РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 февруари 2012 година
относно държавна помощ SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 и ex CP 194/09), приведена в действие от Швеция в полза на Hammar Nordic Plugg AB
(нотифицирано под номер C(2012) 546)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/293/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 26 май 2009 г., заведено на 16 юни 2009 г., Комисията получи жалба относно отпускане на предполагаема държавна помощ на Hammar Nordic Plugg AB чрез продажбата на имот, който е публична собственост, от община Vänersborg под пазарната цена.
(2)
На 27 октомври 2009 г. Комисията препрати неповерителна версия на жалбата до националните органи. Швеция отговори с писмо на 30 ноември 2009 г., заведено на същата дата.
(3)
На 9 март 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация и Швеция отговори с писмо от 20 април 2010 г.
(4)
На 11 май 2010 г. Комисията получи информация, предоставена от Chips AB.
(5)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Швеция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“), по отношение на помощта. Решението на Комисията да открие процедура („решението за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта.
(6)
С писмо от 23 ноември 2010 г. Швеция поиска удължаване на крайния срок за представяне на мнения относно решението за откриване на процедура.
(7)
С писма от 15 и 17 декември 2010 г. шведските органи представиха своите мнения на Комисията. Hammar Nordic Plugg AB представи своето мнение на Комисията с писмо от 22 януари 2011 г.
(8)
На 1 февруари 2011 г. Комисията изпрати коментарите на Hammar Nordic Plugg AB на шведските органи за мнение.
(9)
На 1 юни 2011 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което Швеция отговори с писмо от 29 юни 2011 г. и изпрати допълнителни разяснения по електронна поща на 12 септември и на 30 септември 2011 г.
(10)
На 6 юни 2011 г. Комисията изпрати въпросник на Chips AB, на който дружеството не отговори пряко. Част от информацията обаче бе предоставена от Chips AB на шведските органи, които я включиха в посочените по-горе коментари от 12 септември 2011 г.
(11)
На 19 октомври 2011 г. се състоя среща между службите на Комисията и представители на Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
С електронна поща от 3 ноември 2011 г. Hammar Nordic Plugg AB предостави допълнителна информация на Комисията. На 4 ноември 2011 г. Комисията препрати тази информация на шведските органи за коментар. На 28 ноември 2011 г. Швеция потвърди, че органите нямат коментари.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Получателите и заинтересованите страни
(13)
Получател на помощта е Hammar Nordic Plugg AB („Hammar“). Това е дружество с ограничена отговорност, чиято дейност се състои от отдаване под наем на помещения и управление на недвижими имоти. Седалището на дружеството е установено в Trollhättan, провинция Västra Götaland (Швеция). Hammar е изцяло притежавано от дружеството майка Hammar Nordic Fastigheter AB, което от своя страна е изцяло собственост на частно лице - Anders Hammar (4).
(14)
Община Vänersborg („общината“) се намира в провинция Västra Götalands (Швеция), в близост до Норвегия. Съгласно шведската карта на регионалната помощ за периода 2007-2013 г. общината не се намира в област, която получава подпомагане.
(15)
Fastighets AB Vänersborg („FABV“) е дружество за недвижими имоти, притежавано изцяло от общината.
(16)
Topp Livsmedel („Topp“) е принадлежало на Chips AB (5) - подразделение на международната бизнес група Orkla ASA („Orkla“).
(17)
Недвижимият имот, предмет на мярката („обектът“), включва два парцела земя, производствен обект, движимо имущество и права върху интелектуалната собственост (например търговски марки). Той се намира в Brålanda - малко населено място в рамките на община Vänersborg. До 2007 г. Topp е използвал обекта за производството на замразени зеленчуци, като за тази дейност са били ангажирани 30 служители.
2.2. Обобщение на мярката
(18)
С писмо от 26 май 2009 г. Комисията получи жалба във връзка с предполагаемо предоставяне на държавна помощ чрез продажбата на публична собственост (обекта) под пазарната ѝ цена.
(19)
Фактите по случая са следните. В края на 2007 г. Chips AB обявява, че ще закрие производствената дейност на Topp, и започва процеса с продажба на обекта.
(20)
На 13 февруари 2008 г. общината (чрез FABV) купува обекта от Chips AB за сумата от 17 милиона SEK (1,7 милиона евро) (6).
(21)
Също така на 13 февруари 2008 г. FABV сключва два договора с Hammar. Първият договор е договор за наем, с който FABV отдава под наем на Hammar целия обект (7). Вторият договор се отнася за опцията Hammar да закупи обекта от FABV по всяко време между 1 март 2008 г. и 28 февруари 2010 г. за определена сума в размер на 8 милиона SEK (0,8 милиона евро). На 11 август 2008 г. Hammar упражнява опцията по този договор и придобива обекта срещу определената цена.
(22)
С договор от 1 март 2008 г. Hammar, от своя страна, отдава под наем по-голяма част от обекта на местни предприемачи срещу наем (8), който е по-висок от договорения между него и FABV. Освен това, като условие за сключване на договора за наем, местните предприемачи поставят искането да се предвиди опция те да придобият обекта в бъдеще, ако Hammar стане негов собственик. Опционният договор е подписан на същата дата, като дава право на местните предприемачи да придобият обекта за сумата от 40 милиона SEK (4 милиона евро).
(23)
На 2 септември 2008 г. Hammar и местните предприемачи сключват договор, по силата на който обектът е продаден на последните за договорената цена от 40 милиона SEK.
3. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(24)
Комисията има основания да смята, че продажбата на обекта от FABV на Hammar включва държавна помощ. Поради това на 27 октомври 2010 г. Комисията започна официална процедура по разследване на посочената транзакция (9).
(25)
Шведските органи и Hammar представиха своите мнения относно решението за откриване на официалната процедура по разследване.
(26)
Становището на шведките органи е, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не представлява държавна помощ. Те твърдят, че при закупуването на обекта чрез FABV единствената цел на общината е била да се осигури продължаване на производствената дейност и запазване на работните места. Тъй като общината не е възнамерявала да развива дейността лично, тя е избрала предложеното от Hammar решение, а именно - обектът да бъде даден под наем с опция да бъде закупен. Швеция също така отбеляза, че във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал от бюджета на общината в този на FABV в размер на 9 милиона SEK (0,9 милиона евро), за да се учреди гаранция за загубата, която FABV би понесло, ако Hammar се възползва от опцията.
(27)
Hammar твърди, че FABV е закупило обекта от Chips AB на изключително висока цена, което може да означава наличие на държавна помощ за Orkla. Освен това Hammar е на мнение, че покупко-продажбата на обекта между него и FABV е извършена при пазарни условия и че продажбата не е засегнала търговията между държавите членки, нито е нарушила конкуренцията.
(28)
В подкрепа на своите твърдения Hammar представи последваща оценка на стойността на обекта с дата 20 януари 2011 г., изготвена от PricewaterhouseCoopers („докладът на PwC“). В доклада се посочва, че поради изключително голямата степен на несигурност при изчисляване на пазарната цена на този вид недвижим имот може да се твърди, че при всяка продажба на обекта (т.е. първоначалната му продажба от Chips AB на FABV, последващата му продажба на Hammar и накрая продажбата от Hammar на местните предприемачи) неговата цена е била близка до пазарната. Във връзка с продажбата от FABV на Hammar и последващата продажба на местните предприемачи в доклада на PwC по-специално се посочва, че платените цени са съответствали на пазарните цени предвид финансовите условия на двата договора за наем (т.е. между FABV и Hammar, от една страна, и между Hammar и местните предприемачи, от друга страна).
(29)
По време на срещата със службите на Комисията, състояла се на 19 октомври 2011 г., и в допълнителната информация, изпратена на Комисията на 3 ноември 2011 г., Hammar заяви, че към момента, в който между него и общината е договорена опцията той да придобие обекта за 8 милиона SEK, не е имало други оферти за закупуване на обекта, поради което тази цена следва да се приеме за пазарната цена, независимо от всякакви други оценки, които при всички случаи са хипотетични.
(30)
На 3 ноември 2011 г. Hammar представи на Комисията доклад, изготвен от Copenhagen Economics A/S (10) („Copenhagen Economics“), относно евентуалното въздействие върху търговията между държавите членки както на покупко-продажбата на обекта между Chips AB и FABV, така и на последващата му продажба от FABV на Hammar. Заключението от доклада е, че при първата транзакция е възможно да е била засегната търговията в рамките на Съюза, тъй като продавачът Chips AB е международно дружество (финландското подразделение на норвежката група Orkla), което участва в конкуренцията на международния пазар. За сметка на това в доклада се посочва, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не е имала никакво въздействие върху търговията в рамките на Съюза, или това въздействие е било незначително, тъй като Hammar работи само на местно равнище и на съответния пазар няма международни конкуренти.
4. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
4.1. Наличие на държавна помощ
(31)
За да се прецени дали продажбата на обекта от FABV на Hammar е свързана с държавна помощ, тя трябва да бъде разгледана в съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, който предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(32)
Комисията отбелязва, че получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие, тъй като извършва стопанска дейност, като предлага на пазара недвижими имоти и свързани с тях услуги.
(33)
Общината е извършила транзакцията с посредничеството на FABV. FABV е собственост изцяло на общината, която покрива неговите загуби от своя обичаен бюджет. Членовете на управителния съвет на FABV са членове на общинския съвет на община Vänersborg. Следователно решенията на FABV са публични решения и доколкото те имат финансови последици, предполагат използването на публични ресурси. Освен това е ясно, че общината е имала участие в тази транзакция, тъй като във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал в размер на 9 милиона SEK от общината в бюджета на FABV, за да се учреди гаранция за загубата, която би била реализирана, ако Hammar се възползва от възможността. С оглед на гореизложеното заключението на Комисията е, че в продажбата на обекта на Hammar е имало елемент на публични ресурси.
(34)
Тъй като продажбата е поставила в по-благоприятно положение конкретно предприятие (Hammar), тя трябва да бъде разглеждана като мярка със селективен характер.
(35)
Мярката нарушава или има потенциал да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза и на Европейското икономическо пространство („търговията в рамките на ЕИП“) по смисъла на практиката на Съда на Европейския съюз в областта на държавните помощи. За да се аргументира тезата, че селективното предимство, свързано с продажбата на обекта на Hammar, не е имало никакво въздействие върху търговията или това въздействие е било незначително, в доклада на Copenhagen Economics (вж. съображение 30) се посочва, че пазарът на недвижими имоти, на който работи Hammar, е само с местен обхват. Потенциалното въздействие върху търговията обаче не зависи от това дали даден получател на държавна помощ работи на международния пазар или само на националния, а от това дали стоките или услугите, с които той търгува, могат да бъдат предмет на търговия в рамките на Съюза (11). В този случай критерият е изпълнен, тъй като недвижимите имоти и свързаните с тях услуги са предмет на търговия и инвестиции в рамките на Съюза. В настоящия случай това се потвърждава от факта, че предишният собственик на обекта (Chips AB) е финландското подразделение на Orkla - група с международна дейност. Това е доказателство за трансграничен интерес към въпросния актив, т.е. обектът, който, освен това, не е празен парцел земя, а действащ производствен обект за замразени храни.
(36)
Поради това Комисията смята, че макар Hammar да развива своята дейност изключително на местно равнище, дружеството работи на пазар, на който не може да се изключи наличието на въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП. Съответно според Комисията представените от Hammar аргументи не представляват основание за отклоняване от предварителните констатации по този критерий в решението за откриване на процедура.
(37)
Следователно единственият критерий за определяне на наличието на въпросната държавна помощ е дали с продажбата на обекта от FABV е предоставено предимство на Hammar. Въз основа на наличната информация Комисията смята, че FABV е продало на Hammar обекта на цена под пазарната му стойност - нещо, което е малко вероятно да бъде направено от някой частен пазарен инвеститор - с което е предоставило предимство на Hammar.
(38)
Настоящото дело се отнася до продажбата на определени активи, които са публична собственост, на частно предприятие. Някои от активите са недвижими имоти (земя и сгради) и за да се прецени дали има помощ в тези случаи, Комисията прилага установеното в „Съобщение на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи“ (12) („съобщението“). Когато продажбата се отнася за други видове активи, Комисията прилага теста за частен стопански субект в условията на пазарна икономика, т.е. тя преценява дали публичният продавач е действал като частен инвеститор, който развива дейност в условията на пазарна икономика. Тъй като съобщението се основава на същия тест за частния инвеститор обаче, за по-голяма яснота Комисията ще се позовава на посоченото съобщение при извършването на оценката на цялата транзакция (13).
(39)
По-специално, в съответствие с точка II, подточка 1 от съобщението, възможността за наличие на държавна помощ в полза на купувача автоматично се изключва, когато продажбата е в рамките на „достатъчно добре публично оповестена, открита и безусловна тръжна процедура, сравнима с публична продажба, като се приема най-добрата или единствената оферта“. От събраната от Комисията информация проличава, че FABV не е организирало тръжна процедура за продажбата на обекта, поради което възможността за наличие на държавна помощ не може да бъде изключена автоматично на това основание.
(40)
Hammar твърди, че цената от 8 милиона SEK отразява пазарната цена на обекта, тъй като в момента на договаряне на опцията не е имало други оферти. Комисията отбелязва обаче, че продажбата на обекта от страна на общината не е била прозрачна и открита за други кандидати. Следователно цената, на която той е бил продаден, не позволява на Комисията да направи заключение относно неговата действителна пазарна стойност (14). Освен това Комисията отбелязва, че FABV е закупило обекта на 13 февруари 2008 г. за сумата от 17 милиона SEK, като на същата дата се е договорило с Hammar да му предостави опция за закупуване за много по-ниската цена от 8 милиона SEK.
(41)
В точка II, подточка 2, буква а) от съобщението също така се предвижда, че ако продажбата се извършва без безусловна тръжна процедура, „би трябвало да се извърши независима оценка от един или повече независими оценители на активите преди започване на преговорите по продажбата, с цел определяне на пазарна цена, въз основа на общоприетите пазарни показатели и стандарти за оценка“. Комисията отбелязва, че FABV не е поискало независима оценка на обекта преди преговорите по продажбата.
(42)
Въпреки липсата на открита и безусловна тръжна процедура и на независима оценка преди преговорите по продажбата обаче пазарната стойност на обекта, продаден от FABV на Hammar, може да се предположи въз основа на друга налична информация.
(43)
Когато обектът е предложен за продажба през 2007 г., Chips AB е възложило на Colliers International (15) да изготви предварителния договор за продажба. Colliers International определя цена от 27 милиона SEK (2,7 милиона евро) само за недвижимия имот, без да се включват движимото имущество и правата върху интелектуалната собственост. Както бе отбелязано в решението за откриване на процедура, Комисията смята, че това е разумна оценка на пазарната цена, тъй като: i) оценката е направена преди преговорите по продажбата; ii) изготвянето на оценката е била възложено от Chips AB във връзка с продажбата на обекта, т.е. в условия, в които е логично Chips AB да не е имал други интереси, освен да получи точна оценка на пазарната стойност; iii) проучването е направено от трета страна, независима от продавача и от купувача; и iv) Colliers International има богат опит в сектора на недвижимите имоти. Hammar обаче оспори предварителното становище на Комисията, че тази оценка е независима, тъй като тя е била поръчана от продавача. Hammar също така смята, че допусканията на Colliers International са били нереалистични (inter alia, допуснато е, че делът на незаетите площи ще бъде само 10 %) предвид положението на обекта в момента на транзакцията.
(44)
Друг възможен показател за пазарната цена на обекта може да бъде намерен в оценката, извършена от Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) („Swedbank“) през юни 2008 г. Тази оценка е направена от името на местните предприемачи, които впоследствие са купили обекта, с цел отпускане на заем за неговото придобиване. Swedbank е оценило обекта на 30 милиона SEK (3 милиона евро), въпреки че площта на оценените помещения е била по-малка от тази на целия обект (17). Swedbank е допуснало дял на незаетите площи в размер на 35 %, докато всички други допускания са съпоставими с използваните от Colliers International.
(45)
В доклада на PwC са представени редица оценки на пазарната стойност на обекта в зависимост от момента, в който той е продаден. Така например в доклада се констатира, че стойността на обекта в момента на продажбата му от Chips AB на FABV е била приблизително 9 милиона SEK, докато при неговото отдаване под наем от FABV на Hammar в същия ден (13 февруари 2008 г.) тя е била около 5,5 милиона SEK(0.55 милиона евро). В доклада на PwC е представена и трета оценка на пазарната стойност на обекта към момента, в който Hammar го е дал под наем на местните предприемачи (1 март 2008 г.), в размер на близо 21 милиона SEK (2,1 милиона евро).
(46)
На първо място, Комисията отбелязва, че в доклада на PwC са представени различни данни за пазарната стойност на обекта в рамките на кратък период от време. Тъй като при пазарната стойност на недвижимите имоти има тенденция тя да се запазва сравнително стабилна в краткосрочен план, освен в случай на извънредни обстоятелства, Комисията има сериозни съмнения по отношение на някои от оценките, предоставени в доклада на PwC, особено предвид обстоятелството, че всички операции са осъществени в много кратък период от време.
