РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 906/2011 НА СЪВЕТА
от 2 септември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 193/2007 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от Индия и за изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от, inter alia, Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на полиетиленов терефталат („PET“) с произход от, inter alia, Индия („първоначалното антисубсидийно разследване“). След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (3) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване в рамките на преразглеждането“). Тези изравнителни мерки се състоят от специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR/t, налагана върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, с остатъчна ставка на митото от 69,4 EUR/t, налагана върху вноса от други производители.
1.2. Съществуващи антидъмпингови мерки
(2)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (5) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на PET с произход от, inter alia, Индия („първоначалното антидъмпингово разследване“). След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие Съветът наложи чрез Регламент (ЕО) № 192/2007 (6) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване в рамките на преразглеждането. Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състояха от специфично антидъмпингово мито. Ставката на митото варираше от 87,5 до 200,9 EUR/t, налагана върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, с остатъчна ставка на митото от 153,6 EUR/t, налагана върху вноса от други производители („настоящите антидъмпингови мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие гаранцията, предложена от няколко производители износители, като установи минимална вносна цена („гаранцията“).
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(4)
Беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния регламент от страна на Reliance Industries Limited - индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено по обхват до субсидирането и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза зависят от гаранцията.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че по-нататъшното налагане на мярката на нейното настоящо равнище вече не е необходимо за компенсиране на подлежащото на изравняване субсидиране. Заявителят по-специално предостави prima facie доказателства, че сумата на неговата субсидия е намаляла до стойности, далеч по-ниски от митническата ставка, приложима понастоящем по отношение на него. Това намаление на общото равнище на субсидиране се е дължало основно на значителен спад на ползите, получавани в рамките на схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS).
(6)
Установявайки след обсъждане с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства, Комисията обяви на 10 юни 2010 г. започването на частично междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния регламент („настоящото преразглеждане“), като публикува известието за откриване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (8). Обхватът на преразглеждането бе ограничен до проверка на субсидирането по отношение на заявителя.
1.4. Засегнати от разследването страни
(7)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и сдружението на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(8)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(9)
С цел получаване на информацията, която смята за необходима за своето разследване, Комисията изпрати въпросник до заявителя и до правителството на Индия („ПИ“) и получи отговори в рамките на посочения за целта срок.
(10)
Комисията изиска и провери цялата информация, която сметна за необходима за определяне на субсидирането. Комисията извърши проверки на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия, и в помещенията на ПИ в Ню Делхи (Генералната дирекция за външна търговия и Министерството на търговията) и Мумбай (Регионална служба на Генералната дирекция за външна търговия).
1.5. Разследван период в рамките на преразглеждането
(11)
Разследването на субсидирането обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
1.6. Успоредно антидъмпингово разследване
(12)
На 10 юни 2010 г. (9). Комисията обяви започването на частично междинно преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (10) („основният антидъмпингов регламент“), ограничено до разглеждането на дъмпинга по отношение на същия заявител.
(13)
В хода на успоредното антидъмпингово разследване беше установено, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, поради което разследването бе прекратено без промяна на настоящите антидъмпингови мерки, приложими по отношение на заявителя.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(14)
Продуктът, който е предмет на преразглеждането, е PET с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Индия („разглежданият продукт“).
2.2. Сходен продукт
(15)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван в Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Следователно беше достигнато до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на пазара за износ, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на субсидирането по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
3. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
3.1. Субсидиране
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и заявителя, и отговорите на въпросника на Комисията са разследвани следните схеми, за които се предполага, че обхващат предоставянето на субсидии:
Схеми на национално равнище:
а)
Схема за предварителни разрешения („AAS“);
б)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“);
в)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“);
г)
Схема за фокусиране върху пазара („FMS“);
д)
Схема за фокусиране върху продукта („FPS“);
е)
Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“).
Регионални схеми:
ж)
Схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции.
(17)
Схемите от а) до д), посочени по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно Закона за външната търговия ПИ има право да издава уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политика за външната търговия“ (ПВТ), издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Два са документите относно политиката за външната търговия, които са от значение за РПП в настоящия случай, а именно FTP 04-09 (ПВТ 2004-2009 г.) и FTP 09-14 (ПВТ 2009-2014 г.). Вторият влезе в сила през август 2009 г. Освен това правителството на Индия определя процедурите, уреждащи ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., в „Наръчник на процедурите, том I“ (съответно НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(18)
Схема е) се основава на Закон за данъка върху дохода от 1961 г., който се изменя с годишния Финансов закон.
(19)
Схема ж) се управлява от правителството на Гуджарат и се основава на неговата политика за насърчаване на промишлеността.
3.1.1. Схема за предварителни разрешения („AAS“)
а) Правно основание
(20)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. и в параграфи 4.1-4.30A от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(21)
AAS се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 22. Тези подсхеми се различават, inter alia, по отношение на допусканите до участие лица. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици, имат право да участват в AAS за действителен износ и в AAS за годишни потребности. Производителите износители, които доставят на крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с планиран износ, както е посочено в параграф 8.2 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., като доставчиците на експортно ориентирани единици („ЕОЕ“), имат право да участват в AAS за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители са допуснати до ползите от планирания износ в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ („ARO“) и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо приложение
(22)
Предварителни разрешения се издават за:
i) Действителен износ: това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт, предназначен за износ. „Действителен“ в този контекст означава, че предназначеният за износ продукт трябва да напусне територията на Индия. Условията на разрешението за внос и задължението за износ, включително видът на предназначения за износ продукт, са посочени в разрешението.
ii) Годишна потребност: това разрешително не е свързано с конкретен продукт, предназначен за износ, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химични и свързани с тях продукти). В рамките на дадени граници, определени от предходните му експортни резултати, притежателят на разрешението може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, за която се ползват подобни освободени от мито суровини.
iii) Междинни доставки: тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, и да си поделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел AAS за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv) Планиран износ: тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, изброени в параграф 8.2 букви б)-е), ж), и) и й) от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. Според ПИ планираният износ се отнася за онези сделки, при които доставените стоки не напускат страната. Като планиран износ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия - например снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона.
v) Предварително нареждане за освобождаване (ARO): притежателят на предварително разрешение, който възнамерява да доставя суровини от местни източници вместо от пряк внос, може да използва за целта ARO. В такива случаи предварителните разрешения се потвърждават като ARO и се прехвърлят на местния доставчик при доставката на посочените в тях материали. Чрез прехвърлянето на ARO местният доставчик получава право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Чрез механизма на ARO се възстановяват данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни, така и за вносни суровини.
vi) Насрещен вътрешен акредитив: тази подсхема отново обхваща местните доставки на притежателите на предварително разрешение. Притежателят на предварително разрешение може да се обърне към банка за издаване на насрещен вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешението за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на материалите, които не са внесени, а са набавени на местния пазар. Местният доставчик ще има право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз).
(23)
Беше установено, че през РПП заявителят е получил отстъпки само в рамките на една подсхема, свързана с разглеждания продукт, т.е подточка iv) към AAS - „планиран износ“. Следователно не е необходимо да се установи дали останалите неизползвани подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
(24)
По отношение на използването на AAS за планиран износ през РПП както разрешението за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешението. Освен това към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в разрешението съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (SION). SION съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и се издават от ПИ.
(25)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на предварителни разрешения са задължени по закон да водят регистър на действителното потребление на безмитно внесените/местно произведените стоки срещу всяко разрешение в определен формат (параграфи 4.26, 4.30 и допълнение 23 към НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.). Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че определеният регистър и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко отношение.
(26)
Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на разрешението (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца).
(27)
Беше установено, че няма връзка между внасяните суровини и изнасяните крайни продукти. Допустимите суровини могат да бъдат и суровини, използвани за производството на продукти нагоре по веригата. Освен това беше установено, че макар това да е било задължително, заявителят не е водил за всички разрешения посочения в съображение 25 регистър на потреблението, който да може да бъде проверен от външен счетоводител. Въпреки нарушението на това изискване заявителят се е възползвал от предимствата, които предоставя схемата AAS, още повече че предвид констатираните завишени стойности на SION тези предимства са надвишавали предписаното от съответните правни разпоредби.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на разследвания износител.
