РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 септември 2010 година
относно схема за държавна помощ C 4/09 (ex N 679/97), приведена в действие от Франция в полза на радиоразпространението
(нотифицирано под номер C(2010) 6483)
(само текстът на френски е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/147/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него (2),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (3),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 октомври 1997 г. Френската република уведоми Комисията за схемата за помощи N 679/97 - проект на наредба за изменение на вече съществуваща схема за помощи за радиоразпространението (4). С решение от 10 ноември 1997 г. (5) Комисията одобри подновяването на тази схема за подпомагане на радиоразпространението за срок от десет години.
(2)
С решение от 28 юли 2003 г. (6) е позволено изменение на разглежданата схема за помощ. Предложеното от френските власти изменение се отнася, наред с другото, до промяна в условията за финансиране на схемата за помощи (7). В горепосоченото решение Комисията заключи, че изменената схема за помощи е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“). Тази промяна влиза в сила от 1 януари 2003 г. за период от десет години.
(3)
На 22 декември 2008 г. Съдът на Европейския съюз обяви за невалидно решението на Комисията от 10 ноември 1997 г., отнасящо се за периода 1997-2002 г. Поради това Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация (за подробно описание на тази процедура вж. раздел 3 „Основания за откриване на процедурата“).
(4)
С писмо от 11 февруари 2009 г. Комисията уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на тази помощ.
(5)
Решението на Комисията да открие горепосочената процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно разглежданата помощ.
(6)
С писмо от 23 април 2009 г. Френската република представи мнението си относно мярката.
(7)
Комисията не получи други мнения по този въпрос от трети заинтересовани страни.
2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(8)
Въпросната мярка се изразява в схема за помощ за подпомагане на малките местни радиостанции във Франция, които изпълняват функция за социално общуване на местно равнище и чиито търговски приходи от реклама и спонсорство не надвишават 20 % от оборота.
(9)
Помощта се финансира чрез постъпленията от парафискална такса, начислявана върху приходите от реклама, която се разпространява чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
(10)
Компетентният орган, а именно Фондът за подпомагане на радиоразпространението (FSER), може да отпуска три вида помощи:
а)
субсидия за започване на дейност по радиоразпръскване на равнище сдружения (radios associatives), с новоиздадена лицензия от Висшия съвет по аудиовизия, която не може да надвишава определен по скала таван;
б)
субсидия за осъществяване на дейност в размер, определен по възходяща, а впоследствие по низходяща скала, определена от комисията, отговаряща за отпускането на субсидии, като субсидията може да се увеличава в определените граници и се вземат предвид положените от службата усилия в областта на вътрешното управление и дейностите в областите на образованието, сдруженията, културата или социалното общуване на местно равнище;
в)
помощ за оборудване, която допринася за увеличение с 50 % на финансирането за обновяване на оборудването на допустими радиостанции, която се отпуска на всеки пет години и не може да надвишава определения в скалата таван.
(11)
Схемата е въведена от 1989 г. и е претърпяла определен брой промени, като Комисията е уведомена за всички тях и те са одобрени от нея през 1990, 1992, 1997 и 2003 г.
2.1. Бенефициери на схемата за помощи
(12)
С проекта, предмет на уведомлението от френските власти, се прилага схемата за помощи, предвидена в член 80 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, изменен с член 25 от Закон № 89-25 от 17 януари 1989 г. и член 27 от Закон № 90-1170 от 29 декември 1990 г., който предвижда:
„Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път, чиито търговски приходи, произлизащи от излъчвани съобщения, имащи характер на търговска реклама или спонсорство, са по-малко от 20 % от общия им оборот, подлежат на подпомагане съгласно условия, определени с наредба на Държавния съвет.
Средствата за тази помощ се осигуряват чрез такса, начислявана върху приходите от реклама, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Възнаграждението, получавано от службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път при излъчване на съобщения с цел да се подпомогнат колективни действия или действия от общ интерес, не се взема предвид при определяне на прага, посочен в първата алинея от настоящия член.“
2.2. Режим на финансиране на схемата за помощ
(13)
Що се отнася до финансовата част на схемата за помощи, проектът, за който френските власти са подали уведомление на 2 октомври 1997 г., се превръща в Наредба № 97-1263 от 29 декември 1997 г. за създаване на парафискална такса в полза на Фонд за подпомагане на радиоразпространението (9), член 1 от която предвижда:
„Считано от 1 януари 1998 г. и за срок от пет години се установява парафискална такса върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване (наричана по-нататък „такса върху дейността на рекламните агенции“), която е предназначена да финансира фонд, който да подпомага притежателите на разрешение за предоставяне на услуги за честотно радиоразпръскване, чиито търговски приходи от излъчени в ефир съобщения с характер на реклама на марка или на спонсорство представляват по-малко от 20 % от общия им оборот. С тази такса се цели насърчаване на радиоразпространението.“
Член 2 от същата наредба предвижда:
„Таксата е на база сумите, без включена комисионна на агенцията и без данък добавена стойност, платени от рекламодателите за излъчването на техните рекламни съобщения, предназначени за територията на Франция. и се дължи от рекламните агенти.
Съвместна наредба на министрите, отговорни съответно за бюджета и за съобщенията, определя ставката на таксата, която се променя в зависимост от приходите за тримесечие на задължените да заплащат таксата лица, като се прилагат следните граници:
[…]“
В член 4 от същата наредба се уточнява, че таксата, посочена в член 2 от наредбата, се изчислява, плаща и събира от Главна данъчна дирекция от името на Фонда за подпомагане на радиоразпространението по същите правила, гаранции и санкции като предвидените за данъка върху добавената стойност.