(47)
По отношение на първите две оценки на обекта, посочени в доклада на PwC (съответно 9 милиона SEK и 5,5 милиона SEK), Комисията стигна до извода, че те изглеждат нереалистични в сравнение с успоредните оценки на Colliers International и Swedbank. От една страна, във връзка с оценката от 5,5 милиона SEK Комисията отбелязва, че PricewaterhouseCoopers („PwC“) изготвя своята оценка на база паричните потоци, получени от наема за обекта, платен от Hammar на FABV. PwC признава, че този наем е много нисък в сравнение с нормалната възвръщаемост на подобен промишлен обект. Тази разлика е още по-очевидна при сравнението с наема, който Hammar е договорил с местните предприемачи само няколко дни по-късно и който е бил близо седем пъти по-висок (вж. бележки под линия 7 и 8). Поради това Комисията стига до заключението, че наемът, плащан от Hammar, е бил под пазарната цена. Съответно Комисията смята, че оценката в размер на 5,5 милиона SEK, изготвена въз основа на предполагаемо равнище на приходите от наем, който е под пазарното равнище, не отразява действителната пазарна стойност на обекта. От друга страна, оценката от 9 милиона SEK се основава на допускането за дял на незаетите площи в размер на 100 % за първите 2 години, който впоследствие намалява до 75 % за година 3 и 50 % за година 4 и се задържа на 60 % за останалата част от периода, обхванат от оценката. При допуснатия дял на незаетите площи обаче не е отчетен фактът, че в момента на продажбата се е знаело, че местните предприемачи са готови да наемат обекта, и че следователно стойността, подлежаща на оценка, е тази на обекта с наемател.
(48)
При третата оценка от доклада на PwC пазарната стойност на обекта в момента, в който Hammar го е продал на местните предприемачи, се определя на близо 21 милиона SEK, въпреки че площта на помещенията, обхваната от оценката, е по-малка от общата площ на обекта (вж. бележка под линия 17). По същество оценката се основава на същата методология като използваната от Colliers International и Swedbank и основното допускане за нейното изготвяне са условията на договора за наем между Hammar и местните предприемачи, т.е. условията на наема, прилагани към момента на продажбата. Трябва също така да се отбележи приемливостта на предположението, че условията на наема са отговаряли на пазарните условия, по-специално тъй като са били договорени между двама частни пазарни оператори, които вероятно имат само икономически обосновани мотиви. Поради това Комисията смята, че третата оценка на пазарната стойност на обекта, посочена в доклада на PwC, е достоверна.
(49)
Следователно е ясно, че независимо от това коя оценка на пазарната стойност на обекта бъде избрана (тази на Colliers International, на Swedbank или третата оценка от доклада на PwC), цената от 8 милиона SEK, за която FABV е продало обекта на Hammar, е била доста под пазарната цена и съответно е предоставено предимство на Hammar.
(50)
Тъй като са изпълнени всички необходими критерии по член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията стига до заключението, че разглежданата мярка представлява държавна помощ, която освен това е неправомерна, тъй като е предоставена на получателя без предварителното съгласие на Комисията.
(51)
Предимството за получателя на помощта се изразява в разликата между цената, платена от Hammar, т.е. 8 милиона SEK, и пазарната цена на обекта.
(52)
За да определи пазарната цена на обекта, Комисията разглежда възможните алтернативи и наличните оценки, а именно: i) 17 милиона SEK, действително платени от FABV на Chips AB на 18 февруари 2008 г.; ii) 40 милиона SEK, действително платени от местните предприемачи на Hammar; iii) 27 милиона SEK според оценката на Colliers International преди продажбата; iv) 30 милиона SEK според оценката на Swedbank от юни 2008 г.; и v) 21 милиона SEK според една от оценките в доклада на PwC.
(53)
Комисията смята, че цената от 17 милиона SEK, платена от FABV на Chips AB в момента на закупуването на обекта, не представлява безспорно доказателство за пазарната му стойност. В решението за откриване на процедура Комисията вече обясни, че Chips AB е приело по-ниска от оценената пазарна цена, тъй като е искало да избегне накърняването на своята корпоративна репутация в резултат на закриването на дейността на обекта и съответната загуба на работни места. Освен това то е искало да се възползва от възможността за бърза продажба, за да приключи своите дейности с Topp. Един частен пазарен оператор, който не е притиснат от подобни обстоятелства (които се отнасят само за Chips AB), би поискал по-висока цена. Поради тези причини Комисията не смята, че е необходимо да отговаря на обобщения в съображение 27 от настоящото решение аргумент на Hammar, който освен това се отнася до въпрос, невключен в официалното разследване.
(54)
Въз основа на получената информация по време на официалната процедура по разследване Комисията също така установи, че сумата от 40 милиона SEK, договорена с местните предприемачи, не е подходящ ориентир за пазарната цена на обекта, тъй като предприемачите са финансирали една част от договорената сума с банков заем, а другата - със заем от самото дружество Hammar. Големият дял на финансирането, предоставено от купувача (който в същото време е и кредитор на транзакцията), и съответният кредитен риск, който той поема, не подкрепят наистина твърдението, че номиналната цена от 40 милиона SEK представлява действителната финансова стойност на обекта. Следователно номиналната цена, платена при тази транзакция, не е безспорно доказателство за цената, която би била платена за обекта в случай на продажба при пазарни условия, но със сигурност е допълнителна индикация за това, че цената от 8 милиона SEK не отразява пазарната стойност на обекта. Двете цени са били определени в рамките на по-малко от 3 седмици, а такава значителна разлика за толкова кратък срок потвърждава, че тази сума не е пазарната цена.
(55)
По отношение на оценките на Colliers International и Swedbank по принцип Комисията няма причини да се съмнява, че те са независими и изготвени по общоприетите стандарти. Комисията обаче признава, че въпросните оценки не могат да бъдат пряко сравнени, тъй като някои от заложените в тях допускания се различават. При наличната информация Комисията не може да бъде напълно сигурна дали посочените оценки представят най-вярното отражение на действителната пазарна стойност на обекта, тъй като в основата им стоят допускания и сравнения с други сделки на пазара, а не операциите, предмет на които е самият обект.
(56)
Предвид всичко посочено Комисията смята, че е целесъобразно да използва пазарната стойност от третата оценка в доклада на PwC. Както бе отбелязано в съображение 48, Комисията приема, че тази оценка, макар и изготвена след операциите, се основава на данните за паричните потоци от договор за наем, който действително е съществувал (договорът между Hammar и местните предприемачи), и следователно - на действителни наблюдения на пазара. В този смисъл оценката в размер на 21 милиона SEK представлява достоверна, макар и консервативна преценка за пазарната стойност на обекта в сравнение с тези на Colliers International и Swedbank. Освен това Комисията отбелязва, че Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта за 8 милиона SEK на 13 февруари 2008 г., а е упражнил правото си по този договор на 11 август 2008 г. На 1 март 2008 г. Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта с местните предприемачи за 40 милиона SEK, а договорът за продажба във връзка с упражняването на правото по този договор е сключен на 2 септември 2008 г. Датата, която се използва в доклада на PwC за база за оценката на стойността на обекта в размер на 21 милиона SEK, е 1 март 2008 г. Предвид кратките срокове между всички посочени операции липсват основания да се смята, че пазарната стойност на обекта може се е различавала съществено от 21 милиона SEK в момента, в който Hammar го е закупил или е сключил договора с опцията за закупуване.
(57)
Следователно предимството на Hammar възлиза на 13 милиона SEK (1,3 милиона евро). То е изчислено като разлика между пазарната стойност от 21 милиона SEK и действителната цена от 8 милиона SEK, платена от Hammar за обекта.
4.2. Съвместимост на помощта
(58)
Нито Швеция, нито Hammar представиха аргументи относно съвместимостта на помощта. Единствените цели, посочени от шведските органи във връзка с разглежданата мярка, бяха политическите цели на общината стопанският обект да остане действащо предприятие и същевременно да се запази заетостта в района на Vänersborg.
(59)
Тъй като общината не се намира в област, която получава подпомагане (вж. съображение 14), тя не отговаря на критериите за допустимост за отпускане на регионална помощ. Различните видове цели за мярката, посочени от шведските органи, могат да бъдат разгледани в съответствие с предвиденото в съобщение на Комисията „Насоки на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение“ (18). Липсват признаци обаче, че в този случай установените в насоките условия биха били изпълнени. По-специално нищо не сочи, че Hammar е било предприятие в затруднение в момента на закупуване на обекта.
(60)
При всички случаи до момента не бяха приведени достатъчно доказателства за това, че мярката е необходима и пропорционална, за да се постигнат някакви цели от общ интерес. Поради това Комисията не намира никакви основания да обяви помощта съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(61)
Не се прилагат други основания за съвместимост. Поради това Комисията стига до заключението, че продажбата на обекта от общината на Hammar представлява държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
4.3. Договорът за наем и цената на опцията
(62)
В решението за откриване на процедура Комисията също така изрази съмнения относно съответствието на договора за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., и цената на предоставената на Hammar опция за закупуване на обекта с пазарните условия (вж. параграф 38 от решението за откриване на процедура).
