РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 578/2010 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2010 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета относно режима на възстановяванията при износ за определени селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, и относно критериите за определяне на размера на тези възстановявания
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1216/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти (1), и по-специално член 8, параграф 3, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1043/2005 на Комисията от 30 юни 2005 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 3448/93 на Съвета относно системата за възстановяване на средства при износа на някои селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, както и на критериите за определяне размера на такова възстановяване (2), е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като отново са необходими изменения, той следва да бъде заменен.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (3) е предвидено в степента, в която това е необходимо, за да се даде възможност определени селскостопански продукти да бъдат изнасяни под формата на определени преработени стоки, които не са включени в приложение I към Договора, на базата на котировките или цените на тези продукти на световните пазари, разликата между тези котировки или цени и цените в Съюза да може да бъде възстановявана при износ. Поради това възстановяванията за всички тези селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, следва да подлежат на общи правила.
(3)
За гарантиране на еднаквото прилагане на разпоредбите от Регламент (ЕО) № 1234/2007, касаещи възстановяванията при износ, възстановяването не следва да се предоставя за стоки от трети държави, използвани за производството на стоки, които се изнасят, след като са били в свободно обращение в Съюза.
(4)
Възстановяванията при износ следва да се изплащат за стоки, които са получени директно от основни продукти, от продукти, получени в резултат на преработката на основни продукти, и от продукти, приравнени към една от тези категории. За всеки един от тези случаи следва да се установи методът за определяне на размера на възстановяването при износ.
(5)
Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (4) и Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (5) се прилагат като цяло за стоките, които не са включени в приложение I към Договора. Затова е необходимо да се уточни начинът, по който някои разпоредби от тези регламенти се прилагат.
(6)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1670/2006 на Комисията от 10 ноември 2006 г. за определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета във връзка с определянето и предоставянето на коригирани възстановявания по отношение на зърнени култури, изнасяни под формата на някои спиртни напитки (6), ставката на възстановяването при износ трябва да бъде тази, която се прилага в деня, в който зърнените култури са поставени под контрол за производството на спиртни напитки. Поради това поставянето на зърнените култури под митнически контрол за производството на спиртни напитки, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1670/2006, следва да се счита за равностойно на износ за целите на възстановяванията при износ.
(7)
Счита се, че спиртните напитки не са така чувствителни спрямо цените на използваните за производството им селскостопански продукти, както останалите стоки. Въпреки това в протокол 19 към Акта за присъединяване на Обединеното кралство, Ирландия и Дания е предвидено да се вземе решение за необходимите мерки, които да улеснят използването на зърнени култури от Съюза в производството на спиртни напитки, получавани от такива култури.
(8)
Много стоки, произвеждани от предприятията при ясно определени технически условия и с постоянни характеристики и качество, са предмет на редовен износ. За улеснение на формалностите при износ за подобни стоки следва да се приеме опростена процедура, при която производителят да представя на компетентните органи счетената от тях за необходима информация за условията на производството на стоките. Когато количествата на селскостопанските продукти, които действително са използвани в производството на изнесените стоки, са регистрирани от компетентните органи, следва да се включи разпоредба за ежегодно потвърждение на тази регистрация, за да се намалят рисковете, свързани с непредставянето на информацията за промените в тези количества.
(9)
Много селскостопански продукти са зависими от променливи природни и сезонни условия. В резултат на това съдържанието на селскостопански продукти в изнасяните стоки може да варира. Поради тази причина размерът на възстановяването следва да се определя на базата на действително използваното за производството на изнасяните стоки количество селскостопански продукти. Въпреки това за улеснение на административните дейности размерът на възстановяването за определени стоки с опростен и относително постоянен състав следва да се определя на базата на фиксирани количества на селскостопански продукти.
(10)
За да отговарят на условията за възстановяване, използваните селскостопански продукти и, по-специално, произведените от такива продукти стоки трябва да бъдат изнесени. Всяко изключение от това правило следва да се тълкува рестриктивно. Въпреки това по време на процеса на производството на стоките производителите могат да понесат загуби на суровини, за които са заплатени цените на Съюза, докато загубите, понесени от установените извън Съюза производители, са ограничени до цените на тези суровини на световните пазари. В допълнение към това в процеса на производството се получават и някои странични продукти, които се различават значително като стойност от главните продукти. В някои случаи тези странични продукти могат да бъдат използвани само като храна за животни. Поради това е необходимо да се установят общи правила за определяне на концепцията за количеството продукти, действително използвани в процеса на производството на продуктите за износ.
(11)
За целите на член 8, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1216/2009 е необходимо да се предвиди, че възстановяванията за основни продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I, се определят за същия период като този за селскостопанските продукти, изнасяни в непреработен вид. Необходимо е обаче да се предвиди възможност за дерогация от това правило при обстоятелства на смущения на пазара, които трябва да бъдат определени в съответствие с процедурата по член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1216/2009.
(12)
При определяне на ставката на възстановяването за основни или приравнени към тях продукти следва да се отчитат помощите или другите мерки със сходен ефект, които са приложими съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(13)
За целите на определянето на възстановяванията при износ нишестето от картофи се приравнява към скорбялата от царевица. Въпреки това следва да се предвиди възможност да се определя специфична ставка на възстановяването при износ на нишесте от картофи при ситуации на пазара, при които цената му е значително по-ниска от тази на скорбялата от царевица.
(14)
В съответствие с член 162, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 възстановяванията, предоставени при износ на селскостопански продукти, включени в стоки, които не са обхванати от приложение I към Договора, не могат да надвишават възстановяванията, които биха били дължими за същите продукти при износ в непреработен вид. Това следва да се има предвид при установяване на ставките на възстановяването и при определяне на правилата за приравняването.
(15)
Някои стоки със сходни характеристики могат да са получени чрез различни техники от различни основни материали. От износителите следва да се изисква да определят естеството на основните материали и да направят определени заявления по отношение на производствения процес, когато подобна информация е необходима за определяне на правото на възстановяване или на съответната ставка на възстановяването, която следва да се прилага.
(16)
При изчисляване на количествата селскостопански продукти, които действително са използвани в случаите на производство на нишестета и скорбяла и някои сиропи от глюкоза и малтодекстрин, е целесъобразно да се отчита съдържанието на сухо вещество.
(17)
Следва да се предвиди възможност за диференциране на възстановяването за определени селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, в зависимост от местоназначението, когато търговското положение в световен план, специфичните изисквания на някои пазари или международните търговски споразумения го налагат.
(18)
С оглед на управлението на размерите на възстановяванията, които могат да бъдат предоставени в течение на една бюджетна година за определени селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, следва да се разреши определяне на различни ставки на възстановяването при износ, със или без предварително фиксиране на ставката на възстановяването на базата на развитието на пазара на Съюза и световните пазари.
(19)
Размерът на възстановяването, което може да бъде предоставено в рамките на дадена бюджетна година, е ограничен от международните ангажименти на Съюза. Следва да се направи възможен износът на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, при предварително известни условия. По-специално следва да е възможно стопанските субекти да имат гаранция, че този износ е допустим за възстановявания в съответствие с ангажиментите на Съюза. Когато такава гаранция не може повече да бъде предоставена, износителите следва да бъдат информирани достатъчно рано. Издаването на удостоверения за възстановяване позволява да се проследяват заявленията за възстановяване и да се гарантира на титулярите, че те ще могат да се възползват от възстановяването до размера, за който е издадено удостоверението, при условие че отговарят на останалите условия за възстановяването, установени в правилата на Съюза.
(20)
Следва да се установят мерки за управлението на режима на удостоверенията за възстановяване. По-специално следва да се предвиди възможност за прилагане на редукционен коефициент в случаите, когато размерите, за които са подадени заявления за удостоверения за възстановяване, надхвърлят наличните суми. При определени обстоятелства следва да се предвиди възможност за временното преустановяване на издаването на удостоверения за възстановяване.
(21)
Удостоверенията за възстановяване служат за гарантиране на спазването на поетите от Съюза международни ангажименти. Също така те позволяват предварително да бъде фиксиран размерът на възстановяването, което може да бъде предоставяно за селскостопански продукти, използвани в производството на стоки, изнасяни за трети държави. Тази цел се различава в някои отношения от целите на лицензиите за износ, издавани за изнасяни в непреработен вид основни продукти, които са предмет на международни договорености с количествени ограничения. Поради тази причина е необходимо да се определи кои общи разпоредби, приложими за селскостопанските лицензии и сертификати, понастоящем установени с Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на лицензии за внос и износ и сертификати за предварително фиксиране за селскостопанските продукти (7), не следва да се прилагат по отношение на удостоверенията за възстановяване.
(22)
В по-голямата си част ставките на възстановяването се определят или променят в четвъртък. Необходимо е да се намали опасността от подаването със спекулативна цел на заявления за предварително фиксиране по отношение на продукти. Поради това, когато заявлението за предварително фиксиране е подадено в четвъртък, то ще се счита за подадено на следващия работен ден.
(23)
Ставките на възстановяването за различни основни продукти, включени в стоки, които не са посочени в приложение I, следва да бъдат едновременно фиксирани предварително, за да се улесни функционирането на режима на възстановяванията при износ от страна на държавите-членки.
(24)
Възможно е да се подават заявления за удостоверения за суми, които са по-големи от онези, които могат да бъдат предоставени. Поради тази причина бюджетната година следва да се раздели на периоди така, че удостоверенията да могат да бъдат издавани както на стопанските субекти, които изнасят в края на бюджетната година, така и на онези, които изнасят в началото на бюджетната година. Когато е целесъобразно, за всички заявени суми през определен период от време следва да се приложи редукционен коефициент.
(25)
Ако заявленията за удостоверения за възстановяване, получени за отделен транш, са за по-малка сума, отколкото наличната сума за същия този транш, следва да се разреши на стопанските субекти да подават заявления за удостоверения за възстановяване на седмична база във връзка с оставащата налична сума за този транш.
(26)
Необходимо е да се определи как следва да се прилагат относно удостоверенията за възстановяване някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 376/2008, свързани със сертификатите за предварително фиксиране на възстановяването при износ във връзка с тръжна процедура, публикувана в трета държава вносител.
(27)
Следва да бъдат определени условия за освобождаването на гаранцията, която се представя за удостоверенията за възстановяване. Тези условия следва да включват задълженията, които се считат за главно изискване и за които се представя гаранцията, както и доказателствата, които трябва да се представят за доказване на изпълнението на задълженията.
(28)
Повечето износители получават годишно под 100 000 EUR от възстановявания. Като цяло този износ е от незначително икономическо значение и представлява само малка част от общото количество възстановявания, предоставяни за селскостопански продукти, изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора. Поради това в тези случаи следва да се предвиди възможност за освобождаване на малките износители от изискването за представяне на удостоверение. В интерес на опростяването, при определени обстоятелства те следва да имат правото да използват удостоверенията за възстановяване, без да губят статута си на малък износител. Въпреки това, за да се избегне злоупотребата с тази възможност, е необходимо прилагането на това освобождаване да се ограничи само за държавата-членка, в която е установен малкият износител.
(29)
Следва да бъдат установени мерки за мониторинга, основани на принципа, че при всеки износ на стоки износителят декларира пред компетентните органи количествата продукти, използвани за производството на изнасяните стоки. Компетентните органи следва да предприемат считаните от тях за необходими мерки за проверка на точността на тези декларации.
(30)
Възможно е органите, които отговарят за проверката на декларацията на износителите, да не разполагат с достатъчно доказателства, за да могат да приемат декларацията за използваните количества, дори когато тя се базира на химически анализ. Вероятността от възникването на подобни ситуации е особено голяма, когато изнасяните стоки са произведени в държава-членка, различна от държавата-членка износител. Поради това компетентните органи на държавата-членка износител следва да могат да получат, ако е необходимо, директно от компетентните органи на другите държави-членки цялата информация, която последните са в състояние да получат за условията на производството на стоките.
(31)
След консултации с компетентните органи в държавата-членка, в която са произведени стоките, на стопанските субекти следва да се разреши да подават опростена декларация за използваните продукти под формата на обобщени количества от тези продукти, при условие че те водят подробен отчет на използваните продукти и го представят на разположение на тези органи.
(32)
Износителят не винаги знае точните количества на използваните селскостопански продукти, за които той може да иска възстановяване, особено когато той не е производителят. Поради това износителят не винаги може да декларира тези количества. С оглед на предходното е необходимо да се предвиди алтернативен метод за изчисляване на възстановяването, което съответният субект може да поиска, като той се ограничи до някои стоки на основата на техния химичен анализ и като се използва създадена за целта таблица.
(33)
В съответствие с член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 не се предоставя възстановяване за продукти, които не са с добро и задоволително пазарно качество в деня на приемането на декларацията за износ. За да се гарантира, че това правило се прилага по еднакъв начин, следва да се внесе яснота, че за възстановяването за определени продукти от животински произход, обхванати от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (8) и от Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (9) и които са посочени в приложение II към настоящия регламент, тези продукти от животински произход следва да бъдат подготвени в съответствие с изискванията на тези регламенти и да са с необходимата здравна маркировка.
(34)
От основно значение е да се създаде възможност Комисията да извършва достатъчно добър мониторинг на мерките, приети по отношение на предоставените възстановявания при износ. Поради това компетентните органи на държавите-членки следва да предоставят на Комисията определена статистическа информация. Следва да се определят форматът и обхватът на тази информация.
(35)
В съответствие с член 12, параграфи 1 и 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009 съставките, различни от захарните продукти, посочени в член 162, параграф 1, буква а), точка iii) и буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, за които може да бъде предоставено възстановяване при износ, трябва да бъдат с произход от Съюза. Поради това следва да се установят мерките за изпълнението на това изискване.
(36)
Обемът на заявленията, по отношение на които са предоставени възстановявания в съответствие с този регламент, е голям. Повечето стоки, за които се подават тези заявления, са произвеждани при ясно определени технически условия, имат постоянни характеристики и качество, редовно са изнасяни и имат производствени формули, които са били регистрирани и утвърдени от компетентните органи. Предвид тези обстоятелства и с оглед на опростяване на административните дейности при предоставяне на възстановяванията при износ съгласно настоящия регламент е целесъобразно да се приемат специални разпоредби, за да се предостави по-голяма гъвкавост за държавите-членки при прилагането на член 24 от Регламент (ЕО) № 612/2009, доколкото това се отнася до праговете, под които държавите-членки могат да освободят стопанските субекти от задължението за представяне на изискваното доказателство, с изключение на документа за транспорт.
(37)
Целесъобразно е да се осигури еднакво прилагане в рамките на Съюза на разпоредбите за възстановяванията за стоките, които не са включени в приложение I към Договора. За тази цел всяка държава-членка следва да информира Комисията за мерките за мониторинг, които се прилагат на нейна територия за различните видове изнасяни стоки.
(38)
Следва да се предвиди достатъчен период от време за преминаване от административните изисквания за удостоверенията за възстановяване по силата на Регламент (ЕО) № 1043/2005 към административните изисквания, предвидени в настоящия регламент. Следователно, настоящият регламент следва да се прилага за удостоверенията, за които са подадени заявления от първата дата на първия период за подаване на бюджетен период 2011 г. и да влезе в сила на тази дата.