(14)
Тези разпоредби са изменени във връзка с промяната на схемата за помощи, за която Комисията е била уведомена и която е одобрила с решението от 28 юли 2003 г. (10). Според новите правила парафискалната такса се начислява само за дейността на рекламните агенции, установени на френска територия.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(15)
През 1997 г. с решение N 679/97 Комисията одобри промяна в схемата за помощи, която се изразява в механизъм за финансиране чрез парафискална такса, начислявана върху рекламата, разпространявана чрез радиоразпръскване или телевизионно радиоразпръскване. Посоченото решение не съдържа никакъв анализ на метода на финансиране. Решението от 1997 г. беше в сила до 2003 г., когато е заменено от ново решение NN42/03 за одобряване на помощта (11).
(16)
На 3 август 2004 г. Régie Network, рекламно дъщерно дружество на голяма френска верига от радиостанции, а именно NRJ, оспори пред съда в Лион събраната през 2001 г. такса (152 524 EUR). Делото е било предмет на преюдициално запитване пред Съда за преценка на валидността на решението на Комисията от 10 ноември 1997 г. за одобряване на помощта.
(17)
С решение (12) на Съда от 22 декември 2008 г. решението от 1997 г. е обявено за недействително, тъй като Комисията е пропуснала да оцени метода на финансиране на разглежданата мярка.
(18)
Всъщност в точка 89 от решението си Съдът напомня, че когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ. В точка 99 от решението си Съдът уточнява, че таксата е съставна част от мярката за помощ, когато съществува задължителна връзка по предназначение между таксата и въпросната помощ по силата на разглежданата националната правна уредба, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар.
(19)
След като е проверил дали в настоящия случай всички тези условия са изпълнени, в точка 112 от решението си Съдът установи, че таксата върху дейността на рекламните агенции е съставна част от схемата за помощи за радиоразпространението, за чието финансиране е предназначена. Следователно когато разглежда въпросната мярка за помощ, Комисията трябва задължително да вземе под внимание посочената такса, което тя е пропуснала да направи в решение NN 42/03.
(20)
След решението на Съда за обявяване на решението ѝ от 10 ноември 1997 г. за недействително Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация. Вследствие това на 11 февруари 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС под номер на процедурата C4/2009 (13).
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
(21)
С писмо от 23 април 2009 г. френските власти изпратиха на Комисията следното мнение:
а)
Размерът на събраните и изплатени средства за съответния период годишно е средно 20 милиона EUR, разпределени между повече от 500 бенефициери.
б)
Не се оспорва фактът, че чуждестранни оператори, предоставящи услуги по радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, намиращи се в други държави-членки, също са платили тази парафискална такса, но не е възможно те да бъдат определени.
в)
Помощта не подлежи на възстановяване основно по две причини: първо, Комисията неколкократно е била уведомена за и е одобрила схемата за помощи, което е породило оправдани правни очаквания от страна на бенефициерите. Второ, поради финансовото състояние на бенефициерите в настоящияте условия за френските власти би било невъзможно да възстановят платените суми.
5. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
5.1. Правно основание за оценката
(22)
Оценката на въпросната схема за помощи се основава на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
5.2. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(23)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че:
„Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“
(24)
Анализ на настоящия случай от гледна точка на условията, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
а) Помощ, предоставена от държавата чрез държавни ресурси
Схемата за помощ се финансира посредством ресурси, произлизащи от парафискална такса, предвидена от законодателни и нормативни разпоредби, събирана от данъчната администрация и начислявана върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Следователно помощите са отпускани посредством публични ресурси на френската държава.
б) Нарушаване или заплаха от нарушаване на конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки
Схемата за помощи е в полза само на службите за предоставяне на услуги за звуково радиоразпръскване в ефира. Бенефициери на схемата за помощи са доставчиците на услуги, чиито приходи от реклами съставляват по-малко от 20 % от общия им оборот. Тези служби са в положение на конкуренция по отношение на привличането на слушатели и приходите от реклама, по-специално с други служби за звуково радиоразпръскване на френска територия, чиито търговски приходи надвишават прага и които не се ползват от публично подпомагане по схемата за помощи.
Въпросните помощи нарушават или поне заплашват да нарушат конкуренцията между доставчиците на услуги, които са бенефицери на посочените помощи, и онези доставчици, които не получават такива помощи.
в) Засягане на търговията между държавите-членки
Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път от френска територия, и по-специално бенефициерите по схемата за помощи, могат да бъдат приемани и в други държави-членки, макар и само в трансгранични зони. Освен това, изглежда че предвидената от законодателните и нормативните разпоредби парафискална такса, предмет на уведомлението, може да бъде в ущърб и спрямо рекламните приходи от услуги, предоставяни от други държави-членки към френска територия.
Поради това съществува риск търговията между държавите-членки да бъде засегната от схемата за помощи, предмет на уведомлението.
г) Заключение относно наличието на помощ
При тези обстоятелства Комисията счита, че схемата за помощи за радиоразпространението, предмет на уведомлението от френските власти, попада в обхвата на разпоредбите на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Доколкото посочената схема представлява държавна помощ, Комисията следва да анализира нейната съвместимост с вътрешния пазар. В съответствие с горепосоченото решение по дело Régie Networks, таксата върху дейността на рекламните агенции, с която се финансира разглежданата помощ, следва да бъде взета предвид при разглеждането на съвместимостта на тази схема.