(63)
По отношение на договора за наем Комисията смята, че в него има елемент на държавна помощ, тъй като необходимите изисквания на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени поради същите основания, изложени в раздел 4.1 по-горе: i) получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие; ii) решенията на FABV могат да се приемат за държавни решения и, доколкото те имат финансово отражение, са свързани с използването на държавни ресурси; iii) мярката е селективна, тъй като чрез нея е облагодетелствано конкретно предприятие; iv) както бе обяснено в съображение 47 и е признато в доклада на PwC, представен лично от Hammar, Комисията смята, че наемът, определен от FABV за Hammar, е под пазарната цена и поради това представлява предимство за Hammar; и v) независимо че Hammar работи изключително на местно равнище, то извършва дейност на пазар, на който не може да бъде изключена възможността за въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП.
(64)
За да се определи предимството, с което се е ползвало Hammar, следва да се направи сравнение между наема, договорен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г. (0,5 милиона SEK за първата година), и договорения на 1 март 2008 г. наем между Hammar и местните предприемачи (3,5 милиона SEK за първата година). Комисията смята, че условията на втория договор представляват пазарната стойност за отдаване под наем на обекта, предвид факта, че двете страни по него са частни субекти, водени от икономически обосновани мотиви. В тази връзка трябва също така да се отбележи, че в доклада на PwC втората сума е използвана за изчисляване на стойността на обекта. Hammar е плащало наем на общината само между 1 март 2008 г. и 11 август 2008 г. (датата, на която е упражнило правото си съгласно опцията), т.е. приблизително 6 месеца. Ако предимството от 3 милиона SEK, което представлява разликата между наема, договорен между FABV и Hammar, и договорения между Hammar и местните предприемачи наем, бъде изчислено пропорционално за съответния период, се получава сумата от 1,5 милиона SEK (0,15 милиона евро).
(65)
Поради неприложимостта на основанията за съвместимост, както и поради липсата на позоваване на тях (вж. раздел 4.2) Комисията стига до заключението, че договорът за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., включва държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(66)
Що се отнася до цената на опцията за закупуване на обекта, предоставена на Hammar, Комисията отбелязва, че възможността опцията да бъде упражнена не може да се приеме за гарантирана, тъй като съгласно шведското законодателство ангажиментите за купуване или продаване на недвижимия имот в бъдещето по принцип не са правно обвързващи (19). Следователно предимството, което Hammar е можел да получи от тази опция, е много неясно, дори е възможно такова да не съществува, и при всички случаи е било възможно да бъде компенсирано в достатъчна степен от платения наем или продажната цена. Поради това не може да се установи със сигурност, че Hammar е получил предимство от тази опция, което е отделно от предимството, получено чрез договора за наем и последващата продажба на обекта.
5. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
(67)
Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) гласи: „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(68)
Тъй като разглежданата мярка представлява неправомерна и несъвместима помощ, сумата на помощта трябва да бъде възстановена, за да се върне положението, което е съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и следва да бъде наложена лихва по възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(69)
Елементът на несъвместима помощ на мерките следва да бъде изчислен на 14,5 милиона SEK, които представляват сбора на разликата между пазарната цена на обекта (21 милиона SEK) и цената, платена от Hammar (8 милиона SEK), възлизаща на 13 милиона SEK, и сумата, която следва да бъде възстановена във връзка с договора за наем (1,5 милиона SEK).
(70)
Върху сумата за възстановяване следва да бъде платена лихва по възстановяването. За елемента на несъвместима помощ в размер на 13 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която Hammar е упражнило правото си във връзка с опцията и е придобило обекта, а именно - 11 август 2008 г. За елемента на несъвместима помощ в размер на 1,5 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която наемът е бил дължим, а именно - 1 март 2008 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ в размер на 14,5 милиона SEK, предоставена неправомерно от Швеция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Hammar Nordic Plugg AB под формата на продажба и отдаване под наем на имот, който е публична собственост, в Brålanda, община Vänersborg, под неговата пазарна стойност, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Швеция възстановява от Hammar Nordic Plugg AB посочената в член 1 помощ.
2. Върху сумите за възстановяване се начисляват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на Hammar Nordic Plugg AB, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се начислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (21).
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Швеция гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено до четири месеца след датата на уведомяване за него.
Член 4
1. В срок два месеца след датата на уведомяване за настоящото решение Швеция предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на предприетите и на планираните мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. Швеция информира Комисията за развитието на националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от Комисията тя предоставя незабавно информация относно предприетите и планираните мерки за спазване на решението. Швеция също така предоставя подробна информация за размера на помощта и лихвата по възстановяването, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 8 февруари 2012 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. február 8.)
a Svédország által a Hammar Nordic Plugg AB javára nyújtott, SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09) állami támogatásról
(az értesítés a C(2012) 546. számú dokumentummal történt)
(Csak a svéd nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/293/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottsághoz 2009. május 26-án kelt és 2009. június 16-án iktatott levél formájában panasz érkezett a Hammar Nordic Plugg AB-nak Vänersborg önkormányzata által köztulajdon piaci ár alatti értékesítése formájában nyújtott állítólagos állami támogatás kapcsán.
(2)
A panasz bizalmas adatokat nem tartalmazó változatát a Bizottság 2009. október 27-én megküldte a nemzeti hatóságoknak. Svédország 2009. november 30-án kelt, ugyanezen a napon iktatott levelében válaszolt.
(3)
2010. március 9-én a Bizottság további felvilágosítást kért, amelyet Svédország 2010. április 20-i levelében adott meg.
(4)
2010. május 11-én a Chips AB információkat nyújtott be a Bizottsághoz.
(5)
2010. október 27-én kelt levelében a Bizottság azon határozatáról tájékoztatta Svédországot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (2) (a továbbiakban: az EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerint eljárást indít a támogatást illetően. Az eljárás megindítására irányuló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) kihirdették. A Bizottság felszólította az érintett feleket, hogy az intézkedés vonatkozásában nyújtsák be észrevételeiket.
(6)
2010. november 23-i levelében Svédország az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételek benyújtására rendelkezésre álló határidő meghosszabbítását kérte.
(7)
A svéd hatóságok 2010. december 15-i és 17-i levelükben küldték meg észrevételeiket a Bizottságnak. A Hammar Nordic Plugg AB 2011. január 22-i levelében küldte meg észrevételeit a Bizottságnak.
(8)
A Bizottság 2011. február 1-jén észrevételezésre továbbította a Hammar Nordic Plugg AB megjegyzéseit a svéd hatóságoknak.
(9)
2011. június 1-jén a Bizottság további információkat kért. Svédország erre 2011. június 29-i levelében válaszolt, majd 2011. szeptember 12-én és szeptember 30-án e-mailben további felvilágosítással szolgált.
(10)
2011. június 6-án a Bizottság kérdőívet küldött a Chips AB-nek, erre azonban közvetlenül a vállalkozástól nem kapott választ. A Chips AB mindazonáltal benyújtott bizonyos információkat a svéd hatóságokhoz, amelyek ezen információkat is belefoglalták a 2011. szeptember 12-én küldött felvilágosításba.
(11)
2011. október 19-én találkozóra került sor a Bizottság szolgálatai és a Hammar Nordic Plugg AB képviselői között.
(12)
2011. november 3-án a Hammar Nordic Plugg AB e-mailben további információkat nyújtott be a Bizottsághoz. A Bizottság 2011. november 4-én továbbította ezeket az információkat a svéd hatóságok felé, amelyek azonban 2011. november 28-án megerősítették, hogy nincsenek további észrevételeik.
2. AZ ÜGY LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett és az érintett felek
(13)
A támogatás kedvezményezettje a Hammar Nordic Plugg AB (a továbbiakban: Hammar), amely ingatlankiadással és -kezeléssel foglalkozik. A Hammar, amelynek székhelye a nyugat-götalandi Trollhättan városában található, anyavállalatának, a Hammar Nordic Fastigheter AB-nek 100 %-os tulajdonában van, ez utóbbi tulajdonosa pedig egy magánszemély, Anders Hammar (4).
(14)
Vänersborg önkormányzata (a továbbiakban: az önkormányzat) Nyugat-Götaland megyében található, a norvég határ közelében. Svédország 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó regionális támogatási térképe alapján Vänersborg nem támogatási területen található.
(15)
A Fastighets AB Vänersborg (a továbbiakban: FABV) az önkormányzat tulajdonában lévő ingatlankezelő vállalat.
(16)
A Topp Livsmedel (a továbbiakban: Topp) az Orkla ASA (a továbbiakban: Orkla) nemzetközi konszern részét képező Chips AB (5) vállalkozáshoz tartozott.