(29)
В допълнение на това подсхемата „планиран износ“ по AAS несъмнено зависи по закон от извършването на износ и следователно се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тази схема.
(30)
Следователно с настоящото преразглеждане се потвърди, че главната подсхема, използвана в настоящия случай, не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедура, с която да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 към основния регламент, а ако става въпрос за схеми с възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 към основния регламент). Самите SION не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като бе установено, че те водят до завишени стойности и че ПИ не търси възстановяването на получените в повече ползи. Действително ИП не е осъществило ефективен контрол въз основа на правилно воден регистър на действителното потребление. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 към основния регламент). На последно място бе потвърдено, че макар да е задължително по закон, участието на експерт-счетоводители в процеса на проверка на практика не е гарантирано.
(31)
Следователно AAS за планиран износ подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(32)
Поради липсата на система за допустимо възстановяване на мита или възстановяване на мита за заместители подлежащата на изравнителни мерки полза е пълното освобождаване от всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че в основния регламент се предвиждат не само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерното“ освобождаване от мита. В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент и приложение I, буква и) към него само прекомерното освобождаване от мита може да бъде обект на изравнителни мерки, при условие че са спазени условията на приложения II и III към основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не бяха изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че липсва адекватен процес на наблюдение, горепосоченото изключение за схемите за възстановяване на мита не е приложимо, а по-скоро се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, отколкото предполагаемо прекомерно освобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент разследващият орган трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразния характер на заявената система за проверка.
(33)
Размерът на субсидията за заявителя бе изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху суровините, внесени по подсхемата за „планиран износ“ по време на РПП (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия бе разпределен върху целия оборот от износа през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износ, а не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(34)
Ставката на субсидията, установена по време на РПП за заявителя във връзка с тази схема, възлиза на 0,52 %.
3.1.2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“)
а) Правно основание
(35)
Подробно описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., както и в глава 4 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(36)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(37)
Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за отпускане на кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставката на кредитите по DEPBS е установена от индийските власти за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на SION (вж. съображение 24) и митото върху предполагаемото съдържание на вноса, независимо дали вносните мита са били платени в действителност. Ставката по DEPBS за разглеждания продукт през РПП за настоящото разследване беше 8 % с максимална горна граница от 58 Rs/kg.
(38)
За да може да участва в схемата, дружеството трябва да има износна дейност. По времето на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до индийските власти, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, в хода на процедурата по изпращането индийските митнически власти издават товарителница за износ. Документът посочва, inter alia, размера на кредитите по DEPBS за конкретната експортна сделка. Към този момент износителят знае точно каква полза ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответната ставка на кредита по DEPBS за изчисляване на ползата е прилаганата към момента на подаване на декларацията за износа. Следователно няма възможност за изменения на равнището на ползата със задна дата.
(39)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по DЕРВЅ могат да бъдат осчетоводени като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на митнически задължения при последващ внос на каквито и да било неограничено внасяни стоки, с изключение на средства за производство. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по DEPBS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на отпускане.
(40)
Заявки за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой експортни сделки. Срокът за подаване на заявления е 3 месеца, но както ясно е предвидено в параграф 9.3 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г., заявленията, получени след крайния срок за подаването им, винаги могат да бъдат разгледани, ако се заплати минимална такса за забава (напр. 10 % от размера на кредита).
(41)
Установено бе, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключения
(42)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредита по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява ликвидността му.
(43)
Освен това DEPBS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(44)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, както твърди заявителят. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може износителят да се ползва от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(45)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, беше изчислен с оглед на установената полза за получателя през РПП. В това отношение бе прието, че ползата е произтекла за получателя към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
(46)
Беше установено, че произтичаща от DEPBS полза е съсредоточена върху разглеждания продукт. Поради това се счита за целесъобразно оценката на помощта по DEPBS да се извърши чрез сумиране на кредитите от всички експортни сделки за разглеждания продукт по тази схема през РПП.
(47)
При отправени основателни искания таксите, задължително плащани за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(48)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тези субсидии беше разпределен върху общия оборот от износа на разглеждания продукт през разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа и не се предоставя във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(49)
Въз основа на гореописаното ставката за субсидията, установена за заявителя през РПП във връзка с тази схема, възлиза на 7,52 %.
3.1.3. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“)
а) Правно основание
(50)
Подробно описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., както и в глава 5 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(51)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици и доставчици на услуги, са допуснати до участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(52)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, дружеството получава разрешение да внася производствено оборудване (ново и употребявано оборудване, но не по-старо от 10 години) при намалена митническа ставка. За тази цел, след подаване на заявление и заплащане на такса, ПИ издава лиценз по EPCGS. EPCGS предвижда намалена митническа ставка от 3 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. За да бъде изпълнено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на дадено количество стоки за износ в рамките на определен период. Съгласно ПВТ 2009-2014 г. производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на експортното задължение е по-кратък.
(53)
Притежателят на лиценз по EPCGS може да си набави производствено оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването на подобно производствено оборудване. От друга страна, местният производител може да поиска помощ за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на притежателя на лиценз по EPCGS.
г) Заключение
(54)
В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността му.
(55)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни лицензи са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(56)
EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото то не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(57)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесено производствено оборудване, използвано в нефтохимическия и други отрасли, за които такива ползи са били получени от заявителя, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова производствено оборудване в съответната промишленост. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази пълната стойност на ползата във времето. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложен от заявителя за неговите продажби през разследвания период в рамките на преразглеждането.
(58)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше разпределен като подходящ знаменател върху осъществения през РПП общ оборот от износа на нефтохимическия и други отрасли, за които такава полза е била получена, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа.
(59)
Ставката на субсидията, установена във връзка с тази схема по време на РПП, възлиза на 1,49 %.
3.1.4. Схема за фокусиране върху пазара („FMS“)
а) Правно основание
(60)
Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграфи 3.9.1-3.9.2.2 от ПВТ 2004-2009 г. и параграфи 3.14.1-3.14.3 от ПВТ 2009-2014 г., и в параграфи 3.20-3.20.3 от НП I 2004-2009 г., и параграфи 3.8-3.8.2 от НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(61)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(62)
По тази схема износът на всички продукти до страните, изброени в допълнение 37-С към НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г., подлежи на митнически кредит, възлизащ на 2,5-3 % от стойността франко на борд на изнасяните по схемата продукти. От схемата са изключени определен вид дейности, напр. износ на вносни стоки или трансбордирани стоки, планиран износ, износ на услуги и експортен оборот на единици, функциониращи в специални икономически зони/експортно ориентирани единици. От схемата са изключени и определен вид продукти, напр. диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и петролни продукти.
(63)
Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешение на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
(64)
Удостоверението за разрешение на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, и след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако заявител представи пред властите копия на всички съответни експортни документи (напр. заповед за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма право на преценка относно предоставянето на митническия кредит.
г) Заключение
(65)
В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Митнически кредит по FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с митническите кредити по FMS се предоставя полза на износителя, тъй като с тях се подобрява неговата ликвидност.
(66)
Освен това FMS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(67)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право на помощ по FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може износителят да се ползва от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като такива суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че последното не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(68)
Размерът на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, бе изчислен с оглед на установената полза, предоставяна на получателя за износа на разглеждания продукт през РПП, която е осчетоводявана от заявителя посредством използването на схемата с натрупване като приход при осъществяване на експортната сделка. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) бе разпределен върху експортния оборот от разглеждания продукт през РПП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(69)
При отправени основателни искания таксите, задължително плащани за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(70)
Ставката на субсидията, установена по време на РПП за заявителя във връзка с тази схема, възлиза на 0,87 %.
3.1.5. Схема за фокусиране върху продукта („FPS“)
(71)
В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никаква полза въз основа на FPS през РПП. Следователно по-нататъшен анализ на тази схема в рамките на настоящото разследване не беше необходим.
