РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 387/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 април 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната световна финансова криза и безпрецедентният икономически спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите условия в редица държави-членки. По-специално някои държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, особено във връзка с проблеми, които се отнасят до техния икономически растеж и финансова стабилност и до влошаването на техния дефицит и дългови позиции, което се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие на кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва да бъдат предприети допълнителни мерки, за да се облекчи този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Европейския фонд за рибарство.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с който се предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (3) бе създаден европейски механизъм за финансово стабилизиране с оглед запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение за Гърция, подписани на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Споразумението между кредиторите трябва да остане в сила и да продължи да поражда правно действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение се предоставя на Гърция, е различен за всяка държава членка, участваща в тези инструменти.
(11)
Вследствие решението на Европейския съвет от 25 март 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност на 11 юли 2011 г. След решенията на държавните и правителствени ръкъводители на държавите от еврозоната от 21 юли и 9 декември 2011 г. Договорът беше изменен с цел подобряване ефективността на механизма и подписан на 2 февруари 2012 г. По силата на този договор Европейският механизъм за стабилност ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност и Европейският механизъм за финансово стабилизиране. Следователно този бъдещ механизъм следва вече да бъде взет под внимание в настоящия регламент.
(12)
В заключенията си от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция за усвояване на средства от Съюза с цел да се стимулират растежът и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаването на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката, от страна на Комисията, заедно с държавите членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящият регламент допринася за тези усилия към увеличаване на взаимодействието.
(13)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се увеличи въздействието на финансрането върху икономиката е необходимо да се позволи, в обосновани случаи, временно и без това да засяга програмния период 2014-2020 г., увеличаване на междинните плащания от Европейския фонд за рибарство за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност и които са поискали да се възползват от тази мярка, водеща до съответно намаляване на националното участие, с размер, съответстващ на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране, приложима за всяка приоритетна ос. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативните програми. Въпреки това, следва да бъде възможно оперативните програми да се актуализират с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държава членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва да предостави цялата информация, необходима на Комисията за установяване въз основа на данните относно макроикономическото и фискалното положение на въпросната държава членка, че не са налични средства за националното участие. Искането следва също да показва, че е необходимо увеличаване на плащанията в резултат на предоставянето на дерогацията с цел гарантиране на трайното изпълнение на оперативните програми, и че проблемите с капацитета за усвояване продължават да съществуват, въпреки че се използват максималните тавани, които се прилагат за процентните ставки на съфинансиране, определени в член 53, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета (10).
(15)
Държавата членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва също така да се позове на съответното решение на Съвета или на друг правен акт, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Необходимо е Комисията да разполага с подходящ период от време, започващ от подаването на искането на държавата членка, през който да провери точността на подадената информация и да повдигне възражение. С цел дерогацията да бъде ефективна и оперативна, следва да съществува презумпцията, че подобно искане е основателно, ако Комисията не повдигне никакво възражение. В случай че Комисията повдигне възражение във връзка с искането на държавата членка, Комисията следва посредством акт за изпълнение да приеме решение за това, като посочи основанията.
(16)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за плащането на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ от Съюза за преодоляване на сериозни затруднения относно финансовата им стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(17)
Необходимо е да се гарантира, че държавите членки, които ползват временно увеличение на междинните плащания в съответствие с настоящия регламент, докладват надлежно относно използването на увеличените суми, които са им предоставени.
(18)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1198/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Тези оценки могат да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(19)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и безпрецедентният икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Предвид извънредните обстоятелства в съответните държави членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на държава членка, подала искането, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодоляват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(20)
Когато е предвидено временно увеличение на междинните плащания, то следва също така да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави членки, и тези бюджетни ограничения следва да намерят подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. В допълнение, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и следва да действа за ограничен срок до 31 декември 2013 г.
(21)
Поради това Регламент (ЕО) № 1198/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1198/2006 се изменя, както следва:
1)
Членове 76 и 77 се заменят със следното:
„Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се приложи процентът на съфинансиране, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
3. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на дадена държава-членка междинните плащания се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите публични разходи, новодекларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, който се подава през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (11) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (12);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност, подписан на 2 февруари 2012 г.
