РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2011 година
относно мярката за помощ SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08) която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на пристанищния сектор
(нотифицирано под номер C(2011) 4391)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/519/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 4, първа алинея,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (1), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си (2) в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (3) и като взе предвид техните мнения,
като взе предвид следното:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 4 декември 2008 г., в съответствие с член 88, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз, френските органи изпратиха уведомление относно схема за помощ, състояща се от фискални мерки, които съпътстват реформата на пристанищата, въведена със Закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г. (4) Уведомлението е заведено под номер 614/08.
(2)
Целта на фискалния инструмент, за който е изпратено уведомление, е да съпътства предвиденото в реформата прехвърляне на оборудването за пристанищна обработка на товари към частни оператори. Инструментът се е състоял от две мерки: от една страна постепенно намаляване в срок до 5 години на наемната стойност, която служи като база за изчисляване на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудването за пристанищна обработка на товари, а от друга страна - възможността за местните власти, които управляват морските пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентен данък за срок до шест години.
(3)
С писмо от 11 декември 2008 г. Комисията прикани френските органи да предоставят допълнителна информация не само за фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, но и за процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари от страна на големите морски пристанища. По искане на френските органи срокът за отговор беше удължен до 9 февруари 2009 г.
(4)
На 28 януари 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писмо от 10 февруари 2009 г. френските органи изпратиха на Комисията допълнителна информация.
(5)
С писмо от 9 април 2009 г. (D/2165) Комисията уведоми френските органи за решението си от 8 април 2009 г. да открие предвидената в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) официална процедура за разследване. Това решение беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). То се отнася от една страна до фискалната мярка, за която е изпратено уведомление, а от друга до процедурата по преотстъпване на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. В края на решението Комисията прикани Франция и заинтересованите страни да представят мнения в определен срок.
(6)
На 11 май 2009 г. (A/18191) Комисията получи мненията на френските органи. В определения срок тя получи и мненията на една заинтересована страна, а именно Организацията на европейските морски пристанища (наричана по долу „EPSO“). Мненията на EPSO бяха препратени до френските органи с писмо от 16 юли 2009 г. (D/60307), които изпратиха коментари по тях с писмо от 27 август 2009 г. (A/28446).
(7)
На 30 ноември 2009 г. се състоя среща между френските органи и службите на Комисията. С писма от 25 януари 2010 г. (A/3263) и от 24 март 2010 г. (A/5136) френските органи изпратиха в Комисията допълнителна информация.
(8)
С писмо от 9 юни 2010 г. (D/7519) в рамките на проведената във Франция реформа на патентния данък Комисията поиска от френските органи да предоставят допълнителна информация. С това писмо Комисията искаше да получи разяснения за влиянието на премахването на патентния данък върху мярката, за която е изпратено уведомление, и върху процедурата.
(9)
С писмо от 2 юли 2010 г. френските органи поискаха удължаване на предоставения им срок за отговор, който им беше предоставен. Комисията получи отговора на френските органи с писмо от 4 август 2010 г. (A/11533).
(10)
В това писмо френските органи информираха Комисията, че оттеглят уведомлението си за частта от фискалната мярка, свързана с възможността, предоставена на местните власти, които управляват морски пристанища, да освободят предприятията за пристанищна обработка на товари от патентния данък за срок до шест години. В действителност в тази мярка се е предвиждала възможността, при определени условия и между 2010 г. и 2015 г., да не се взема предвид наемната стойност на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари. Впрочем тази възможност стана безпредметна поради премахването на патентния данък и беше отменена със закона за бюджета за 2010 г.
(11)
По отношение на фискалната част от уведомлението, свързана с постепенното и ограничено във времето намаляване на наемната стойност, която служи за определяне на местните данъци на частните оператори, които поемат оборудване, апаратура и съоръжения от големите морски пристанища, френските органи съобщиха в писмото си от 2 юли 2010 г., че тя се прилага и към данъка върху недвижимото имущество на предприятията, които плащат местния икономически данък (6), който замества патентния данък. В този контекст френските органи съобщиха на Комисията за имената на четирите предприятия (7), които се възползват от тази мярка, и за размера на произтичащото от нея данъчно предимство за всяко от тях.
(12)
От актуализираното изчисление на получените данъчни предимства за три от засегнатите предприятия става ясно, че данъчното освобождаване е под тавана от двеста хиляди евро за период от три бюджетни години, определен с Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (8). Това не е така с четвъртото засегнато предприятие.
(13)
В този контекст и след различните контакти, установени с Комисията, френските органи решиха да ограничат предоставяното на предприятията предимство в съответствие с мярката, спомената в съображение 11, до определения таван и при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1998/2006.
(14)
Също така с писмо от 20 януари 2011 г. френските органи информираха Комисията за приемането на член 36 от Закон № 2010-1658 от 29 декември 2010 г. за изменение на закона за бюджета за 2010 г. (9), който подчинява ползването на предвиденото в рамките на реформата на пристанищата постепенно данъчно намаление на спазването на Регламент (ЕС) 1998/2006. Френските органи информираха Комисията и за оттеглянето на уведомлението им по отношение на фискалната част от реформата на пристанищата.
(15)
Комисията има предвид оттеглянето от френските органи на уведомлението по отношение на целия фискален инструмент, за който е изпратено уведомление. Настоящото решение се отнася само за процедурата по прехвърляне на специализирано оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която е била предмет на решението на Комисията от 8 април 2009 г. Настоящото решение не засяга условията за експлоатация на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари преди или след преотстъпването им.
2. ОПИСАНИЕ НА ВЪПРОСНАТА МЯРКА
2.1. Елементи от контекста
(16)
Разглежданата мярка е част от реформата на пристанищата, която е предмет на закона за реформата на пристанищата (10). Целта на тази реформа е да подобри резултатите и конкурентоспособността на френските морски пристанища (Дюнкерк, Хавър, Нант Сен Назар, Ла Рошел, Бордо и Марсилия).
(17)
В този контекст законът за реформата на пристанищата има за цел:
-
да определи мисиите на автономните пристанища, които в континентална Франция стават „големи морски пристанища“ (11);
-
да модернизира управлението на големите морски пристанища;
-
да организира координацията между пристанищата с излаз на едно и също море или разположени на една и съща ос на вътрешни водни пътища;
-
да опрости и подобри пристанищната обработка на товари по модела на основните европейски пристанища с въвеждане на интегрирани оператори на терминали, отговорни за всички операции по обработката на товари.
(18)
Мисиите на големите морски пристанища ще съсредоточат върху институционални дейности (сигурност, безопасност и пристанищна полиция) и към свързаните с устройството на пристанищата функции. В замяна на това интегрираните оператори на терминали ще отговарят за всички операции по обработката на товари, за да се подобри ефективността на тези дейности.