3.1.6. Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“)
(72)
В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никаква полза въз основа на ITES през РПП. Следователно по-нататъшен анализ на тази схема в рамките на настоящото разследване не бе необходим.
3.1.7. Схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции („CIIS“)
(73)
Щатът Гуджарат предоставя на имащите право промишлени предприятия стимули под формата на освобождаване от и/или отсрочване на плащането на данъци върху продажбите с цел поощряването на промишленото развитие на икономически изостаналите райони в този щат.
а) Правно основание
(74)
Подробно описание на приложената от правителството на Гуджарат („ПГ“) схема се съдържа в Резолюция на ПГ № INC-1095/2000(3)/I от 11 септември 1995 г., правителственото известие (финансов отдел) № (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH от 1 април 2006 г. и Правило 18A от Правилата на Гуджарат относно данъка върху добавената стойност (2006 г.).
б) Условия за допускане до участие
(75)
Дружествата, които основават ново промишлено предприятие или извършват мащабно разширение на съществуващо промишлено предприятие в изостанали райони, имат право да се ползват от тази схема. Независимо от това са налице изчерпателни списъци с промишлени отрасли, които нямат право да участват в схемата, поради което предприятията в някои сфери не могат да се ползват от поощряването.
в) Практическо приложение
(76)
В рамките на тази схема дружествата се задължават да инвестират в изостанали райони. Тези райони, които представляват определени териториални единици в Гуджарат, се класифицират в съответствие с икономическото си развитие в отделни категории, като същевременно някои райони са изключени или „под забрана“ за прилагане на схемата на поощряване. Основните критерии за установяването на размера на поощряването са размерът на инвестициите и районът, в който е или ще бъде разположено предприятието.
(77)
Стимулите могат да бъдат предоставени по всяко време, тъй като няма ограничения нито по отношение на подаване на заявление за предоставянето им, нито в изпълнението на количествени критерии.
г) Заключение
(78)
Чрез тази схема се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Тя представлява финансово участие от страна на ПГ, тъй като извършеното посредством нея поощряване - в настоящия случай освобождаването от данък върху продажбите - намалява постъпленията от данъци, които иначе биха били дължими. Още повече това поощряване предоставя привилегии на дадено дружество, тъй като подобрява финансовото му състояние, поради факта че не се плащат данъци, които иначе биха били дължими.
(79)
Освен това тази схема е специфична за всеки определен район по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставя само на някои дружества, които са инвестирали в определени географски райони в рамките на юрисдикцията на съответния щат. Тя не се предоставя на дружества, които са разположени извън тези райони, като освен това равнището на ползите е различно в зависимост от съответния район.
(80)
Следователно CIIS на ПГ подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(81)
Заявителят посочи, че той вече не отговаря на условията за ползите по CIIS по отношение на една от фабриките си. Това твърдение беше потвърдено в хода на разследването. Друга фабрика е престанала да отговаря на условията за участие в хода на настоящото разследване. Поради това субсидиите, получени за дейностите на тези фабрики, не бяха взети предвид при изчисляването на размера на субсидията.
(82)
Размерът на субсидията бе изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който по правило се дължи по време на разследвания период в рамките на преразглеждането, но който не е платен по тази схема. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) бе разпределен върху общите продажби по време на разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от износа и не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Изчислената по този начин ставка на субсидията възлиза на 0,31 %.
3.1.8. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(83)
Размерът на всички подлежащи на изравнителни мерки субсидии, определен в съответствие с разпоредбите на основния регламент и изразен ad valorem, възлиза за заявителя на 10,73 %. Този размер на субсидиране надхвърля минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 от основния регламент.
(84)
Следователно в съответствие с член 18 от основния регламент се приема, че субсидирането продължава през РПП.
3.2. Устойчив характер на промяната на обстоятелствата по отношение на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали обстоятелствата, свързани със субсидирането, са се променили в значителна степен през РПП.
(86)
Беше установено, че през РПП заявителят e продължил да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на ПИ. В допълнение ставката на субсидията, установена при настоящото преразглеждане, е значително по-ниска от установената при последното разследване в рамките на преразглеждането. Не са налице доказателства, че схемите ще бъдат преустановени или че в близко бъдеще ще бъдат въведени нови схеми.
(87)
Тъй като беше доказано, че заявителят получава много по-малко субсидии, отколкото преди и че е вероятно да продължи да получава субсидии в по-малък размер от установения при последното разследване в рамките на преразглеждането, се стига до заключението, че продължаването на съществуващата мярка превишава размера на субсидията, която подлежи на изравняване и която причинява вреда, поради което равнището на мерките следва да се промени с оглед на новите констатации.
4. ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ И АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
4.1. Изравнителни мерки
(88)
В съответствие с член 19 от основния регламент и посочените в известието за започване причини за настоящото преразглеждане бе установено, че маржът на субсидиране по отношение на заявителя се е понижил от 13,8 на 10,7 % и вследствие на това ставката на изравнителното мито, прилагано спрямо този производител износител по силата на Регламент (ЕО) № 1286/2008, следва да бъде съответно изменена.
(89)
Изменената ставка на изравнителното мито следва да бъде установена на нивото на новата ставка на субсидиране, установена при настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вредата, изчислен при първоначалното разследване на субсидирането, остава по-висок.
(90)
За да се избегне събирането на по-високи мита като резултат от колебанията на цената на РЕТ, отразяваща измененията на цената на суровия петрол, в първоначалното антисубсидийно разследване бе решено мерките да бъдат под формата на специфично мито. Счита се, че поради същата причина този подход трябва да се следва и при настоящото преразглеждане. Следователно преразгледаният размер на специфичното мито възлиза на 90,4 EUR/t.
4.2. Антидъмпингови мерки
(91)
Изменението на ставката на изравнителното мито ще се отрази върху окончателното антидъмпингово мито, налагано по силата на Регламент (ЕО) № 192/2007 върху вноса на PET, произвеждан от заявителя.
(92)
Във всички предходни разследвания антидъмпинговото мито бе коригирано, за да се избегне двойното отчитане на последиците от ползите от износните субсидии. В това отношение в член 14, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент и в член 24, параграф 1 от основния регламент се предвижда, че не се допуска едновременно налагане на антидъмпингови и изравнителни мерки при разглеждане на един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на износно субсидиране. При предходните разследвания, а също и при настоящото преразглеждане бе установено, че някои от разследваните схеми на субсидиране, подлежащи на изравнителни мерки, са представлявали експортни субсидии по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. По отношение на другите схеми за субсидиране, и по-специално на CIIS на ПГ, нямаше доказателства и не бяха изтъкнати доводи, които да покажат дали и до каква степен едни и същи субсидии се компенсират двукратно при едновременното налагане на антидъмпингови и изравнителни мита върху един и същ внасян продукт. По-конкретно не беше представено доказателство, че CIIS понижава експортната цена на даден продукт по различен начин в сравнение с цената на продукта, продаван на вътрешния пазар. По този начин CIIS влияе по един и същ начин и в еднаква степен върху цените, на които производителят продава продуктите си на вътрешния пазар и на външните пазари.
(93)
Тези субсидии сами по себе си са оказали въздействие върху експортната цена на заявителя и следователно са довели до повишаване на дъмпинговия марж. Казано по друг начин, окончателният дъмпингов марж, установен в първоначалното антидъмпингово разследване, се обяснява частично с наличието на експортни субсидии.
(94)
Следователно към настоящия момент окончателните ставки на антидъмпинговото мито за заявителя трябва да бъдат коригирани, за да може преразгледаният размер на ползите от експортните субсидии през РПП да се вземе предвид в настоящото преразглеждане и да се отрази действителният дъмпингов марж, оставащ след налагането на коригираното окончателно изравнително мито, с което се компенсират последиците от експортните субсидии.
(95)
С други думи, новите равнища на субсидиране трябва да бъдат взети предвид, за да бъдат коригирани установените по-рано антидъмпингови маржове.
(96)
Следователно антидъмпинговото мито за заявителя възлиза на 132,6 EUR/t.