4. За изчисляване на междинните плащания, подадени след като държавата-членка вече не се възползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
5. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 3, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, свързани с изпълнението на оперативната програма.
6. В контекста на годишните доклади в съответствие с член 67, параграф 1, държавите членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, посочена в параграф 3 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и работните места в съответната държава членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на годишния доклад, предвиден в член 68, параграф 1.
Член 77
Правила за изчисляване на плащането на окончателното салдо
1. Плащането на окончателното салдо се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се прилага процентната ставка на съфинансиране, определена в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на изплатената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на държава-членка плащането на окончателното салдо се увеличава с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно декларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на еднo от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. За целите на изчисляване на плащането на окончателното салдо след като държавата-членка престане да се ползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в член 76, параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
2)
Вмъква се следният член:
„Член 77а
Ограничаване на участието на Съюза в рамките на междинни плащания и плащането на окончателното салдо
1. Без да се засягат разпоредбите на член 76, параграф 3 и член 77, параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от ЕФР за всяка приоритетна ос и всяка цел, както са определени в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
2. Дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, се предоставя от Комисията при писмено искане от държава членка, която отговаря на едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в). Искането се представя до 17 юли 2012 г. или в рамките на два месеца, считано от датата, на която въпросната държава членка изпълни едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. В искането си до Комисията държавата членка обосновава необходимостта от дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, като предоставя информацията, необходима, за да се установи, че:
а)
не са налични средства за националното участие, чрез данни относно нейното макроикономическо и фискално положение;
б)
увеличаването на плащанията, посочени в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, е необходимо, за да се продължи изпълнението на оперативните програми;
в)
проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране по член 53, параграф 3;
г)
отговаря на едно от условията, посочени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата членка.
Комисията проверява дали подадената информация обосновава предоставянето на дерогация. Комисията може да повдигне възражение във връзка с тази информация в рамките на 30 дни, считано от деня на подаване на искането. Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата членка, искането се счита за основателно.
4. В искането си държавата членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
5. Дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, подадени след 31 декември 2013 г.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
За следните държави-членки обаче той се прилага с обратно действие:
а)
за Ирландия, Гърция и Португалия, считано от деня, в който финансовата помощ е предоставена на тези държави членки в съответствие с член 76, параграф 3;
б)
за Унгария, Латвия и Румъния - считано от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 април 2012 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 387/2012/EU RENDELETE
(2012. április 19.)
az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK tanácsi rendeletnek a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett bizonyos tagállamok esetében a pénzügyi irányításra vonatkozó egyes rendelkezések tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A példa nélküli globális pénzügyi válság és a példa nélküli gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást, és számos tagállamban jelentősen rontotta a pénzügyi és gazdasági feltételeket. Egyes tagállamok súlyos nehézségekkel - nevezetesen a gazdasági növekedésüket és pénzügyi stabilitásukat érintő problémákkal, valamint költségvetési hiányuknak és adósságállományuknak a nemzetközi gazdasági és pénzügyi helyzettel összefüggő növekedésével - küzdenek, illetve ilyen súlyos nehézségek fenyegetik őket.
(2)
Jóllehet a válság negatív hatásainak ellensúlyozására már születtek fontos intézkedések, beleértve a jogi keret módosításait is, a pénzügyi válságnak a reálgazdaságra, a munkaerőpiacra és a polgárokra kifejtett hatása széles körben érzékelhető. Növekszik a tagállamok pénzügyi forrásaira nehezedő nyomás, amelynek enyhítésére további intézkedéseket kell hozni az Európai Halászati Alapból származó finanszírozás maximális és optimális felhasználása révén.
(3)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 122. cikkének (2) bekezdése alapján - amely előírja, hogy ha egy tagállam többek között általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzd, vagy súlyos nehézségek komoly veszélye áll fenn, az érintett tagállamnak uniós pénzügyi támogatás nyújtható - a 407/2010/EU tanácsi rendelet (3) létrehozta az Unió pénzügyi stabilitásának megőrzését szolgáló európai pénzügyi stabilizációs mechanizmust.
