a hatóságok a bejelentett intézkedés tárgyát képező köztartozás behajtását illetően eljártak, és ii. az adósságkonverzió önmagában nem juttatja jogtalan előnyhöz a vállalatot, a Bizottság megállapítja, hogy az előnnyel kapcsolatos feltétel a jelenleg bejelentett (a korábbi 1. és 3. intézkedés összevonásából származó) intézkedés esetében nem teljesül. E megállapítás fényében az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdéséből eredő állami támogatási fogalom meghatározásában foglalt további együttes feltételeket a jelenleg bejelentett intézkedés értékelésekor nem kell vizsgálni.
X. KÖVETKEZTETÉS
(158)
Az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése értelmében a 2. intézkedés (az állami kezességvállalás) tekintetében megindított hivatalos vizsgálati eljárás az említett intézkedés visszavonását követően okafogyottá vált, ezért azt meg kell szüntetni.
(159)
A jelenleg bejelentett intézkedés (a korábbi 1. és 3. intézkedés együtt) nem tartalmaz az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást.
(160)
Ez a megállapítás Románia arra irányuló határozott szándékán alapul, hogy az Oltchimban fennálló részesedését maradéktalanul értékesíteni kívánja, amint arról Emil Boc miniszterelnök 2011. október 21-i levele tájékoztatott, és amint azt Ungureanu miniszterelnök 2012. február 16-i levele ismét megerősítette,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság úgy határozott, hogy az Oltchim javára nyújtott, bejelentett állami kezességvállalás (2. intézkedés) tekintetében lezárja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, tekintettel arra, hogy Románia visszavonta bejelentését, és megszüntette az intézkedést.
2. cikk
A Románia által 2009. július 17-én bejelentett, majd 2011. június 22-én, 2011. szeptember 9-én, 2011. október 21-én és 2012. február 16-án módosított 1. intézkedés az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
3. cikk
A Románia által 2007-ben megvalósított 3. intézkedés nem minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak.
4. cikk
Ennek a határozatnak Románia a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 7-én.