(97)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за фактите и съображенията, на които се основава намерението да се препоръча преустановяването на разследването,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Част от таблицата, касаеща Reliance Industries Limited, в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 193/2007 се заменя със следното:
Страна
Дружество
Изравнително мито
(EUR/t)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индия
Reliance Industries Ltd
90,4
A181“
Член 2
Част от таблицата, касаеща Reliance Industries Ltd., в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 192/2007 се заменя със следното:
Страна
Дружество
Антидъмпингово мито
(EUR/t)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индия
Reliance Industries Ltd
132,6
A181“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 2 септември 2011 година.
A TANÁCS 906/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. szeptember 2.)
az Indiából származó polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 193/2007/EK rendelet módosításáról és a többek között Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 192/2007/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 19. és 24. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Korábbi vizsgálat és meglévő kiegyenlítő intézkedések
(1)
A 2603/2000/EK rendelettel (2) a Tanács végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a többek között Indiából származó polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára (a továbbiakban: eredeti szubvencióellenes vizsgálat). A Tanács 193/2007/EK rendeletével (3) hatályvesztési felülvizsgálatot követően végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a PET behozatalára további ötéves időtartamra. A kiegyenlítő intézkedéseket az 1286/2008/EK tanácsi rendelet (4) egy részleges időközi felülvizsgálatot követően módosította (a továbbiakban: legutóbbi felülvizsgálat). Ezek a kiegyenlítő intézkedések egy mértékvámot jelentenek. A vám tonnánként 0 EUR és 106,5 EUR között mozog azon egyénileg megnevezett indiai gyártók esetében, amelyeknél a más gyártóktól származó behozatalra a maradványvám tonnánként 69,4 EUR (a továbbiakban: jelenlegi kiegyenlítő intézkedések).
1.2. Meglévő dömpingellenes intézkedések
(2)
A Tanács 2604/2000/EK rendeletével (5) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Indiából származó PET behozatalára (a továbbiakban: eredeti dömpingellenes vizsgálat). A Tanács 192/2007/EK rendeletével (6) hatályvesztési felülvizsgálatot követően végleges dömpingellenes vámot vetett ki a PET behozatalára további ötéves időtartamra. A dömpingellenes intézkedéseket az 1286/2008/EK tanácsi rendelet a legutóbbi felülvizsgálatot követően módosította. A dömpingellenes intézkedésekre a kár megszüntetéséhez szükséges szinten került sor, dömpingellenes mértékvám formájában. A vám tonnánként 87,5 EUR és 200,9 EUR között mozog azon egyénileg megnevezett indiai gyártók esetében, amelyeknél a más gyártóktól származó behozatalra a maradványvám tonnánként 153,6 EUR (a továbbiakban: jelenlegi dömpingellenes intézkedések).
(3)
A Bizottság a 2000/745/EK határozattal (7) elfogadott több exportáló gyártó minimum importár (a továbbiakban: MIÁ) meghatározására vonatkozó kötelezettségvállalási felajánlást (a továbbiakban: kötelezettségvállalás).
1.3. A részleges időközi felülvizsgálat megindítása
(4)
A PET egyik indiai exportáló gyártója, a Reliance Industries Limited (a továbbiakban: kérelmező) részleges időközi felülvizsgálatra irányuló kérelmet nyújtott be az alaprendelet 19. cikke alapján. A kérelem hatályát a kérelmezőt érintő támogatás kivizsgálására korlátozták. A kérelmező egyidejűleg a jelenlegi dömpingellenes intézkedések felülvizsgálatát is kérelmezte. A kérelmező által gyártott termékekre dömpingellenes és kiegyenlítő maradványvámok alkalmazandók, és a kérelmező Unióba irányuló értékesítése a kötelezettségvállalás szerint történik.
(5)
A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a kiegyenlíthető támogatás ellensúlyozásához az intézkedés jelenlegi szintű fenntartása már nem szükséges. A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott különösen arra vonatkozóan, hogy támogatásának összege jóval az esetében jelenleg alkalmazandó vám mértéke alá csökkent. Az, hogy a támogatás mértéke összességében csökkent, főként a Duty Entitlement Passbook szabályozás (DEPBS, vámhitel-szabályozás) által nyújtott kedvezmények jelentős csökkenésének tulajdonítható.
(6)
A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy a kérelem elegendő prima facie bizonyítékot tartalmaz, így a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában2010. június 10-én közzétett, felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés (8) útján bejelentette az alaprendelet 19. cikke szerinti részleges időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: jelenlegi felülvizsgálat) megindítását. Hatályát tekintve a felülvizsgálat a kérelmező támogatásának vizsgálatára korlátozódott.
1.4. A vizsgálatban érintett felek
(7)
A felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan értesítette a kérelmezőt, az exportáló ország képviselőit és az uniós gyártók szövetségét. A Bizottság lehetőséget biztosított az érdekelt felek számára, hogy írásban kifejtsék álláspontjukat, és meghallgatást kérjenek a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül.
(8)
Minden olyan érdekelt fél meghallgatást nyert, aki azt kérte, és konkrét okokkal indokolni tudta, hogy miért szükséges a meghallgatása.
(9)
A vizsgálat szempontjából szükségesnek tartott információk beszerzése céljából a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek és India kormányának, és az erre a célra megadott határidőn belül meg is kapta a válaszokat.
(10)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a támogatás megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A Bizottság ellenőrző látogatásokat tett a kérelmező telephelyein Mumbaiban, Indiában, valamint az indiai kormánynál Újdelhiben (a Külkereskedelmi Főigazgatóságon és a Kereskedelmi Minisztériumban) és Mumbaiban (a Külkereskedelmi Főigazgatóság regionális hivatalában).
1.5. A felülvizsgálati időszak
(11)
A támogatás vizsgálata a 2009. április 1. és 2010. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.
1.6. Párhuzamos dömpingellenes vizsgálat
(12)
A Bizottság 2010. június 10-én bejelentette (9), hogy az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (10) (a továbbiakban: dömpingellenes alaprendelet) 11. cikkének (3) bekezdése alapján a jelenlegi dömpingellenes intézkedések tekintetében részleges időközi felülvizsgálatot indít, amely a dömpingnek a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik.
(13)
A párhuzamos dömpingellenes vizsgálat megállapította, hogy a dömping tekintetében a körülmények nem változtak jelentősen és tartósan, ezért a vizsgálatot a kérelmezőre alkalmazandó jelenlegi dömpingellenes intézkedések megváltoztatása nélkül megszüntették.
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(14)
A felülvizsgálat tárgyát képező termék a jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó, Indiából származó, az ISO 1628-5 szabvány szerinti, 78 ml/g vagy magasabb viszkozitási együtthatóval rendelkező PET (a továbbiakban: érintett termék).
2.2. Hasonló termék
(15)
A vizsgálat feltárta, hogy az Indiában gyártott és az Uniónak értékesített érintett termék fizikai és kémiai tulajdonságait és felhasználását tekintve azonos az Indiában a hazai piacon gyártott és értékesített termékkel. A Bizottság ezért azt a következtetést vonta le, hogy a hazai és az exportpiacokon értékesített termékeket az alaprendelet 1. cikke (4) bekezdésének értelmében hasonló terméknek kell tekinteni. Mivel ez a felülvizsgálat a támogatásnak a kérelmező tekintetében történő meghatározására korlátozódott, az uniós gazdasági ágazat által gyártott, a uniós piacon értékesített termékkel kapcsolatban nem vontak le következtetéseket.
3. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
3.1. Támogatás
(16)
Az indiai kormány és a kérelmező által benyújtott információ, valamint a Bizottság kérdőíveire adott válaszok alapján a következő - állítólagosan támogatásokkal járó - rendszerek megvizsgálására került sor:
Nemzeti rendszerek:
a)
előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS);
b)
vámjogosultsági betétkönyvrendszer (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS);
c)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS);
d)
piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme; FMS)
e)
termékre összpontosító rendszer (Focus Product Scheme; FPS);
f)
jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme; ITES).