(19)
Френските органи уточниха, че прехвърлянето на дейностите по пристанищна обработка на товари, които все още се изпълняват от големите морски пристанища, на частни оператори чрез процедура за преотстъпване на оборудването на големите морски пристанища, е част от опростяването и подобряването на пристанищната обработка на товари. Те също така посочиха, че реформата доближава френската система до европейския модел, при който съответните функции на пристанищния орган и на пристанищния оператор са ясно разграничени и при който последният най-често е частно предприятие.
2.2. Процедура по прехвърляне на оборудването
(20)
Големите морски пристанища спират да експлоатират специализираното оборудване, апаратурата и съоръженията за пристанищна обработка на товари (наричани по-долу „оборудването за обработка на товари“) и ги преотстъпват на частни предприятия в съответствие с описаната в член 9 от закона за реформата на пристанищата процедура за продажба.
(21)
Съгласно тази разпоредба (12) процедурата за продажба на оборудването за обработка на товари и преотстъпването на съответните вещни права се разделя на няколко етапа:
-
първоначално голямото морско пристанище договаря условията за прехвърляне на оборудването за обработка на товари с операторите, които редовно използват услугите на пристанището или които са направили значителни инвестиции в терминала.
-
в случай че няма налични оператори или ако договарянето не приключи в срок от три месеца, голямото морско пристанище отправя покана за представяне на кандидатури в рамките на прозрачна и недискриминационна процедура.
-
в случай че поканата за представяне на кандидатури не доведе до успешен резултат и когато в стратегическия проект на голямото морско пристанище е предвидено, пристанището може да създаде дъщерно дружество, на което да възложи въпросната дейност. След пет години се отправя нова покана за представяне на кандидатури. В резултат на поканата за представяне на кандидатури с одобрените оператори се сключват споразумения за експлоатация на терминал.
(22)
Съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата независима национална комисия (а именно националната комисия по оценяване на прехвърлянето на пристанищно оборудване, наричана по-долу „CNECOP“) има задължението да гарантира правилното провеждане и прозрачността на процедурата по прехвърляне на оборудването (13). Нейната роля е да издаде становище относно оценяването на имуществото преди прехвърлянето му. В този контекст тя трябва да отчете икономическия баланс и перспективите за развитие на дейността. За целите на това оценяване CNECOP може да покани експерт, който да оцени стойността на имуществото.
(23)
Становищата на CNECOP се издават въз основа на проектите на акта за прехвърляне, които задължително трябва да бъдат включени в представеното от председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища досие съгласно член 9 от закона за реформата на пристанищата. В тези проекти се посочва описанието на оборудването, което се прехвърля, продажната му цена, както и условията за финансирането му.
(24)
Окончателен акт за прехвърляне не може да бъде подписан преди предварително становище на CNECOP. Това е обикновено становище (с незадължителен характер), което се оповестява на национално и местно равнище.
(25)
В състава на CNECOP участват длъжностно лице от Сметната палата, представител на местните власти и квалифицирано лице, избрано поради компетенциите си в областта на пристанищата. Функциите на член на CNECOP е несъвместима с друга отговорна длъжност в ръководните и надзорни органи на големите морски пристанища или в предприятията за пристанищна обработка на товари, които закупуват публичното оборудване, и за цялата продължителност на мандата и за срок от пет години след прекратяването му.
3. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(26)
В решението си от 8 април 2009 г. Комисията счете, че не може да се изключи, че прехвърлянето на оборудването за обработка на товари в рамките на процедура по договаряне, включва елементи на помощ. В тази връзка Комисията установи, че становището на CNECOP не е обвързващо. При липсата на обвързващ характер Комисията изрази съмнения по отношение на продажбата на имуществото на пазарни цени. Комисията поставя също въпроса за независимостта на членовете на CNECOP.
(27)
По отношение на разглеждането на съвместимостта с вътрешния пазар на разглежданата процедура по прехвърляне на оборудването Комисията счете, че на този етап никоя от предвидените в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС дерогации не изглеждат приложими в специфичния случай.
(28)
В резултат на това Комисията реши да открие официалната процедура по разследване, за да разсее съмненията си относно определянето на процедурата по прехвърляне на оборудването като държавна помощ и относно съответствието на тези мерки с вътрешния пазар.
4. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ
(29)
По отношение на характера на издаденото от CNECOP становище френските органи припомнят, че в състава на тази комисия влизат четирима независими членове, като председателят ѝ се определя от първия председател на Сметната палата, измежду длъжностните лица от Сметната палата и че тя издава становище по досиетата за прехвърляне на публично оборудване, които ѝ представят председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища. Тези досиета съдържат описание на провежданата процедура по договаряне, списък с прехвърленото имущество, проект на акта за прехвърляне, в който се указва по-специално предвидената продажна цена, както и предвидените условия за експлоатация на терминала.
(30)
Те припомнят също така, че задачата на CNECOP е по-специално да гарантира съгласно член L. 3211-18 от Общия кодекс за собствеността на публичноправните субекти, че публичното оборудване не се прехвърля „нито безплатно, нито на по-ниска от пазарнатa стойност цена“, като по този начин се спазва условието за прехвърляне на публичното имущество на пазарна цена.
(31)
Френските органи добавят, че тази комисия издава обикновено становище, което се оповестява публично, за да не се допусне прехвърляне на цена под пазарната, и в тази връзка поема ангажимент становището да бъде публикувано в официалния бюлетин на Министерството на екологията, енергетиката, устойчивото развитие и териториалното устройство на сайта на министерството, както и на местно равнище, като се постави известие във всяко голямо морско пристанище. Те твърдят от друга страна, че ще изпратят писмо до всеки председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище - директорът на което носи отговорност за защитата на интересите на пристанището, за да припомнят условията за работата на CNECOP, както и за правилата за прехвърляне на публично имущество, които задължително трябва да се спазват.
(32)
Френските органи добавят, че в този контекст съгласно член L. 313-6 от Кодекса на финансовите юрисдикции председателите на съвети на директорите подлежат на глоба в размер до удвоеното им годишно брутно възнаграждение или заплата, които получават към датата на нарушението, за всяко необосновано предимство, което са се опитали да предоставят или са предоставили на други лица, независимо дали това предимство е финансово или в натура, и което носи вреда за хазната, местната власт или заинтересованата организация.
(33)
Френските органи освен това се задължават да уведомят Европейската комисия преди подписването на акта за прехвърляне за всяко решение на председател на съвет на директорите на голямо морско пристанище, което не е в съответствие със становището на CNECOP.