(39)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Управителния комитет по хоризонталните въпроси, касаещи търговията с преработени селскостопански продукти, които не са включени в приложение I към Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
1. С настоящия регламент се определят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 1216/2009 относно режима на възстановяванията при износ, установен съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Той се прилага за износа на основните продукти, на продуктите, получени от преработката на такива основни продукти, или на продуктите, приравнени към една от тези две категории съгласно член 3 от настоящия регламент, когато тези продукти се изнасят под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, но са посочени в части I-V от приложение ХХ към Регламент (ЕО) № 1234/2007 и в приложение II към настоящия регламент.
2. Възстановяването при износ съгласно параграф 1 не се предоставя за стоки, които са били допуснати за свободно обращение съгласно член 29 от Договора и са били реекспортирани.
За такива стоки не се предоставя възстановяване, когато се изнасят след преработка или когато са включени в други стоки.
3. С изключение на житните растения, не се предоставя възстановяване за продуктите, използвани за производството на алкохол, съдържащ се в спиртните напитки, посочени в приложение II и включени в код по КН 2208.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бюджетен период“ означава периодът от 1 октомври на дадена година до 30 септември на следващата година;
б)
„бюджетна година“ означава периодът от 16 октомври на дадена година до 15 октомври на следващата година;
в)
„основни продукти“ означават продуктите, които са посочени в приложение I към настоящия регламент;
г)
„съставки“ означават основните продукти, продуктите, получени от преработката на такива основни продукти, или продуктите, приравнени към една от тези две категории, които са използвани в производството на стоките и са посочени в член 162, параграф 1, буква а), точки i), ii), iii), v) и vii) и буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
д)
„стоки“ означават продуктите, които не са включени в приложение I към Договора, но които са посочени в части I-V от приложение ХХ към Регламент (ЕО) № 1234/2007 и в приложение II към настоящия регламент;
е)
„споразумението“ означава Споразумението за селското стопанство, сключено по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори;
ж)
„хранителна помощ“ означава операции за предоставяне на хранителни помощи, отговарящи на условията по член 10, параграф 4 от споразумението;
з)
„отпадъци“ означават продукти от производствения процес, чийто състав е отчетливо различен от този на действително изнасяните стоки и които не могат да бъдат пуснати на пазара;
и)
„странични продукти“ означават продуктите или стоките, получени в хода на производствения процес, чиито състав или характеристики са различни от тези на действително изнасяните стоки и които могат да бъдат пуснати на пазара;
й)
„загуби“ означават количествата продукти или стоки, получени в резултат на производствения процес от етапа, на който селскостопанските продукти се използват в непреработен вид в производството, които са различни от количествата на действително изнасяните стоки и от отпадъците и страничните продукти, и които не могат да бъдат пуснати на пазара.
2. За целите на букви з), и) и й) от параграф 1 продуктите, получени в хода на производствения процес, чийто състав е различен от този на действително изнасяните стоки, които се продават срещу заплащане, което покрива изключително само разходите по тяхното унищожаване, не се считат за пуснати на пазара.
За целите на буква й) от параграф 1 продуктите или стоките, получени в резултат на производствения процес, които могат да бъдат използвани единствено като храни за животни, независимо дали това става срещу заплащане, се приравняват на загуби.
Член 3
1. Нишестето от картофи, включено в код по КН 1108 13 00, получено директно от картофи, като се изключат вторичните продукти, се приравнява към продукта, получен от преработката на царевица.
2. Суроватката, включена в кодове по КН 0404 10 48 до 0404 10 62, неконцентрирана, дори замразена, се приравнява към суроватката на прах, включена в приложение I (наричана по-нататък „продуктова група 1“).
3. Следните продукти се приравняват към мляко на прах със съдържание на мазнини, което не надвишава 1,5 %, както са посочени в приложение I (наричани по-нататък „продуктова група 2“):
а)
мляко и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 11, 0403 90 51 и 0404 90 21, неконцентрирани, без прибавка на захар или други подсладители, дори замразени, с тегловно съдържание на млечни мазнини, непревишаващо 0,1 %;
б)
мляко и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 11, 0403 90 11 и 0404 90 21, на прах, гранули или в други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на млечни мазнини, непревишаващо 1,5 %.
4. Следните продукти се приравняват към мляко на прах със съдържание на мазнини от 26 %, както са изброени в приложение I (наричани по-нататък „продуктова група 3“):
а)
мляко, сметана и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 и 0404 90 23, неконцентрирани, без прибавка на захар или други подсладители, дори замразени, с тегловно съдържание на млечни мазнини, превишаващо 0,1 %, но непревишаващо 6 %;
б)
мляко, сметана и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 и 0404 90 29, на прах, гранули или в други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на млечни мазнини, превишаващо 1,5 %, но по-малко от 45 %.
5. Следните продукти се приравняват към продуктова група 6:
а)
мляко, сметана и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 и 0404 90 29, неконцентрирани, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на млечни мазнини, превишаващо 6 %;
б)
мляко, сметана и млечни продукти, включени в кодове по КН 0403 10 19, 0403 90 19 и 0404 90 29, на прах, гранули или в други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители, с тегловно съдържание на млечни мазнини, което не е по-малко от 45 %;
в)
масло и други млечни мазнини с тегловно съдържание на млечни мазнини, различно от 82 %, но не по-малко от 62 %, включени в кодове по КН 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10, 0405 90 90.
6. Млякото, сметаната и млечните продукти, включени в кодове по КН 0403 10 11 до 0403 10 19, 0403 90 51 до 0403 90 59 и 0404 90 21 до 0404 90 29, концентрирани, различни от тези на прах, гранули или в други твърди форми, без прибавка на захар или други подсладители и с тегловно съдържание на мазнини, се приравняват към продуктова група 2, доколкото се касае за несъдържащата мазнини част на съдържанието на сухото вещество на съответния продукт. Когато се отнася за съдържащата млечни мазнини част на съответния продукт, той се приравнява към продуктова група 6.
Първа алинея се прилага също за сирене и извара.
7. Олющеният ориз, включен в код по КН 1006 20, и полубланшираният ориз, включен в кодове по КН 1006 30 21 до 1006 30 48, се приравнява към бланширания (избеления) ориз, включен в кодове по КН 1006 30 61 до 1006 30 98.
8. Следните продукти се приравняват към бяла захар, включена в код по КН 1701 99 10, когато се изнасят в непреработен вид и когато отговарят на условията за възстановяване, определени в Регламент (ЕО) № 1234/2007 и Регламент (ЕО) № 951/2006 на Комисията (10):
а)
сурова захар от захарно цвекло или захарна тръстика, включена в кодове по КН 1701 11 90 или 1701 12 90 и със съдържание в сухо състояние на най-малко 92 тегловни процента захароза, определено по поляриметричен метод;
б)
захар, включена в кодове по КН 1701 91 00 или 1701 99 90;
в)
продуктите, посочени в част III, буква в) от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, с изключение на смесите, получени частично от използването на продукти, включени в част I от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007;
г)
продуктите, посочени в част III, букви г) и ж) от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, с изключение на смесите, получени частично от използването на продукти, включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 4
В допълнение към разпоредбите на настоящия регламент се прилагат и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 612/2009 и Регламент (ЕИО) № 2220/85, освен когато член 39, параграф 4 и член 50 от настоящия регламент предвиждат друго.
ГЛАВА II
ВЪЗСТАНОВЯВАНИЯ ПРИ ИЗНОС
РАЗДЕЛ 1
Метод на изчисляване
Член 5
1. Размерът на възстановяването, предоставяно за количеството, определено съгласно раздел 2, за всеки от основните продукти, които са изнасяни под формата на същия вид стоки, се получава, като това количество се умножи по ставката на възстановяването за основния продукт, изчислена за единица тегло съгласно раздел 3.
2. Когато съгласно член 15, параграф 2 за даден основен продукт са определени различни ставки на възстановяването, за всяко от количествата от основния продукт, за които се прилага различна ставка на възстановяването, се изчислява отделен размер.
3. Когато стоки се използват за производството на изнасяните стоки, ставката на възстановяването, която трябва да се използва при изчисляване на размера за всеки от основните продукти, на размера за продуктите, получени от тяхната преработка, или на размера за продуктите, приравнени към една от тези две категории съгласно член 3, които са използвани за производството на изнасяните стоки, е ставката на възстановяването, която се прилага, когато първите стоки са изнесени в непреработен вид.
РАЗДЕЛ 2
Референтно количество
Член 6
Количеството на всеки от основните продукти, което се взема като база за изчисляването на размера на възстановяването по отношение на стоките, наричано по-нататък „референтното количество“, се определя съгласно членове 7, 8 и 9, освен в случаите, когато има позоваване на приложение III или когато се прилага член 47, параграф 2.
Член 7
В случай на използване на основен продукт в непреработен вид или на приравнен продукт референтното количество е действително използваното количество в производството на изнесените стоки, като се вземат под внимание коефициентите на превръщане, определени в приложение VII.
Член 8
1. В случай на използване на продукт, който е включен в член 1, параграф 1, буква а) и в част I от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007 или в член 1, параграф 1, буква б) и част II от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, референтното количество е действително използваното количество в производството на изнасяните стоки, коригирано така, че да съответства на количество от основния продукт, като се прилагат коефициентите, определени в приложение V към настоящия регламент, когато за съответния продукт важи едно от следните условия:
а)
продуктът е получен от преработката на основен продукт или на продукт, приравнен към основния продукт;
б)
продуктът е приравнен към продукт, получен от преработката на основен продукт;
в)
продуктът е получен от преработката на продукт, приравнен към продукт, получен от преработката на основен продукт.
2. Чрез дерогация от параграф 1 референтното количество за спиртни напитки на основата на житни растения, включени в спиртните напитки с код по КН 2208, е 3,4 kg ечемик за обемен процент алкохол, добит от житни растения, за всеки хектолитър изнесена спиртна напитка.
Член 9
1. При спазване на разпоредбите на член 11 в случаите, когато се използва един от следващите продукти, референтното количество за всеки от основните продукти е равно на количеството, определено от компетентните органи съгласно член 45:
а)
продукт, който не е включен в приложение I към Договора, получен от преработката на продукт, посочен в член 7 или 8 от настоящия регламент;
б)
продукт, получен от смес или от преработката на няколко продукта от посочените в член 7 или 8, или на продукти от посочените в буква а) от настоящата алинея.
Референтното количество се определя на базата на количеството продукт, което действително е използвано за производството на изнасяните стоки.
За целите на изчисляването на това количество се прилагат коефициентите на превръщане, посочени в приложение VII, или специалните правила за изчисляване, съотношенията за еквивалентност и коефициентите по член 8.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за спиртни напитки на основата на житни растения, включени в спиртните напитки с код по КН 2208, референтното количество е 3,4 kg ечемик за обемен процент алкохол, добит от житни растения, за всеки хектолитър изнесена спиртна напитка.
Член 10
1. За целите на членове 6 до 9 продуктите, използвани в непреработен вид за производството на изнасяните стоки, се считат за действително използвани.
2. Когато по време на един от етапите на производство на тези стоки даден основен продукт се преработва в друг по-сложен основен продукт и се използва на по-късен етап в производството, за действително използван се счита само последният основен продукт.
3. Количествата действително използвани продукти по смисъла на параграф 1 се определят за всеки вид изнасяна стока.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 в случаите на редовен износ на стоки, произвеждани от дадено предприятие при ясно определени технически условия и с постоянни характеристики и качество, по споразумение с компетентните органи тези количествата могат да бъдат определени от производствената формула на стоките или от средните количества продукт, използвани в продължение на определен период за производството на дадено количество от тези стоки. Така определените количества продукти трябва да останат като база за изчисленията до внасянето на евентуални изменения в условията, при които се произвеждат стоките.
Така определените количества на продуктите се потвърждават най-малко веднъж годишно, освен в случаите, когато е налице официално разрешение от страна на компетентния орган.
Член 11
1. По отношение на стоките, посочени в приложение III, референтното количество в килограми от основния продукт на 100 kg стоки трябва да отговаря на указаното в същото приложение срещу всяка от тези стоки.
Въпреки това в случаите на пресни макаронени изделия количествата на основните продукти, посочени в приложение III, се намаляват до едно еквивалентно количество сухи макаронени изделия, като за целта тези количества се умножават по процента на сухия екстракт на макаронените изделия и след това се разделят на 88.
2. Когато стоките по приложение III са произведени отчасти от продукти, за които изплащането на възстановяване при износ е предмет на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1234/2007, и отчасти от други продукти, референтното количество по отношение на първите продукти се определя съгласно членове 6 до 10.
Член 12
1. За целите на определянето на количествата действително използвани селскостопански продукти се прилагат параграфи 2 и 3.
2. Всички селскостопански продукти, използвани по смисъла на член 10, за които се дава право на възстановяване и които се губят в нормалния ход на производствения процес под формата на пара или дим или чрез превръщането им в невъзстановимо прахообразно състояние или в пепел, са допустими за възстановяване по отношение на всички използвани количества.
3. Което и да е количество стоки, което не е действително изнесено, не е допустимо за възстановяване по отношение на количествата на действително използваните селскостопански продукти.
Когато тези стоки имат същия състав като действително изнесените, може да се приложи pro rata намаление на количествата действително използвани за тяхното производство селскостопански продукти.
Член 13
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 12, параграф 3 загуби в размер на 2 % или по-малко в тегловно изражение, които са обичайни за производството на стоките, са допустими за предоставяне на възстановявания.
Прагът от 2 % се изчислява като частта от теглото на сухото вещество на всички използвани суровини, след като се извадят количествата, посочени в член 12, параграф 2, спрямо теглото на сухото вещество на действително изнесените стоки, или като се използва друг метод за изчисляване, подходящ с оглед на условията на производството на стоките.
2. Когато обичайните за производството на стоките загуби надхвърлят 2 %, загубите над тази стойност не са допустими за възстановявания по отношение на действително използваните количества селскостопански продукти. Въпреки това компетентните органи в държавите-членки могат да приемат по-големи загуби, ако те са счетени за обосновани. Държавите-членки уведомят Комисията за случаите, в които компетентните органи признават по-големите загуби, както и за аргументите за признаването им.
3. Допустими за предоставяне на възстановяване са количествата действително използвани селскостопански продукти, включени в отпадъците.
4. В случаите, когато се получават странични продукти, действително използваните селскостопански продукти се разпределят съответно спрямо изнесените стоки и страничните продукти.
РАЗДЕЛ 3
Ставки на възстановяването
Член 14
1. Ставката на възстановяването за основните продукти, посочени в приложение I към настоящия регламент и изнасяни под формата на стоки, които не са включени в приложение I към Договора, както е предвидено в член 164 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се фиксира от Комисията на 100 kg основен продукт за същия период като този за възстановяванията за продуктите, изнасяни в непреработен вид.
2. Чрез дерогация от параграф 1 възстановяването може да бъде фиксирано съобразно друг график, определен в съответствие с процедурата по член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1216/2009.
Член 15
1. Ставката на възстановяването се определя от Комисията с оглед на следното:
а)
средните разходи на предприятията от преработвателната промишленост за набавяне на основните продукти от пазара на Съюза и цените на световния пазар;
б)
нивото на възстановяването при износ на преработени селскостопански продукти, включени в приложение I към Договора, които са произведени при сходни условия;
в)
необходимостта да се осигурят равни условия на конкуренция между предприятията от тази промишленост, използващи продукти, които са произведени в рамките на Съюза, и тези, които използват продукти от трети държави по режима на активно усъвършенстване;
г)
от една страна, тенденциите по отношение на бюджетните разходи, а от друга - тенденциите относно пазарните цени за основните продукти в Съюза и на световния пазар;
д)
спазване на ограниченията, произтичащи от споразуменията, сключени съгласно член 218 от Договора.