(4)
A 2011/77/EU (4) és a 2011/344/EU (5) tanácsi végrehajtási határozat Írországnak, illetve Portugáliának nyújtott ilyen uniós pénzügyi támogatást.
(5)
Görögország már a 407/2010/EU rendelet hatálybalépése előtt is súlyos nehézségekkel küzdött a pénzügyi stabilitás tekintetében. A Görögországnak nyújtandó pénzügyi támogatás ezért nem alapulhatott az említett rendeleten.
(6)
A Görögország érdekében 2010. május 8-án aláírt hitelezők közötti megállapodás és hitelmegállapodás 2010. május 11-én lépett hatályba. A hitelezők közötti megállapodás egy hároméves programidőszakban korlátozás nélkül hatályos marad mindaddig, amíg a hitelmegállapodás keretében kintlévőségek vannak.
(7)
A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (6) előírja, hogy a Tanács kölcsönös segítséget nyújt, amennyiben valamely euroövezeten kívüli tagállamnak fizetési mérlegével kapcsolatban nehézségei merültek fel vagy azt súlyos nehézségek fenyegetik.
(8)
A 2009/102/EK (7), a 2009/290/EK (8) és a 2009/459/EK (9) tanácsi határozat ilyen uniós pénzügyi támogatást nyújtott Magyarország, Lettország, illetve Románia számára.
(9)
A vonatkozó tanácsi határozatok megállapítják azt az időszakot, amely alatt a pénzügyi támogatás Írország, Lettország, Magyarország, Portugália, illetve Románia rendelkezésére áll. Az az időszak, amely alatt a pénzügyi támogatás Magyarország rendelkezésére állt, 2010. november 4-én lejárt.
(10)
Az az időszak, amelynek során a hitelezők közötti megállapodás és a hitelmegállapodás által biztosított pénzügyi támogatás Görögország részére rendelkezésre áll, az ezen eszközökben részt vevő egyes tagállamok esetében különböző.
(11)
A 2011. március 25-i európai tanácsi határozatot követően a 17 euroövezeti tagállam pénzügyminiszterei 2011. július 11-én aláírták az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló szerződést. Az euroövezet tagállamai állam- és kormányfőinek 2011. július 21-i és december 9-i határozatát követően a szerződést a mechanizmus hatékonyságának növelése érdekében módosították, és azt 2012. február 2-án aláírták. E szerződés alapján 2013-tól az európai stabilitási mechanizmus látja el a jelenleg az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus által végzett feladatokat. Ezért e rendeletnek figyelembe kell vennie ezt a jövőbeni mechanizmust.
(12)
Az Európai Tanács 2011. június 23-i és 24-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy fokozza a Görögország számára nyújtandó kölcsön programja és az uniós források közötti szinergiákat, és támogatta a Görögország uniós források felvételére való képességének fokozására irányuló erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a versenyképesség javítását és a munkahelyteremtést ismételten középpontba állítva ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. Ezenkívül az Európai Tanács üdvözölte és támogatta azt a kezdeményezést is, hogy a Bizottság a tagállamokkal közösen dolgozzon ki átfogó programot a Görögországnak nyújtandó technikai segítségre vonatkozóan. E rendelet hozzájárul a szinergiákat erősítő fenti erőfeszítésekhez.
(13)
Az uniós finanszírozás irányításának megkönnyítése, a tagállami és regionális beruházások felgyorsításának elősegítése, valamint a pénzforrások gazdaságra gyakorolt hatásának növelése érdekében a pénzügyi stabilitás tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő és az intézkedésben való részvételüket kérelmező - ennek következtében nemzeti hozzájárulásukat csökkentő - tagállamok esetében lehetővé kell tenni, hogy - indokolt esetben, ideiglenesen és anélkül, hogy ez a 2014-2020-as programozási időszakot érintené - az Európai Halászati Alapból származó időközi átutalások az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő összeggel megemelhetők legyenek. E módosítás ideiglenes jellegéből következően, és annak érdekében, hogy az ideiglenesen megnövelt kifizetések számításához referenciaértékként megmaradjanak az eredeti társfinanszírozási ráták, a mechanizmus alkalmazásából eredő változásokat nem indokolt feltüntetni az operatív programokban foglalt pénzügyi tervben. Lehetőséget kell biztosítani ugyanakkor az operatív program aktualizálására annak érdekében, hogy az alapokból származó finanszírozás a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosuljon, és hogy az operatív programok általános és konkrét céljai összhangban legyenek a rendelkezésre álló, csökkentett teljes támogatási összeggel.