(34)
По отношение на компетентността и независимостта на членовете на CNECOP, френските органи изпращат до Комисията автобиографиите на четиримата членове на CNECOP, включително и на нейния председател, и описват подробно квалификациите на всеки от тях по отношение на компетенциите на CNECOP. Според френските органи всички тези лица са били предложени поради познанията си относно процесите по прехвърляне и приватизация или поради опита им в областта на пристанищата, както свидетелстват автобиографиите им.
(35)
Френските органи припомнят именно в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съвет 2001-448 DC от 25 юли 2001 г., както и че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителната власт е гарантирана от член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Преамбюла на Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(36)
От друга страна френските органи припомнят, че в съответствие с член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г., приет в приложение на Закон № 2008-660 (14), правилата за конфликт на интереси представляват допълнителна гаранция за независимостта на членовете на CNECOP, които са задължителни за членовете за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му:
-
с мандат на член на управителен съвет, на съвет на директорите или на надзорен съвет на дружество за пристанищна обработка на товари, което закупува публично пристанищно оборудване, както и с упражняване на дейност срещу възнаграждение от такива предприятия; и
-
с мандат на член на надзорен съвет или съвет на директорите на голямо морско пристанище.
(37)
На последно място френските органи припомнят, че експертният капацитет на CNECOP може да бъде засилен, тъй като в член 7 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. се предвижда възможността експерт да определи по-точно стойността на имуществото преди прехвърлянето му на предприятия за обработка на товари.
(38)
Като се има предвид горепосоченото, френските органи считат, че предвидените в закона за реформата на пристанищата процедури по прехвърляне предвиждат достатъчни гаранции, за да е сигурно, че прехвърлянето на оборудването за пристанищна обработка на товари и свързаните с него вещни права ще се извърши по пазарна стойност и съответно няма да има елемент на държавна помощ.
5. КОМЕНТАРИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА И КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКИТЕ ОРГАНИ ПО КОМЕНТАРИТЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНАТА СТРАНА
(39)
В подкрепа на позицията на френските органи организацията на европейските морски пристанища (EPSO) подчертава, че като въвежда така наречения „модел на собственика“(landlord model), разглежданата реформа допринася за подобряването на конкурентоспособността на френските пристанища, както и за цялостната работа на европейските пристанища. Прехвърлянето на дейности за пристанищна обработка на товари от големите морски пристанища на частни оператори на практика ще модернизира управлението на големите френски морски пристанища, като ги приспособи към най-разпространения в Европейския съюз и по света модел.
(40)
Като има предвид сложността на една такава реформа, както и социалните и финансови последици от нея, ESPO посочва, че предвиждането на придружаващи мерки от съответната държава-членка при реформа с такъв мащаб най-често е единственото средство, за да бъде приемлива за всички участници.
(41)
Макар и да не желае да представи подробна оценка относно определянето като държавна помощ на разглежданите мерки, ESPO отбелязва, че условията за оценяване на оборудването са такива, че прехвърлянето на пазарна цена е гарантирано.
(42)
Френските органи вземат под внимание мненията на ESPO.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(43)
След откриването на предвидената в член 108, параграф 2 от ДФЕС официална процедура по разследване и като се имат предвид представените в този контекст доводи от френските органи и заинтересованата страна Комисията счита, че въпросната мярка не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(44)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(45)
Определянето на една национална мярка като държавна помощ предполага, че трябва да бъдат изпълнени следните кумулативни условия: 1) въпросната мярка предоставя предимство чрез държавни ресурси, 2) това предимство е селективно и 3) въпросната мярка нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите-членки (15).
(46)
Първо, уместно е да се отбележи, че в настоящия контекст, за да се изключи всякакво предимство, въпросното публично имущество, а именно оборудването за пристанищна обработка на товари, трябва да бъде продадено на пазарна цена.
(47)
В тази връзка Комисията отбелязва, че продажбата на оборудването за пристанищна обработка на товари не се извършва в рамките на открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура, тъй като, това е само в случай че договарянето с вече наличните оператори не приключи успешно или няма наличен оператор, се прилага такава процедура (вж. съображение 20 по-горе).
(48)
При все това Комисията установява, че при продажба с договаряне предложената процедура предвижда създаването на национална комисия за оценяване на прехвърленото имущество, а именно CNECOP. Комисията отбелязва, че преди продажбата CNECOP трябва да издаде публично становище относно стойността на имуществото, предмет на продажбата.
(49)
В рамките на решението си от 8 април 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията отбеляза, че тъй като издаденото становище на CNECOP не е било обвързващо, не може да се изключи продажба на имуществото на по-ниска от пазарната цена.
(50)
Като вземат предвид изразените от Комисията съмнения, с писма от 20 януари 2010 г. и 24 март 2010 г. френските органи съобщиха, че директорът на транспортните служби е изпратил писма до всички председатели на съвети на директорите на големите морски пристанища на 16 март 2009 г. и 18 март 2010 г., в които разяснява рамката на договарянето за прехвърляне на оборудване за пристанищна обработка на товари и уточнява условията, които трябва да се спазват, за да бъде изпълнено прехвърлянето.
(51)
В тези писма председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се информират от една страна, че CNECOP системно ще изисква от големите морски пристанища да извършват експертиза с цел оценяване на имуществото, което ще се прехвърля. В този контекст преди сезирането на CNECOP се изисква извършване на независима техническа оценка на пазарната стойност на пристанищното оборудване от независим експерт, която да бъде включена в представеното на CNECOP досие.
(52)
Председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища от друга страна се информират, че „дори и законът да не му придава характер на съгласувано становище, е изключено да не се спази“, така че акт за прехвърляне, който не е в съответствие с издадено от CNECOP становище, не може да бъде подписан. Следователно при хипотезата за отрицателно становище на CNECOP е уместно или „да се поднови договарянето, ако в съответствие с датата на сезиране на CNECOP […] остава време, и да се представи, ако се налага, ново досие“, или „да се констатира, че договарянето е завършило неуспешно, и да се приложи процедура за покана за представяне на кандидатури“.
(53)
Посочва също, че участващите в управлението на големите морски пристанища лица методично ще се противопоставят на всяко решение на надзорния съвет на пристанището, което не е в съответствие със становище на CNECOP, а на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища се припомнят налаганите санкции, ако предоставят необосновано предимство на трети лица при упражняване на функциите си.
(54)
Комисията счита, че изпратените на председателите на съвети на директорите на големите морски пристанища предписания по отношение от необходимостта от извършване на независимо оценяване на оборудването за обработка на товари, което ще се прехвърля, и по отношение на обвързващия характер на становището на CNECOP, гарантират, че въпросното оборудване няма да бъде продадено на по-ниска от пазарната цена.