5.3. Съвместимост на помощта от гледна точка на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС
(25)
От гледна точка на нейния предмет и приложното ѝ поле мярката за помощ, предмет на уведомлението, очевидно не изпълнява условията, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС, и член 107, параграф 3, букви а) и б) от ДФЕС.
(26)
Поради целта си за насърчаване на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия, и по-специално чрез подпомагане на тези, чиито рекламни приходи са по-ниски, схемата за помощ има за цел да гарантира многообразието на медиите на френска територия, което е легитимна цел от общ интерес. Поради това разглеждането на тази част на помощта за бенефициерите може да се извършва спрямо условията, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. В него се предвижда, че: „За съвместими с вътрешния пазар могат да се приемат: (…) помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес (…)“. В този случай Комисията трябва да прецени положителните ефекти на мярката спрямо отрицателните ѝ ефекти.
(27)
В предходните се решения Комисията е заключила, че въпросната схема за помощи има положителни ефекти и е съвместима с вътрешния пазар, по-специално поради факта, че тази схема за помощи допринася за ясно определена цел от общ интерес. Всъщност предназначението ѝ е да насърчи многообразието на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия. Подпомагането на малките радиостанции с местна аудитория, като се отчитат социалните, културните и местните интереси, представлява легитимна цел от общ интерес. Освен това евентуалното нарушаване на конкуренцията вследствие на схемата за помощи в полза на тези радиостанции за социално общуване е незначително и не се отразява отрицателно върху условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Предвид мисията и размера на посочените радиостанции нарушаването на конкуренцията между тях и доставчиците на същите видове услуги от друга държава-членка е изключително ограничено. Поради това вследствие на тази схема търговията е засегната изключително слабо.
(28)
При все това при разглеждането на членове 3 и 6 от Наредба № 97-1263 става ясно, че методът на финансиране на схемата за помощи посредством въпросната парафискална такса представлява съставна част от мярката, както вече е установил Съдът в решението си по дело Régie Networks (точки 99-112).
(29)
Всъщност, както се напомня в точка 89 от решението по дело Régie Networks: „Методът на финансиране на дадена държавна помощ може да доведе до несъвместимост на цялата финансирана по този начин схема за помощи с общия пазар. Ето защо дадена помощ не може да бъде разгледана без да се вземат предвид последиците от метода на финансирането ѝ. Напротив, когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ (вж. в тази връзка, а именно постановленията van Calster и др., горепосочената точка 49, както и от 15 юли 2004 г., Pearle и др., C-345/02, Recueil, стр. I-7139, точка 29)“.
(30)
В резултат от това Комисията следва да вземе предвид посочената по-горе такса при проучването на съвместимостта на схемата за помощи с вътрешния пазар. В това отношение таксата върху дейността на въпросните рекламни агенции е в противоречие с общия принцип, редовно утвърждаван от Комисията и потвърден от Съда в решението му от 25 юни 1970 г. по дело France/Commission (47/69, Сборник съдебна практика, стр. 487), според което внасяните продукти и услуги трябва да бъдат освободени от всякаква парафискална такса, предназначена за финансиране на схема за помощи, от които се ползват само националните предприятия. Съдът се позовава на този анализ в точка 115 от решението му по дело Régie Networks.
(31)
Комисията счита, че липсата на освобождаване на услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път, предоставяни във Франция от намиращи се в други държави-членки радиостанции, и които не могат да се ползват от помощи, отпуснати по схемата, предмет на уведомлението, нарушава условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Дори ако общата цел на такава помощ за бенефициерите, предвидена по схемата, предмет на уведомлението, е легитимна и може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар, това не се отнася и за метода на финансиране на посочената схема.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(32)
При тези обстоятелства Комисията заключава, че схемата за помощи може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, по-специално спрямо критериите, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Комисията обаче не може да одобри метода на финансиране на схемата.
(33)
В тази връзка Комисията отбелязва твърдението на френските власти в тяхното писмо от 23 април 2009 г., че е невъзможно да бъдат определени (измежду платците на парафискална такса за финансиране на схемата за помощи) чуждестранните оператори, предоставящи услуги за радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, разположени в други държави-членки по време на периода, обхванат от въпросната схема за помощи. Комисията може да приеме наличието на административни затруднения, които възпрепятстват определянето на тези оператори, като се има предвид, че фактите са се случили отдавна. Все пак въз основа на предоставени обяснения от страна на френските власти изтичането на определен период от време само по себе си не представлява непреодолимо препятствие за определянето на платците на таксата. От друга страна френските власти са посочили, че невинаги е възможно от данните, с които разполагат, да се определи дали платците са агенции, разпространяващи рекламни съобщения от френска територия или от друга държава-членка. В такъв случай френските власти са длъжни лично да информират платеца на таксата в срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, за неговото специално право на възстановяване на платена такса, ако е излъчвал към Франция от друга държава-членка. Администрацията следва да използва всички налични средства за установяване на платците на таксата. При все това, тъй като не е сигурно, че френските власти могат да установят сами всички платци на тази такса, ще се наложи също така да се предприеме подходящо разгласяване на мерките за възстановяване на платени такси, така че засегнатите оператори да се отзоват на поканата.