Regionális rendszerek:
g)
Gudzsarát állam kormányának tőkebefektetés-öszönző rendszere (Capital Invesment Incentive Scheme; CIIS)
(17)
A fenti a)-e) pontban megjelölt rendszerek az 1992-es (1992. évi 22. számú) külkereskedelmi (fejlesztési és szabályozási) törvényen alapulnak, amely 1992. augusztus 7-én lépett hatályba (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény). A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy értesítéseket adjon ki az export- és importpolitikával kapcsolatban. Ezek a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika, továbbiakban FTP) című dokumentumokban vannak összefoglalva, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. Ebben az esetben a felülvizsgálati időszakot tekintve két FTP-dokumentum bír relevanciával, nevezetesen az FTP 04-09 és az FTP 09-14. Az utóbbi 2009 augusztusában lépett hatályba. Az indiai kormány ezenfelül az FTP 04-09 és az FTP 09-14 dokumentumra irányadó eljárásokat lefekteti egy „Handbook of Procedures, Volume I” (Eljárási kézikönyv, I. kötet) című dokumentumban (a továbbiakban: HOP I 04-09, illetve HOP I 09-14). Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.
(18)
Az f) pont alatti rendszer alapja a jövedelemadóról szóló 1961. évi törvény, amelyet a pénzügyi törvény évente módosít.
(19)
A g) pont szerinti rendszert Gudzsarát állam kormánya kezeli, és a gudzsaráti iparösztönző politikán alapul.
3.1.1. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme; AAS)
a) Jogalap
(20)
A rendszer részletes leírását az FTP 04-09 és az FTP 09-14 4.1.1-4.1.14. bekezdése, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4.1-4.30A. bekezdése tartalmazza.
b) Támogathatóság
(21)
Az előzetes engedélyezési rendszer hat alrendszerből áll, amelyeket a (22) preambulumbekezdés mutat be részletesen. Ezen alrendszerek többek között a támogathatóság körét illetően is eltérőek. A támogató gyártókhoz „kapcsolódó” gyártó exportőrök és kereskedő exportőrök jogosultak a tényleges exporthoz és az éves igényhez kapcsolódó előzetes engedélyezési rendszerre. A végső exportőrt ellátó gyártó exportőrök a köztes szállításokra szóló előzetes engedélyezési rendszerre jogosultak. Az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.2. bekezdésében említett, „exportnak tekintett” (kváziexport) vevőkategóriákat ellátó fővállalkozók, mint például az exportorientált egységek beszállítói, a kváziexportra szóló előzetes engedélyezési rendszerre jogosultak. Végül pedig a gyártó exportőrök közbenső beszállítói az előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditív alrendszerei szerint az „exportnak tekintett” (kváziexport) kedvezményekre lehetnek jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(22)
Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:
i. tényleges (fizikai) export: ez a fő alrendszer. Egy meghatározott exporttermék gyártásához szükséges alapanyagok vámmentes behozatalát teszi lehetővé. A „fizikai” jelző ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy az exportterméknek ténylegesen el kell hagynia India felségterületét. Az engedély meghatározza az importtámogatást és az exportkötelezettséget, beleértve az exporttermék fajtáját is;
ii. éves igény: az ilyen engedély nem egy adott exporttermékhez, hanem egy szélesebb termékcsoporthoz (például vegyi és kapcsolódó termékek) kapcsolódik. Az engedély jogosultja bármilyen nyersanyagot vámmentesen hozhat be bármely, az adott termékcsoportba tartozó termék gyártásához, a korábbi múltbeli exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes alapanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja;
iii. köztes szállítások: ez az alrendszer azokat az eseteket fedi le, amikor két gyártó szándékozik ugyanazt az exportterméket gyártani, és felosztják a gyártási folyamatot. A közbenső terméket előállító gyártó exportőr az alapanyagokat vámmentesen hozhatja be, és e célból igénybe veheti az előzetes engedélyezési rendszert a köztes szállításokra. A gyártást a végső exportőr fejezi be, és ő köteles a készterméket exportálni;
iv. exportnak tekintett műveletek: ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.2. bekezdésének b)-f), valamint g), i) és j) pontjában említett vevőkategóriák részére „kváziexportként” értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. Az indiai kormány szerint a kváziexport azokra az ügyletekre vonatkozik, amelyekben a szállított áruk nem hagyják el az országot. Számos szállítási kategóriát tekintenek kváziexportnak, feltéve, hogy az árukat Indiában állítják elő; idetartozik például egy exportorientált egységhez vagy egy különleges gazdasági övezetben található vállalathoz történő áruszállítás;
v. előzetes kiadási megrendelés (ARO): az előzetes engedély jogosultjának, amennyiben közvetlen behozatal helyett belföldi forrásból kíván alapanyagot beszerezni, lehetősége van arra, hogy azt az ARO-k ellenében szerezze be. Ilyen esetekben az előzetes engedélyeket ARO-ként érvényesítik, és az abban meghatározott áruk szállításakor azokat belföldi szállítóra ruházzák át. Az ARO-k átruházása feljogosítja a belföldi szállítót az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.3. bekezdésében említett kváziexport-kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybevételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-rendszer a szállítónak téríti vissza az adókat és a vámokat, nem pedig -vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában - a végső exportőrnek. Az adók/vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető;
vi. fedezett belföldi akkreditív: ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra terjed ki. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényteleníti. A belföldi szállító jogosult lesz az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.3. bekezdésében említett, az előrejelzés szerinti exportra vonatkozó kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybevételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).
(23)
Megállapították, hogy a felülvizsgálati időszak alatt a kérelmező csak egy, az érintett termékhez kapcsolódó előzetes engedélyezési rendszer alapján részesült engedményekben, ez pedig a iv. alrendszer volt (exportnak tekintett műveletek). Ezért az igénybe nem vett fennmaradó alrendszerek kiegyenlíthetőségét nem szükséges megállapítani.
(24)
A felülvizsgálati időszakban az exportnak tekintett műveletek előzetes engedélyezési rendszerének igénybevétele tekintetében az indiai kormány rögzíti mind az importra engedélyezett mennyiség, mind pedig az exportkötelezettség mennyiségét és értékét, és azokat dokumentálja az engedélyen. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a megfelelő tranzakciókat a kormánytisztviselőknek dokumentálniuk kell az engedélyen. Az e rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg szabványos nyersanyag-végtermék normák (standard input-output norms, SION) alapján. A legtöbb termék esetében - így az érintett termékre vonatkozóan is - léteznek ilyen normák, amelyeket az indiai kormány bocsát ki.
(25)
Az előzetes engedély jogosultjait jogszabály kötelezi arra, hogy - az indiai hatóságok által végzett ellenőrzésekhez - a vámmentesen importált, illetve belföldön beszerzett áruk tényleges fogyasztásáról nyilvántartást vezessenek minden egyes engedélyre vonatkozóan, meghatározott formátumban (a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4.26. és 4.30. bekezdése, valamint 23. függeléke). Ezt a nyilvántartást külső okleveles könyvvizsgálónak/kontrollernek kell ellenőriznie, aki igazolást ad ki arról, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és megfelelő iratok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak.
(26)
Az exportkötelezettséget az engedély kiállításától számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal, egyenként hat hónappal hosszabbítható meg).
(27)
Megállapítást nyert, hogy nem volt kapcsolat az importált alapanyagok és az exportált késztermékek között. A támogatható alapanyagok a beszállítói termékek előállításához felhasznált nyersanyagok is lehetnek. Megállapítást nyert továbbá, hogy a kérelmező nem vezette minden engedély tekintetében a (25) preambulumbekezdésben említett, külső könyvelő által ellenőrizhető kötelező nyilvántartást. E követelmény megszegése ellenére a kérelmező részesült az előzetes engedélyezési rendszer kedvezményeiből, amelyek ráadásul - tekintve a túlbecsültnek ítélt szabványos nyersanyag-végtermék normákat - magasabbak voltak a jogszabályi rendelkezések által előírtnál.
d) Következtetés
(28)
A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőr számára gazdasági előnyt biztosított.
(29)
Ezen túlmenően az exportnak tekintett műveletekre vonatkozó előzetes engedélyezés jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszer alapján nem juthatnak kedvezményekhez.