2. При определяне на ставките на възстановяването се вземат предвид, когато е целесъобразно, помощите или другите мерки с еквивалентен ефект, прилагани във всички държави-членки, приложими по отношение на основните продукти или на приравнените продукти съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Възстановяванията при износ на селскостопански продукти, включени в стоки, които не са обхванати от приложение I към Договора, не могат да надвишават възстановяванията, дължими за същите продукти при износ в непреработен вид.
Член 16
1. При нишесте от картофи, включено в код по КН 1108 13 00, ставката на възстановяването се определя отделно, в еквивалент на царевица, съгласно процедурата по член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, като се прилагат критериите, посочени в член 15, параграф 1 от настоящия регламент. Използваните количества нишесте от картофи се превръщат в еквивалентно количество царевица съгласно член 8 от настоящия регламент.
2. При смеси с D-глюцитол (сорбитол), включени в кодове по КН 2905 44 и 3824 60, когато съответната страна не изготви декларацията по член 45 с информацията, изисквана по силата на член 48, параграф 1, буква г), или когато съответната страна не представи достатъчно документация в подкрепа на своята декларация, ставката на възстановяването за тези смеси е равна на определената за основния продукт, за който се прилага най-ниската ставка на възстановяването.
Член 17
1. Възстановяванията за скорбяла и нишесте, включени в кодове по КН 1108 11 00 до 1108 19 90, или за продуктите, посочени в част I, буква г) на приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, получени от преработката на тази скорбяла и нишесте, се отпуска само при представянето на декларация от доставчика на тези продукти, с която се удостоверява, че те са произведени директно от житни растения, картофи или ориз и е изключена всякаква употреба на вторични продукти в резултат на производството на други селскостопански продукти или стоки.
2. Декларацията по параграф 1 се прилага за всички доставки от същия производител до момента на нейното отменяне. Тя се проверява съгласно член 45.
Член 18
1. Когато съдържанието на сухото вещество на нишестето от картофи, приравнено към скорбялата от царевица по силата на член 3, параграф 1, е 80 % или повече, ставката на възстановяването при износ е равна на определената съгласно член 14. Когато съдържанието на сухото вещество е под 80 %, ставката на възстановяването се равнява на определената съгласно член 14, умножена по 1/80-та от действителния процент на сухото вещество.
За всички останали видове нишесте и скорбяла със съдържание на сухо вещество от 87 % или повече ставката на възстановяването при износ е равна на определената съгласно член 14. Когато съдържанието на сухото вещество е под 87 %, ставката на възстановяването е тази, която е определена съгласно член 14, умножена по 1/87-а от действителния процент на сухото вещество.
2. Когато съдържанието на сухото вещество в сиропите от глюкоза или малтодекстрин, включени в кодове по КН 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 или 2106 90 55, е 78 % или повече, ставката на възстановяването при износ е равна на тази, която е определена съгласно член 14. Когато съдържанието на сухото вещество в тези сиропи е под 78 %, ставката на възстановяването е тази, която е определена съгласно член 14, умножена по 1/78-а от действителния процент на сухото вещество.
3. За целите на параграф 1 съдържанието на сухо вещество в нишестето и скорбялата се определя по метода, посочен в приложение IV към Регламент (ЕО) № 687/2008 на Комисията (11), а съдържанието на сухо вещество в сиропите от глюкоза или малтодекстрин се определя по метод 2, посочен в приложение II към Директива 79/796/ЕИО на Комисията (12), или по друг подходящ метод за анализ, който дава най-малкото същата сигурност.
4. При подаване на декларацията по член 45, заявителят декларира съдържанието на сухо вещество в използваното нишесте и скорбяла или сиропи от глюкоза или малтодекстрин.
Член 19
1. Възстановяванията за казеини, включени в код по КН 3501 10, на казеинати, включени в код по КН 3501 90 90, или на яйчен албумин, включен в кодове по КН 3502 11 90 и 3502 19 90, изнасяни в непреработен вид, могат да бъдат диференцирани според местоназначението, когато това се налага поради една от следните причини:
а)
ситуацията на световните пазари по отношение на търговията с тези стоки;
б)
специфичните изисквания на някои пазари;
в)
международни търговски споразумения.
2. Ставката на възстановяването за стоките, включени в кодове по КН 1902 11 00, 1902 19 и 1902 40 10, може да бъде диференцирана според местоназначението им.
3. Възстановяването може да варира според това, дали то е било предварително фиксирано съгласно член 26.
Член 20
1. Ставката на възстановяването е тази, която се прилага в деня, в който се изнасят стоките, с изключение на следните случаи:
а)
когато е подадено заявление съгласно член 26 за предварително фиксиране на ставката на възстановяването;
б)
когато е подадено заявление съгласно член 37, параграф 2 и ставката на възстановяването е предварително фиксирана в деня, когато е подадено заявлението за удостоверение за възстановяване.
2. Когато се прилага режимът на предварително фиксиране на ставката на възстановяването, за стоките, изнесени на по-късна дата в рамките на периода на валидност на удостоверението за възстановяване съгласно член 35, параграф 2, се прилага ставката, която е валидна в деня на подаване на заявлението за предварително фиксиране.
При преработени продукти от житни растения и ориз ставката на възстановяването се коригира, като се спазват същите правила както за предварителното фиксиране на възстановяванията за основни продукти, изнасяни в непреработен вид, но като се използват коефициентите на превръщане, определени в приложение V.
3. Извлеченията от удостоверения за възстановяване по смисъла на Регламент (ЕО) № 376/2008 не подлежат на предварително фиксиране отделно от удостоверенията, от които те са взети.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЯ ЗА ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби
Член 21
1. Държавите-членки издават на заявителите, независимо от мястото на установяването им в Съюза, удостоверения за възстановяване, които са валидни за цялата територия на Съюза.
Удостоверенията за възстановяване гарантират изплащането на възстановяването, при условие че са спазени условията, посочени в глава V. Тези условия могат да включват предварително фиксиране на ставката на възстановяването. Удостоверенията са валидни само в рамките на един бюджетен период.
2. Възстановяванията при износ на основни продукти под формата на стоки, включени в списъка на приложение II към настоящия регламент, или на житни растения, поставени под митнически контрол за производството на спиртни напитки, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1670/2006, се извършват срещу представено удостоверение за възстановяване, издадено съгласно член 24 от настоящия регламент.
Житните растения, посочени в първа алинея, се считат за изнесени.
Първа алинея не се прилага за доставките, посочени в член 4, параграф 1, втора алинея, трето тире и в член 33, параграф 1, член 37, параграф 1, член 41, параграф 1 и член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009, нито за износа, посочен в глава IV от настоящия регламент.
3. За възстановяванията по режима на предварително фиксиране, предвиден в член 20, параграф 2, е необходимо да се представи удостоверение за възстановяване, показващо предварително фиксираната ставка на възстановяването.
Член 22
1. За посочените в настоящия регламент удостоверения за възстановяване се прилага Регламент (ЕО) № 376/2008.
2. Разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 376/2008, за правата и задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване, изразени като количества, се прилагат mutatis mutandis за правата и задълженията, произтичащи от удостоверенията за възстановяване по настоящия регламент за сумите в евро, като се вземат под внимание разпоредбите по приложение VI към настоящия регламент.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 от настоящия член, член 7, параграфи 2 и 4, членове 8, 11 и 13, член 17, параграф 1, членове 20, 23, 31, 32 и 34, член 35, параграф 6 и членове 41, 45, 46 и 48 от Регламент (ЕО) № 376/2008 не се прилагат за удостоверенията за възстановяване, посочени в настоящия регламент.
4. За целите на членове 39 и 40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 срокът на валидност на удостоверенията, които са валидни до 30 септември, не може да бъде удължен.
В такива случаи за всички незаявени суми удостоверението се анулира поради непреодолима сила и съответната гаранция се освобождава.
Член 23
1. С изключение на заявленията за операции за предоставяне на хранителни помощи съгласно член 36, заявленията за удостоверения за възстановяване са валидни само когато е представена гаранция в размер на 10 % от стойността, за която се подава заявление при условията, предвидени в член 14 от Регламент (ЕО) № 376/2008.
2. Гаранцията се освобождава съгласно условията, предвидени в член 40 от настоящия регламент.
Член 24
1. Заявлението за удостоверение за възстановяване и самото удостоверение за възстановяване се изготвят на базата на образеца „Лицензия за износ или сертификат за предварително фиксиране“, определен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008, и в тях се посочва сумата в евро.
Тези документи се попълват съгласно указанията, дадени в приложение VI към настоящия регламент.
2. Когато заявителят не възнамерява да извършва износ от държава-членка, различна от тази, в която подава заявление за удостоверение за възстановяване, компетентният орган може да запази това удостоверение за възстановяване, по-специално в електронна форма. В този случай компетентният орган информира заявителя, че неговото удостоверение за възстановяване е регистрирано и му предоставя информацията, посочена на копието за титуляря на удостоверението за възстановяване, наричано по-нататък „копие № 1“. Копието на удостоверението за възстановяване, което е предназначено за издаващия орган, наричано по-нататък „копие № 2“, не се издава.
Компетентният орган записва цялата информация от удостоверенията за възстановяване, посочена в раздели III и IV от приложение VI, и сумите, посочени в удостоверението.
Член 25
1. Произтичащите от удостоверенията задължения не могат да бъдат прехвърляни. Правата, които произтичат от удостоверенията, могат да бъдат прехвърляни от техните титуляри през срока на валидността им, при условие че произтичащите от всяко удостоверение или от извлечения от него права се прехвърлят само на един правоприемник. Това прехвърляне на права касае сумите, които все още не са вписани в удостоверението или извлечението.
2. Правоприемниците не могат да прехвърлят на свой ред правата си, но могат да ги прехвърлят обратно на титуляря. Прехвърлянията обратно на титуляря се отнасят до сумите, които все още не са вписани в удостоверението или извлечението. В такива случаи един от текстовете, изброени в приложение VIII, се вписва от издаващия орган в клетка 6 от удостоверението.
3. При искане за прехвърляне на правата от титуляря или при прехвърляне на правата от правоприемника обратно към титуляря, издаващият орган или определената от всяка държава-членка агенция(и), вписват следния текст в удостоверението или, при целесъобразност, в извлечението от него:
а)
името и адреса на правоприемника, така както са посочени съгласно изискванията по параграф 1, или текста по параграф 2;
б)
датата на прехвърляне на правото на правоприемника или на обратното прехвърляне към титуляря, заверена с печата на органа или агенцията.
4. Прехвърлянето на правата от титуляря на правоприемника или прехвърлянето на правата от правоприемника обратно към титуляря влиза в сила от датата на вписването по параграф 3, буква б).
Член 26
1. Заявленията за предварително фиксиране на ставките на възстановяването се отнасят за всички приложими ставки на възстановяването.
2. Заявлението за предварително фиксиране може да бъде подадено както в момента на подаване на заявлението за издаване на удостоверение за възстановяване, така и по всяко време след датата на предоставяне на удостоверението за възстановяване.
3. Заявленията за предварително фиксиране се подават съгласно раздел II от приложение VI, като се използва образецът по приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008. Предварителното фиксиране не се прилага за износ, осъществен преди датата на подаване на заявлението.
4. Подадените в четвъртък заявления за предварително фиксиране се считат за подадени на следващия работен ден.
Член 27
1. Титулярят на удостоверението за възстановяване може да изиска извлечение от него, което се изготвя по образеца, определен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008. Заявлението трябва да съдържа информацията по точка 3, раздел II от приложение VI към настоящия регламент.
Сумата, за която се иска извлечението, се вписва в оригиналното удостоверение.
2. Без да се засягат разпоредбите, предвидени в член 9 от Регламент (ЕО) № 376/2008, от удостоверенията, регистрирани като валидни в една държава-членка, могат да се правят извлечения с валидност за целия Съюз.
Член 28
1. Всеки износител попълва специално заявление за изплащане по смисъла на член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009. То се подава пред органа, отговарящ за изплащането, като се придружава от съответните удостоверения, освен при регистриране на удостоверенията, както е предвидено в член 24, параграф 2 от настоящия регламент или при износ, който не е обхванат от удостоверенията за възстановяване.
Компетентният орган може да счете, че специалното заявление не е документът за изплащането по член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Компетентният орган може да счете, че специалното заявление е декларацията за износ по смисъла на член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009. В този случай датата, на която органът, отговарящ за изплащането съгласно параграф 2 от настоящия член, е получил специалното заявление, е датата, на която този орган е получил декларацията за износ. Във всички останали случаи специалното заявление трябва да съдържа информацията от декларацията за износ, включително референтният ѝ номер.
2. Органът, отговарящ за изплащането, определя размера на сумата на базата на съдържащата се в специалното заявление информация, като взема за основа единствено количеството и естеството на изнесения основен продукт(и) и приложимата ставка(и) на възстановяването. Данните се посочват ясно в декларацията за износ.
Органът, отговарящ за изплащането, вписва тази сума в удостоверението за възстановяване в срок шест месеца от датата на получаване на специалното заявление.
Удостоверенията се изготвят върху задната страна на копие № 1. В клетки 28, 29 и 30 се вписва сумата в евро, а не количеството.
Трета алинея се прилага mutatis mutandis за удостоверения, които се съхраняват в електронен формат.
3. След изготвянето, ако удостоверението за възстановяване не е регистрирано, както е предвидено в член 24, параграф 2 от настоящия регламент, копие № 1 на удостоверението се връща на титуляря или се съхранява от разплащателния орган по искане на износителя.
4. Задържаната гаранция по отношение на сумата, която е определена в удостоверението за възстановяване за изнесените стоки, може да бъде освободена или прехвърлена за гарантиране на авансовото изплащане на възстановяването съгласно глава 2 от дял II на Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 29
1. Заявленията за удостоверения за възстановяване, издавани за един бюджетен период, могат да се подават поотделно на шест транша. Заявленията за удостоверения могат да се подават най-късно на:
а)
7 септември - за удостоверения, които ще се ползват след 1 октомври;
б)
7 ноември - за удостоверения, които ще се ползват след 1 декември;
в)
7 януари - за удостоверения, които ще се ползват след 1 февруари;
г)
7 март - за удостоверения, които ще се ползват след 1 април;
д)
7 май - за удостоверения, които ще се ползват след 1 юни;
е)
7 юли - за удостоверения, които ще се ползват след 1 август.
2. Стопанските субекти могат да подават заявления за удостоверения за възстановяване само по отношение на транша, който съответства на първата крайна дата, както това е определено в параграф 1, след датата на подаването им.
Член 30
Крайният срок, в който държавите-членки уведомяват Комисията за заявленията за удостоверения, е следният:
а)
14 септември - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква а);
б)
14 ноември - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква б);
в)
14 януари - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква в);
г)
14 март - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква г);
д)
14 май - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква д);
е)
14 юли - за удостоверенията, посочени в член 29, параграф 1, буква е).