(34)
В действителност няма пречка Франция да накара тези неизвестни оператори да упражнят правото си на възстановяване на неоснователно платени такси за периода 1997-2002 г. Франция би могла да поправи несъвместимостта на метода на финансиране на схемата за помощи чрез възстановяване на сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, като спази следните условия:
-
Франция отправя покана към засегнатите оператори и лично ги уведомява за специалното им право на възстановяване всеки път, когато френските власти могат да ги определят и посредством подходящо разгласяване, по-специално чрез публикации в специализирани списания в целия Европейски съюз (14);
-
платците разполагат със срок от 3 години, считано от подходящото разгласяване, за да подадат искане за възстановяване (15);
-
възстановяването се извършва в рамките на максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането (16);
-
възстановените суми се увеличават с действително начислените лихви, считано от датата на събиране на сумите до датата на действителното им възстановяване, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (17);
-
френските власти приемат всяко разумно доказателство, предоставено от въпросните оператори, с което се доказва плащането на таксата;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия;
-
считано от датата на уведомлението за настоящото решение, френските власти изпращат до Комисията на всеки 6 месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата за помощи, приведена в действие от Франция, е съвместима с вътрешния пазар съгласно предвидените в член 2 условия.
Член 2
С цел премахване на дискриминацията на чуждестранните разпространители, които са заплатили на френската държава такси върху дейността на рекламните агенции, без да се ползват от схемата за помощи, френските власти възстановяват парафискалните такси, платени от чуждестранни оператори за периода 1997-2002 г. В срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, те информират всички подлежащи на облагане с таксите оператори за възстановяването при всеки случай, в който те могат да ги определят и отправят покана чрез подходящо разгласяване, с цел засегнатите оператори да се отзоват на поканата в срок от три години за подаване на искане за възстановяване на такси (18). След тази покана и въз основа на предоставени от въпросните оператори доказателства, Франция, в максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането за възстановяване, възстановява сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, увеличени с действително начислени лихви, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
Франция уведомява Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Тя изпраща до Комисията на всеки шест месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, относно състоянието на предвидената в член 2 процедура по възстановяване, до изтичане на срока от три години, считано от най-скорошните мерки за подходящо разгласяване, посочени в член 2.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2010 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. szeptember 29.)
a Franciaország által a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott C 4/09 (korábbi N 679/97) számú támogatási programról
(az értesítés a C(2010) 6483. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/147/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára (2),
miután az érdekelt feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére (3),
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Francia Köztársaság 1997. október 2-án kelt levelében bejelentette a Bizottságnak a 679/97. számú támogatási programot, amely a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott már meglévő támogatási program módosítását célzó rendelettervezet (4). A Bizottság 1997. november 10-i határozatával (5) jóváhagyta a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott ezen támogatási program tíz éves időtartamra történő meghosszabbítását.
(2)
A Bizottság 2003. július 28-i határozatával (6) engedélyezte a szóban forgó támogatási program módosítását. A francia hatóságok által javasolt módosítás többek között a támogatási program finanszírozási módjára vonatkozott (7). A Bizottság az említett határozatában megállapította, hogy a fentiek szerint módosított támogatási program az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a közös piaccal összeegyeztethető. A módosítás 2003. január 1-jén lépett hatályba tízéves időtartamra.
(3)
2008. december 22-én az Európai Unió Bírósága érvénytelennek nyilvánította a Bizottság 1997. november 10-i határozatát az 1997-2002 közötti időszakra vonatkozóan. A Bizottság ennek megfelelően minden szükséges intézkedést megtett a megállapított jogellenesség orvosolására, és ismételten megvizsgálta a francia hatóságok által benyújtott információkat (ezen eljárás részletes leírása a 3. részben [„Az eljárás megindításának okai”] olvasható).
(4)
A Bizottság 2009. február 11-i levelében tájékoztatta a Francia Köztársaságot határozatáról, miszerint e támogatás tekintetében megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(5)
Az eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket.
(6)
A Francia Köztársaság 2009. április 23-i levelében benyújtotta az intézkedésre vonatkozó észrevételeit.
(7)
A Bizottsághoz további észrevételek nem érkeztek az érdekelt felek részéről.
2. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
(8)
A szóban forgó intézkedés tárgya egy, a franciaországi kis helyi rádióállomások támogatására irányuló támogatási program. A kedvezményezett rádióállomások fontos szerepet töltenek be a helyi társadalmi kommunikációban, és a hirdetésből és szponzoroktól származó kereskedelmi bevételeik nem haladják meg a forgalom 20 %-át.
(9)
A támogatást a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokból származó források után kivetett adójellegű járulékból finanszírozták.
(10)
Az illetékes hatóság - nevezetesen a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap (a továbbiakban: FSER) - három fajta támogatást ítélhet oda, melyek a következők:
a)
indulási támogatás az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács (Conseil Supérieur de l’Audiovisuel) által újonnan engedélyezett közösségi rádiók számára, melynek összege nem halad meg egy skálán rögzített felső határértéket;
b)
működési támogatás, melynek összegét egy, a támogatások odaítélését végző bizottság által meghatározott, kezdetben emelkedő, majd csökkenő skála szerint állapítják meg. E bizottság meghatározott határokon belül megemelheti a támogatás összegét, tekintettel a kedvezményezett által a belső igazgatás, valamint az oktatási, közösségi, kulturális területen, illetve a helyi társadalmi kommunikáció terén véghezvitt erőfeszítésekre;
c)
berendezések beszerzéséhez nyújtott támogatás, amely mintegy 50 %-ban járul hozzá a támogatható rádiók berendezéseinek cseréjéhez. Berendezési támogatás csak ötévente nyújtható, és az összege nem haladhatja meg egy skála felső határösszegét.