(55)
Комисията отбелязва, че тези факти се подкрепят и от изискването становището на CNECOP да бъде оповестено както на национално, така и на местно равнище от съответните пристанища. Оповестяването има за цел да се позволи, когато е целесъобразно, да бъдат оспорени условията по прехвърлянето на въпросното оборудване за обработка на товари.
(56)
По отношение на независимостта и квалификациите на членовете на CNECOP за целите на оценяването на прехвърленото имущество, френските органи изпратиха на Комисията автобиографиите на четиримата ѝ членове, включително и на председателя.
(57)
В тази връзка е уместно е да се посочи, че един от членовете, този от Сметната палата, е бил предложен от първия председател на Сметната палата за председател на CNECOP и че той притежава професионален опит, пряко свързан с морското дело. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на длъжностните лица от Сметната палата спрямо законодателната власт и спрямо изпълнителната власт е гарантирана от Конституцията от 4 октомври 1958 г. и потвърдена с Решение на Конституционния съд 2001-448 DC от 25 юли 2001 г.
(58)
Членът на CNECOP, на когото е възложено да представлява местните власти, притежава от своя страна експертни познания, пряко свързани с морските пристанища. Френските органи припомнят в този контекст, че независимостта на депутатите по отношение на изпълнителните власт е гарантирана с член 16 от Декларацията за правата на човека и гражданските права от 26 август 1789 г., който прогласява принципа за разделение на властите и е включен в Конституцията от 4 октомври 1958 г.
(59)
Що се отнася до двамата членове, предложени в качеството им на квалифицирани лица, от автобиографиите им става ясно, че единият притежава компетенции в областта на пристанищата, а другият компетенции в областта на прехвърлянето на публично имущество.
(60)
Френските органи също така посочват, че съгласно член 6 от Указ № 2008-1032 от 9 октомври 2008 г. (16) правилата за конфликт на интереси са задължителни за членовете на CNECOP за целия срок на мандата им и за период от пет години след изтичането му (вж. съображение 36).
(61)
Комисията установява, че тези правила за конфликт на интереси в настоящия случай са още една гаранция за независимостта на членовете на CNECOP.
(62)
Въз основа на тези данни и предвид конкретните обстоятелства по случая Комисията счита, че задължението за оценяване на пазарната стойност от независим експерт, въз основа на която квалифицираните и независими членове на CNECOP издават обвързващо становище, дава възможност по принцип да се гарантира, че прехвърлянията ще бъдат извършени съгласно пазарните условия.
(63)
Чрез стриктното спазване на условията и обстоятелствата, споменати в точка 6. Оценка на мярката става ясно, че няма причина да се счита, че прехвърлянето на оборудване за пристанищна обработка на товари, което се извършва в рамките на продажба чрез договаряне, предоставя икономическо предимство на купувачите на това оборудване. В противния случай това не би било случая с евентуални индивидуални трансакции, които няма да са в точно съответствие с изброените условия.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(64)
Като се имат предвид гореизложените съображения, Комисията
-
отбелязва оттеглянето на уведомлението за двете придружаващи мерки, за които е изпратено уведомление, като част от фискалната част на реформата на пристанищата, и които са посочени в съображение 2 от настоящото решение;
-
счита, че процедурата по прехвърляне на специализираното оборудване, апаратура и съоръжения за пристанищна обработка на товари, която беше предмет и на решението на Комисията от 8 април 2009 г. и която е описана в съображения 16-25 от настоящото решение, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
ПРИЕ СЛЕДНОТО РЕШЕНИЕ:
Член първи
Мярката за прехвърляне на пристанищно оборудване към частните оператори, която Франция възнамерява да приведе в действие в рамките на пристанищната реформа, предвидена от закон № 2008-660 от 4 юли 2008 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Следователно привеждането в действие на мярката е разрешено.
Член втори
Адресат на настоящото решение е Република Франция.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2011 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. június 29.)
SA.27106 (C 13/09 - korábbi N 614/08) számú állami támogatás - a Franciaország által a kikötői ágazat javára végrehajtani kívánt intézkedésről
(az értesítés a C(2011) 4391. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/519/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (1) és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az érdekelt feleket az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) (2) 108. cikkének (2) bekezdése értelmében felkérte észrevételeik megtételére (3), és az észrevételeikre tekintettel,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A francia hatóságok 2008. december 4-i levelükben a kikötőreformról szóló, 2008. július 4-i 2008-660. számú törvényhez (4) kapcsolódó adóintézkedésekből álló támogatási programot jelentettek be az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdése alapján. A bejelentést N 614/08. szám alatt vették nyilvántartásba.
(2)
A bejelentett adóügyi rendelkezés a reformban előírtaknak megfelelően a kikötőüzemeltetési eszközök magánszolgáltatókra való átruházásának elősegítésére irányult. A rendelkezés két részből állt: egyrészt a kikötőüzemeltetési eszközöket átvevő magánszolgáltatók helyiadó-alapjaként figyelembe vett bérleti díj 5 éven át történő fokozatos csökkentéséből, másrészt pedig abból, hogy a tengeri kikötőket irányító helyi önkormányzatok hatéves időtartamra mentesíthetik az üzemeltető vállalkozásokat az iparűzési adó fizetése alól.
(3)
2008. december 11-i levelében a Bizottság felkérte a francia hatóságokat, hogy a bejelentett adóügyi rendelkezésre, valamint a nagy tengeri kikötők speciális üzemeltetési eszközeinek, berendezéseinek és felszereléseinek átruházási eljárására vonatkozóan is nyújtsanak be kiegészítő információkat. A válaszadási határidőt a francia hatóságok kérésére 2009. február 9-ig meghosszabbították.
(4)
2009. január 28-án találkozóra került sor a francia hatóságok és a Bizottság szolgálatai között. A francia hatóságok 2009. február 10-i levelükben kiegészítő információkat nyújtottak be a Bizottságnak.
(5)
2009. április 9-i (D/2165) levelében a Bizottság értesítette a francia hatóságokat az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése értelmében hivatalos vizsgálati eljárást elrendelő 2009. április 8-i határozatáról. Ezt a határozatot kihirdették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5). A határozat egyrészt a bejelentett adóügyi rendelkezésre, másrészt a speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések átruházási eljárására vonatkozott. E határozatban a Bizottság felkérte Franciaországot és a többi érdekelt felet észrevételeik előírt határidőn belüli ismertetésére.