(30)
A jelenlegi felülvizsgálat tehát megerősítette, hogy az ebben az esetben tárgyalt fő alrendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. Az alrendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vám-visszatérítés meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. India kormánya nem alkalmazta hatékonyan ellenőrzési rendszerét, illetve eljárásait annak igazolására, hogy az alapanyagokat az exportált termékhez használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja, és a helyettesítő vámkedvezményrendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). A szabványos nyersanyag-végtermék normák nem tekinthetők a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszernek, mivel túl lazának bizonyultak, és megállapítást nyert, hogy az indiai kormány nem követeli vissza a többletkedvezményeket. Az indiai kormány nem végzett olyan ellenőrzést, amely megfelelően vezetett felhasználási nyilvántartás alapján történt volna. Az indiai kormány ráadásul a ténylegesen érintett alapanyagok vonatkozásában sem végzett további vizsgálatot, bár normális esetben hatékonyan alkalmazott ellenőrzési rendszer hiányában annak elvégzése kötelező volna (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja). Végül megerősítést nyert, hogy - noha a jogszabályok előírják - az okleveles könyvvizsgálók ellenőrzési folyamatba való bevonása gyakorlatilag nem biztosított.
(31)
Az előzetes engedélyezési rendszer „exportnak tekintett műveletek” alrendszere ezért kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(32)
Engedélyezett vámkedvezményrendszer vagy helyettesítő vámkedvezményrendszer hiányában a kiegyenlíthető előny az alapanyagok importálása esetén normális esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „többletként” jelentkező vámkedvezmények kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és I. mellékletének i. pontja szerint csak a befizetett összeget meghaladó vámvisszautalás egyenlíthető ki, feltéve, hogy az alaprendelet II. és III. mellékleteiben előírt feltételek fennállnak. A jelen esetben azonban ezek a feltételek nem teljesültek. Így - amennyiben megállapítást nyer a megfelelő ellenőrző rendszer hiánya - a vámkedvezményrendszerekre vonatkozó fenti kivétel nem alkalmazható, ezért a rendes szabályt kell alkalmazni, miszerint a kiegyenlítő intézkedéseket a meg nem fizetett vámok összege (elengedett bevétel), nem pedig egy állítólagos többlet-vámvisszatérítés alapján kell megállapítani. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó többlet-visszatérítés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóság feladata. Ellenkezőleg, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerint mindössze olyan bizonyítékot kell találnia, amellyel megfelelően cáfolni tudja valamely állítólagos ellenőrzési rendszer megfelelőségét.
(33)
A kérelmezőnek juttatott támogatás összegét a felülvizsgálati időszak során az importált anyagokra kivetett - és az exportnak tekintett műveletek alrendszere keretében elengedett - behozatali vámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően, a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerülő költségeket indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezeket a támogatási összegeket a felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(34)
A felülvizsgálati időszak során a rendszer keretében megállapított támogatás mértéke a kérelmező esetében 0,52 %.
3.1.2. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme; DEPBS)
a) Jogalap
(35)
A DEPBS részletes leírását az FTP 04-09 és az FTP 09-14 4.3. bekezdése, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(36)
A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(37)
A jogosult exportőr kérelmezhet DEPBS-hiteleket, amelyeket a rendszer keretében exportált termékek értékének százalékos arányaként számítanak ki. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre - többek között az érintett termékre vonatkozóan is - megállapítottak ilyen DEPBS-szinteket. A százalékos arányok meghatározása a nyersanyag-végtermék normák (lásd a (24) preambulumbekezdést), és a feltételezetten importált alapanyag-tartalom vámterhe alapján történik, tekintet nélkül arra, hogy az importvámfizetés a valóságban megtörtént-e vagy sem. A DEPBS-szint az érintett termék esetében a jelenlegi vizsgálat felülvizsgálati időszaka során 8 % volt, 58 Rs/kg értékhatárral.
(38)
A rendszer alapján járó gazdasági előnyökre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció alkalmával az exportőr köteles nyilatkozni az indiai hatóságoknak arról, hogy az export a DEPBS alapján történik. Az áru exportálása érdekében az indiai vámhatóság - a feladási eljárás során - kiállít egy exportfuvarszámlát. Ez a dokumentum feltünteti többek között az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét is. Ekkor az exportőr már tudja, hogy milyen kedvezményben fog részesülni. Amint a vámhatóság kiállította az exportfuvarszámlát, az indiai kormány mérlegelési joga megszűnik a DEPBS-hitel nyújtása felett. A kedvezmény kiszámításához releváns DEPBS-szint az lesz, amelyet az exportnyilatkozat megtételének időpontjában alkalmaztak. Ezért nincs lehetőség a kedvezmény mértékének visszamenőleges módosítására.
(39)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli szabványok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléletű módon bevételként is elszámolhatók. Ezek a hitelek a továbbiakban felhasználhatók - a beruházási javak kivételével - a korlátozás nélkül importálható áruk későbbi behozatalakor fizetendő vám kifizetésére. Az ilyen hitelek ellenében behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók, és a kibocsátásuk napjától számított 24 hónapig érvényesek.
(40)
A DEPBS-hitelek iránti kérelmeket elektronikusan kell benyújtani, és azok korlátlan exporttranzakcióra vonatkozhatnak. A kérelmek benyújtásának határideje az exportálást követő három hónap, azonban, amint azt a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 9.3. bekezdése világosan meghatározza, a benyújtási határidő lejárta után beérkezett kérelmek csekély (a jogosultság 10 %-ának megfelelő) pénzbüntetés kivetésével bármikor elbírálhatók.
(41)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) Következtetések
(42)
A DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a DEPBS-hitel gazdasági előnyhöz juttatja az exportőrt, mivel javítja likviditását.
(43)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és így az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.
(44)
Ez a rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében - az együttműködő kérelmező állításával ellentétben - nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, a II. mellékletben (a vámvisszatérítés meghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletben (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Ezenkívül nem működik rendszer vagy eljárás annak megerősítésére, hogy az exporttermék gyártási folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám befizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árukat.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(45)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezettnek nyújtott és a felülvizsgálati időszak alatt megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Erre vonatkozóan ezt úgy tekintették, hogy a gazdasági előnyben a kedvezményezett abban az időpontban részesült, amikor az e rendszer szerinti exporttranzakció megtörtént. Így az exporttranzakció pillanatában az indiai kormány kötelezően lemond a vámról, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül.
(46)
Megállapítást nyert, hogy a DEPBS-ből származó előnyök az érintett termékre vonatkoztak. Ezért indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében megvalósuló juttatásokat úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló, az érintett termék valamennyi exporttranzakciójára megkapott hitelek összegét.
(47)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításakor indokolt kérésre levonták a hitelekből a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat.
(48)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésének megfelelően ezeket a támogatási összegeket az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(49)
A fentiek alapján a felülvizsgálati időszakban a kérelmező esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 7,52 %.
3.1.3. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme; EPCGS)
a) Jogalap
(50)
Az EPCGS részletes leírása az FTP 04-09 és az FTP 09-14 5. fejezetében, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 5. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(51)
A rendszer keretében nyújtott támogatásra a gyártó exportőrök, valamint a támogató gyártókhoz és szolgáltatókhoz „kapcsolódó” kereskedő exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(52)
Exportkötelezettség vállalásával a vállalat csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és legfeljebb tízéves használt) beruházási javakat. E célból az indiai kormány - kérelemre és díjfizetés ellenében - EPCGS-engedélyt állít ki. Az EPCGS rendszer a keretében importált beruházási javak mindegyikére 3 %-os csökkentett vámtételt biztosít. Az exportkötelezettség teljesítéséhez az importált beruházási javakat bizonyos idő alatt fel kell használni bizonyos mennyiségű exportáru előállítására. Az FTP 09-14 szerint az EPCGS keretében a beruházási javak 0 %-os vámtétellel is importálhatók, ilyen esetben azonban az exportkötelezettség teljesítésére rendelkezésre álló időszak rövidebb.