(14)
A Bizottságnál az e rendelet alapján eltérést kérelmező tagállamnak közölnie kell mindazokat az információkat, amelyek alapján a Bizottság - a tagállamok makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - meg tudja állapítani, hogy a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre. Ki kell mutatnia azt is, hogy a kifizetéseknek az eltérés igénybevételével történő megnövelése az operatív programok további végrehajtásának biztosításához szükséges, valamint hogy a felvevőképesség problémája akkor is fennáll, ha a társfinanszírozási rátáknak az 1198/2006/EK tanácsi rendelet (10) 53. cikke (3) bekezdésében rögzített felső határait alkalmazzák.
(15)
A Bizottságnál az e rendelet alapján eltérést kérelmező tagállamnak hivatkoznia kell a vonatkozó tanácsi határozatra vagy más jogi aktusra, amelynek értelmében a tagállam jogosult az eltérés igénybevételére. A Bizottság számára a tagállami kérelem benyújtásától számítva elegendő időt kell biztosítani arra, hogy ellenőrizhesse a benyújtott információk helyességét és kifogással élhessen. Az eltérés hatékony alkalmazásának és működőképességének biztosítása érdekében azt az előzetes feltevést kell alapul venni, hogy a kérelem indokolt, ha a Bizottság nem emel kifogást. Ha azonban a Bizottság kifogással él a tagállam kérelmével kapcsolatban, akkor erről végrehajtási jogi aktus formájában indokolt határozatot kell elfogadnia.
(16)
Az időközi átutalások és az operatív programok átutalandó végső egyenlegének kiszámítására vonatkozó szabályokat ennek megfelelően felül kell vizsgálni arra az időszakra vonatkozóan, amikor a tagállamok a pénzügyi stabilitásukat érintő súlyos nehézségek kezelése érdekében uniós pénzügyi támogatásban részesülnek.
(17)
Gondoskodni kell arról, hogy az e rendelet értelmében ideiglenesen megnövelt időközi átutalásokból részesülő tagállamok rendelkezésére bocsátott megnövelt összegek felhasználásáról megfelelő jelentés készüljön.
(18)
A pénzügyi támogatás rendelkezésreállási időszakának végét követően az 1198/2006/EK rendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően elvégzett értékelések keretében szükség lehet többek között annak értékelésére, hogy a nemzeti társfinanszírozás mértékének csökkentése az eredetileg kitűzött céloktól való jelentős eltéréshez vezet-e. Az említett értékelések az operatív program felülvizsgálatát eredményezhetik.
(19)
A nemzetközi pénzpiacokat sújtó példa nélküli válság és a példa nélküli gazdasági visszaesés, ami számos tagállam pénzügyi stabilitását megrendítette, haladéktalan intézkedést tesz szükségessé a gazdaság egészét érő kedvezőtlen hatások enyhítésére, ezért indokolt előírni, hogy ez a rendelet mielőbb hatályba lépjen. Az érintett tagállamokban fennálló kivételes körülményekre tekintettel a rendeletet visszaható hatállyal kell alkalmazni, a kérelmező tagállam helyzetétől függően vagy a 2010-es költségvetési év kezdetétől vagy pedig attól az időponttól, amikor a pénzügyi támogatást rendelkezésre bocsátották, azokra az időszakokra vonatkozóan, amikor valamely tagállam pénzügyi támogatást kapott az Uniótól vagy más euroövezeti tagállamoktól a pénzügyi stabilitását érintő súlyos nehézségek kezelése céljából.
(20)
Amennyiben az időközi átutalások ideiglenes növelését tervezik, ezt az ideiglenes növelést figyelembe kell venni a valamennyi tagállamot érintő költségvetési korlátokkal összefüggésben is, és ezeket a költségvetési korlátokat megfelelően meg kell jeleníteni az Európai Unió általános költségvetésében. Emellett, mivel a mechanizmus fő célja konkrét, aktuális nehézségek kezelése, alkalmazását időben korlátozni kell. Ezért tehát a mechanizmust 2010. január 1-jétől kell alkalmazni, és határozott ideig, 2013. december 31-ig kell működtetni.