(6)
A francia hatóságok észrevételei 2009. május 11-én (A/18191) érkeztek meg a Bizottsághoz. A megadott határidőn belül egy érdekelt fél - a Európai Tengeri Kikötők Szervezete (a továbbiakban: ESPO) - tett észrevételeket. Az ESPO észrevételeit a Bizottság 2009. július 16-án (D/60307) továbbította a francia hatóságoknak, akik erre vonatkozóan 2009. augusztus 27-én (A/28446) éltek megjegyzésekkel.
(7)
2009. november 30-án újabb megbeszélésre került sor a francia hatóságok és a Bizottság szolgálatai között. A francia hatóságok 2010. január 25-i (A/3263) és 2010. március 24-i (A/5136) levelükben kiegészítő információkat nyújtottak be a Bizottságnak.
(8)
A Franciaországban végrehajtott iparűzésiadó-reformmal összefüggésben a Bizottság 2010. június 9-én kelt (D/7519) levelében kiegészítő információkat kért a francia hatóságoktól. Ezen információkéréssel a Bizottság az iparűzési adó eltörlésének a bejelentett rendelkezésre és az eljárásra való hatását kívánta tisztázni.
(9)
2010. július 2-i levelükben a francia hatóságok a számukra előírt válaszadási határidő meghosszabbítását kérték. A francia hatóságok válasza 2010. augusztus 4-én (A/11533) érkezett meg a Bizottsághoz.
(10)
E levélben a francia hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy visszavonják bejelentésük arra vonatkozó részét, amely keretében a tengeri kikötőket irányító helyi önkormányzatok hatéves időtartamra mentesíthetnék az üzemeltető vállalkozásokat az iparűzési adó fizetése alól. E visszavont intézkedés annak lehetőségét irányozta elő, hogy az iparűzési adó kiszámításánál bizonyos feltételek mellett 2010-2015 között ne vegyék figyelembe a speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések bérleti díját. Az iparűzési adó eltörlése miatt tárgytalanná vált fenti lehetőséget a 2010. évi költségvetési törvény a későbbiekben hatályon kívül helyezte.
(11)
A nagy tengeri kikötők üzemeltetési eszközeit, berendezéseit és felszereléseit átvevő magánszolgáltatók helyiadó-alapjaként figyelembe vett bérleti díj 5 éven át történő fokozatos csökkentéséből álló bejelentett adóügyi rendelkezés tekintetében a francia hatóságok 2010. július 2-án kelt levelükben közölték, hogy a szóban forgó csökkentés vonatkozik az - iparűzési adót felváltó - regionális iparűzési adó (6) fizetésére kötelezett vállalkozások által fizetett ingatlanadóra. A francia hatóságok közölték a Bizottsággal az intézkedés négy kedvezményezett vállalkozásának nevét (7), illetve a rájuk vonatkozó adókedvezmény összegét.
(12)
A biztosított adókedvezmények aktualizált számadatai azt mutatják, hogy a fenti vállalkozások közül három esetében az adómentesség alacsonyabb a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendeletben (8) előírt, három év viszonylatában 200 000 EUR összegű küszöbnél. A negyedik vállalkozásra ez nem vonatkozott.
(13)
Ennek alapján és a Bizottsággal folytatott többszöri egyeztetést követően a francia hatóságok úgy döntöttek, hogy a (11) preambulumbekezdésben említett intézkedés vonatkozásában az 1998/2006/EK rendeletben meghatározott feltételeket mellett és az abban megszabott küszöbértékre csökkentik a vállalkozások számára engedélyezett kedvezményt.
(14)
A francia hatóságok 2011. január 20-án kelt levelükben a 2010. évi módosított költségvetési törvényről szóló, 2010. december 29-i 2010-1658. számú törvény (9) 36. cikkének elfogadásáról tájékoztatták a Bizottságot, mely törvény az 1998/2006/EK rendelet betartásához köti a kikötőreform által előírt fokozatos adócsökkentést. A francia hatóságok arról is beszámoltak a Bizottságnak, hogy a kikötőreform ezen adóügyi részére vonatkozó bejelentésüket is visszavonják.
(15)
A Bizottság tudomásul veszi a teljes bejelentett adóügyi rendelkezés francia hatóságok általi visszavonását. Jelen határozat csak a speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések - 2009. április 8-i bizottsági határozat tárgyát képező - átruházási eljárására vonatkozik. E határozat nincsen kihatással a speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések átruházását megelőzően vagy azt követően történő üzemeltetés feltételeire.
2. A MEGVIZSGÁLT INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA
2.1. Háttér-információk
(16)
A szóban forgó intézkedés az e tárgyban alkotott törvényben elrendelt kikötői reform (10) részét képezi. A reform célja a francia tengeri kikötők (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux és Marseille) teljesítményének és versenyképességének javítása.
(17)
Ezzel összefüggésben a reformról szóló törvény az alábbiakra irányul:
-
a Franciaország kontinentális területén ezentúl „nagy tengeri kikötőknek” minősülő autonóm kikötők feladatainak újbóli meghatározása (11),
-
a nagy tengeri kikötők irányításának modernizálása,
-
az azonos hátországi vagy azonos belvízi hajózási tengellyel rendelkező kikötők koordinációjának megszervezése,
-
a kikötő-üzemeltetés egyszerűsítése és ésszerűsítése a főbb európai kikötők mintájára, valamint olyan integrált terminálüzemeltetői rendszer bevezetése, amelynek keretében a üzemeltetők a kikötő-üzemeltetés egészéért felelősek.
(18)
A reformot követően a nagy tengeri kikötők feladatai az állami tevékenységek (biztonság, védelem és kikötői rendőrség) és a kikötőfejlesztési tevékenységek köré csoportosulnak. Az integrált terminálüzemeltetők viszont a hatékonyság növelése érdekében az üzemeltetési műveletek teljes egészéért felelnek.
(19)
A francia hatóságok kifejtették, hogy a nagy tengeri kikötők által végzett kikötőüzemeltetési tevékenységeknek az eszközátruházási eljárás keretében magánszolgáltatókra történő átruházása részét képezi a kikötő-üzemeltetés egyszerűsítésére és ésszerűsítésére való törekvésnek. Arra is rámutattak, hogy a francia rendszer a reformmal közelebb kerül az európai mintához, ahol is világosan elkülönülnek a kikötői hatóság és a kikötő-üzemeltető feladatai, és ahol a kikötő-üzemeltető a legtöbb esetben magánvállalkozás.
2.2. Az eszköz-átruházási eljárás
(20)
A nagy tengeri kikötők felhagynak a speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések (a továbbiakban: kikötőüzemeltetési eszközök) használatával, és azokat a kikötőreformról szóló törvény 9. cikkében előírt értékesítési eljárás keretében magánvállalkozásokra ruházzák át.