(53)
Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi előállítója jogosult a beruházási javak előállításához szükséges alkotóelemek vámmentes behozatalára. Választható lehetőségként a belföldi gyártó az EPCGS-engedély jogosultjának szállított beruházási javakra vonatkozóan kérheti „exportnak tekintett művelethez” kapcsolódó kedvezmény igénybevételét is.
d) Következtetések
(54)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A vámcsökkentés az indiai kormány által nyújtott pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel az engedmény csökkenti az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezen túlmenően a vámcsökkentés gazdasági előnyhöz juttatja az exportőrt, mert az importálásnál megtakarított vám javítja a vállalat likviditását.
(55)
Továbbá az EPCGS-szabályozás jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel az engedélyek exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhetők el. A rendszer ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
(56)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető sem megengedhető vám-visszatérítési rendszernek, sem helyettesítő vámkedvezményrendszernek. Az ilyen engedélyezett rendszerek hatálya nem terjed ki a beruházási javakra, amint azt az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel azokat az exportált termékek előállítása során nem használják el.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(57)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében a petrolkémiai ágazatban és más ágazatokban használt importált beruházási javak vonatkozásában - amelyek tekintetében a kérelmező ilyen juttatásban részesült - meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. Az időközben felhalmozódott előny teljes értékének kifejezése érdekében ehhez az összeghez kamatokat adtak hozzá. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatlábat.
(58)
Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget vetítették ki a petrolkémiai ágazat és más, a felülvizsgálati időszakban ilyen gazdasági előnyben részesült ágazatok exportforgalmára - ami megfelelő nevezőként szolgál -, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye.
(59)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében 1,49 %.
3.1.4. Piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme; FMS)
a) Jogalap
(60)
Az FMS részletes leírása az FTP 04-09 3.9.1-3.9.2.2. bekezdésében, az FTP 09-14 3.14.1-3.14.3. bekezdésében, a HOP I 04-09 3.20-3.20.3. bekezdésében és a HOP I 09-14 3.8-3.8.2. bekezdésében található.
b) Támogathatóság
(61)
A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(62)
E rendszer keretében minden terméknek a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 37C. mellékletében felsorolt országokba irányuló exportja az e rendszer keretében kivitt termékek FOB-paritáson számított értékének 2,5-3 %-áig vámhitelre jogosult. Bizonyos exporttevékenységeket ez a rendszer kizár, például az importált vagy átrakodott termékekét, a kváziexportot, a szolgáltatások exportját, valamint a különleges gazdasági övezetekben működő egységek/exportra specializálódott egységek exportforgalmát. A rendszerből ki vannak továbbá zárva egyes terméktípusok, például a gyémánt, a nemesfémek, az ércek, a gabonafélék, a cukor és a kőolajtermékek.
(63)
A rendszer keretében kapott exporthitelek szabadon átruházhatók, és a megfelelő vámhitel-jogosultsági bizonylat kiadási időpontjától számított 24 hónapig érvényesek. E hitelek bármely alapanyag vagy termék későbbi importja alkalmával felhasználhatók vámok kifizetésére, a beruházási javakat is beleértve.
(64)
A vámhitel-jogosultsági bizonylatot - a kivitel vagy a javak elszállítása után - az a kikötő bocsátja ki, ahonnan a kivitelt végezték. Amennyiben a kérelmező a hatóságoknak minden releváns exportra vonatkozó okirat (pl. exportmegrendelés, számlák, szállítólevelek, a kivitelt igazoló banki bizonylatok) másolatát be tudja mutatni, az indiai kormánynak nincs lehetősége felülbírálni a vámhitelek megadását.
d) Következtetések
(65)
Az FMS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. Az FMS-vámhitel India kormányának pénzügyi hozzájárulását jelenti, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve India kormányának egyébként esedékes vámbevételét. Emellett az FMS-vámhitel előnyt nyújt az exportőrnek, mivel javítja likviditását.
(66)
Ezen túlmenően az FMS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(67)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősítené, hogy a gyártási eljárásban mely alapanyagokat használták fel az exportált termékhez, illetve annak megerősítésére, hogy történt-e túlfizetés a behozatali vámok vonatkozásában az alaprendelet I. melléklete i) pontjának, valamint II. és III. melléklete értelmében. Az exportőrök jogosultak az FMS szerinti kedvezményekre, függetlenül attól, hogy importálnak-e alapanyagot vagy sem. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azon exportőrök is jogosultak az FMS-támogatás igénybevételére, akik minden alapanyagukat belföldön szerzik be, és egyáltalán nem importálnak felhasználható nyersanyagot. Ezen túlmenően az exportőr az FMS-vámhitelt beruházási javak behozatalára is felhasználhatja, noha ez utóbbiak nem tartoznak a megengedhető vámkedvezményrendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel nem használják el őket az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(68)
A kiegyenlíthető támogatások összegének kiszámítása az érintett termék behozatala során a kedvezményezettnek juttatott gazdasági előny alapján történt, amelyről megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban a rendszert használó kérelmező az eredményszemléletű elszámolás elve alapján az exportügylet szakaszában befolyt bevételként könyvelte el. Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) kivetítették az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(69)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításakor indokolt kérésre a hitelekből levonták a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat.
(70)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt a kérelmező tekintetében megállapított támogatási ráta 0,87 %.
3.1.5. Termékre összpontosító rendszer (Focus Product Scheme; FPS)
(71)
A vizsgálat során megállapították, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszakban nem részesült kedvezményekben az FPS keretében. Ez a rendszert ezért ebben a vizsgálatban nem igényelt további elemzést.
3.1.6. Jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme; ITES)
(72)
A vizsgálat során megállapították, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszakban nem részesült kedvezményekben az ITES keretében. Ez a rendszert ezért ebben a vizsgálatban nem igényelt további elemzést.
3.1.7. Gudzsarát állam kormányának tőkebefektetés-öszönző rendszere (Capital Invesment Incentive Scheme; CIIS)
(73)
Gudzsarát állam a forgalmi adók alóli mentesség és/vagy befizetési halasztás formájában ösztönzőket biztosított jogosult ipari vállalatoknak az ezen államon belüli gazdaságilag hátrányos helyzetű területek ipari fejlődésének elősegítése céljából.
a) Jogalap
(74)
A gudzsaráti kormány (GK) által alkalmazott rendszer részletes leírása a GK 1995. szeptember 11-i INC-1095/2000(3)/I sz. határozatában, a GK Pénzügyminisztériumának (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH számú 2006. április 1-jei értesítésében, illetve a gudzsaráti hozzáadottérték-adó szabályok (2006) 18A. szabályában található meg.
b) Támogathatóság
(75)
A hátrányos területeken új ipari létesítményt létrehozó vagy egy létező ipari létesítményt jelentősen bővítő vállalatok jogosultak kedvezményekre e rendszer keretében. Mindamellett létezik a nem jogosult vállalatok teljes listája, és ennek következtében bizonyos területeken a vállalatok nem részesülhetnek kedvezményekben e rendszerek keretében.
c) Gyakorlati végrehajtás
(76)
A rendszer keretében a vállalatoknak beruházásokat kell végrehajtaniuk a hátrányos helyzetű területeken. E területek, amelyek bizonyos területi egységeket képviselnek Gudzsarátban, gazdasági fejlettségük szerint különböző kategóriákba vannak besorolva, ugyanakkor vannak az ösztönző rendszerek alkalmazásából kizárt vagy „kitiltott” területek. Az ösztönzők összegének megállapítását szolgáló fő kritérium a beruházás mérete, valamint az a terület, ahol a vállalat elhelyezésre kerül.
(77)
Az ösztönzők bármikor folyósíthatók, mivel nincsenek határidők az ösztönzők iránti kérelmek benyújtására vagy a mennyiségi kritériumok teljesítésére.
d) Következtetés
(78)
A rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának (ii) alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást biztosít. A rendszer a GK pénzügyi hozzájárulását képezi, mivel jelen esetben a folyósított ösztönzők az egyébként esedékes adóbevételt csökkentő forgalmi adó alóli mentességek. Ezenkívül ezek az ösztönzők gazdasági előnyt biztosítanak az adott vállalat számára, mert javítják a pénzügyi helyzetét, mivel az egyébként esedékes adók nem kerülnek befizetésre.