(17)
Az intézkedés tárgyát képező ingatlan (a továbbiakban: a létesítmény) két telket, egy gyárépületet, tárgyi eszközöket és immateriális javakat (pl. védjegyeket) foglal magában. A létesítmény a Vänersborg önkormányzathoz tartozó egyik kisebb település, Brålanda területén található. 2007-ig a Topp mintegy 30 alkalmazottal mélyhűtött zöldségeket állított elő a létesítményben.
2.2. Az intézkedés összefoglalása
(18)
Egy 2009. május 26-i levélben panasz érkezett a Bizottsághoz egy állítólagos, köztulajdon (a létesítmény) piaci ár alatti értékesítése révén nyújtott állami támogatásra vonatkozóan.
(19)
A tényállás a következő: 2007 végén a Chips AB bejelentette, hogy leállítja a Topp-ban a gyártást, majd megkezdte a létesítmény értékesítését.
(20)
2008. február 13-án az önkormányzat - az FABV-n keresztül - 17 millió SEK-ért (1,7 millió EUR) (6) megvásárolta a létesítményt a Chips AB-tól.
(21)
Ugyanazon a napon, 2008. február 13-án az FABV két megállapodást kötött a Hammarral. Az egyik megállapodás bérleti szerződés volt, amely révén az FABV a teljes létesítményt bérbe adta a Hammarnak (7). A másik megállapodás egy opciót tartalmazott, amely jogot biztosított a Hammar számára, hogy a 2008. március 1. és 2010. február 28. közötti kétéves időszakban 8 millió SEK-es (0,8 millió EUR) áron bármikor megvásárolhassa az FABV-től a létesítményt. A Hammar élt az opcióval és 2008. augusztus 11-én a rögzített áron megvásárolta a létesítményt az FABV-től.
(22)
Egy 2008. március 1-jei megállapodás értelmében a Hammar a létesítmény legnagyobb részét helyi vállalkozásoknak adta bérbe, az FABV és a Hammar közötti megállapodásban szereplőnél magasabb bérleti díj (8) fejében. A bérleti szerződés aláírásának feltételeként a helyi vállalkozások azt a követelményt állították, hogy amennyiben a Hammar lesz a létesítmény tulajdonosa, a jövőben legyen lehetőségük a létesítmény megvásárlására. Az ugyanazon a napon aláírt opciós megállapodás lehetőséget biztosított a helyi vállalkozások számára, hogy 40 millió SEK-ért (4 millió EUR) megvásárolják a létesítményt.
(23)
2008. szeptember 2-án a Hammar szerződést kötött a helyi vállalkozásokkal a létesítmény 40 millió SEK-ért történő értékesítéséről.
3. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(24)
A Bizottság okkal feltételezte, hogy a létesítmény FABV általi, Hammarnak történő eladása állami támogatást tartalmazott. Ezért a Bizottság az említett ügylet tekintetében 2010. október 27-én hivatalos vizsgálati eljárást indított (9).
(25)
A svéd hatóságok és a Hammar benyújtották a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó észrevételeiket.
(26)
A svéd hatóságok álláspontja szerint a létesítmény Hammarnak történő értékesítése nem valósít meg állami támogatást. Fenntartják véleményüket, miszerint az önkormányzat a létesítmény FABV-n keresztül történő megvásárlásával kizárólag a gyár és a munkahelyek fennmaradását kívánta biztosítani. Mivel az önkormányzatnak nem állt szándékában, hogy saját maga működtesse az üzemet, a Hammar által javasolt megoldást, azaz a vételi opciót tartalmazó bérleti szerződést választották. A svéd hatóságok azt is megjegyezték, hogy a Hammarnak biztosított opció 9 millió SEK (0,9 millió EUR) összegű, az önkormányzat költségvetéséből az FABV-nek nyújtott tőkeinjekciót is előírt azon veszteség ellentételezésére, amely akkor keletkezik, ha a Hammar él az opcióval.
(27)
A Hammar azt állítja, hogy az FABV túlságosan magas áron vásárolta meg a létesítményt a Chips AB-től, ami azt jelentheti, hogy az Orkla részesült állami támogatásban. Ezenfelül a Hammar azt állítja, hogy a létesítményt piaci feltételek mellett vásárolta az FABV-től, és az adásvétel nem volt hatással a tagállamok közötti kereskedelemre, továbbá nem vezetett versenytorzuláshoz.
(28)
Állításának alátámasztására a Hammar benyújtott egy (2011. január 20-i keltezésű) utólagos számítást, amelyet a PricewaterhouseCoopers készített a létesítmény értékéről (a továbbiakban: PwC-jelentés). A PwC-jelentés értelmében az ingatlanok e típusa esetében a piaci ár kiszámítása során olyan nagy a bizonytalansági tényező, hogy úgy tekinthető, hogy az ár a létesítmény minden egyes adásvétele során (azaz amikor az FABV megvette a Chips AB-tól, majd amikor az FABV eladta a Hammarnak, és végül amikor a Hammar értékesítette a helyi vállalkozásoknak) a piaci ár közelében került meghatározásra. A jelentés mindenekelőtt az FABV által a Hammarnak, majd utóbbi által a helyi vállalkozásoknak történő értékesítés során fizetett árat tekinti piaci árnak, figyelembe véve a két (az FABV és a Hammar, illetve a Hammar és a helyi vállalkozások közötti) bérleti szerződésben rögzített pénzügyi feltételeket.
(29)
A Bizottság szolgálataival tartott 2011. október 19-i találkozón, valamint 2011. november 3-i beadványában, amelyben további információkkal látta el a Bizottságot, a Hammar hangsúlyozta, hogy a létesítményre nem volt más ajánlat az önkormányzat és a Hammar közötti, a 8 millió SEK összegű vételi opciót tartalmazó megállapodás létrejöttének időpontjában, ezért ez az ár bármiféle esetleges - hipotetikusnak tekintendő - számításoktól függetlenül piaci árnak minősül.
(30)
2011. november 3-án a Hammar a Copenhagen Economics A/S (10) (a továbbiakban: Copenhagen Economics) által készített jelentést küldött a Bizottságnak. A jelentés azt vizsgálja, hogyan hathatott a tagállamok közötti kereskedelemre a létesítmény FABV általi megvásárlása a Chips AB-tól, majd a Hammarnak történő értékesítése. A jelentés arra a következtetésre jut, hogy az első adásvétel rendelkezett az Unión belüli kereskedelemre való hatásgyakorlás potenciáljával, mivel az eladó, a Chips AB nemzetközi vállalkozás - a norvég Orkla-konszern finn leányvállalata -, amely részt vesz a nemzetközi versenyben. Ezzel szemben a jelentés megállapítja, hogy a létesítmény FABV általi, Hammarnak történő értékesítése egyáltalán nem, vagy csak jelentéktelen mértékben hatott az Unión belüli kereskedelemre, mivel a Hammar csak helyi szinten folytatja tevékenységét és nem rendelkezik nemzetközi versenytársakkal az érintett piacon.
4. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
4.1. Állami támogatás megléte
(31)
Azt, hogy a létesítmény FABV általi, a Hammarnak történő értékesítése állami támogatásnak minősül-e, az EK-Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése fényében kell értékelni, amely szerint „a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(32)
A Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás kedvezményezettje, a Hammar vállalkozásnak minősül, mivel a piacon nyújtott ingatlan- és ingatlannal kapcsolatos szolgáltatások révén gazdasági tevékenységet folytat.
(33)
Az ügyletet az önkormányzat bonyolította le, az FABV-n keresztül. Az FABV 100 %-ban az önkormányzat tulajdonában van, esetleges veszteségeit az önkormányzat rendes költségvetéséből fedezik. Az FABV vezetése Vänersborg önkormányzati vezetőiből áll. Az FABV által hozott határozatok így az államnak tulajdoníthatók, és olyan mértékben, amennyiben a határozatok gazdasági következményekkel járnak, állami forrás felhasználásának minősülnek. Ezenfelül az önkormányzat egyértelműen résztvevője volt az ügyletnek, hiszen a Hammarnak biztosított opció 9 millió SEK összegű, az önkormányzat költségvetéséből az FABV-nek nyújtott tőkeinjekciót is előírt azon veszteség ellentételezésére, amely akkor keletkezik, ha a Hammar él az opcióval. Mindezek fényében a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a létesítmény Hammarnak történő eladása állami források felhasználását foglalta magában.
(34)
Mivel az ügylet egy bizonyos vállalkozást (a Hammart) részesített előnyben, az intézkedés szelektív intézkedésnek minősül.