(21)
E rendelkezések (12) értelmében a kikötőüzemeltetési eszközök értékesítésére és az azokhoz kapcsolódó dologi jogok átruházására irányuló eljárás több szakaszból áll:
-
a nagy tengeri kikötőnek először is tárgyalást kell folytatnia a kikötőüzemeltetési eszközök átruházásáról rendszerint a kikötői szolgáltatásokat igénybe vevő vagy a terminálon jelentős beruházásokat eszközölt üzemeltetővel,
-
amennyiben nincs ilyen üzemeltető vagy amennyiben a tárgyalás 3 hónapon belül nem vezet eredményre, a nagy tengeri kikötőnek átlátható és hátrányos megkülönböztetés nélküli eljárás keretében ajánlati felhívást kell kiírnia.
-
amennyiben az ajánlati felhívás eredménytelennek bizonyul, és amennyiben a nagy tengeri kikötő stratégiai terve úgy rendelkezik, a kikötő alapíthat egy leányvállalatot, amelyre átruházza az érintett tevékenységet. Öt év elteltével újból ajánlati felhívást kell kiírni. Az ajánlati felhívást követően a nyertes üzemeltetővel terminálszerződést írnak alá.
(22)
A kikötőreformról szóló törvény 9. cikke alapján egy független nemzeti bizottságot - azaz a commission nationale d’évaluation des cessions d’outillages portuaires, a kikötői eszközök átruházását értékelő nemzeti bizottságot, a továbbiakban: CNECOP-ot - bíznak meg az eszköz-átruházási eljárás zavartalan lebonyolításának és átláthatóságának biztosításával (13). E bizottság feladata abból áll, hogy véleményezze az eszközök átruházás előtti felértékelését. A bizottságnak ennek során számításba kell vennie a gazdasági egyensúlyt és a gazdasági tevékenység fejlődésének kilátásait. A CNECOP az eszközök felértékeléséhez külső szakértőt is bevonhat.
(23)
A CNECOP véleményét az átruházási okirat tervezetei alapján készíti el, melyeknek a kikötőreformról szóló törvény 9. cikke alkalmazásában kötelezően szerepelniük kell a nagy tengeri kikötők igazgatótanácsának elnökei által benyújtott aktában. E tervezetek tartalmazzák az átruházandó eszközök leírását, azok eladási árát és a finanszírozás feltételeit.
(24)
A CNECOP előzetes - helyi és országos szinten kihirdetett - (nem kötelező erejű) véleménye nélkül végleges átruházási okirat nem írható alá.
(25)
A CNECOP tagjai közé egy számvevőszéki bíró, a helyi önkormányzat egy képviselője és egy, a kikötői ágazatban szerzett szakmai tapasztalata alapján kiválasztott további személy tartozik. A CNECOP-tagság a megbízatás teljes időtartama alatt és az azt követő öt évben összeférhetetlen egyéb, nagy tengeri kikötők vezetésében, illetve felügyelőbizottságaiban vagy az állami eszközöket megvásárló üzemeltető vállalkozásokban betöltött felelős beosztással.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
(26)
2009. április 8-i határozatában a Bizottság úgy vélte, nem zárható ki annak lehetősége, hogy az üzemeltetési eszközök szabad megegyezésen alapuló átruházása állami támogatási elemeket tartalmaz. A Bizottság e tekintetben megállapította, hogy a CNECOP véleménye nem kötelező erejű. Emiatt azonban a Bizottság megkérdőjelezte, hogy az eszközöket piacon áron értékesítették-e. A Bizottság emellett aggályainak adott hangot a CNECOP tagjainak függetlenségét illetően is.
(27)
Annak vizsgálatakor, hogy az üzemeltetési eszközök átruházási eljárása összeegyeztethető-e a belső piaccal, a Bizottság úgy vélte, hogy a szóban forgó ügyben látszólag az EUMSZ 107. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt eltérések egyike sem alkalmazható.
(28)
A Bizottság következésképpen a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról határozott abból a célból, hogy eloszlassa aggályait mind az üzemeltetési eszközök átruházási eljárásának állami támogatási jellege, mind pedig az intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében.
4. A FRANCIA HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI
(29)
A CNECOP véleményének jellegét illetően a francia hatóságok emlékeztettek arra, hogy a négy független tagból álló CNECOP elnöke a Számvevőszék első elnöke által kinevezett számvevőszéki bíró, továbbá arra is, hogy a CNECOP az állami eszközök átruházására vonatkozó azon aktákat véleményezi, amelyeket a nagy tengeri kikötők igazgatótanácsának elnökei eljuttattak hozzá. Az akták magukban foglalják a szabad megegyezésen alapuló átruházás leírását, az átruházott eszközök listáját, valamint a kitűzött eladási árat és a terminál tervezett üzemeltetési feltételeit tartalmazó átruházási okirat tervezetét.
(30)
A francia hatóságok arra is kitértek, hogy az állami tulajdonról szóló általános törvénykönyv (code général de la propriété des personnes publiques) L. 3211-18. cikke értelmében a CNECOP feladata különösen annak biztosítása, hogy az állami eszközök átruházása „ne ingyenesen és ne a piaci érték alatti áron” történjen, eleget téve ezzel az állami eszközök piaci értéken történő átruházására vonatkozó követelménynek.
(31)
Emellett a francia hatóságok említést tettek arról is, hogy a piaci ár alatti átruházás elkerülése érdekében a CNECOP véleményét közzéteszik, és e tekintetben kötelezettséget vállalnak a szóban forgó véleménynek a környezetvédelemért, az energiaügyért, a fenntartható fejlődésért és a területgazdálkodásért felelős minisztérium hivatalos lapjában és internetes oldalán, illetve helyi szinten az összes nagy tengeri kikötő hirdetőtábláján való közzétételére. A francia hatóságok kijelentették, hogy a nagy tengeri kikötők összes igazgatótanácsi elnökét - aki felelős a kikötő érdekeinek védelméért - levélben emlékeztetik a CNECOP működési szabályzatára, továbbá a köztulajdon átruházásának szabályaira, amelyeket kötelezően be kell majd tartaniuk.
(32)
A francia hatóságok hozzátették, hogy a pénzügyi joghatóságról szóló törvénykönyv (code des juridictions financières) L. 313-6. cikke értelmében az igazgatótanácsi elnökök minden olyan indokolatlan pénzbeli vagy természetbeni előnyért, amit megpróbáltak maguknak vagy másoknak szerezni - kárt okozva ezzel az államkincstárnak, az önkormányzatnak vagy az érintett szervezetnek -, a törvénysértés pillanatában nekik járó bruttó éves fizetés vagy javadalmazás kétszereséig terjedő összegű büntetésre ítélhetőek.