(79)
Továbbá a rendszer az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében regionális szinten egyedi, mivel csak azon vállalatok számára elérhető, amelyek az adott állam jogszabályaiban meghatározott bizonyos megjelölt földrajzi területen hajtottak végre beruházást. A rendszer nem elérhető az e területen kívül működő vállalatok számára; ezenkívül a gazdasági előny mértéke az adott terület szerint eltérő.
(80)
A gudzsaráti kormány tőkebefektetés-öszönző (CIIS) rendszere ezért kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(81)
A kérelmező azt állította, hogy a CIIS keretében az egyik üzeme már nem jogosult kedvezményekre. A vizsgálat megerősítette ezt az állítást. Egy másik üzem esetében a vállalat jogosultsága a jelenlegi vizsgálat ideje alatt járt le. A támogatás összegének kiszámításakor ezért az említett üzemek vonatkozásában kapott kedvezményeket nem vették figyelembe.
(82)
A támogatás összegét az eladások összege és a felülvizsgálati időszak alatt szokásos esetben esedékes és az e rendszer keretében meg nem fizetett forgalmi adó alapján számították ki. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) megfelelően kivetítették a felülvizsgálati időszak alatti összes eladásra (nevező), mert a támogatás nem exportkontingens és nem a legyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek szerint került folyósításra. A vállalat által szerzett támogatás mértéke 0,31 % volt.
3.1.8. A kiegyenlíthető támogatások összege
(83)
A kérelmező esetében az alaprendelet rendelkezései szerint megállapított kiegyenlíthető támogatás teljes összege értékarányosan kifejezve 10,73 %. E támogatási összeg meghaladja az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdésében említett de minimis küszöbértéket.
(84)
Ezért úgy tekinthető, hogy az alaprendelet 18. cikke értelmében a felülvizsgálati időszak alatt a támogatás folytatódott.
3.2. A megváltozott körülmények tartós jellege a támogatások tekintetében
(85)
Az alaprendelet 19. cikke (2) bekezdésének megfelelően megvizsgálták, hogy a támogatással kapcsolatos körülmények lényegesen megváltoztak-e a felülvizsgálati időszakban.
(86)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszak alatt a kérelmező továbbra is élvezte az indiai kormány által nyújtott kiegyenlíthető támogatás kedvezményeit. Emellett a jelenlegi felülvizsgálat során megállapított támogatási kulcs nem éri el az eredeti vizsgálat során meghatározott mértéket. Nincsen bizonyíték a rendszerek közeljövőben történő esetleges megszüntetésére, illetve új rendszerek bevezetésére.
(87)
Mivel bizonyítást nyert, hogy a kérelmező a korábbiaknál kisebb összegű támogatásban részesült, és hogy valószínűleg továbbra is a legutóbbi felülvizsgálatban meghatározott összegnél kevesebb támogatást kap, arra a következtetésre jutottak, hogy a hatályban levő intézkedés további alkalmazása túlzott a kárt okozó kiegyenlíthető támogatás ellensúlyozásához, ezért - az új megállapításokat figyelembe véve - az intézkedés szintjét módosítani kell.
4. KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK ÉS DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
4.1. Kiegyenlítő intézkedések
(88)
Az alaprendelet 19. cikke és a jelenlegi felülvizsgálatnak a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben szereplő indokai alapján megállapítást nyert, hogy a kérelmező tekintetében a támogatási különbözet 13,8 %-ról 10,7 %-ra csökkent, ezért az említett exportáló gyártóra az 1286/2008/EK tanácsi rendelettel kivetett kiegyenlítő vám mértékét ennek megfelelően módosítani kell.
(89)
A módosított kiegyenlítő vámtételt a jelenlegi felülvizsgálat során megállapított új támogatási arány szintjén kell meghatározni, mivel az eredeti támogatásellenes vizsgálatban kiszámított kárkülönbözetek magasabbak maradnak.
(90)
Annak elkerülésére, hogy a PET árainak a nyersolajárak változásai miatti ingadozásai magasabb vámok beszedését vonják maguk után, az eredeti dömpingellenes vizsgálatban a hatályban lévő intézkedéseket mértékvám formájában állapították meg. Ugyanebből az okból ezt a megközelítést kell alkalmazni a jelenlegi felülvizsgálatban is. A mértékvám felülvizsgált összege ezért 90,4 EUR/tonna.
4.2. Dömpingellenes intézkedések
(91)
A kiegyenlítő vámtétel módosítása befolyásolja a kérelmező által gyártott PET behozatalára a 192/2007/EK rendelet által kivetett végleges dömpingellenes vámot.
(92)
A dömpingellenes vámot minden korábbi vizsgálatban kiigazították annak elkerülése érdekében, hogy az exporttámogatásokból származó kedvezmények hatásait kétszeresen vegyék számításba. E tekintetben az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése és a támogatásellenes alaprendelet 24. cikkének (1) bekezdése arról rendelkezik, hogy „semmiféle termék esetében nem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömpingárak és exporttámogatások alkalmazásából származó azonos helyzet kezeléséhez”. A korábbi vizsgálatokban és ebben a részleges időközi felülvizsgálatban megállapítást nyert, hogy a kiegyenlíthetőnek ítélt, vizsgált támogatási rendszerek némelyike az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében exporttámogatást jelent. Más támogatási rendszerek és különösen a gudzsaráti kormány CIIS-rendszere tekintetében nem álltak rendelkezésre olyan bizonyítékok és érvek, amelyek alapján meg lehetett volna állapítani, hogy az ugyanazon importált termékre egyszerre kivetett dömpingellenes és kiegyenlítő vámok esetében ugyanazokat a támogatásokat kétszer is ellensúlyozzák-e, és ha igen, milyen mértékben. Pontosabban, nem volt bizonyíték arra, hogy a CIIS más módon csökkentette a termék exportárát, mint a belföldön értékesített termékek árát. A CIIS tehát azonos módon és azonos mértékben befolyásolja a gyártó hazai piacon, illetve az exportpiacokon értékesített termékeinek az árait.
(93)
Ezért az ilyen támogatások csak a kérelmező exportárára voltak hatással, és így a dömpingkülönbözet megnőtt. Más szóval az eredeti dömpingellenes vizsgálatban megállapított végleges dömpingkülönbözet részben az exporttámogatások meglétének volt tulajdonítható.
(94)
Következésképp a kérelmező esetében megállapított végleges dömpingellenes vámtételeket ki kell igazítani annak érdekében, hogy a jelenlegi részleges időközi felülvizsgálatban figyelembe lehessen venni a felülvizsgálati időszak során az exporttámogatásokból kapott kedvezmények felülvizsgált szintjét, hogy az tükrözze az exporttámogatások hatását semlegesítő kiigazított végleges kiegyenlítő vám kivetése után fennmaradó tényleges dömpingkülönbözetet.
(95)
Más szóval az új támogatási szinteket figyelembe kell venni a korábban megállapított dömpingkülönbözetek kiigazításához.
(96)
A kérelmező tekintetében a dömpingellenes vámtételt tehát tonnánként 132,6 EUR kell megállapítani.
(97)
A Bizottság tájékoztatta a kérelmezőt és a többi érdekelt felet azokról a tényekről és szempontokról, amelyek alapján az a javaslat született, hogy a vizsgálatot befejezik,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 193/2007/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésében szereplő táblázatban a Reliance Industries Limited-re vonatkozó rész helyébe a következő lép:
Ország
Vállalat
Kiegyenlítő vám
(EUR/tonna)
TARIC-kiegészítő kód
„India
Reliance Industries Ltd
90,4
A181”
2. cikk
A 192/2007/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésében szereplő táblázatban a Reliance Industries Ltd.-re vonatkozó rész helyébe a következő lép:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vám
(EUR/tonna)
TARIC-kiegészítő kód
„India
Reliance Industries Ltd
132,6
A181”
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 2-án.