(35)
Az Európai Unió Bírósága állami támogatásra vonatkozó ítélkezési gyakorlatának értelmében az intézkedés torzítja vagy torzíthatja a versenyt és hatással lehet az Unión és az Európai Gazdasági Térségen (a továbbiakban: EGT) belüli kereskedelemre. Annak alátámasztására, hogy a létesítmény Hammarnak történő értékesítéséből eredő szelektív előny nem, vagy csak jelentéktelen mértékben gyakorolt hatást a kereskedelemre, a Copenhagen Economics által készített tanulmány (lásd a (30) preambulumbekezdést) azt állítja, hogy az ingatlanpiac, amelyen a Hammar tevékenykedik, csupán helyi szintű. A kereskedelemre gyakorolt esetleges hatás azonban nem attól függ, hogy a támogatás kedvezményezettje nemzetközi vagy csupán nemzeti szinten tevékeny, sokkal inkább az határozza meg, hogy azok az áruk és szolgáltatások, amelyekkel a támogatás kedvezményezettje kereskedik, az Unión belüli kereskedelem tárgyát képezik vagy képezhetik-e (11). Ez a feltétel ezen intézkedés kapcsán teljesül, mivel az ingatlan- és ingatlannal kapcsolatos szolgáltatások az Unión belüli kereskedelem és beruházások tárgyát képezik. Ezt a tényt a szóban forgó ügyben megerősíti az a körülmény, hogy a létesítmény korábbi tulajdonosa (Chips AB) a nemzetközi szinten tevékeny Orkla-konszern finnországi székhelyű leányvállalata. Ez azt bizonyítja, hogy a szóban forgó eszköz (a létesítmény) vonatkozásában határokon átnyúló érdekek léteznek; ezen felül a létesítmény nem egy beépítetlen telek, hanem egy működő, mélyhűtött élelmiszereket előállító üzem.
(36)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy még ha a Hammar csak helyi szinten tevékenykedik is, egy olyan piacon folytat tevékenységet, amelyen nem zárható ki az Unión és EGT-n belüli kereskedelemre és versenyre gyakorolt hatás. A Hammar által benyújtott érvek ezért nem indokolják, hogy a Bizottság eltérjen az e feltételre vonatkozó, az eljárás megindításáról szóló határozatában megfogalmazott előzetes értékelésétől.
(37)
Ezért az állami támogatás definíciójának egyetlen mérlegelendő kritériuma az, hogy a létesítmény FABV általi értékesítése előnyt biztosított-e a Hammarnak. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy az FABV a piaci érték alatti áron értékesítette a létesítményt a Hammarnak (amit egy piaci magánbefektető vélhetően nem tett volna), és ezzel előnyhöz juttatta a Hammart.
(38)
Az ügy bizonyos köztulajdonban lévő eszközök magánvállalkozásnak történő értékesítésével kapcsolatos. Az eszközök egy része ingatlan (telek és épületek), amelyek esetében a támogatás meglétének vizsgálata során a Bizottság a hatóságok általi földterület- és épületértékesítés állami támogatási elemeiről szóló közleményére (12) (a továbbiakban: a közlemény) támaszkodik. Ha az értékesítés más eszköztípust érint, a Bizottság a piacgazdasági magánbefektető elvén alapuló tesztet alkalmazza, vagyis azt határozza meg, hogy a közjogi eladó úgy viselkedett-e, mint egy piacgazdasági magánbefektető. Az egyértelműség kedvéért a Bizottság mindazonáltal a szóban forgó ügylet egészét a közlemény alapján ítéli meg, mivel a közlemény szintén ezen az elven alapul (13).
(39)
A közlemény II.1. pontja értelmében mindenekelőtt akkor zárható ki a vevő javára nyújtott állami támogatás automatikus megléte, ha az értékesítésre megfelelően közzétett, nyílt és feltételmentes, árveréshez hasonlítható pályázati eljárást követően kerül sor, amely során a legjobb vagy az egyetlen ajánlatot fogadják el. A Bizottság által összegyűjtött információk alapján úgy tűnik, az FABV a létesítmény értékesítését megelőzően nem hirdetett pályázati eljárást, ezért az állami támogatás megléte nem zárható ki automatikusan.
(40)
A Hammar úgy érvel, hogy a 8 millió SEK összegű ár megfelel a létesítmény piaci értékének, mivel az opcióról való megállapodás időpontjában más ajánlat nem volt. A Bizottság mindazonáltal megállapítja, hogy a létesítmény önkormányzat általi értékesítése nem volt átlátható és más ajánlattevők számára nyitott. Ezért a Bizottság nem tud a tényleges piaci értékre (14) vonatkozó következtetést levonni az eladási árból. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az FABV 2008. február 13-án 17 millió SEK-ért vette meg a létesítményt, és ugyanaznap beleegyezett, hogy a Hammarnak vételi opciót biztosítson a létesítmény sokkal alacsonyabb áron, 8 millió SEK-ért történő megvételére.
(41)
A közlemény II. 2a. pontja szerint abban az esetben, ha az értékesítés feltételhez nem kötött pályázati eljárás nélkül zajlik, az értékesítési tárgyalások előtt egy vagy több független értékbecslőnek független értékbecslést kell végeznie a piaci érték általánosan elfogadott piaci számadatok és értékbecslési normák alapján történő megállapítása céljából. A Bizottság megállapítja, hogy az FABV nem készíttetett független értékbecslést a létesítményről az értékesítési tárgyalások előtt.
(42)
Annak ellenére, hogy nem került sor nyílt és feltételmentes pályázati eljárásra és az értékesítési tárgyalásokat megelőzően nem készült független értékbecslés a létesítményről, rendelkezésre állnak más információk, amelyek lehetővé teszik, hogy következtessünk a létesítmény azon időpontbeli piaci értékére, amikor az FABV eladta azt a Hammarnak.
(43)
Amikor a létesítményt 2007 végén piacra bocsátották, a Chips AB megbízta a Colliers Internationalt (15), hogy készítsen értékesítési feljegyzést a létesítményről. A Colliers International 27 millió SEK (2,7 millió EUR) összegű eladási árat adott meg az épületekre, a tárgyi eszközök és immateriális javak nélkül. Amint az az eljárás megindításáról szóló határozatban megállapításra került, a Bizottság ezt a piaci ár megfelelő becslésének tekinti, mivel i. a becslésre az értékesítési tárgyalások előtt került sor; ii. a becslést a Chips AB a létesítmény értékesítése kapcsán rendelte meg, vagyis olyan összefüggésben, amikor a Chips AB-nak ésszerűen nem állhatott más érdekében, mint hogy helytálló becslést kapjon a piaci értékről; iii. a vizsgálatot mind az eladótól, mind a vevőtől független harmadik fél végezte; és iv. a Colliers International megbízható tapasztalattal rendelkezik az ingatlanágazatban. A Hammar mindazonáltal vitatja a Bizottság azon álláspontját, hogy az értékbecslés független lett volna, hiszen azt az eladó rendelte meg. A Hammar emellett úgy véli, hogy - tekintettel a létesítmény tranzakciókori helyzetére - a Colliers International feltevései nem voltak realisztikusak (a Colliers International többek között csupán 10 %-os kihasználatlansági szintből indult ki).
(44)
A létesítmény piaci árának egy másik lehetséges mutatója a Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (a továbbiakban: Swedbank) által 2008 júniusában végzett értékelés. Ez az értékbecslés azon helyi vállalkozások számára készült, amelyek később megvásárolták a létesítményt, a létesítményvásárláshoz történő hitelfelvétel céljából. A Swedbank 30 millió SEK-re (3 millió EUR) becsülte a létesítmény piaci értékét, bár az értékelt ingatlan kisebb volt, mint a létesítmény egésze (17). A Swedbank 35 %-os kihasználatlansági szintből indult ki; a többi feltételezés összehasonlítható volt a Colliers International feltevéseivel.
(45)
A PwC-jelentés az értékesítés időpontjának függvényében számos becslést tartalmaz a létesítmény piaci értékére vonatkozóan. A jelentésben megállapításra kerül például, hogy a létesítmény értéke mintegy 9 millió SEK volt, amikor a Chips AB eladta azt az FABV-nek, míg mintegy 5,5 millió SEK (0,55 millió EUR) volt, amikor a Hammar ugyanaznap (2008. február 13-án) bérbe vette az FABV-től. A PwC-jelentésben szerepel egy harmadik, a létesítmény értékére vonatkozó becslés is: azon időpontban, amikor a Hammar bérbe adta a létesítményt a helyi vállalkozásoknak (2008. március 1-jén) megközelítőleg 21 millió SEK-et (2,1 millió EUR-t) ért.
(46)
A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a PwC-jelentés rövid időszakon belül különböző piaci értékeket ad meg a létesítményre. Mivel az ingatlanok piaci értéke rövid távon (rendkívüli körülmények kivételével) meglehetősen stabil, a Bizottságnak erős kétségei vannak a PwC-jelentésben szereplő értékelések egy részével kapcsolatban, különösen azt figyelembe véve, hogy valamennyi tranzakcióra igen rövid időszak alatt került sor.