(33)
A francia hatóságok arra is kötelezettséget vállalnak, hogy az átruházási okirat aláírását megelőzően minden olyan határozatról értesítik az Európai Bizottságot, amelyben valamelyik nagy tengeri kikötő igazgatótanácsi elnöke eltérne a CNECOP véleményétől.
(34)
A CNECOP-tagok szakértelmére és függetlenségére vonatkozóan a francia hatóságok megküldték a Bizottságnak a négy CNECOP-tagnak - beleértve az elnököt - a CNECOP hatásköre szempontjából releváns képesítéseket kiemelő önéletrajzát. A francia hatóságok szerint - ahogy az az önéletrajzokból is kitűnik - a tagokat az átruházási és privatizációs eljárásokkal kapcsolatos ismereteik vagy a kikötői ágazatban szerzett tapasztalataik alapján javasolták.
(35)
Emlékeztetnek többek között arra, hogy a számvevőszéki bíróknak a törvényhozó és a végrehajtó hatalommal szembeni függetlenségét az 1958. október 4-i alkotmány garantálja, amit megerősít a 2001. július 25-i 2001-448 DC. alkotmánytanácsi határozat, illetve a parlamenti tagoknak a végrehajtó hatalommal szembeni függetlenségét az emberi és polgári jogokról szóló, 1789. augusztus 26-i nyilatkozat garantálja, amely rögzíti a hatalmi ágak szétválasztásának elvét, és az 1985. október 4-i alkotmány preambulumának részét képezi.
(36)
A francia hatóságok ezen túlmenően arra is kitérnek, hogy a 2008-660. számú törvény (14) alkalmazásáról szóló, 2008. október 9-i 2008-1032. rendelet értelmében az összeférhetetlenségi szabályok további garanciát nyújtanak a CNECOP-tagok függetlenségére nézve, hiszen e szabályok a tagok teljes megbízatása alatt és a megbízatásukat követő öt évben is kötik őket. A tagok megbízatása összeférhetetlenségben áll:
-
állami tulajdonú eszközöket megvásárolt kikötő-üzemeltető vállalkozásban bármely igazgatótanácsi, igazgatótanácsi elnöki vagy felügyelőbizottsági megbízatással, valamint ilyen vállalkozás által fizetett tevékenységgel, és
-
a nagy tengeri kikötők felügyelőbizottságában vagy igazgatótanácsi elnökségében való bármely megbízatással.
(37)
Végezetül pedig emlékeztetnek arra, hogy a CNECOP szakértői képessége tovább erősíthető, hiszen a 2008. október 9-i 2008-1032. rendelet 7. cikke kilátásba helyezi annak a lehetőségét, hogy az üzemeltető vállalkozásra való átruházást megelőzően szakértőt is bevonjanak az eszközök értékének pontosabb megállapításához.
(38)
A francia hatóságok a fentiek fényében úgy ítélik meg, hogy a kikötőreformról szóló rendeletben előírt átruházási eljárások minden szükséges garanciáról rendelkeznek ahhoz, hogy a kikötőüzemeltetési eszközök értékesítési eljárása és a tulajdoni jogok átruházása piaci áron történjen, következésképpen nem áll fenn állami támogatás.
5. AZ ÉRDEKELT FÉL ÉSZREVÉTELEI ÉS A FRANCIA HATÓSÁGOK AZZAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEI
(39)
Az ESPO a francia hatóságok álláspontjának alátámasztásául arra utalt, hogy a szóban forgó, úgynevezett „landlord modellt” bevezető reform elősegíti a francia kikötők versenyképességének, illetve általánosságban véve az európai kikötők hatékonyságának javítását. A kikötőüzemeltetési tevékenységek nagy tengeri kikötőkről magánszolgáltatókra történő átruházásával ténylegesen korszerűsödik a francia nagy tengeri kikötők irányítása, hiszen ily módon e kikötők igazodnak az Unióban és világszerte legelterjedtebb mintához.
(40)
Tekintettel a reform összetettségére, illetve annak szociális és pénzügyi vonzataira, az ESPO jelezte, hogy ilyen horderejű reform gyakran csak az érintett tagállam támogatásával elfogadható valamennyi érintett fél számára.
(41)
Az ESPO ugyan nem kívánta részletesen értékelni a szóban forgó intézkedés állami támogatási jellegét, említést tett arról, hogy az eszközök értékeléséhez szükséges feltételek biztosítják az átruházás piaci áron történő lebonyolítását.
(42)
A francia hatóságok tudomásul vették az ESPO észrevételeit.
6. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
(43)
Az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően, valamint a francia hatóságok és az érdekelt felek által ez ügyben ismertetett érvek figyelembevételével a Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
(44)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.”
(45)
Ahhoz, hogy egy nemzeti intézkedést állami támogatásnak lehessen minősíteni, a következő feltételek együttes teljesülése szükséges: 1) a kérdéses intézkedés állami források révén előnyt biztosít, 2) ez az előny szelektív és 3) a szóban forgó intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, és feltehetően érinti a tagállamok közötti kereskedelmet (15).
(46)
Először is meg kell jegyezni, hogy jelen ügyben ahhoz, hogy bármiféle előny is kizárható legyen, a szóban forgó állami eszközöket - vagyis a kikötőüzemeltetési eszközöket - piaci áron kell értékesíteni.
(47)
E tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy a kikötőüzemeltetési eszközök értékesítése nem nyílt, átlátható, megkülönböztetés- és feltételmentes eljárás keretében történik, hiszen csak akkor kerül sor ilyen eljárásra, ha a szabad megegyezésen alapuló átruházás eredménytelennek bizonyul a jelenlegi üzemeltetőkkel, vagy nincsenek ilyen üzemeltetők (lásd a (21) preambulumbekezdést).
(48)
A Bizottság mindenesetre megállapítja, hogy szabad megegyezésen alapuló átruházás esetén a javasolt eljárás egy kikötői eszközök átruházását értékelő nemzeti bizottság, a CNECOP felállítását írja elő. A Bizottság megjegyzi, hogy a CNECOP az átruházást megelőzően köteles az értékesítés tárgyát képező eszközök értékéről véleményt közzétenni.
(49)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 2009. április 8-i határozatában a Bizottság kiemelte, hogy mivel a CNECOP véleménye nem kötelező erejű, nem lehet kizárni az eszközök piaci ár alatti értékesítését.
(50)
Tekintettel a Bizottság által kifejtett aggályokra, a francia hatóságok 2010. január 20-án és 2010. március 24-én kelt levelükben arról számoltak be a Bizottságnak, hogy a közlekedési hivatal főosztályvezetője 2009. március 16-án és 2010. január 18-án levelet intézett a nagy tengeri kikötők valamennyi igazgatótanácsi elnökéhez, amelyben ismertette a kikötőüzemeltetési eszközök átruházási tárgyalásainak keretét, és részletesen meghatározta az átruházás során betartandó feltételeket.