Член 31
1. Общата сума, по отношение на която могат да бъдат издадени удостоверения за възстановяване за всеки отделен бюджетен период, се определя съгласно параграф 2.
2. От цифрата, която представлява максималния размер на възстановяванията, определен съгласно член 9, параграф 2 от споразумението, се приспадат следните суми:
а)
сумата, която надхвърля максималния размер и която е била неправомерно предоставена през предходната бюджетна година;
б)
сумата, която е заделена за покриване на износа, посочен в глава IV от настоящия регламент;
в)
сумите, за които са издадени удостоверения за възстановяване с валидност през съответния бюджетен период.
3. Сумата, по отношение на която издадените удостоверения, посочени в член 41, са били върнати, се добавя към стойността, която се получава съгласно разпоредбите на параграф 2.
4. Получената съгласно параграф 2 сума се увеличава с всяка сума, заделена за покриване на износа, посочен в глава IV, която остава неусвоена.
5. Когато има съмнения по отношение на някоя от сумите, посочени в параграф 2, това се взема предвид, когато се определя крайната сума.
Член 32
Общата сума, за която могат да се издават удостоверения за всеки от траншовете по член 29, е:
а)
30 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 септември - за транша по член 29, параграф 1, буква а);
б)
27 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 ноември - за транша по член 29, параграф 1, буква б);
в)
32 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 януари - за транша по член 29, параграф 1, буква в);
г)
44 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 март - за транша по член 29, параграф 1, буква г);
д)
67 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 май - за транша по член 29, параграф 1, буква д);
е)
100 % от сумата, изчислена съгласно член 31, определена на 14 юли - за транша по член 29, параграф 1, буква е).
РАЗДЕЛ 2
Заявления и издаване на удостоверенията за възстановяване
Член 33
1. Когато общата стойност по заявленията, получени за всеки от съответните периоди, надхвърля максималната сума, посочена в член 31, параграф 2, Комисията определя редукционен коефициент, който се прилага за всички заявления, подадени преди съответната дата по член 29, за да се осигури съблюдаването на максималния размер, посочен в член 31.
Комисията ще публикува коефициента в Официален вестник на Европейския съюз в срок до пет работни дни от датите по член 30.
2. Когато Комисията е определила редукционен коефициент, удостоверенията се издават за заявената стойност, умножена по 1 минус определения редукционен коефициент по параграф 1 от настоящия член или по член 34, параграф 3, буква а).
Въпреки това по отношение на транша, посочен в буква е) от първи параграф на член 29, заявителите могат да оттеглят заявленията си в рамките на пет работни дни след публикуване на коефициента в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията до 1 август за сумите по оттеглените съгласно параграф 2, втора алинея заявления за удостоверения за възстановяване.
Член 34
1. Когато след крайната дата за подаването на заявления за удостоверения за възстановявания при износ за конкретен транш по член 29, параграф 1, не е публикуван редукционен коефициент съгласно член 33, параграф 1, стопанските субекти могат да подават заявления за издаване на удостоверение за възстановяване за всяка останала налична сума за конкретния транш, за която не са подавани заявления.
Заявлението се подава през времето до следващата крайна дата, определена в член 29, параграф 1.
2. Всеки понеделник държавите-членки уведомяват Комисията за подадените през предходната седмица заявления. Издаването на съответните удостоверения може да започне от сряда след уведомлението, освен ако Комисията даде други указания.
3. Когато общата сума по получените заявления през дадена седмица за подаване на заявления надвишава останалата налична сума, посочена в параграф 1, Комисията предприема една или няколко от следните мерки:
а)
определя редукционен коефициент за заявленията за удостоверения за възстановяване, подадени през конкретната седмица за подаване на заявления, за които Комисията е била уведомена и за които все още не са издадени удостоверения за възстановяване;
б)
дава указания на държавите-членки да отхвърлят заявленията, подадени през конкретната седмица за подаване на заявления, за които Комисията все още не е уведомена;
в)
временно преустановява подаването на заявления за удостоверения за възстановяване.
4. Всеки регламент, приет по силата на параграф 3, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз в срок до три дни от уведомлението за посочените в параграф 2 заявления.
Член 35
1. Удостоверенията за възстановяване са валидни от датата на издаването, както е определено в член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 376/2008.
2. При спазване на втора алинея удостоверенията за възстановяване са валидни до последния ден на петия месец след месеца, в който е подадено заявлението за удостоверение, или до последния ден на бюджетния период, в зависимост от това коя от двете дати настъпва по-рано.
Удостоверенията за възстановяване, посочени в член 36, са валидни до последния ден на петия месец след месеца, в който е подадено заявлението за удостоверение.
3. Когато ставките на възстановяването са фиксирани предварително съгласно член 26, тези ставки остават валидни до последния ден на периода на валидност на удостоверението.
Член 36
Регламент (ЕО) № 2298/2001 на Комисията (13) се прилага за заявленията за удостоверения за възстановяване и за удостоверенията за възстановяване, издадени за износа на стоки, които са част от международна операция за предоставяне на хранителни помощи по смисъла на член 10, параграф 4 от споразумението.
Член 37
1. За целите на член 47 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат параграфи 2 до 11 от настоящия член.
2. От 1 октомври на всеки бюджетен период заявленията за удостоверения във връзка с покани за участие в търг, обявени в трета държава вносител, за предварително фиксиране на възстановяването при износ в деня на подаване на заявлението могат да бъдат подавани съгласно настоящия член и извън сроковете по членове 29 и 34, когато сборът от всички суми, съответстващи на една покана за участие в търг, за който са подадени едно или повече заявления за удостоверения за възстановяване от един или повече износители и за който все още не са издадени удостоверения, не надхвърля 2 милиона EUR.
Въпреки това лимитът може да бъде увеличен на 4 милиона EUR, когато нито един от редукционните коефициенти, публикувани от началото на бюджетния период и посочени в член 33, параграф 1 или в член 34, параграф 3, не надхвърля 50 %.
3. Стойността, за която се подава заявлението за удостоверение(я), не може да надхвърля количеството, определено в поканата за участие в търг, умножено по съответната ставка на възстановяването, която е била фиксирана предварително в деня на подаване на заявлението. Предвидените в поканата за участие в търг толеранси или варианти не се вземат под внимание.
4. В допълнение към данните, посочени в член 47, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) № 376/2008, държавите-членки незабавно информират Комисията за сумите, за които се подават заявления за всяко отделно удостоверение, както и за датата и времето на подаване на всяко заявление.
5. Когато сумите, за които е направено уведомяването по силата на параграф 4, заедно със сумите, за които вече са подадени заявления за едно или повече удостоверения като част от същата покана за участие в търг, надхвърлят приложимия лимит по параграф 2, Комисията информира държавите-членки в срок до два работни дни за получаването на допълнителната информация, посочена в параграф 4, че няма да бъде издадено удостоверение за възстановяване на стопанския субект.
6. Когато в рамките на един бюджетен период сборът на сумите по удостоверенията за възстановяване, които могат да бъдат издадени съгласно член 47 от Регламент (ЕО) № 376/2008, надхвърля 4 милиона EUR, Комисията може временно да преустанови прилагането на параграф 2. Решенията за временното преустановяване на прилагането се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
7. Чрез дерогация от разпоредбите на член 35, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, удостоверенията за възстановяване, издадени съгласно член 47 от Регламент (ЕО) № 376/2008, са валидни от датата, на която са издадени по смисъла на член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 376/2008. Удостоверенията за възстановяване са валидни до края на осмия месец след месеца на издаване или до 30 септември, в зависимост от това коя от двете дати настъпва по-рано. Предварително фиксираните ставки са валидни до последния ден на валидност на удостоверението.
8. Когато, в съответствие с член 47, параграф 9, буква а) от Регламент (ЕО) № 376/2008, компетентният орган се е уверил, че агенцията, която е обявила поканата за участие в търг, е прекратила процедурата по причини, които не се отнасят до спечелилия кандидат и не се определят като непреодолима сила, той освобождава гаранцията в случаите, когато предварително фиксираната ставка на възстановяването за основния продукт, на който се пада най-големият размер на възстановяването в сравнение с останалите използвани основни продукти, е по-голяма или равна на ставката на възстановяването, която е в сила към последния ден от срока на валидност на удостоверението.
9. Когато, в съответствие с член 47, параграф 9, буква б) от Регламент (ЕО) № 376/2008, компетентният орган се е уверил, че агенцията, която е обявила поканата за участие в търг, е задължила спечелилия кандидат да приеме промените в договора по причини, които не се отнасят до него и не се определят като непреодолима сила, той може да удължи срока на валидност на удостоверението и срока, в който трябва да се прилага предварително фиксираната ставка на възстановяването, до 30 септември.
10. Когато, в съответствие с член 47, параграф 9, буква в) от Регламент (ЕО) № 376/2008, спечелилият търга кандидат представи доказателството, че поканата за участие в търг или сключеният след спечелването на търга договор предвиждат толеранс или вариант за намаляване от над 5 % и че агенцията, която е обявила поканата за участие в търг, се позовава на съответната клауза, задължението за осъществяване на износа се счита за изпълнено, когато изнесеното количество е по-малко с не повече от 10 % от количеството, което съответства на размера, за който е издадено удостоверението.
Първа алинея се прилага, при условие че предварително фиксираната ставка на възстановяването за основния продукт, на който се пада най-големият размер на възстановяването спрямо останалите използвани основни продукти, е по-голяма или равна на ставката на възстановяването, която е в сила към последния ден от срока на валидност на удостоверението. В тези случаи стойността от 95 %, посочена в член 40, параграфи 3 и 5 от настоящия регламент, се заменя с 90 %.
11. За целите на параграфи 1 до 10 от настоящия член срокът от 21 дни, определен в член 47, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 376/2008, е 44 дни.
РАЗДЕЛ 3
Гаранции
Член 38
1. Издаването на удостоверение за възстановяване задължава титуляря да кандидатства за възстановяване, равняващо се на размера, за който е издадено удостоверението за стоките, изнесени по време на периода на валидност на удостоверението за възстановяване.
Гаранцията по член 23 се представя, за да се осигури спазването на задължението, посочено в първа алинея.
2. Задължението, посочено в първа алинея от параграф 1 на настоящия член, се счита за главно изискване по смисъла на член 20, параграф 2 на Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Член 39
1. Главното изискване се счита за изпълнено, когато износителят е предал специалното заявление, отнасящо се за стоките, изнесени през периода на валидност на удостоверението за възстановяване съгласно условията, определени в член 28 и в раздел V от приложение VI.
2. Когато специалното заявление не е декларацията за износ, то трябва да бъде подадено в срок от три месеца от датата на изтичане на срока на валидност на удостоверението за възстановяване, чийто номер се вписва в специалното заявление, освен в случаите на непреодолима сила.
Когато не бъде спазен тримесечният срок, определен в първа алинея, главното изискване не може да се счита за изпълнено.
3. Доказателството за изпълненото главно изискване е представянето пред компетентните органи на копие № 1 на удостоверението за възстановяване, надлежно вписано съгласно член 28, параграф 2. Това доказателство трябва да бъде представено до края на дванадесетия месец след края на срока на валидност на удостоверението за възстановяване.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis за удостоверения, регистрирани в съответствие с член 24, параграф 2.
4. Чрез дерогация от член 22, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 гаранцията, предвидена в член 23 от настоящия регламент, се задържа в размер на сумата, за която не е представено необходимото доказателство в рамките на сроковете по параграфи 2 и 3 от настоящия член.
Член 40
1. Когато се прилага редукционен коефициент по силата на член 33, параграф 2 или на член 34, параграф 3, буква а), част от гаранцията, равняваща се на заявената сума, умножена по редукционния коефициент, се освобождава веднага.
2. В случай че заявителят оттегли заявлението си за удостоверение съгласно член 33, параграф 2, втора алинея, се освобождават 80 % от първоначалната гаранция.
3. Гаранцията се освобождава в пълния ѝ размер, когато титулярят на удостоверението е подал заявление за възстановяване на обща стойност от 95 % от сумата, за която е издадено удостоверението.
4. По искане на титуляря държавите-членки могат да освободят гаранцията на части, пропорционално на сумите, по отношение на които са изпълнени условията по член 39, параграфи 1 и 3, при условие че бъдат представени доказателства, че е подадено заявление за сума, равняваща се най-малко на 5 % от тази, която е посочена в удостоверението.
5. Когато са подадени заявления за възстановяване на стойност, която е по-малка от 95 % от сумата, за която е издадено удостоверението, се задържа частта от гаранцията, равна на 10 % от разликата между 95 % от сумата, за която е издадено удостоверението, и действително използваната стойност на възстановяването.
6. Когато сумата, по отношение на която са изпълнени условията по член 39, параграфи 1 и 3, е по-малка от 5 % от стойността, посочена в удостоверението, цялата гаранция се задържа.
7. Когато общата стойност на гаранцията, която би трябвало да се задържи за дадено удостоверение, възлиза на 100 EUR или по-малко, съответната държава-членка освобождава цялата гаранция.
Член 41
1. Когато удостоверение или извлечение от удостоверение бъде върнато на издаващия орган в рамките на период, който се равнява на първите две трети от срока му на валидност, съответният размер на гаранцията, който трябва да се задържи, се намалява с 40 %, като за целта всяка част на деня се счита за цял ден.
2. Когато удостоверение или извлечение от удостоверение бъде върнато на издаващия орган в рамките на период, който се равнява на последната трета от срока му на валидност, или през месеца, следващ датата на изтичане на валидността му, съответният размер на гаранцията, който трябва да се задържи, се намалява с 25 %.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат само за удостоверения и извлечения от удостоверения, които са върнати на издаващия орган, по време на бюджетния период, за който са били издадени удостоверенията, при условие че са върнати не по-късно от 31 август от този период.
ГЛАВА IV
ИЗНОС, ЗА КОЙТО НЯМА ИЗДАДЕНИ УДОСТОВЕРЕНИЯ
Член 42
1. Не се изискват удостоверения за износ, за който заявленията, които са подадени от стопанския субект през бюджетната година, не пораждат право на изплащане на сума над 100 000 EUR.
2. Удостоверения не се изискват за доставките, посочени в член 4, параграф 1, втора алинея, трето тире, член 33, параграф 1, член 37, параграф 1, член 41, параграф 1 и член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат също и за износ от страна на стопански субекти, които са притежавали удостоверение за възстановяване през съответния бюджетен период или които имат такова удостоверение към датата на износа.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат само в държавата-членка, в която е установен стопанският субект.
Член 43
1. За всеки бюджетен период износът по член 42, параграф 1, е допустим за изплащане на възстановяване в рамките на лимит от общ резерв от 40 милиона EUR за всяка бюджетна година
2. Възстановяванията за износ, който е част от международна операция за предоставяне на хранителни помощи по смисъла на член 10, параграф 4 от споразумението, и възстановяванията за доставките, посочени в член 4, параграф 1, втора алинея, трето тире и в член 33, параграф 1, член 37, параграф 1, член 41, параграф 1 и член 43, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се вземат предвид при установяване на равнището на разходите по резерва по параграф 1.
Член 44
1. Когато сборът на сумите, за които държавите-членки са изпратили уведомление съгласно член 53, достигне 30 милиона EUR, Комисията може, като отчита международните ангажименти на Съюза, временно да преустанови прилагането на член 43, параграф 1 за износ, за който няма издадено удостоверение за възстановяване, за срок от максимум 20 работни дни.