(11)
A programot az 1989-es bevezetése óta több ízben módosították. Valamennyi módosítást bejelentették a Bizottságnak, amely azokat 1990-ben, 1992-ben, 1997-ben és 2003-ban hagyta jóvá.
2.1. A támogatási program kedvezményezettjei
(12)
A francia hatóságok által bejelentett tervezet az 1989. január 17-i 89-25. sz. törvény 25. cikkével és az 1990. december 29-i 90-1170. sz. törvény 27. cikkével módosított, a közlés szabadságáról szóló 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 80. cikke szerinti támogatási programot hajtja végre. E bekezdés a következőképpen rendelkezik:
„Az olyan földfelszíni rádiós műsorszolgáltatók, amelyeknek az élő adásokban elhangzó márka- vagy szponzorált reklámokból származó kereskedelmi bevételei a teljes bevételüknek kevesebb, mint 20 %-át teszik ki, az Államtanács rendeletében meghatározott szabályok szerint támogatásban részesülnek.
A támogatás finanszírozását a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett hirdetésekből származó források után kivetett járulék biztosítja.
A közösségi vagy közérdeket szolgáló tevékenységek támogatására irányuló reklámüzenetek terjesztése során a földfelszíni rádiós műsorszolgáltatóknak kifizetett díjakat nem veszik figyelembe a jelen cikk (1) bekezdésében említett küszöbérték meghatározásánál.”
2.2. A támogatási program finanszírozási módja
(13)
Ami a támogatási program finanszírozását illeti, a francia hatóságok által 1997. október 2-án bejelentett tervezet - amely jelenleg az 1997. december 29-i 97-1263. rendeletnek (9) felel meg - adójellegű járulékot hozott létre a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap javára. E tervezet 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„1998. január 1-jétől kezdődően ötéves időtartamra egy, a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokból származó bevételek után kivetett adójellegű járulék (a továbbiakban: reklámokra kivetett járulék) bevezetésére, kerül sor, amelynek célja az olyan, engedéllyel rendelkező földfelszíni rádiós műsorszolgáltatók támogatási alapjának finanszírozása, amelyeknek az adásokban elhangzó márka- vagy szponzorált reklámokból származó kereskedelmi bevételei a teljes bevételüknek kevesebb mint 20 %-át teszik ki. Ez a járulék a rádiós műsorszolgáltatás elősegítését szolgálja.”
Ugyanezen rendelet 2. cikke kimondja:
„A járulékot a hirdetők által a Franciaország területére irányuló reklámüzeneteik terjesztéséért fizetett, ügynökségi jutalék és héa nélküli összegek után vetik ki.
A járulékot a reklámüzenetek készítőinek kell megfizetniük.
A költségvetésért és a kommunikációért felelős miniszter közös rendeletben határozta meg az érintett vállalkozások negyedéves bevétele alapján lépcsőzetes rendszerben számított adómértéket, a következő határok között:
[…]”
A fenti rendelet 4. cikke előírja, hogy a 2. cikkben szereplő járulékot az adóügyi főigazgatóság veti ki, számolja el és hajtja be a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap javára, ugyanolyan szabályok, garanciák és szankciók szerint, mint a héa esetében.
(14)
E rendelkezéseket a támogatási alap bejelentett, és a 2003. július 28-i bizottsági határozattal (10) jóváhagyott módosítása alkalmával módosították. Az új szabályok értelmében az adójellegű járulékot csak a Franciaország területén letelepedett vállalkozásokra vetik ki.
3. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(15)
1997-ben a Bizottság az N 679/97. számú határozatával jóváhagyta a támogatási program módosítását, amely szerint a támogatás finanszírozása a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokra kivetett adójellegű járulék kivetésével történik. E határozat semmilyen elemzést nem tartalmaz a finanszírozás módjára vonatkozóan. Az 1997. évi határozat egészen 2003-ig hatályban volt; ekkor az NN 42/2003. számú új engedélyezési határozat (11) váltotta fel.
(16)
2004. augusztus 3-án a Régie Network, az egyik nagy francia rádiócsatorna - nevezetesen az NRJ - reklámozással foglalkozó leányvállalata a lyoni bíróság előtt vitatta a 2001-ben fizetett járulékot (152 524 EUR). Az ügy előzetes döntéshozatalra az Európai Bíróság elé került, amelynek a támogatás engedélyezését tartalmazó 1997. november 10-i bizottsági határozat érvényességéről kellett állást foglalnia.
(17)
A Bíróság 2008. december 22-i ítéletében (12) érvénytelennek nyilvánította az 1997-es határozatot azzal az indokolással, hogy a Bizottság elmulasztotta a vizsgált intézkedés finanszírozási módjának értékelését.