(51)
A fenti levelek értelmében felhívják a nagy tengeri kikötők igazgatótanácsi elnökeinek figyelmét arra, hogy a CNECOP alapvetően megköveteli a nagy tengeri kikötőktől, hogy az átruházandó eszközök értékbecslését szakértővel végeztessék el. Továbbá emlékeztették őket arra is, hogy még mielőtt a CNECOP-hoz fordulnának, egy független szakértőirodával független műszaki becslést kell elvégeztetniük, amelynek eredményét csatolják a CNECOP-nak benyújtandó aktához.
(52)
A nagy tengeri kikötők igazgatótanácsi elnökeit ezen túlmenően tájékoztatták arról is, hogy a CNECOP véleménye törvényileg ugyan nem tekinthető hozzájárulásnak, de azt akkor sem lehet megkerülni, következésképpen a CNECOP véleményétől eltérő átruházási okirat nem írható alá. Ennélfogva a CNECOP negatív véleménye esetén vagy újra kell kezdeni a tárgyalásokat, ha a CNECOP által előírt időtartam azt engedi, és ilyen esetben újból be kell nyújtani az aktákat, vagy pedig sikertelennek kell nyilvánítani a tárgyalásokat, és újból ajánlati felhívást kell kiírni.
(53)
Ezen túlmenően kiemelték, hogy a nagy tengeri kikötők kormánybiztosai következetesen tiltakoznak a CNECOP véleményét sértő felügyelőbizottsági döntések ellen, és tájékoztatták a nagy tengeri kikötők igazgatótanácsi elnökeit arról, hogy amennyiben feladataik ellátása során harmadik személyeket indokolatlan előnyhöz juttatnak, milyen szankciók szabhatók ki rájuk.
(54)
A Bizottság úgy véli, hogy az átruházandó üzemeltetési eszközök kötelező független felértékelésére, illetve a CNECOP véleményének kötelező jellegére vonatkozóan a nagy tengeri kikötők igazgatótanácsi elnökeihez intézett utasítások biztosítják, hogy a szóban forgó eszközök átruházása ne a piaci ár alatti értéken történjen.
(55)
A Bizottság megjegyzi, hogy mindezt tovább erősíti az a körülmény, hogy a CNECOP véleményét a nemzeti hatóságoknak országos szinten, az érintett kikötőknek pedig helyi szinten ki kell hirdetniük. A szóban forgó üzemeltetési eszközök átruházási feltételei adott esetben e kihirdetések alapján megtámadhatóak.
(56)
A CNECOP-tagok átruházott eszközök értékelését illető függetlenségére és képesítésére vonatkozóan a francia hatóságok megküldték a Bizottságnak a négy tag - köztük az elnök - önéletrajzát.
(57)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a CNECOP egyik tagja egyben számvevőszéki bíró, akit a Számvevőszék első elnöke javasolt a CNECOP elnökségére, és tengerészeti ügyekben közvetlen szakmai tapasztalattal rendelkezik. Ezzel összefüggésben a francia hatóságok arra is felhívták a figyelmet, hogy a számvevőszéki bíróknak a törvényhozó és a végrehajtó hatalommal szembeni függetlenségét az 1958. október 4-i alkotmány garantálja, amit megerősít a 2001. július 25-i 2001-448 DC. alkotmánytanácsi határozat.
(58)
A területi hatóság képviseletével megbízott CNECOP-tag tengeri kikötőkkel kapcsolatos ügyekben közvetlen szakmai tapasztalattal rendelkezik. A francia hatóságok arra is utaltak, hogy a parlamenti tagoknak a végrehajtó hatalommal szembeni függetlenségét az emberi és polgári jogokról szóló 1789. augusztus 26-i nyilatkozat garantálja, amely rögzíti a hatalmi ágak szétválasztásának elvét és az 1958. október 4-i alkotmány preambulumának részét képezi.
(59)
A szakmai tapasztalatuk alapján javasolt másik két személy önéletrajzából egyértelműen kitűnik, hogy egyikük a kikötőágazat, másikuk a közvagyon átruházása területén rendelkezik tapasztalattal.
(60)
A francia hatóságok arra is hivatkoztak, hogy a 2008. október 9-i 2008-1032. rendelet (16) 6. cikke értelmében összeférhetetlenségi szabályok vannak érvényben a CNECOP-tagok teljes megbízatása alatt és a megbízatásukat követő öt évben (lásd a (36) preambulumbekezdést).
(61)
A Bizottság megállapítja, hogy a fenti összeférhetetlenségi szabályok további garanciát nyújtanak a CNECOP-tagok függetlenségére nézve.
(62)
Ezen elemek alapján és tekintettel a szóban forgó ügy különleges körülményeire, a Bizottság úgy véli, hogy - mivel független szakértőirodával kell elvégeztetni az eszközök piaci értékének felbecslését, ami alapján a CNECOP tapasztalt és független tagjai kötelező erejű véleményt alkotnak - elméletileg biztosítják azt, hogy az átruházásokra a piaci feltételek mellett kerül sor.
(63)
Az intézkedés értékelése elnevezésű 6. címben említett feltételek és körülmények szigorú betartásának fényében nem lehet abból kiindulni, hogy a kikötőüzemeltetési eszközök szabad megegyezésen alapuló átruházása gazdasági előnyhöz juttatná ezen eszközök vásárlóit. Mindez nem áll fenn viszont a fenti feltételeket esetlegesen szigorúan be nem tartó egyedi ügyleteknél.
7. KÖVETKEZTETÉS
(64)
Valamennyi fenti észrevétel figyelembevételével a Bizottság
-
tudomásul veszi a kikötőreform adóvonatkozású része keretében bejelentett és az e határozat (2) preambulumbekezdésében idézett két kísérő intézkedés bejelentésének visszavonását,
-
úgy véli, hogy a 2009. április 8-i bizottsági határozat tárgyát képező, illetve az e határozat (16)-(25) preambulumbekezdéseiben ismertetett speciális kikötőüzemeltetési eszközök, berendezések és felszerelések átruházási eljárása nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Franciaország által a kikötőreformról szóló, 2008. július 4-i 2008-660. számú törvény keretében végrehajtani tervezett, kikötőüzemeltetési eszközök magánszolgáltatókra való átruházását szolgáló intézkedés nem minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatásnak.
Következésképpen a szóban forgó intézkedés végrehajtása engedélyezett.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2011. június 29-én.