2. При обстоятелствата по параграф 1 и съгласно член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1216/2009, Комисията може временно да преустанови прилагането на член 43, параграф 1 от настоящия регламент за износ, за който няма издадено удостоверение за възстановяване, за срок, превишаващ 20 работни дни.
ГЛАВА V
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИЗНОСИТЕЛЯ
Член 45
1. Когато предстои износ на стоки, съответната страна декларира количествата на основни продукти, на продукти, получени от преработката на основни продукти, или на продукти, приравнени към една от тези две категории съгласно член 3, които действително са използвани по смисъла на член 10 за производството на тези стоки, за които ще се иска възстановяване, или се позовава на този състав, ако той е определен съгласно член 10, параграф 4.
2. Когато стоките са използвани за производството на стоки, предназначени за износ, декларацията, подадена от съответната страна трябва да включва действително използваното количество на стоките и естеството, и количеството на всеки от основните продукти, продуктите, получени от преработката на основни продукти и/или продуктите, приравнени към една от тези две категории съгласно член 3, от които са получени стоките.
В подкрепа на своята декларация съответната страна представя пред компетентните органи всички документи и информация, които последните считат за необходими. Съответните документи и информация могат да се съхраняват и подават в електронна форма.
Компетентните органи проверяват верността на декларацията чрез всички подходящи средства.
3. По искане на компетентните органи в държавата-членка, на чиято територия се извършват митническите формалности по износа, компетентните органи на останалите държави-членки съобщават директно на първите цялата информация, която успеят да получат, за да дадат възможност за проверка на подадената от съответната страна декларация.
Член 46
Чрез дерогация от член 45 и след консултации с компетентните органи декларацията за използваните продукти или стоки може да бъде заменена с обобщена декларация за използваните количества продукти или с позоваване на декларация за тези количества, когато последните вече са определени съгласно член 10, параграф 4, и при условие, че производителят представи цялата необходима информация за проверка на декларацията на разположение на органите.
Член 47
1. Когато износителят не изготви посочената в член 46 декларация или не представи необходимата информация в подкрепа на своята декларация, той няма право на възстановяване.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато съответните стоки са включени в колони 1 и 2 от приложение IV, по изрично свое искане съответната страна може получи възстановяване. Естеството и количеството на основните продукти, които са взети под внимание за изчисляване на възстановяването, се определят от анализ на стоките за износ и съгласно таблицата в приложение IV. Компетентните органи вземат решение за условията, при които анализът трябва да бъде извършен, и за информацията, която да се представи в подкрепа на искането.
3. Разходите по този анализ са за сметка на износителя.
Член 48
1. Член 45 не се прилага за количествата селскостопански продукти, определени съгласно приложение III, с изключение на:
а)
количествата продукти, посочени в член 45, параграф 1, изнесени под формата на стоки, получени частично от продукти, изплащането на възстановяване за които е обхванато от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1234/2007, и частично от други продукти съгласно условията, определени в член 11, параграф 2;
б)
количествата яйца или яйчни продукти, изнесени под формата на макаронени изделия, включени в код по КН 1902 11 00;
в)
количеството на сухо вещество в пресни макаронени изделия, както това е посочено в член 11, параграф 1, втора алинея;
г)
естеството на основните продукти, действително използвани за производството на D-глюцитол (сорбитол), включен в кодове по КН 2905 44 и 3824 60, и когато е необходимо - пропорциите на D-глюцитол (сорбитол), получени от продукти от нишесте или скорбяла и захароза;
д)
количествата казеин, изнасян под формата на стоки, включени в код по КН 3501 90 90;
е)
градуса Плато на бирата, произведена от малц, включен в код по КН 2202 90 10;
ж)
количествата немалцов ечемик, приети от компетентните органи.
При описанието на стоките, направено в декларацията за износ и заявлението за възстановяване за стоките, посочени в приложение III, се взема под внимание номенклатурата, посочена в същото приложение.
2. Когато стоките се подлагат на анализ за целите на членове 45, 46, 47 или на параграф 1 или 3 от настоящия член, методите за анализ са онези, които са посочени в Регламент (ЕО) № 904/2008 на Комисията (14), а при липса на такива - онези, които са посочени в Регламент (ЕО) № 900/2008 на Комисията (15), или при липса на такива - приложимите за класификацията за Общата митническа тарифа за подобни стоки, внасяни в Съюза.
3. Количествата на изнесените стоки и количествата на продуктите, посочени в член 45, параграф 1, или позоваването на състава, определен съгласно член 10, параграф 4, се вписват в документа, с който се удостоверява износът. Въпреки това, когато се прилага член 47, параграф 2, посочените на второ място количества се заменят с количествата основни продукти, посочени в колона 4 от приложение IV, според резултатите от анализа на изнесените стоки.
4. За да бъде предоставено възстановяване за стоките, включени в кодове по КН 0403 10 51 до 0403 10 99, 0403 90 71 до 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 и 3502 19 90, стоките трябва да отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 852/2004 и на Регламент (ЕО) № 853/2004, включително изискването да са произведени в одобрени предприятия и да отговарят на изискванията за здравната маркировка, посочени в раздел I от приложение II към Регламент (ЕО) № 853/2004.
5. За целите на членове 45 и 46 всяка държава-членка информира Комисията за извършените на нейната територия проверки на различните видове изнесени стоки. Комисията информира съответно останалите държави-членки.
Член 49
1. Съгласно членове 45 и 46 от настоящия регламент и на основание член 12 от Регламент (ЕО) № 612/2009, за стоките, съдържащи житни растения, ориз, мляко и млечни продукти или яйца, упоменати в член 162, параграф 1), буква a), подточки i), ii), v) и vii) и буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, съответната страна представя декларация, че нито една от съставките не е била внесена от трети държави, или спецификация на количествата на онези продукти, които са внесени от трети държави.
2. При искане за определяне на количествата съгласно член 10, параграф 4 компетентният орган може да приеме декларация от съответната страна, че житните растения, оризът, млякото и яйчните продукти, посочени в параграф 1 и внесени от трети държави, няма да бъдат използвани.
3. При искане за определяне на количествата съгласно член 11, параграф 1 или съгласно член 47, параграф 2 компетентният орган може да приеме декларация от съответната страна, че житните растения, оризът, млякото и яйчните продукти, посочени в параграф 1 и внесени от трети държави, няма да бъдат използвани.
4. Декларациите по параграфи 1, 2 и 3 подлежат на проверка от компетентните органи чрез всякакви подходящи средства.
ГЛАВА VI
ИЗПЛАЩАНЕ НА ВЪЗСТАНОВЯВАНЕТО
Член 50
1. Възстановяванията при износ на стоки, осъществен между 1 октомври и 15 октомври на всяка година, не се изплаща преди 16 октомври.
По отношение на изнесените стоки с представяне на удостоверение за възстановяване, издаден за даден бюджетен период, и когато Комисията счете, че има опасност Съюзът да не може да изпълни своите международни ангажименти, изплащането на възстановяванията, планирано за след края на този период, не се извършва преди 16 октомври. В този случай срокът, посочен в член 46, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 612/2009, може временно да бъде удължен на три месеца и 15 дни с регламент, който трябва да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди 20 септември.
2. За стоките, посочени в приложение II към настоящия регламент, и чрез дерогация от член 24 от Регламент (ЕО) № 612/2009 сумата, посочена в член 24, параграф 1, буква а), ii) от Регламент (ЕО) № 612/2009, се прилага независимо от държавата или територията на местоназначение, в която сe изнасят стоките:
а)
при стоки, опаковани за продажба на дребно за потребителите в директни опаковки с нетно съдържание, ненадвишаващо 2,5 kg, или в съдове, несъдържащи повече от 2 литра, и които са с етикетиране по смисъла на член 1, параграф 3, буква а) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), в което е отбелязан вносителят в държавата на местоназначение или чийто текст е съставен на официален език на държавата на местоназначение или на лесно разбираем в тази държава език;
б)
в случаите, когато конкретен износител изнася най-малко 12 пъти през двете години преди датата на искане за разрешение, посочено в параграф 3, стоки, съдържащи не повече от 90 тегловни % на само един основен продукт, за който се изплаща възстановяване, които имат същия осемцифров код по КН и които се изпращат на същия(те) получател(и).
3. В предвидените в параграф 2 случаи държавите-членки могат при формулирано искане да предоставят официално разрешение, което освобождава съответния износител от изискването за представяне на документите по член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, различни от документа за транспорт.
Посоченото в първа алинея разрешение е валидно, освен ако бъде отменено, за максимален период от две години и може да бъде подновено. Единствено по своя преценка държавите-членки могат да отменят разрешението и, по-специално, незабавно да оттеглят разрешението, когато имат основателни причини да се съмняват, че износителят е спазил условията в него.
Освобождаванията, предоставени съгласно първа алинея, се считат за рискови фактори, които трябва да бъдат взети под внимание за целите на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 485/2008 на Съвета (17).
Износителите, които се ползват от освобождаването, отбелязват номера на разрешението в единния административен документ и в специалното заявление за изплащане по член 28 от настоящия регламент.
4. Чрез дерогация от параграф 3 в случаите, предвидени в параграф 2, буква б), държавите-членки могат да освободят съответния износител от изискването за представяне на документите за транспорт за целия износ, обхванат от едно разрешение, при условие че съответният износител е задължен да представи документите за транспорт за минимум 10 % от тези декларации за износ или един документ на година - като се използва по-голямата от тези две стойности - изборът се извършва от държавите-членки на базата на критериите по Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (18).
5. За стоките, посочени в приложение II към настоящия регламент, когато декларацията за износ е била приета най-късно до 30 септември 2007 г. и за които износителят не е в състояние да представи доказателството, посочено в член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 612/2009, стоките се считат за внесени в трета държава, ако е представено копие на документа за транспорт или на един от документите по член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009, или на банков документ, издаден от одобрени посредници, установени в Съюза, с който се удостоверява, че откритата при тях сметка на износителя е кредитирана с изплащането за износа, или на доказателството за изплащането.
6. За целите на прилагането на член 27 от Регламент (ЕО) № 612/2009 държавите-членки вземат под внимание разпоредбите по параграф 5.
ГЛАВА VII
ЗАДЪЛЖЕНИЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 51
1. Преди десето число на всеки месец държавите-членки уведомяват Комисията за:
а)
сумите в евро, по отношение на които удостоверения за възстановяване са били върнати през предходния месец съгласно член 41, параграф 1;
б)
сумите в евро, по отношение на които през предходния месец е било установено, че главното изискване по член 38 не е било изпълнено;
в)
посочените в член 35 удостоверения за възстановяване в евро, издадени през предходния месец;
г)
удостоверенията за възстановяване в евро, издадени през предходния месец съгласно член 47 от Регламент (ЕО) № 376/2008.
Посочените в буква б) от първа алинея суми се диференцират, като се посочва бюджетният период на удостоверението за възстановяване, към който се отнасят.
2. Преди 1 ноември всяка година държавите-членки уведомяват Комисията за общата стойност в евро, на която възлизат преди 1 октомври същата година удостоверенията за възстановяване, издадени през бюджетния период, който завършва на 30 септември от предходната календарна година.
Член 52
1. Най-късно до края на месеца, следващ всеки месец на календарната година, и като за целта ползват системата за обмен на данни, известна като DEX, държавите-членки съобщават на Комисията статистическа информация за стоките, обхванати от настоящия регламент, по отношение на които през предходния месец са предоставени удостоверения за възстановяване, като те се разбиват по осемцифров код по КН и включват:
а)
количествата от тези стоки, изразени в тонове или друга утвърдена измервателна единица;
б)
стойността, изразена в евро или в национална валута, на предоставените през предходния месец възстановявания при износ по отношение на всеки от съответните основни селскостопански продукти;
в)
количествата в тонове на всеки от основните селскостопански продукти, по отношение на които са предоставени възстановявания.
2. Преди 31 декември всяка година държавите-членки уведомяват Комисията за общия размер на възстановяванията в евро, които действително са предоставили през бюджетния период, който приключва на 30 септември от същата календарна година, за стоки, изнесени през бюджетния период, свършващ на 30 септември от предходната година, и през който и да е предходен бюджетен период, за които все още не е изпратено уведомление, като се посочват съответните периоди.
3. За целите на параграфи 1 и 2 предоставените възстановявания включват авансовите плащания.
4. Преди 31 декември всяка година държавите-членки уведомяват Комисията за общия размер в евро на връщането на възстановявания, които са неправомерно изплатени, през бюджетния период, който приключва на 30 септември от същата календарна година, като се посочват съответния(ите) бюджетен(и) период(и).
Член 53
Не по-късно от пето число на всеки месец държавите-членки уведомяват Комисията за размера на възстановяванията, предоставени съгласно член 43, параграф 1 от шестнадесето число до края на предходния месец, и не по-късно от двадесето число на всеки месец - за размера на възстановяванията, предоставени съгласно член 43, параграф 1 от първо до петнадесето число на текущия месец. Когато е приложимо, държавите-членки информират Комисията, че не са предоставяни суми между съответните дати.
ГЛАВА VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
Регламент (ЕО) № 1043/2005 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IX.
Член 55
Настоящият регламент влиза в сила на втория ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за заявленията, подадени след 8 юли 2010 г. за удостоверения, които ще бъдат използвани след 1 октомври 2010 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2010 година.
A BIZOTTSÁG 578/2010/EU RENDELETE
(2010. június 29.)
az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról szóló, 2009. november 30-i 1216/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1)
A 3448/93/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2005. június 30-i 1043/2005/EK bizottsági rendeletet (2) több alkalommal is jelentősen módosították. Tekintettel arra, hogy további módosítások is szükségesek, a rendeletet egy új rendelettel kell felváltani.
(2)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (3) előírja, hogy olyan mértékben, mint a világpiaci árfolyamok vagy az ilyen árukra vonatkozó árak alapján egyes mezőgazdasági áruk a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában történő exportjának lehetővé tételéhez szükséges, az említett árfolyamok vagy árak és az uniós árak közötti különbséget export-visszatérítés révén ki lehet egyenlíteni. A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre szóló visszatérítések odaítélésére ezért közös szabályokat kell alkalmazni.
(3)
Az 1234/2007/EK rendeletben foglalt, az export-visszatérítések nyújtásával kapcsolatos előírások egységes alkalmazásának biztosítása érdekében ilyen visszatérítések nem adhatók harmadik országok árucikkeire, ha azokat olyan árucikkek előállításához használják fel, amelyeket azt követően exportálnak, hogy az Unióban szabad forgalomban voltak.
(4)
Export-visszatérítések azokra az árucikkekre adhatók, amelyeket közvetlenül az alaptermékekből, az alaptermékek feldolgozásával nyert termékekből és az e kategóriák valamelyikének megfeleltetett termékekből nyernek. Valamennyi ilyen esetben meg kell határozni az export-visszatérítés összegének megállapítására szolgáló módszert.
(5)
A Szerződés I. mellékeltében nem szereplő árukra általánosan a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2009. július 7-i 612/2009/EK bizottsági rendelet (4) és a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet (5) vonatkozik. Meg kell ezért pontosan határozni, hogy e rendeletek egyes rendelkezései milyen módon alkalmazandók.