(47)
A létesítmény PwC-jelentésben szereplő első két értékbecslést (9 millió SEK és 5,5 millió SEK) a Bizottság - összehasonlítva a Colliers International és a Swedbank egyidejű értékelésével - irreálisnak találja. Egyrészről a Bizottság megjegyzi, hogy a PricewaterhouseCoopers (a továbbiakban: PwC) 5,5 millió SEK-es értékbecslése azon a pénzforgalmon alapul, amelyet a Hammar bérleti díj formájában fizetett a létesítményért az FABV-nek. A PwC maga is elismeri, hogy ezek a bérleti díjak jóval alacsonyabbak, mint egy hasonló ipari létesítmény rendes hozama. Ez még inkább figyelemre méltóvá válik azokkal a (mintegy hétszer magasabb) bérleti díjakkal összehasonlítva, amelyeket a helyi vállalkozások fizetnek csupán néhány nappal később a Hammarnak (lásd a 7. és 8. lábjegyzetet). Fentiekre figyelemmel a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Hammar által fizetett bérleti díjak alacsonyabbak voltak a piaci bérleti díjaknál. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az 5,5 millió SEK-es értékbecslés, amely a piaci szint alatti bérletidíj-bevételen alapul, nem tükrözi a létesítmény valós piaci értékét. Másrészről a 9 millió SEK-es értékbecslés azon a feltevésen alapul, hogy a létesítmény a tulajdonlás első két évében 100 %-ban üresen áll majd, a kihasználatlansági szint a harmadik évben 75 %-ra, a negyedik évben 50 %-ra csökken, majd az értékbecslés által felölelt időszak fennmaradó részére beáll 60 %-ra. A kihasználatlansági szintre vonatkozó feltevések azonban nem veszik figyelembe, hogy az értékesítés időpontjában ismert volt, hogy a helyi vállalkozások készek voltak a létesítmény bérbevételére, ezért a meghatározandó érték alapja a bérlővel rendelkező létesítmény.
(48)
A PwC-jelentésben szereplő harmadik becslés szerint a létesítmény piaci értéke mintegy 21 millió SEK volt, amikor a Hammar értékesítette azt a helyi vállalkozásoknak, bár a becslésbe bevont helyiségek nem foglalják magukban a létesítmény egészét (lásd a 17. lábjegyzetet). Ez a becslés alapvetően ugyanazon módszerre épül, mint a Colliers International és a Swedbank becslése; a feltevések alapjául főként a Hammar és a helyi vállalkozások közötti (azaz az értékesítés időpontjában érvényes) bérleti szerződés feltételei szolgálnak. Megjegyzendő továbbá, hogy a feltételezések szerint a szerződési feltételek összhangban voltak a piaci gyakorlattal, különösen, mivel a megállapodás két piaci magánszereplő között jött létre, akik vélhetőleg kizárólag gazdasági szempontból ésszerű indokok alapján cselekednek. A Bizottság ezért úgy véli, hogy a létesítmény piaci értékére vonatkozó, a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslés helytálló.
(49)
Ezért egyértelmű, hogy - függetlenül attól, hogy a létesítmény piaci értékének melyik becslését (a Colliers International által, a Swedbank által készített vagy a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslést) választjuk - a 8 millió SEK-es ár, amelyért az FABV eladta a létesítményt a Hammarnak, a piaci ár alatt volt, ezáltal a Hammar előnyben részesült.
(50)
Tekintve, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének valamennyi feltétele teljesül, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a vizsgált intézkedés állami támogatást valósít meg, amely ezenfelül jogellenes is, mivel azt a Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül nyújtották a kedvezményezettnek.
(51)
A támogatás kedvezményezettjének biztosított előny a Hammar által fizetett ár (8 millió SEK) és a létesítmény piaci ára közötti különbségnek felel meg.
(52)
A Bizottság a létesítmény piaci árát a rendelkezésre álló lehetséges alternatívák és becslések vizsgálata révén állapítja meg. Ezek a következők: i. az FABV által 2008. február 18-án a Chips AB-nak ténylegesen megfizetett 17 millió SEK; ii. a helyi vállalkozások által a Hammarnak ténylegesen megfizetett 40 millió SEK; iii. a Colliers International által az értékesítés előtt készített becslés 27 millió SEK-ről; iv. a Swedbank által 2008 júniusában készített becslés 30 millió SEK-ről; és v. a PwC-jelentésben szereplő 21 millió SEK összegű becslés.
(53)
A Bizottság úgy véli, hogy az FABV által a létesítmény megvásárlásakor a Chips AB-nek fizetett 17 millió SEK nem szolgál a piaci érték meggyőző bizonyítékául. A Bizottság már az eljárás megindításáról szóló határozatában kifejtette, hogy a Chips AB elfogadta a becsült piaci értéknél alacsonyabb árat, mert el akarta kerülni a létesítmény bezárásából és a munkahelyek ebből következő megszűnéséből eredő, a vállalkozás hírnevére ható negatív következményeket. Ezenfelül a Chips AB ki akarta használni a gyors értékesítés lehetőségét, hogy lezárhassa a Topp működését. Az a piaci magánszereplő, amelyre nem érvényesek ezek (a Chips AB-ra specifikus) korlátozások, magasabb árat kért volna. A Bizottság ezért úgy véli, hogy nem szükséges megcáfolni a Hammar érvelését, amelyet e határozat (27) preambulumbekezdése foglal össze, és amely a hivatalos vizsgálatnak részét nem képező körülményre vonatkozik.
(54)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás során összegyűjtött információk alapján azt is megállapította, hogy a helyi vállalkozásokkal megállapodott 40 millió SEK összeg sem tűnik a legjobb mércének a létesítmény piaci árának meghatározásához, mivel a vállalkozások a megállapodásban szereplő összeget részben banki hitelből, részben pedig magától a Hammartól kapott hitelből finanszírozták. Az eladó (aki egyúttal hitelező is az ügyletben) nagyarányú részesedése a finanszírozásból és az ebből következő hitelkockázat nem támasztják alá közvetlenül azt az érvelést, miszerint a 40 millió SEK névleges ár jelenti a létesítmény tényleges gazdasági értékét. Az ezen ügylet során kifizetett névleges ár ezért nem meggyőző bizonyíték a piaci körülmények között fizetendő árra nézve, de további jel arra vonatkozóan, hogy a 8 millió SEK-es ár nem felel meg a létesítmény piaci értékének. A két alternatíva egy három hétnél rövidebb időszak alatt került megállapításra; a rövid időszak alatti igen jelentős árkülönbség megerősíti, hogy ez az összeg nem felel meg a piaci árnak.
(55)
Ami a Colliers International és a Swedbank becsléseit illeti, a Bizottságnak nincs oka kételkedni abban, hogy azok függetlenek és általánosan elfogadott standardok alapján készültek. A Bizottság mindazonáltal úgy véli, hogy a becslések közvetlenül nem hasonlíthatók össze, mivel az értékelések alapjául szolgáló feltevések egy része különböző. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság nem tudja teljes bizonyossággal megállapítani, hogy ezek a becslések nyújtják-e a legmegbízhatóbb képet a létesítmény valós piaci értékéről, mivel feltevéseken, valamint a piacon történő más tranzakciókkal való összehasonlításokon alapulnak, nem pedig az érintett létesítményre vonatkozó egyéb tranzakciókkal való összehasonlításokon.
(56)
Összességében a Bizottság úgy véli, hogy indokolt a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslésből következő piaci értéket alkalmazni. Amint az a (48) preambulumbekezdésben is megállapításra került, a Bizottság úgy véli, hogy a becslés - annak ellenére, hogy elkészítésére az ügylet lebonyolítását követően került sor - egy (a Hammar és a helyi vállalkozások között) valóban létező bérleti szerződésből eredő pénzforgalmon alapul, és így tényszerű piaci megfigyelésekre épít. Erre tekintettel a 21 millió SEK-es becslés a létesítmény piaci értékének hihető - bár a Colliers International és a Swedbank becsléséhez képest óvatos - becslése. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Hammar 2008. február 13-án kötött opciós megállapodást a létesítmény 8 millió SEK-ért történő megvásárlásáról és 2008. augusztus 11-én élt az opcióval. 2008. március 1-jén a Hammar opciós szerződést kötött a helyi vállalkozásokkal a létesítmény 40 millió SEK-ért történő értékesítéséről, az értékesítési szerződés megkötésére 2008. szeptember 2-án került sor, amikor a vállalkozások éltek az opcióval. A PwC-jelentésben 2008. március 1-jét vették alapul a létesítmény 21 millió SEK-es értékének megbecslésekor. Tekintve, hogy valamennyi tranzakcióra rövid időn belül került sor, nincs ok azt feltételezni, hogy a létesítmény értéke különösen távol eshetett a 21 millió SEK-től, amikor a Hammar megvásárolta azt, vagy amikor az opciós szerződést megkötötte.
(57)
Ennek alapján megállapítható, hogy a Hammarnak biztosított előny 13 millió SEK(1,3 millió EUR). Az előny a 21 millió SEK-es piaci érték és a Hammar által a létesítményért ténylegesen fizetett 8 millió SEK-es ár közötti különbségből adódik.