(21)
Ezért az 1198/2006/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1198/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 76. és 77. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„76. cikk
Az időközi átutalások kiszámításának szabályai
(1) Az időközi átutalások kiszámításakor az igazoló hatóság által az adott prioritási tengely, valamint a konvergencia-célkitűzés és a nem konvergencia-célkitűzés vonatkozásában igazolt költségnyilatkozatban bejelentett, közpénzből való hozzájárulásra az adott prioritási tengelyre és adott célkitűzésre vonatkozó hatályos finanszírozási terv keretében megállapított társfinanszírozási rátát kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállam különös és kellően megalapozott kérésére az időközi átutalást a kedvezményezetteknek az adott prioritási tengely és célkitűzés tekintetében kifizetett vagy kifizetendő uniós támogatás összege alapján kell kiszámítani. Ezt az összeget a tagállamnak meg kell határoznia a költségnyilatkozatban.
(3) Az 53. cikk (3) bekezdésétől eltérve, az időközi átutalásokat tagállami kérésre megemelik egy, az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő, de 100 %-ot nem meghaladó összeggel, amelyet alkalmazni kell az egyes igazolt költségnyilatkozatokban újonnan bejelentett támogatható közkiadások összegére, amely költségnyilatkozatok abban az időszakban kerültek benyújtásra, amikor az adott tagállam megfelel a következő feltételek valamelyikének:
a)
az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelet (11) alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére, vagy azt a hivatkozott rendelet hatálybalépése előtt más euroövezeti tagállamok bocsátják rendelkezésére;
b)
a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus eszköz létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (12) alapján középtávú pénzügyi támogatás áll rendelkezésére;
c)
az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2012. február 2-án aláírt szerződés alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére.
(4) Az olyan időközi átutalások kiszámításakor, amelyek esetében a tagállam a kérelem benyújtásakor már nem részesül a (3) bekezdésben említett uniós pénzügyi támogatásban, a Bizottság nem veszi figyelembe a hivatkozott bekezdéssel összhangban kifizetett megnövelt összegeket.
Ezeket az összegeket azonban figyelembe kell venni a 79. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában.
(5) A (3) bekezdés alkalmazása következtében megnövelt időközi átutalási összegeket a lehető legrövidebb időn belül az irányító hatóság rendelkezésére kell bocsátani, és azok kizárólag az operatív program végrehajtásához kapcsolódó kifizetésekre használhatók fel.
(6) A tagállamok a 67. cikk (1) bekezdése szerinti éves jelentéstétel keretében megfelelő információkat bocsátanak a Bizottság rendelkezésére az e cikk (3) bekezdésében említett eltérés felhasználásáról, és ismertetik, hogy a támogatás megnövelt összege hogyan járult hozzá az érintett tagállamban a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás előmozdításához. A 68. cikk (1) bekezdésében meghatározott éves jelentés készítésekor a Bizottság figyelembe veszi ezen információkat.
77. cikk
Az egyenleg átutalása kiszámításának szabályai
(1) Az egyenleg átutalása a következő két összeg közül az alacsonyabbra korlátozódik:
a)
az az összeg, amelyet úgy számítanak ki, hogy az igazoló hatóság által az adott prioritási tengely, valamint a konvergencia-célkitűzés és a nem konvergencia-célkitűzés vonatkozásában igazolt költségnyilatkozatban bejelentett közpénzből való hozzájárulásra alkalmazzák az adott prioritási tengelyre és adott célkitűzésre vonatkozó hatályos finanszírozási terv keretében megállapított társfinanszírozási rátát;
b)
a kedvezményezetteknek az adott prioritási tengely és adott célkitűzés tekintetében kifizetett vagy kifizetendő uniós támogatás összege. Az utóbbi összeget a tagállamnak az igazoló hatóság által igazolt végső költségnyilatkozatban meg kell határoznia minden egyes prioritási tengely és célkitűzés tekintetében.