(6)
Az 1784/2003/EK tanácsi rendeletnek az egyes szeszes italok formájában exportált gabonafélékre vonatkozó kiigazított visszatérítések rögzítése és odaítélése tekintetében történő alkalmazása egyes részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2006. november 10-i 1670/2006/EK bizottsági rendelet (6) szerint az export-visszatérítés mértéke a szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezésének napján érvényes mérték. Az 1670/2006/EK rendelet 2. cikke szerinti szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezése tehát az export-visszatérítés kiszámításakor egyenértékűnek tekintendő a kivitellel.
(7)
A szeszes italok más termékeknél kevésbé érzékenyek az előállításukhoz felhasznált mezőgazdasági termékek árára. Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia csatlakozási okmányának 19. jegyzőkönyve azonban úgy rendelkezik, hogy határozni kell az uniós gabonaféléknek a gabonából nyert szeszes italok gyártására való felhasználásának megkönnyítéséhez szükséges intézkedésekről.
(8)
Egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint, vállalkozások által előállított, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező sok árucikk szabályos exportstruktúrát követ. Az exportügyintézés megkönnyítésére az ilyen árucikkekre vonatkozóan egyszerűsített eljárást kell bevezetni, amelynek során a gyártó közli az illetékes hatóságokkal az árucikkek gyártási feltételeire vonatkozó azon információkat, amelyeket a hatóságok szükségesnek tart. Amennyiben az exportált árucikkekben ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségét az illetékes hatóságok nyilvántartják, úgy rendelkezni kell az ilyen nyilvántartás évenkénti felülvizsgálatáról, annak érdekében, hogy csökkentsék azt a kockázatot, amely a szóban forgó árucikkek előállításához használt termékek mennyiségében bekövetkezett változás bejelentésének elmulasztásából fakad.
(9)
Számos mezőgazdasági termék ki van téve természeti és szezonális változásoknak. Ebből következően az exportált áruk mezőgazdaságitermék-tartalma változhat. A visszatérítés összegét ezért az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei alapján kell meghatározni. Bizonyos egyszerű és viszonylag állandó összetételű árucikkekre azonban az ügyintézés megkönnyítése érdekében a visszatérítés összegét a mezőgazdasági termékek rögzített mennyiségei alapján kell meghatározni.
(10)
Ahhoz, hogy a visszatérítésre jogosulttá váljanak, a felhasznált mezőgazdasági termékeket és különösen az ilyen termékekből előállított árucikkeket exportálni kell. Az ezen szabály alól adott bármiféle kivételt megszorítóan kell értelmezni. Az árucikkek előállításának folyamatában azonban a gyártóknál felmerülhetnek olyan nyersanyaggal kapcsolatos veszteségek, amelyeket uniós áron szereztek be, miközben az Unión kívüli gyártóknál felmerült ilyen veszteségek a világpiaci árak miatt korlátozottabbak. Emellett a gyártási folyamatban bizonyos melléktermékek keletkeznek, amelyek értéke jelentősen különbözik a fő termékekétől; egyes esetekben a melléktermékek csak állati takarmányozásra használhatók fel. Ezért szükséges közös szabályok meghatározása az exportált árucikkek előállítási folyamatában ténylegesen felhasznált termékmennyiségek fogalmának megállapításához.
(11)
Az 1216/2009/EK rendelet 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazásában úgy kell rendelkezni, hogy az I. mellékletben nem szereplő áruk formájában exportált alaptermékekre a visszatérítés ugyanarra az időszakra legyen rögzítve, mint a feldolgozatlanul exportált mezőgazdasági termékek visszatérítésénél. Az is szükséges azonban, hogy lehetőség legyen a szabálytól való eltérésre piaci zavarok esetén, amelyeket az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással kell meghatározni.
(12)
Az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre érvényes visszatérítési mérték meghatározásakor figyelembe kell venni az 1234/2007/EK rendelet szerint alkalmazandó támogatásokat és más hasonló hatású intézkedéseket.
(13)
A burgonyakeményítőt az export-visszatérítés mértékének megállapításához a kukoricakeményítőnek kell megfeleltetni. Lehetővé kell azonban tenni, hogy konkrét visszatérítési mérték megállapítására kerüljön sor a burgonyakeményítőre az olyan piaci helyzetekben, amikor annak ára lényegesen alacsonyabb, mint a kukoricakeményítőé.
(14)
Az 1234/2007/EK rendelet 162. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitele után járó visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kellene fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálnák azokat. Ezt figyelembe kell venni a visszatérítési mértékek rögzítésekor és a megfeleltetési szabályok kialakításakor.
(15)
Egyes, hasonló tulajdonságokkal rendelkező árucikkek különféle technikákkal nyerhetőek különböző alapanyagokból. Az exportőröktől meg kell követelni, hogy adják meg az alapanyagok jellegét és tegyenek bizonyos nyilatkozatokat a gyártási folyamat tekintetében, amikor az ilyen információra szükség van ahhoz, hogy a visszatérítésre való jogosultságot vagy az alkalmazandó megfelelő visszatérítési mértéket meghatározzák.
(16)
A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek kiszámításakor a keményítők és egyes glükóz- és maltodextrinszirupok esetében a szárazanyag-tartalmat kell figyelembe venni.
(17)
Amikor a világkereskedelmi helyzet, egyes piacok vagy nemzetközi kereskedelmi egyezmények sajátos követelményei azt megkövetelik, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált bizonyos mezőgazdasági árucikkekre lehetővé kell tenni a visszatérítés azok rendeltetési helye szerint történő differenciálását.
(18)
A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre egy költségvetési év során nyújtható visszatérítési összegek kezelésének tekintetében meg kell engedni különböző mértékek meghatározását az exportokra, függetlenül attól, hogy a visszatérítés mértéke az uniós piac és a világpiac fejleményei alapján előzetesen rögzítésre kerültek-e, vagy sem.
(19)
Az odaítélhető visszatérítések összege minden költségvetési évben korlátozott, az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel összhangban. Lehetővé kell tenni a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek előzetesen ismert feltételek szerinti kivitelét. Különösen azt kell lehetővé tenni, hogy a piaci szereplők biztosítékot kapjanak arról, hogy ezen exportok jogosultak az Unió kötelezettségeivel összeegyeztethető visszatérítésre. Ha ilyen biztosíték már nem adható, úgy erről megfelelő időben előre tájékoztatni kell az exportőröket. A visszatérítési bizonyítványok kibocsátása lehetővé teszi a visszatérítési kérelmek nyomon követését és garantálja a bizonyítvány jogosultjának, hogy a bizonyítvány összegéig részesül visszatérítésben, amennyiben eleget tesz az uniós szabályok által előírt egyéb feltételeknek.
(20)
Igazgatási intézkedéseket kell meghatározni a visszatérítési bizonyítványok rendszerével kapcsolatban. Így különösen egy csökkentési együttható alkalmazásáról kell gondoskodni, ha a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmek túllépik a rendelkezésre álló összeget. Bizonyos körülmények között gondoskodni kell a visszatérítési bizonyítványok kibocsátásának felfüggesztéséről.
(21)
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségvállalások betartását. Lehetővé teszik azt is, hogy előre meg lehessen határozni azt a visszatérítést, amely a harmadik országokba exportált árucikkek gyártásában felhasznált mezőgazdasági termékekre adható. Ez a cél bizonyos tekintetben különbözik az exportengedélyek célkitűzéseitől, amelyeket az olyan, feldolgozatlan állapotban exportált alaptermékekre adnak ki, amelyek mennyiségi korlátozásokat magukban foglaló nemzetközi kötelezettségvállalások hatálya alá tartoznak. Ezért szükség van annak meghatározására, hogy melyek azok a jelenleg a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2008. április 23-i 376/2008/EK bizottsági rendeletben (7) megállapított mezőgazdasági engedélyekre és bizonyítványokra vonatkozó általános rendelkezések, amelyeket a visszatérítési bizonyítványokra nem kell alkalmazni.
(22)
A visszatérítés mértékét általában csütörtökönként rögzítik vagy módosítják. Csökkenteni kell annak kockázatát, hogy a termékekre spekulatív céllal adjanak be előzetes rögzítésre irányuló kérelmeket. Ennek megfelelően az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon beadott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon adták volna be.
(23)
Az I. mellékletben nem szereplő árukhoz felhasznált különböző alaptermékek visszatérítési mértékeire az előzetes rögzítésnek egy időben kell megtörténnie, hogy a tagállamok az export-visszatérítések rendszerét könnyebben működtethessék.
(24)
Bizonyítványok iránti kérelmek az odaítélhető összeget meghaladó összegre is benyújthatók. A költségvetési évet ezért időszakokra kell osztani oly módon, hogy a bizonyítványok mind azoknak a piaci szereplőknek kiadhatók legyenek, akik a költségvetési év végén exportálnak, mind pedig azoknak, akik a költségvetési év elején exportálnak. Szükség szerint csökkentési együtthatót kell alkalmazni minden, egy adott időszak során kért összegre.
(25)
Ha egy adott időszakra a kérelmezett visszatérítések teljes összege kisebb, mint az erre az időszakra rendelkezésre álló összeg, akkor a piaci szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy az adott időszakra rendelkezésre álló fennmaradó összeg tekintetében heti szinten benyújthassanak visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet.
(26)
Meg kell határozni, hogy a 376/2008/EK rendeletnek az export-visszatérítés előzetes rögzítéséről szóló, egy importáló harmadik országban meghirdetett pályázati felhívással kapcsolatban kérelmezett bizonyítványokkal kapcsolatos egyes előírásai hogyan alkalmazandóak a visszatérítési bizonyítványokra.
(27)
Meg kell állapítani a visszatérítési bizonyítvány esetében nyújtott biztosíték felszabadításának a feltételeit. Ezeknek a feltételeknek tartalmazniuk kell azokat a kötelezettségeket, amelyek elsődlegesnek tekintendők, amelyeket a biztosíték fedez, és azokat a bizonyítékokat, amelyeket be kell mutatni e kötelezettségek teljesítésének igazolására.
(28)
Az exportőrök többsége évi 100 000 EUR-nál kevesebb visszatérítést kap. Együttesen ez az export csak elhanyagolható gazdasági jelentőséggel bír, és csupán egy kis részét teszi ki a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre adott visszatérítések teljes összegének. Ezekben az esetekben ezért lehetővé kell tenni, hogy a kisebb exportőröket mentesítsék a bizonyítvány benyújtásának követelménye alól. Az egyszerűsítés érdekében az ilyen exportőröknek bizonyos körülmények között jogosultságot kell biztosítani arra, hogy kis exportőri státuszukat megőrizve használhassák a visszatérítési bizonyítványokat. A visszaélések elkerülése érdekében azonban arra a tagállamra kell korlátozni a mentesség igénybevételét, ahol az ilyen kis exportőr székhelye található.
(29)
Ki kell dolgozni az ellenőrzésre vonatkozó szabályokat, mégpedig annak az elvnek az alapján, hogy az exportőr az árucikkek minden egyes kivitelénél közli az illetékes hatóságokkal az exportált árucikkek előállításához felhasznált termékek mennyiségét. Az illetékes hatóságoknak meg kell hozniuk azokat az intézkedéseket, amelyeket szükségesnek tartanak az ilyen nyilatkozat pontosságának ellenőrzésére.
(30)
Előfordulhat, hogy az exportőr nyilatkozatának ellenőrzéséért felelős hatóságoknak nem áll rendelkezésükre elegendő bizonyíték, amely lehetővé tenné számukra a felhasznált mennyiségekre vonatkozó közlés elfogadását, még akkor sem, ha az kémiai analízisen alapul. Ilyen helyzetek előfordulása különösen akkor valószínű, ha az exportálandó árucikkeket nem az exportáló tagállamban, hanem valamely másik tagállamban gyártották. Ezért lehetővé kell tenni, hogy az exportáló tagállam illetékes hatósága szükség esetén közvetlenül a másik tagállam illetékes hatóságától beszerezhessen valamennyi olyan információt, amelyet ez utóbbi hatóság az árucikkek gyártásának feltételeire vonatkozóan be tud szerezni.
(31)
A piaci szereplők számára engedélyezni kell, hogy egy egyszerűsített nyilatkozatot készítsenek annak a tagállamnak az illetékes hatóságaival egyeztetve, amelyben az árucikkeket előállítják, a felhasznált termékekről e termékek összesített mennyiségei formájában, feltételezve, hogy részletes nyilvántartást vezetnek a felhasznált termékekről, és azt az említett hatóságok rendelkezésére bocsátják.
(32)
Az exportőrnek, különösen, ha nem ő a gyártó, nincs mindig lehetősége arra, hogy ismerje azoknak a mezőgazdasági termékeknek a pontos felhasznált mennyiségét, amelyekre visszatérítést igényelhet. Ezért az exportőr nem mindig képes nyilatkozni ezekről a mennyiségekről. Ezért egy alternatív módszert kell biztosítani a visszatérítés kiszámítására, amelynek alkalmazását az érintett személy kérheti, bizonyos árucikkekre korlátozva, ezeknek az árucikkeknek a vegyi elemzése alapján, és az erre a célra összeállított táblázat segítségével.
(33)
A 612/2009/EK rendelet 28. cikke szerint nem jár visszatérítés az olyan termékek után, amelyek nem megfelelő és tisztességes piaci minőségűek azon a napon, amelyen a kiviteli nyilatkozatot elfogadják. E szabály egységes alkalmazásának biztosítása érdekében egyértelművé kell tenni, hogy az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) és az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (9) szereplő, valamint az e rendelet II. mellékletében felsorolt bizonyos állati termékekre adott visszatérítés esetében az érintett állati termékeket az említett rendeletek előírásainak megfelelően kell elkészíteni, és fel kell tüntetni rajtuk a kötelező állat-egészségügyi jelölést.
(34)
Lényeges, hogy a Bizottság ellenőrizni tudja a megadott export-visszatérítésekkel kapcsolatos intézkedéseket. Ezért a tagállamok illetékes hatóságainak át kell adniuk bizonyos statisztikai információkat a Bizottságnak. Ennek a tájékoztatásnak a formátumát és terjedelmét indokolt meghatározni.
(35)
A 612/2009/EK rendelet 12. cikkének (1) és (4) bekezdésével összhangban az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésébek b) pontjában említett cukorágazati termékek kivételével a visszatérítésben részesülő összetevőknek az Unióból kell származniuk. Meg kell ezért határozni az ezen előírás betartatásához szükséges intézkedéseket.
(36)
Sok az olyan kérelem, amelyre e rendelet alapján visszatérítést nyújtanak. A legtöbb olyan áru, amelyre ezeket a kérelmeket benyújtják, egyértelműen meghatározott műszaki feltételek mellett készül, állandó jellemzőkkel és minőséggel bír, szabályos exportstruktúrát követ, és az illetékes hatóságok által nyilvántartott és megerősített gyártási receptek szerint készül. Ezeknek a különleges körülményeknek a fényében, valamint tekintettel az e rendelet szerint nyújtandó export-visszatérítéssel kapcsolatos adminisztratív munka egyszerűsítésére, helyénvaló a tagállamoknak nagyobb rugalmasságot engedni a 612/2009/EK rendelet 24. cikkének alkalmazásakor, amennyiben ez azokra a maximális értékekre vonatkozik, amelyek alatt a tagállamok mentesíthetik az exportőröket a fuvarokmányokon kívüli igazolások bemutatása alól.