(18)
A Bíróság az ítélet 89. pontjában emlékeztet rá, hogy valamely támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálatának szükségszerűen figyelembe kell vennie a támogatás finanszírozási módját akkor, ha az az intézkedés szerves részét képezi. Az ítélet 99. pontjában a Bíróság megállapítja, hogy ahhoz, hogy a járulék valamely támogatási intézkedés szerves részének minősüljön, a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszonynak kell fennállnia a járulék és a támogatás között abban az értelemben, hogy a járulékbevételt szükségképpen a támogatás finanszírozására fordítják, és az közvetlenül befolyásolja ez utóbbi nagyságát, ebből következően annak megítélését is, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal.
(19)
Annak vizsgálatát követően, hogy a fenti feltételek mindegyike fennáll, a Bíróság az ítéletének 112. pontjában arra a következtetésre jutott, hogy a reklámokra kivetett járulék szerves részét képezi annak a rádiós műsorszolgáltatási célú támogatásnak, amelynek finanszírozására szolgál. Fentiekre tekintettel a Bizottságnak szükségszerűen figyelembe kellett vennie a szóban forgó járulékot a kérdéses támogatási program vizsgálata során, ennek megtételét azonban az NN 42/03 számú határozatában elmulasztotta.
(20)
Az 1997. november 10-i határozat érvénytelenségét megállapító ítéletet követően a Bizottság minden szükséges intézkedést megtett a feltárt jogellenesség orvosolása érdekében, és ismételten megvizsgálta a francia hatóságok által benyújtott információkat. Következésképpen a Bizottság 2009. február 11-én C 4/2009 eljárási számon (13) megindította az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást.
4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(21)
A francia hatóságok 2009. április 23-án kelt levelükben a következő észrevételeket nyújtották be a Bizottsághoz:
a)
a kérdéses időszakban beszedett és kifizetett támogatási alap összege éves átlagban 20 millió EUR, amely több mint 500 kedvezményezett között kerül felosztásra;
b)
Franciaország nem vitatja, hogy olyan külföldi rádiós műsorszolgáltatók is fizették a szóban forgó adójellegű járulékot, amelyek jóllehet Franciaország területén sugározták műsoraikat, a rádióállomásuk vagy telephelyük más tagországban van; ezek azonosítása azonban nem lehetséges;
c)
A támogatás visszafizettetésére nincs mód lényegében két okból kifolyólag, nevezetesen: egyrészt a támogatási programot a francia hatóságok több alkalommal megfelelően bejelentették, a Bizottság pedig mindannyiszor jóváhagyta azt, ami jogos bizalmat ébresztett a kedvezményezettekben, másrészt tekintettel a jelenlegi gazdasági viszonyokra, a kedvezményezettek pénzügyi helyzete nem tenné lehetővé a francia hatóságok számára a folyósított összegek visszafizettetését.
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
5.1. Az értékelés jogalapja
(22)
A szóban forgó támogatási program értékelése az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésén alapul.
5.2. Támogatás fennállása az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében
(23)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(24)
A jelen ügy vizsgálata az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételekkel összhangban.
a) Állami források igénybevételével nyújtott állami támogatás
A támogatási program finanszírozása egy jogszabályi és rendeleti intézkedésekkel bevezetett adójellegű járulékból származó források igénybevételével történik. A járulékot az adóhatóság szedi be, és a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámok után fizetendő.
A támogatást tehát Franciaország állami forrásainak igénybevételével finanszírozzák.
b) Versenytorzulás vagy annak veszélye bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által
A támogatási program kizárólag a földfelszíni rádiós műsorszolgáltatókra terjed ki. A támogatási program kedvezményezettjei olyan szolgáltatók, amelyek reklámokból származó forrásai nem érik el a teljes bevételük 20 %-át. E szolgáltatók versenyhelyzetben vannak a hallgatók megnyerése és a reklámbevételek tekintetében a többi olyan Franciaország területén sugárzó rádiós műsorszolgáltatóval, amelynek a kereskedelmi bevételei az adott küszöböt meghaladják, és így nem részesül a támogatási program nyújtotta állami támogatásban.
A kérdéses támogatás tehát torzítja a kedvezményezett műsorszolgáltatók és a támogatásban nem részesülő műsorszolgáltatók közötti versenyt, vagy legalábbis a versenytorzulás veszélyével fenyeget.
c) A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
A támogatási program kedvezményezettjei által Franciaország területéről sugárzott földfelszíni rádióműsorok más tagállamokban is foghatók, még ha csak a határ menti övezetekben is. Ugyanakkor megállapítható az is, hogy a bejelentett jogszabályi és rendeleti intézkedésekkel bevezetett adójellegű járulékot a más tagállamokból franciaországi területek felé sugárzó rádiós műsorszolgáltatók reklámbevételei után is kivetik.
Következésképpen a bejelentett támogatási program hatást gyakorol vagy hatást gyakorolhat a tagállamok közötti kereskedelemre.
d) Következtetés az állami támogatás fennállásáról
Fentiekre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy a francia hatóságok bejelentésének tárgyát képező, a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott támogatási program az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik. Amennyiben a szóban forgó program állami támogatást képez, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia annak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. A fent említett Régie Networks ügyben hozott ítélet értelmében a program belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor tekintetbe kell venni a reklámokra kivetett járulékot, amely a vitatott támogatás finanszírozására szolgál.
5.3. A támogatás összeegyeztethetősége az EUMSZ 107. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján
(25)
A bejelentett támogatás a tárgya és hatálya miatt nyilvánvalóan nem felel meg az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt feltételeknek.