(2) Az 53. cikk (3) bekezdésétől eltérve, a végsőegyenleg-átutalásokat a tagállam kérésére megemelik egy, az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő, de 100 %-ot nem meghaladó összeggel, amelyet alkalmazni kell az egyes igazolt költségnyilatkozatokban újonnan bejelentett támogatható közkiadások összegére, amely költségnyilatkozatok abban az időszakban kerültek benyújtásra, amikor az adott tagállam megfelel a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott feltételek valamelyikének.
(3) Abban az esetben, ha a tagállam már nem részesül a 76. cikk (3) bekezdésében említett uniós pénzügyi támogatásban, a Bizottság a végsőegyenleg-átutalás kiszámításakor nem veszi figyelembe a hivatkozott bekezdéssel összhangban kifizetett megnövelt összegeket.
2.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„77a. cikk
Az időközi átutalásokon és az egyenlegátutalásokon keresztül nyújtott uniós hozzájárulás felső határa
(1) A 76. cikk (3) bekezdésétől és a 77. cikk (2) bekezdésétől függetlenül, az időközi átutalásokon és a végsőegyenleg-átutalásokon keresztül nyújtott uniós hozzájárulás nem haladja meg a közpénzből való hozzájárulást, valamint az operatív program jóváhagyásáról szóló bizottsági határozatban az egyes prioritási tengelyek és célkitűzések tekintetében megállapított, az Alapból származó támogatás maximális összegét.
(2) A 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérést a Bizottság a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott feltételek egyikét teljesítő tagállam írásbeli kérésére adja meg. A kérelmet 2012. július 17-ig vagy attól az időponttól számított két hónapon belül kell benyújtani, hogy a tagállam teljesítette a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett feltételek egyikét.
(3) Az érintett tagállam a Bizottsághoz benyújtott kérelmében indokolja a 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérés igénybevételének szükségességét, és e célból közli az alábbiak megállapításához szükséges információkat:
a)
hogy - a tagállamok makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre;
b)
hogy a kifizetéseknek a 76. cikk (3) és a 77. cikk (2) bekezdése alapján történő megnövelése szükséges az operatív programok további végrehajtásának biztosításához;
c)
hogy a nehézségek akkor is fennállnak, ha a társfinanszírozási rátáknak az 53. cikk (3) bekezdése szerinti felső határait alkalmazzák;
d)
hogy megfelel a 76. cikk (3) bekezdése a), b) és c) pontjában foglalt feltételek egyikének, igazolva a megfelelő tanácsi határozatra vagy más jogi aktusra, valamint arra a konkrét időpontra történő hivatkozással, amelytől kezdődően a pénzügyi támogatást a tagállam rendelkezésére bocsátották.
A Bizottság ellenőrzi, hogy a benyújtott információk indokolják-e az eltérés megadását. A Bizottság a kérelem benyújtásának napjától számított 30 napon belül kifogással élhet a benyújtott információkkal kapcsolatban. Ha a Bizottság kifogással él a tagállam kérelmével kapcsolatban, akkor erről végrehajtási jogi aktus formájában határozatot fogad el, amelyben közli indokait.
Amennyiben a Bizottság nem emel kifogást a tagállam kérelmével szemben, a kérelmet indokoltnak tekintik.
(4) A tagállam kérelmében részletesen ismerteti továbbá, hogy milyen céllal kívánja igénybe venni a 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérést, és tájékoztatást nyújt azokról a kiegészítő intézkedésekről, amelyeket annak érdekében tervez, hogy az alapokból származó finanszírozást a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosítsa, ideértve adott esetben az operatív programok módosítására vonatkozó információkat is.
(5) A 76. cikk (3) bekezdése és a 77. cikk (2) bekezdése szerinti eltérés nem vonatkozik a 2013. december 31. után benyújtott költségnyilatkozatokra.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet azonban a következő tagállamok esetében visszamenőlegesen kell alkalmazni:
a)
Írország, Görögország és Portugália esetében attól a naptól kezdődően, amikor a 76. cikk (3) bekezdése szerinti pénzügyi támogatást e tagállamok rendelkezésére bocsátották;
b)
Magyarország, Lettország és Románia esetében 2010. január 1-jétől kezdődően.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. április 19-én.