(37)
Biztosítani kell, hogy a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árukra adott visszatérítésekkel kapcsolatos rendelkezéseket az Unióban mindenütt egyformán alkalmazzák. Ennek céljából minden tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot azokról az ellenőrzési rendszerekről, amelyeket a területén az exportált árucikkek különféle típusaira alkalmaz.
(38)
Elegendő időt kell biztosítani az 1043/2005/EK rendelet szerinti, a visszatérítési bizonyítványokkal kapcsolatos rendszereknek az ebben a rendeletben előírt igazgatási rendszerhez való átállítására. Ezért e rendeletet alkalmazni kell azokra a bizonyítványok iránti kérelmekre, amelyeket a 2011-es költségvetési időszakra vonatkozó első benyújtási időszak első napjától kezdve nyújtottak be, és e rendeletnek e napon kell hatályba lépnie.
(39)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Szerződés I. mellékletében nem szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
(1) E rendelet az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek az 1234/2007/EK rendeletben létrehozott export-visszatérítési rendszer tekintetében történő végrehajtásáról szóló szabályokat határozza meg.
Ez a rendelet az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e rendelet 3. cikkével összhangban a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek exportjára vonatkozik, amennyiben ezeket a termékeket a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében és e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkek formájában exportálják.
(2) Az (1) bekezdésben említett export-visszatérítés nem jár a Szerződés 29. cikkének megfelelően szabad forgalomba bocsátott és újra kivitelre került árucikkek után.
Hasonlóképpen nem jár visszatérítés az ilyen árucikkek után, ha azokat a feldolgozás után exportálnak, illetve más árucikkbe dolgoznak be.
(3) A gabonaféléket kivéve nem adható visszatérítés olyan termékekre, amelyeket a II. mellékletben említett és a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő alkohol gyártására használnak.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „költségvetési időszak”: az egyik év október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig tartó időszak;
b) „költségvetési év”: az egyik év október 16-tól a következő év október 15-ig tartó időszak;
c) „alaptermékek”: az e rendelet I. mellékletében felsorolt termékek;
d) „összetevők”: az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e két kategóriának megfeleltetett, a termékek előállítása során használt és az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., iii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő termékek;
e) „árucikkek”: a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében, valamint e rendelet II. mellékletében felsorolt termékek;
f) „megállapodás”: a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójában kötött mezőgazdasági megállapodás;
g) „élelmiszersegély”: a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében vett élelmiszersegély-intézkedések;
h) „maradványok”: a gyártási folyamat olyan termékei, amelyek összetétele határozottan eltér a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek nem hozhatók forgalomba;
i) „melléktermékek”: a gyártási folyamat során keletkező olyan termékek vagy árucikkek, amelyek összetevői vagy jellemzői különböznek a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek kereskedelmi forgalomba hozhatók;
j) „veszteség”: a termékeknek vagy árucikkeknek azon mennyisége, amely a gyártási folyamatból származik, a mezőgazdasági termékeket feldolgozatlanul használó szakasztól kezdve, ténylegesen nem lett exportálva, nem maradvány és nem melléktermék, és nem hozható forgalomba.
(2) Az (1) bekezdés h), i) és j) pontja alkalmazásában nem tekintendők forgalomba hozottnak a gyártási folyamat során nyert olyan termékek, amelyek összetétele különbözik a ténylegesen exportált árucikkekétől, s amelyeket kizárólag az ártalmatlanításuk kapcsán felmerült költségeket fedező fizetség ellenében értékesítenek.
Az (1) bekezdés j) pontja alkalmazásában veszteségnek kell megfeleltetni azokat a termékeket vagy árucikkeket, amelyek a gyártási folyamatból származnak, és amelyeket akár fizetség ellenében, akár anélkül csak állati takarmányként lehet ártalmatlanítani.
3. cikk
(1) A közvetlenül burgonyából előállított, az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő a melléktermékek kivételével a kukorica feldolgozásából nyert terméknek felel meg.
(2) A 0404 10 48 és 0404 10 62 KN-kód alá tartozó sűrítetlen tejsavó, fagyasztva is, az I. mellékletben felsorolt por alakú savónak (a továbbiakban: 1. termékcsoport) felel meg.
(3) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt, legfeljebb 1,5 % zsírtartalommal rendelkező tejpornak (a továbbiakban: 2. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 90 51 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 0,1 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 90 11 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 1,5 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek.
(4) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt 26 %-nál kevesebb zsírtartalmú tejpornak (a továbbiakban: 3. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 és 0404 90 23 KN-kódok alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 0,1 tömegszázaléknál magasabb, de 6 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 1,5 tömegszázaléknál magasabb, de 45 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek.
(5) A következő termékek a 6. termékcsoportnak felelnek meg:
a)
a 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 6 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
b)
a 0403 10 19, 0403 90 19 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legalább 45 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
c)
valamint a 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 és 0405 90 90 KN-kód alá tartozó, 82 tömegszázaléktól eltérő, de legalább 62 tömegszázalék tejzsírtartalmú vaj és más tejzsírok,
(6) A 0403 10 11-0403 10 19, 0403 90 51-0403 90 59 és a 0404 90 21-0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, sűrített, a por, granulátum vagy más szilárd alakúaktól eltérő, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli tej, tejszín és tejtermékek a termék szárazanyag-tartalmának zsírmentes részét illetően a 2. termékcsoportnak felelnek meg. A termék tejzsírtartalmát a 6. termékcsoportnak kell megfeleltetni.
Az első albekezdést kell alkalmazni a sajtra és túróra is.
(7) Az 1006 20 KN-kód alá tartozó előmunkált rizs és az 1006 30 21-1006 30 48 KN-kódok alá tartozó félig hántolt rizs az 1006 30 61-1006 30 98 KN-kódok alá tartozó teljesen hántolt rizsnek felel meg.
(8) Ha a következő termékek teljesítik a visszatérítésre való jogosultságra az 1234/2007/EK rendeletben és a 951/2006/EK bizottsági rendeletben (10) előírt feltételeket, akkor feldolgozatlan állapotban történő export esetén az 1701 99 10 KN-kód alá tartozó fehércukornak felelnek meg:
a)
az 1701 11 90 KN-kód vagy az 1701 12 90 KN-kód alá tartozó nyers répa- és nádcukor, amely száraz állapotra számítva polarimetriás módszerrel meghatározva legalább 92 tömegszázalék szacharózt tartalmaz;
b)
az 1701 91 00, illetve az 1701 99 90 KN-kód alá tartozó cukor;
c)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének c) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének I. részében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével;
d)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének d) és g) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével.
4. cikk
E rendelet rendelkezései mellett a 612/2009/EK rendeletet és a 2220/85/EGK rendeletet is alkalmazni kell, kivéve, ha e rendelet 39. cikkének (4) bekezdése, illetve 50. cikke másként rendelkezik.
II. FEJEZET
EXPORT-VISSZATÉRÍTÉSEK
1. SZAKASZ
Számítási módszer
5. cikk
(1) A 2. szakasznak megfelelően meghatározott mennyiségre adott visszatérítés összegét az ugyanolyan típusú árucikkek formájában exportált alaptermékek mindegyikére oly módon kell meghatározni, hogy a mennyiséget az alaptermékre adott visszatérítés mértékével kell megszorozni, fajlagos súly szerint számolva, a 3. szakasznak megfelelően.
(2) Amikor - a 15. cikk (2) bekezdésének megfelelően - különböző visszatérítési mértékeket határoznak meg egy bizonyos alaptermékre, külön összeget kell kiszámítani az alaptermék minden egyes mennyiségére, amelyre eltérő a visszatérítési mérték.
(3) Amennyiben az exportált árucikkek gyártása során árucikkeket használnak fel, az exportált árucikkek gyártása során felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve e kategóriák valamelyikének a 3. cikk alapján megfeleltetett termékek mindegyikére vonatkozó összeg kiszámításához a figyelembe veendő visszatérítési mérték az a mérték, amely az említett árucikkek feldolgozatlan exportjára érvényes.
2. SZAKASZ
Referenciamennyiség
6. cikk
Az árucikkek tekintetében a visszatérítés összegének kiszámításához alapul szolgáló alaptermékek mindegyikének mennyiségét (a továbbiakban: a referenciamennyiség) a 7., 8. és 9. cikk szerint kell meghatározni, kivéve, ha a III. mellékletre történik utalás, vagy a 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó.
7. cikk
Feldolgozatlan alaptermék vagy megfeleltetett termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, a VII. mellékletben meghatározott átváltási együtthatók figyelembevételével.
8. cikk
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának és I. melléklete I. részének, vagy az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése b) pontjának és I. melléklete II. részének hatálya alá tartozó termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, azt olyan módon kiigazítva, hogy megfeleljen az alaptermék egy mennyiségének az e rendelet V. mellékletében szereplő együtthatókat használva, amennyiben a következő esetek valamelyike áll fenn az érintett termékre:
a)
a termék alaptermék vagy az annak megfeleltetett termék feldolgozásából származik;
b)
a termék olyan terméknek felel meg, amely alaptermék feldolgozásából származik;
c)
a termék alaptermék feldolgozásából származó terméknek megfeleltetett termék feldolgozásából származik.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabonaszesznél a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
9. cikk
(1) A 11. cikk előírásaira tekintettel a következő termékek bármelyikének használata esetén az egyes alaptermékekre a referenciamennyiségnek azonosnak kell lennie az illetékes hatóságok által a 45. cikknek megfelelően megállapított mennyiséggel:
a)
az ennek a rendeletnek a 7. vagy a 8. cikkében említett termék feldolgozásával nyert termék, amely nem szerepel a Szerződés I. mellékletében;
b)
több, a 7. vagy a 8. cikkben említett termék, vagy ennek az albekezdésnek az a) pontjában említett termékek keverésével vagy feldolgozásával nyert termék.
A referenciamennyiséget az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termék mennyisége alapján kell meghatározni.
Ennek a mennyiségnek a kiszámítása céljára az ennek a rendeletnek a VII. mellékletében említett átváltási együtthatókat, vagy adott esetben a 8. cikkben említett speciális számítási szabályokat, egyenértékűségi arányszámokat és együtthatókat kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabona-alapú szesznél azonban a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
10. cikk
(1) A 6-9. cikk alkalmazásában az exportált árucikkek gyártásához feldolgozatlanul felhasznált termékeket ténylegesen felhasználtnak kell tekinteni.
(2) Amennyiben az ilyen árucikkek gyártási szakaszainak egyikében magát az alapterméket egy másik, kifinomultabb alaptermékké dolgozzák fel, és egy későbbi szakaszban használják fel, csak az utóbbi alapterméket kell ténylegesen felhasználtnak tekinteni.
(3) Az (1) bekezdés értelmében ténylegesen felhasznált termékek mennyisége az exportált árucikkek mindegyikére megállapítandó.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdéstől eltérően, ha egy bizonyos vállalkozás által, egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint gyártott, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező árucikkeket rendszeresen exportálnak, az illetékes hatóságokkal történt megállapodás alapján a mennyiségek akár a kérdéses árucikkek gyártási receptjéből, akár a terméknek az árucikk adott mennyiségének gyártásához egy konkrét időszakban felhasznált átlagos mennyiségeiből is kiszámíthatók. Az ily módon meghatározott termékmennyiség marad a számítás alapja mindaddig, amíg a termék gyártásának feltételeiben változás nem következik be.
Az illetékes hatóság által adott hivatalos felhatalmazás esetének kivételével, a termék így meghatározott mennyiségeit minden évben legalább egyszer ellenőrizni kell.
11. cikk
(1) A III. mellékletben felsorolt árucikkek tekintetében az alapterméknek az árucikk 100 kg-jára kilogrammban számított referenciamennyisége az abban a mellékletben azon árucikkeknél jelzett mennyiség.
Azonban a friss tészta esetében az alaptermékek III. mellékletben meghatározott mennyiségeit csökkenteni kell a száraztésztának egy egyenértékű mennyiségére, megszorozva e mennyiségeket a tészta száraz kivonatának százalékával, majd 88-cal elosztva őket.
(2) Amikor a III. mellékletben felsorolt termékeket részben olyan termékekből állították elő, amelyek export-visszatérítéséről az 1234/2007/EK rendelet rendelkezik, és részben más termékekből, ezeknek az előbbi termékeknek a referenciamenynyiségét a 6-10. cikknek megfelelően kell meghatározni.
12. cikk
(1) A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek meghatározásához a (2) és a (3) bekezdéseket kell alkalmazni.
(2) Minden, a 10. cikk értelmében felhasznált, visszatérítésre jogosító mezőgazdasági termék, amely a gyártási folyamat szokásos menete során például gőz vagy füst formájában eltűnik, esetleg nem visszanyerhető porrá vagy hamuvá alakul át, jogosít a teljes felhasznált mennyiségre érvényes visszatérítésre.
(3) Az árucikkeknek a ténylegesen nem exportált mennyisége a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében nem jogosít visszatérítésre.
Ha az ilyen termékek összetétele azonos a ténylegesen exportáltakéval, sor kerülhet az utóbbiak gyártása során ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek arányos csökkentésére.
13. cikk
(1) A 12. cikk (3) bekezdésétől eltérően az árucikkek gyártásával járó, 2 tömegszázalék vagy annál kevesebb veszteség visszatérítésre jogosít.
A 2 %-os küszöböt az összes felhasznált nyersanyag szárazanyag-tömegarányaként kell kiszámítani a 12. cikk (2) bekezdésében említett mennyiségeknek a ténylegesen exportált árucikkek szárazanyag-tömegének levonásával vagy bármely más, az árucikkek gyártási feltételeinek megfelelő számítási módszer alkalmazásával.
(2) Amikor az áru gyártásával járó veszteségek a 2 %-ot meghaladják, a többletveszteség nem jogosít visszatérítésre a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében. A tagállamok illetékes hatóságai azonban megfelelően indokolt esetben nagyobb veszteségeket is elfogadhatnak. A tagállamoknak jelenteniük kell a Bizottság felé azokat az eseteket, amelyekben az illetékes hatóságok elfogadtak nagyobb veszteségeket, valamint az elfogadás indokait.
(3) A mezőgazdasági termékeknek a maradványokban megtestesülő ténylegesen felhasznált mennyiségei visszatérítésre jogosítanak.
(4) Melléktermékek keletkezésekor a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeit értelemszerűen kell az exportált termékekhez illetve a melléktermékekhez számítani.
3. SZAKASZ
A visszatérítés mértéke
14. cikk
(1) Az e rendelet I. mellékletében felsorolt, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált alaptermékek esetében a visszatérítés mértékét, az 1234/2007/EK rendelet 164. cikkének megfelelően, 100 kilogramm alaptermékre nézve a Bizottság állapítja meg a feldolgozatlan állapotban exportált termékekre adott visszatérítés szerinti időszakkal megegyező időszakra.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a visszatérítés egy másik, az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően meghatározott menetrend szerint is rögzíthető.