(26)
Mivel a támogatás célja a franciaországi területen sugárzó földfelszíni rádióállomások szolgáltatásainak előmozdítása - nevezetesen azoké, amelyek a legalacsonyabb reklámbevételekkel rendelkeznek -, a támogatás a franciaországi média pluralitásának biztosítására irányul, ami általánosságban jogos célkitűzésnek tekinthető. Így a kedvezményezetteknek nyújtott támogatási elem vizsgálatát az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában említett feltételek szerint vizsgálhatnánk meg. E szöveg így rendelkezik: „A belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető: (…) az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben (…)”. Ebben az esetben a Bizottságnak mérlegelnie kell az intézkedés pozitív és negatív hatásait egyaránt.
(27)
Előző határozataiban a Bizottság megállapította, hogy a kérdéses támogatási program pozitív hatású és a belső piaccal összeegyeztethető, nevezetesen azért, mert hozzájárul egy pontosan meghatározott közérdekű célkitűzés megvalósításához. A célja ugyanis a Franciaország területén földfelszíni rádiós műsorszolgáltatást nyújtó adóállomások pluralitásának előmozdítása. A helyi hallgatóságot szolgáló kis rádióállomásokat támogatja a társadalmi, kulturális és helyi érdekek figyelembevételével, ami általánosságban jogos törekvés. Továbbá az e rádióállomásokat előnyben részesítő támogatási program által esetlegesen okozott versenytorzulás igen csekély, és nem változtatja meg a kereskedelmi feltételeket a közérdekkel ellentétes mértékben. Tekintettel az említett rádióállomások feladatára és nagyságára, az utóbbiak és a valamely más tagállamban ugyanolyan jellegű szolgáltatásokat nyújtó műsorszolgáltatók közötti versenytorzulás különösen csekély. Következésképpen a támogatási program kereskedelemre gyakorolt hatása rendkívül elenyésző.
(28)
Mindazonáltal a 97-1263. rendelet 3. és 6. cikkének vizsgálata alapján úgy tűnik, hogy a támogatási programnak a vitatott adójellegű járulékból történő finanszírozási módja az intézkedés szerves részét képezi, ahogyan azt már a Bíróság is megállapította a Régie Networks ügyben hozott ítéletében (99-112. pont).
(29)
A Bíróság az ítélet 89. pontjában az alábbi következtetést vonja le: „valamely támogatás finanszírozási módja az egész finanszírozni kívánt támogatási rendszert a közös piaccal összeegyeztethetetlenné teheti. Ezért valamely támogatást nem lehet a finanszírozási módjának hatásaitól elkülönítve vizsgálni. Éppen ellenkezőleg, valamely támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálatának szükségszerűen figyelembe kell vennie a támogatás finanszírozási módját akkor, ha az az intézkedés szerves részét képezi (lásd ebben az értelemben többek között a fent hivatkozott Van Calster és társai ügyben hozott ítélet 49. pontját, valamint a C-345/02. sz., Pearle és társai ügyben hozott ítélet [EBHT 2004., I-7139. o.] 29. pontját)”.
(30)
Fentiek értelmében a Bizottságnak figyelembe kell vennie a szóban forgó járulékot a támogatási program belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor. Ezzel összefüggésben a reklámbevételekre kivetett járulék látszólag ellentétes azzal az alapelvvel, amelyet a Bizottság több ízben hangsúlyozott és azt a Bíróság is megerősítette a 47/69 sz. Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében (EBHT., 487. o.), miszerint az importált termékeket vagy szolgáltatásokat mentesíteni kell minden olyan adójellegű járulék alól, amely olyan támogatási program finanszírozására szolgál, amelynek egyedüli kedvezményezettjei a nemzeti vállalkozások. A Bíróság e véleményét a Régie Networks ügyben hozott ítélete 115. pontjában fogalmazta meg.
(31)
A Bizottság úgy véli, hogy amennyiben nem mentesítik a járulékfizetési kötelezettség alól az olyan földfelszíni rádiós műsorszolgáltatókat, amelyek más tagállamokban található adóállomásokról franciaországi területekre sugároznak és a bejelentett program alapján nyújtott támogatást nem vehetik igénybe, az a kereskedelmi feltételeknek a közérdekkel ellentétes mértékű megváltozását eredményezi. Jóllehet a bejelentett program támogatási eleme általánosságban jogos célkitűzésnek minősülhet, és az a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, ugyanez a program finanszírozási módjáról már nem mondható el.
6. KÖVETKEZTETÉS
(32)
Tekintettel a fenti körülményekre, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az adott támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet nyilvánítani, különösen az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában foglalt egyik feltétel vonatkozásában. A Bizottság ezzel szemben a program finanszírozási módját nem hagyhatja jóvá.