4.2. A támogatás összeegyeztethetősége
(58)
Sem a svéd hatóságok, sem a Hammar nem nyújtott be bizonyítékokat annak alátámasztására, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető lenne. Az intézkedés svéd hatóságok által megadott egyetlen indoka az önkormányzat azon politikai szándéka volt, hogy fenntartsa az üzem működését és ezzel egyidejűleg biztosítsa a foglalkoztatást Vänersborg körzetében.
(59)
Tekintve, hogy az önkormányzat nem támogatási területen helyezkedik el (lásd a (14) preambulumbekezdést), nem jogosult regionális támogatásra. A támogatás svéd hatóságok által megadott különböző céljai figyelembe vehetők lennének a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásról szóló bizottsági közlemény (18) alapján. Semmi nem utal azonban arra, hogy ebben az esetben teljesülnek az iránymutatás feltételei. Különösen pedig semmi nem utal arra, hogy a Hammar nehéz helyzetben lévő vállalkozás lett volna a létesítmény megvásárlásakor.
(60)
Semmi esetre sem volt kellő bizonyíték arra, hogy az intézkedés szükséges és arányos volt valamely közös érdekű cél eléréséhez. Ezért a Bizottság nem talált indokot arra, hogy a támogatást az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítsa.
(61)
Az összeegyeztethetőség egyetlen más oka sem tűnik alkalmazhatónak. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a létesítmény önkormányzat általi, Hammarnak történő értékesítése jogtalan és az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást valósít meg.
4.3. A bérleti szerződés és az opciós ár
(62)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság azt illetően is kételyének adott hangot, hogy mennyiben felelt meg a piaci feltételeknek az FABV és a Hammar között 2008. február 13-án létrejött bérleti szerződés, valamint az az ár, amelyen a Hammar az opció értelmében megvásárolhatta a létesítményt (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (38) preambulumbekezdését).
(63)
A bérleti szerződést illetően a Bizottság megállapítja, hogy az állami támogatást tartalmaz, mivel a 4.1. szakaszban bemutatott okok miatt teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének szükséges feltételei: i. a támogatás kedvezményezettje, a Hammar vállalkozás; ii. az FABV által hozott határozatok az államnak tulajdoníthatók, és amennyiben gazdasági következménnyel járnak, állami forrás felhasználásának minősülnek; iii. az intézkedés szelektív, mivel bizonyos vállalkozást részesít előnyben; iv. a (47) preambulumbekezdésben leírtak és a Hammar által benyújtott PwC-jelentés alapján a Bizottság úgy véli, hogy az FABV által a Hammartól beszedett bérleti díj alacsonyabb a piaci árnál, ezért előnyt biztosít a Hammarnak; és v. még ha a Hammar csak helyi szinten tevékenykedik is, egy olyan piacon folytat tevékenységet, amelyen nem zárható ki az Unión és EGT-n belüli kereskedelemre és versenyre gyakorolt hatás.
(64)
Annak megállapításához, hogy mekkora előnyben részesült a Hammar, össze kell hasonlítani azt a bérleti díjat, amelyről az FABV és a Hammar 2008. február 13-án megállapodott (0,5 millió SEK az első évre), azzal, amelyről 2008. március 1-jén a Hammar és a helyi vállalkozások között jött létre megállapodás (3,5 millió SEK az első évre). A Bizottság úgy véli, hogy e második szerződés feltételei megfelelnek a létesítmény bérbeadása piaci értékének, mivel a szerződés két piaci magánszereplő között jött létre, akik gazdasági szempontból ésszerű indokok alapján cselekszenek. Ugyancsak megjegyzendő ebben az összefüggésben, hogy a PwC-jelentés is az utóbbi összegből indul ki a létesítmény értékének számítása során. Mivel a Hammar csupán 2008. március 1. és 2008. augusztus 11. (azon időpont, amikor a Hammar élt a vételi opcióval) között, vagyis mintegy hat hónapig fizetett bérleti díjat az önkormányzatnak, az FABV és a Hammar, illetve a Hammar és a helyi vállalkozások közötti megállapodásban szereplő bérleti díjak közötti 3 millió SEK-es különbségből számított előny időarányos összege 1,5 millió SEK (0,15 millió EUR).
(65)
Mivel a közös piaccal való összeegyeztethetőség egyik indoka sem alkalmazható, illetve egyikre sem hivatkoztak (lásd a 4.2. szakaszt), a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az FABV és a Hammar közötti, 2008. február 13-i megállapodásban foglalt bérleti díj állami támogatást tartalmaz, amely jogellenes és az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(66)
A Hammarnak biztosított vételi opció árát illetően a Bizottság megállapítja, hogy nem lehet abból kiindulni, hogy az opció megvalósításra kerül, mivel a svéd jog szerint az ingatlan jövőbeli megvásárlására vagy eladására tett kötelezettségvállalás elvben nem bír kötelező erővel (19). A Hammar ezen opcióból eredő tényleges előnye ezért nagymértékben bizonytalan, ha létezik egyáltalán, és mindenesetre megfelelő módon ellentételezésre kerülhetett az eladási árban vagy a fizetett bérleti díjban. Ezért nem állapítható meg teljes bizonyossággal, hogy az opció olyan előnyt biztosított a Hammar számára, amely elkülöníthető a bérleti szerződés és a létesítmény későbbi értékesítése által a Hammarnak biztosított előnytől.
5. A TÁMOGATÁS VISSZAFIZETTETÉSE
(67)
A 659/1999/EK tanácsi rendelet (20) 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére”.
(68)
Mivel a szóban forgó intézkedés jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást valósít meg, annak érdekében, hogy helyreálljon a támogatás nyújtása előtti piaci helyzet, a támogatást vissza kell fizetni. A visszafizettetést attól a pillanattól kezdve kell alkalmazni, amikortól a kedvezményezett előnyben részesült, azaz amikortól a támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, és a tényleges visszafizetésig tartó időszakra visszafizetési kamatot kell kiszabni.
(69)
Az intézkedésben foglalt, a közös piaccal összeegyeztethetetlen és ezért visszafizetendő támogatási elem 14,5 millió SEK; ez a létesítmény piaci ára (21 millió SEK) és a Hammar által fizetett ár (8 millió SEK) közötti, 13 millió SEK-et kitevő különbségből, valamint a bérleti szerződésből eredő összegből (1,5 millió SEK) tevődik össze.
(70)
A visszafizetési kamatot erre a visszafizetendő összegre kell megfizetni. A 13 millió SEK jogellenes támogatási elem után fizetendő visszafizetési kamat számításának kezdete az a nap, amikor a Hammar élt az opcióval és megvásárolta a létesítményt az FABV-től, azaz 2008. augusztus 11. Az 1,5 millió SEK jogellenes támogatási elem után fizetendő visszafizetési kamat számításának kezdete az a nap, amikortól bérletfizetés történt, vagyis 2008. március 1.,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk.
A 14,5 millió SEK összegű állami támogatás, amelyet Svédország Vänersborg önkormányzat területén, Brålanda településen, köztulajdon piaci ár alatti értékesítése és bérbeadása formájában, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve, jogellenesen nyújtott a Hammar Nordic Plugg AB javára, nem összeegyeztethető a közös piaccal.
2. cikk.
(1) Svédország visszafizetteti a Hammar Nordic Plugg AB-val az 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszatérítendő összeg utáni kamatot attól a naptól, hogy az összeegyeztethetetlen támogatást a kedvezményezett Hammar Nordic Plugg AB rendelkezésére bocsátották, a visszafizetés napjáig kell megfizetni.
(3) A kamatot a 794/2004/EK bizottsági rendelet (21) V. fejezetével összhangban kamatos kamatként kell kiszámítani.
3. cikk.
(1) Az 1. cikkben említett támogatás behajtására azonnal és hatékonyan sort kell keríteni.
(2) Svédország biztosítja, hogy e határozat bejelentésétől számított négy hónapon belül végrehajtja ezt a határozatot.
4. cikk.
(1) E határozat közzétételétől számított két hónapon belül Svédország köteles a Bizottság rendelkezésére bocsátani az alábbi adatokat:
a)
a kedvezményezett által visszafizetendő teljes összeg (a támogatás összege és a kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
igazoló dokumentumok arra vonatkozóan, hogy a támogatás kedvezményezettjével szemben megindították a visszafizettetési eljárást.
(2) Svédország tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében tett intézkedéseiről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszafizetése meg nem történt. A Bizottság kérésére Svédország azonnali tájékoztatást nyújt az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Ugyancsak részletes tájékoztatást nyújt a kedvezményezett által már visszafizetett támogatásokról és kamatokról.
5. cikk.
Ennek a határozatnak a Svéd Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. február 8-án.