(33)
Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul vette, hogy a francia hatóságoknak - ahogyan azt 2009. április 23-i levelükben állították - nincs lehetőségük arra, hogy azonosítsák (a támogatási program finanszírozását biztosító adójellegű járulék fizetésére kötelezett vállalkozások közül) azon külföldi rádiós műsorszolgáltatókat, amelyek adásaikat a vitatott támogatási program által érintett időszakban Franciaország területére sugározták, de adóállomásaik vagy székhelyeik más tagállamokban voltak. Tekintettel az események óta eltelt hosszú időre, a Bizottság kész elfogadni, hogy az érintettek azonosítása adminisztratív nehézségekbe ütközhet. Mindazonáltal a francia hatóságok által adott magyarázat alapján az adott esetben az eltelt idő önmagában nem jelenthet leküzdhetetlen akadályt a járulékfizetésre kötelezett vállalkozások azonosítását illetően. A francia hatóságok ezzel szemben azt állították, hogy a rendelkezésükre álló adatok alapján nem mindig volt lehetőségük annak megállapítására, hogy a járulékfizetésre kötelezett műsorszolgáltatók franciaországi területről vagy valamely más tagállam területéről sugározták-e adásaikat. Ebben az esetben a francia hatóságoknak e határozat közlésétől számított hat hónapon belül egyenként tájékoztatnia kell a járulékfizetésre kötelezetteket visszatérítési jogosultságukról, amely akkor illeti meg azokat, ha valamely más tagállamból sugározták adásaikat Franciaország területeire. A hatóságoknak valamennyi rendelkezésükre álló eszközzel meg kell kísérelniük a járulékfizetésre kötelezett vállalkozások azonosítását. Mivel azonban nem valószínű, hogy a francia hatóságok saját erejükből képesek az összes járulékfizetésre kötelezett azonosítására, a visszatérítési eljárásról egy megfelelő hirdetést kell közzétenniük, amely lehetővé teszi, hogy az érintett vállalkozások jelentkezzenek igényükkel.
(34)
Nincs akadálya annak, hogy Franciaország ezen ismeretlen szolgáltatók számára lehetővé tegye az 1997-2002 közötti időszakban jogalap nélkül kivetett járulék visszatérítésére irányuló jogaik érvényesítését. Franciaország orvosolhatja a támogatási program finanszírozási módja tekintetében felmerült összeegyeztethetetlenséget, amennyiben a belső piaccal összeegyeztethetetlennek bizonyult járulék visszatérítését az alábbi feltételek figyelembevételével végzi el:
-
Franciaországnak valamennyi olyan érintett műsorszolgáltatót egyénileg kell tájékoztatnia a visszatérítési jogosultságáról, amelyet a rendelkezésre álló eszközeivel azonosítani tud, az ismeretlen műsorszolgáltatók felkutatása érdekében pedig felhívást kell közzétennie az Európai Unió területén (14) megjelenő szaklapokban,
-
a járulékfizetésre kötelezettek a felhívás megjelenésétől számított három éven belül nyújthatják be visszatérítési kérelmüket (15),
-
a visszatérítésnek a kérelem benyújtását követően legfeljebb hat hónapon belül meg kell történnie (16),
-
a visszatérített összegnek magában kell foglalnia a járulékfizetés napjától a tényleges visszatérítésig terjedő időszakra esedékes, kamatos kamattal számított kamatokat. Referenciaként egy célrátát kell figyelembe venni, az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (17) 9. cikkében szereplő referenciával megegyezően,
-
a francia hatóságoknak az érintett szolgáltatók által benyújtott minden olyan ésszerű igazolást el kell fogadniuk, amely hitelt érdemlően bizonyítja a járulék megfizetését,
-
a visszatérítéshez való jog további feltételekhez nem köthető,
-
a francia hatóságok az e határozatról szóló értesítés időpontjától számítva hat havonként rendszeres jelentést küldenek a Bizottságnak a visszatérítési eljárás alakulásáról,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Franciaország által végrehajtott támogatási program a 2. cikkben foglalt feltételek szerint a belső piaccal összeegyeztethető.
2. cikk
Azon hátrányos megkülönböztetés megszüntetésére, amely a külföldi műsorszolgáltatókat sújtotta azáltal, hogy a reklámbevételeik után járulékot kellett fizetniük a francia államnak, miközben a támogatási program előnyeiből nem részesülhettek, a francia hatóságoknak vissza kell téríteniük az 1997-2002 közötti időszakban a külföldi műsorszolgáltatókra kivetett adójellegű járulékokat. Jelen értesítés időpontjától számított hat hónapon belül valamennyi járulékfizetésre kötelezett szolgáltatót értesíteniük kell a visszatérítésre való jogosultságukról, amennyiben az azonosításuk eredményes volt, valamint egy megfelelő felhívást kell közzétenniük, amely lehetővé teszi, hogy az érintett vállalkozások jelentkezzenek igényükkel. A visszatérítési kérelmek benyújtására hároméves határidőt kell biztosítani az érintett vállalkozások számára (18). A felhívást követően és az érintett műsorszolgáltatók által benyújtott igazolások alapján Franciaországnak a visszatérítési kérelem benyújtását követő legfeljebb hat hónapon belül vissza kell térítenie a belső piaccal összeegyeztethetetlen járulék összegét, amelynek magában kell foglalnia a kamatos kamattal számított tényleges kamatokat. Referenciaként egy célrátát kell figyelembe venni, a 794/2004/EK rendelet 9. cikkében szereplő referenciával megegyezően.
3. cikk
Franciaország az e határozatról szóló értesítés napjától számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot azon intézkedésekről, amelyeket a határozatban foglaltaknak való megfelelés érdekében tett.
Franciaország hat havonként rendszeres jelentést küld a Bizottságnak a 2. cikk szerinti visszatérítési eljárás alakulásáról, az e határozatról szóló értesítés időpontjától kezdődően a 2. cikkel összhangban közzétett legutolsó felhívás időpontjától számított három éves határidő leteltéig.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. szeptember 29-én.