15. cikk
(1) A visszatérítés mértékét a Bizottság különösen a következők figyelembevételével határozza meg:
a)
a feldolgozó iparágaknál az abból adódóan felmerülő átlagos költség, hogy az alaptermékeket az Európai Unió piacán szerzik be, valamint a világpiacon uralkodó árak;
b)
azoknak a Szerződés I. mellékletében szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékeknek az exportjára vonatkozó visszatérítés mértéke, amelyeket hasonló feltételek mellett állítanak elő;
c)
annak szükségessége, hogy azonos versenyfeltételeket teremtsenek az uniós termékeket felhasználó, valamint az aktív feldolgozási rendszer alapján harmadik országból származó termékeket felhasználó iparágak között;
d)
egyrészt a költségvetési ráfordítás, másrészt az alaptermék piaci árát illetően az uniós és világpiaci ár alakulásának tendenciája;
e)
a Szerződés 218. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból eredő korlátozásoknak való megfelelés.
(2) A visszatérítés mértékének rögzítésekor adott esetben figyelembe veendők az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre vonatkozó, minden tagállamban érvényes termelési visszatérítések, támogatások vagy azonos hatású intézkedések.
(3) A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitelére adott visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kell fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálják azokat.
16. cikk
(1) Az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő esetében a visszatérítés mértéke külön kerül meghatározásra, kukorica-egyenértékben, az 1234/2007/EK rendelet 195. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az e rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében feltüntetett kritériumok szerint. A felhasznált burgonyakeményítő mennyiségeit át kell váltani a kukorica egyenértékű mennyiségeire, e rendelet 8. cikkével összhangban.
(2) A 2905 44 és a 3824 60 KN-kódok alá tartozó D-glucit (szorbit-) keverékek esetében, amennyiben az érintett fél nem készíti el a 45. cikkben említett nyilatkozatot a 48. cikk (1) bekezdésének d) pontjában előírt információ megadásával, vagy nem nyújt be kielégítő dokumentációt nyilatkozatának alátámasztására, ezekre a keverékekre a visszatérítés mértéke a legalacsonyabb visszatérítésre jogosító alaptermék után járó mérték.
17. cikk
(1) Az 1108 11 00 -1108 19 90 KN-kódok alá tartozó keményítőkre, illetve az ilyen keményítők feldolgozásából származó, az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete I. részének d) pontjában felsorolt termékekre vonatkozó visszatérítés csak az e termékek szállítója által adott nyilatkozat alapján jár, amelyben a szállító igazolja, hogy azokat közvetlenül gabonafélékből, burgonyából vagy rizsből állították elő, kizárva a más mezőgazdasági termékek vagy árucikkek előállítása során keletkezett melléktermékek bármiféle felhasználását.
(2) Az (1) bekezdésben említett nyilatkozatot visszavonásig kell alkalmazni az ugyanattól a termelőtől származó összes szállítmányra. Ellenőrzése a 45. cikknek megfelelően történik.
18. cikk
(1) Ha a kukoricakeményítőnek megfeleltetett burgonyakeményítő kivonható szárazanyag-tartalma a 3. cikk (1) bekezdése alapján legalább 80 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 80 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/80 részével.
Az összes többi keményítőre, amelyeknek kivonható szárazanyag-tartalma legalább 87 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 87 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/87 részével.
(2) Amennyiben az 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 vagy a 2106 90 55 KN-kód alá tartozó szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalma legalább 78 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben az ilyen szirupok kivonható szárazanyag-tartalma kevesebb, mint 78 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/78 részével.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában a keményítők kivonható szárazanyag-tartalma a 687/2008/EK bizottsági rendelet (11) IV. mellékletében leírt módszer segítségével kerül meghatározásra; a szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok szárazanyag-tartalma a 79/796/EGK bizottsági irányelv (12) II. mellékletében említett 2. módszer, illetve bármely más alkalmas, legalább ugyanolyan biztosítékokat nyújtó analitikai módszer segítségével kerül meghatározásra.
(4) A 45. cikkben említett nyilatkozat készítésekor a kérelmezőnek nyilatkoznia kell a felhasznált keményítők, illetve szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalmáról.
19. cikk
(1) A változatlan állapotban exportált, a 3501 10 KN-kód alá tartozó kazeinra, a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó kazeinátokra, illetve a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kód alá tartozó ovalbuminra vonatkozó visszatérítés rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható, amennyiben ezt a következők valamelyike szükségessé teszi:
a)
az említett árucikkek világpiaci helyzete;
b)
az egyes piacok sajátos követelményei;
c)
nemzetközi kereskedelmi megállapodások.
(2) Az 1902 11 00, 1902 19 és 1902 40 10 KN-kódok alá tartozó árucikkekre vonatkozó visszatérítés mértéke a rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható.
(3) A visszatérítés változhat attól függően, hogy a 26. cikknek megfelelően előre rögzített-e.
20. cikk
(1) A visszatérítés mértéke az árucikkek exportjának napján érvényes mérték, a következő eseteket kivéve:
a)
ha kérelmet nyújtottak be a 26. cikkel összhangban a visszatérítés mértékének előzetes rögzítésére;
b)
ha kérelmet nyújtottak be a 37. cikk (2) bekezdésével összhangban és a visszatérítés mértékét a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának napján előzetesen rögzítették.
(2) Amennyiben a visszatérítés előzetes rögzítésének rendszerét alkalmazzák, az előzetes rögzítési kérelem benyújtásának napján érvényes mérték vonatkozik a későbbi napon exportált árucikkekre a visszatérítési bizonyítványnak a 35. cikk (2) bekezdése szerinti érvényességi időszaka alatt.
A feldolgozott gabona- és rizstermékek esetében a meghatározott visszatérítési mérték kiigazításra kerül a feldolgozatlanul exportált alaptermékek visszatérítésének előzetes rögzítésére érvényes szabályok szerint, alkalmazva azonban az V. mellékletben meghatározott átváltási együtthatókat.
(3) A visszatérítési bizonyítványoknak a 376/2008/EK rendelet értelmében vett kivonatai nem képezhetik az attól a bizonyítványtól független előzetes rögzítés tárgyát, mint amelyből származnak.
III. FEJEZET
VISSZATÉRÍTÉSI BIZONYÍTVÁNYOK
1. SZAKASZ
Általános rendelkezések
21. cikk
(1) A tagállamok - az Unión belüli letelepedési helyre tekintet nélkül - bármely kérelmező számára az Unió teljes területén érvényes visszatérítési bizonyítványokat állítanak ki.
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják a visszatérítés kifizetését, feltéve hogy az V. fejezetben előírt feltételek teljesülnek. E feltételek tartalmazhatják a visszatérítés mértékének előzetes rögzítését is. A bizonyítványok csak egyetlen költségvetési időszakra érvényesek.
(2) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek formájában exportált alaptermékre vagy az 1670/2006/EK rendelet 2. cikkében említett szeszes italok gyártására szánt, vámfelügyelet alá helyezett gabonafélékre járó visszatérítés megadásának feltétele az e rendelet 24. cikkével összhangban kiadott visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
Az első albekezdésben említett gabonaféléket exportáltnak kell tekinteni.
Az első albekezdés nem vonatkozik a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, és 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vagy az e a rendelet IV. fejezetében említett exportra.
(3) A 20. cikk (2) bekezdésében előírt előzetes rögzítési rendszer szerinti visszatérítés feltétele a visszatérítés mértékét előzetesen rögzítő visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
22. cikk
(1) Az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra alkalmazandó a 376/2008/EK rendelet.
(2) A 376/2008/EK rendeletnek a meghatározott mennyiségekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre vonatkozó rendelkezései megfelelően alkalmazandók az e rendeletben említett, euróban meghatározott összegekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre, e rendelet VI. mellékletének figyelembevételével.
(3) Az (1) és a (2) bekezdéstől eltérve a 376/2008/EK rendelet következő rendelkezései nem alkalmazhatók az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra: a 7. cikk (2) és (4) bekezdése, a 8., 11. és 13. cikk, a 17. cikk (1) bekezdése, a 20., a 23., a 31., a 32. és a 34. cikkek, a 35. cikk (6) bekezdése és a 41., a 45., a 46. és a 48. cikkek.
(4) A 376/2008/EK rendelet 39. és 40. cikkeinek alkalmazása céljából a szeptember 30-ig érvényes bizonyítványok nem hosszabbíthatók meg.
Az ilyen esetekben a bizonyítványt érvényteleníteni kell minden vis maior miatt nem igényelt összegre, és a vonatkozó biztosítékot fel kell szabadítani.
23. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmek, a 36. cikkben említett élelmiszersegély-műveletekhez kapcsolódóak kivételével csak akkor érvényesek, ha a kért összeg 10 %-ának megfelelő biztosítékot nyújtottak a 376/2008/EK rendelet 14. cikkében meghatározott feltételekkel összhangban.
(2) A biztosíték az e rendelet 40. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelően szabadítható fel.
24. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványt a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében meghatározott „Kiviteli engedély vagy előzetes rögzítési igazolás” formanyomtatványon kell kérni, és az ugyanott meghatározott formában kell kiállítani, az összeget pedig euróban kell feltüntetni.
A dokumentumokat az e rendelet VI. mellékletében meghatározott utasításoknak megfelelően kell kitölteni.
(2) Amennyiben a kérelmező nem tervezi az árucikket attól a tagállamtól eltérő tagállamból exportálni, mint amelyben a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmét benyújtotta, az illetékes hatóság megőrizheti a visszatérítési bizonyítványt, nevezetesen egy számítógépes fájl formájában. Ez esetben az illetékes hatóság tájékoztatja a kérelmezőt visszatérítési bizonyítványa nyilvántartásba vételéről, a visszatérítési bizonyítványnak a jogosult példányán (a továbbiakban: 1. példány) szereplő információk megadásával. A kiállító szerv másolata a visszatérítési bizonyítványról, a továbbiakban: 2. példány nem kerül kibocsátásra.
A hatáskörrel rendelkező hatóság feljegyzi a VI. melléklet III. és IV. szakaszaiban említett visszatérítési bizonyítványokból származó összes információt, valamint a bizonyítvány alapján igényelt összegeket.
25. cikk
(1) A bizonyítványokból adódó kötelezettségek nem ruházhatók át. A bizonyítványokhoz fűződő jogokat a jogosult a bizonyítványok érvényességi időtartama alatt átruházhatja, feltéve, hogy ez az átruházás egyetlen kedvezményezett javára történik minden egyes bizonyítvány vagy annak kivonata esetében. Az átruházás kizárólag azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá a bizonyítványon vagy a kivonaton.
(2) A kedvezményezettek tovább nem ruházhatják át jogaikat, de visszátruházás az eredeti jogosultra lehetséges. A jogosultra történő visszátruházás azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá az adott bizonyítványon vagy kivonaton. Az ilyen esetekben a kiállító szerv a VIII. mellékletben meghatározott bejegyzések valamelyikét jegyzi be a bizonyítvány 6. rovatába.
(3) Ha az engedélyes átruházási kérelmet nyújt be, vagy ha a kedvezményezett visszátruházással él, a kiállító szerv, illetve az egyes tagállamok által kijelölt szervezet vagy szervezetek a következő bejegyzést vezetik rá a bizonyítványra, vagy ha indokolt, a kivonatára:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban a kedvezményezett neve és címe vagy a (2) bekezdésben említett bejegyzés;
b)
az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás dátuma a hivatal vagy szervezet bélyegzőjével hitelesítve.
(4) Az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás az (3) bekezdés b) pontjában említett bejegyzés időpontjától hatályos.
26. cikk
(1) A visszatérítés mértékének előzetes rögzítése iránti kérelmek az összes alkalmazandó visszatérítési mértéket érintik.
(2) Az előzetes rögzítési kérelem a visszatérítési bizonyítvány kérelmének időpontjában, vagy a visszatérítési bizonyítvány kiadásának napjától bármikor benyújtható.
(3) Az előzetes rögzítési kérelmeket a VI. melléklet II. szakaszával összhangban, a 376/2008/EK rendelet 1. melléklete szerinti formanyomtatvány felhasználásával kell benyújtani. Az előzetes rögzítés nem alkalmazható olyan exportra, amelyre a kérelem beadásának napja előtt sor került.
(4) Az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon benyújtott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon nyújtották volna be.
27. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány jogosultja kérhet kivonatot a bizonyítványból, amelyet a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében közölt forma szerint állítanak ki. A kérelemnek tartalmaznia kell az e rendelet VI. melléklete II. szakaszának 3. pontjában említett információkat.
Azt az összeget, amelyre a kivonatot kérik, be kell jegyezni az eredeti bizonyítványba.
(2) A 376/2008/EK rendelet 9. cikkének sérelme nélkül az egyetlen tagállamban érvényesként nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról az egész Unióban érvényes kivonatok állíthatók ki.
28. cikk
(1) A 612/2009/EK rendelet 46. cikke értelmében minden exportőrnek ki kell töltenie egy, a kifizetésre vonatkozó konkrét kérelmet. Ezt be kell mutatni a kifizetésért felelős hatóságnak, csatolva a vonatkozó bizonyítványokat, kivéve, ha a bizonyítványokat a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon bejegyezték, vagy pedig ha az export nincs visszatérítési bizonyítvánnyal fedezve.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem nem tekinthető a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (2) bekezdésében említett, a visszatérítés kifizetésével kapcsolatos okmánynak.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem a 612/2009/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti kiviteli nyilatkozatnak tekinthető. Ebben az esetben a konkrét kérelem kifizető szerv általi, ezen cikk (2) bekezdésében említett kézhezvételének napja az a nap, amikor a szerv a kiviteli nyilatkozatot kézhez veszi. Minden más esetben a konkrét kérelemnek tartalmaznia kell a kiviteli nyilatkozat adatait, beleértve a kiviteli nyilatkozat hivatkozási számát is.
(2) A konkrét kérelemben megjelölt adatok alapján, kizárólag az exportált alaptermék(ek) mennyiségét és jellegét, valamint az alkalmazandó visszatérítés mértékét (mértékeit) alapul véve a kifizető szerv meghatározza az igényelt összeget. A kiviteli nyilatkozatban ezt a három adatot egyértelműen fel kell tüntetni, illetve utalni kell rájuk.
A konkrét kérelem kézhezvételétől számított hat hónapon belül a kifizető szerv felvezeti ezt az összeget a visszatérítési bizonyítványra.
A bizonyítványokra ez a felvezetés az 1. példány hátoldalán történik; a 28., a 29. és a 30. rovat mennyiség helyett az euróban kifejezett összeget tartalmazza.
A harmadik albekezdés megfelelően alkalmazandó az elektronikus formában tárolt bizonyítványokra.
(3) A felhasználás után, ha nem a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról van szó, a bizonyítvány 1. példányát visszaküldik a jogosulthoz, illetve az exportőr kérelmére a kifizető szerv megőrzi azt.
(4) Az exportált árucikkek vonatkozásában az azon összegre nyújtott biztosíték amely összegre a visszatérítési bizonyítványt kiállították, felszabadítható, illetve átutalható a visszatérítésre történő előlegfizetés biztosítására a 612/2009/EK rendelet II. címének 2. fejezetével összhangban.
29. cikk
(1) Az egyetlen költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítványokat hat szakaszban lehet kérelmezni. A visszatérítési bizonyítványokra vonatkozó kérelmeket legkésőbb a következő időpontokban lehet benyújtani:
a)
az október 1-jétől használandó bizonyítványokra szeptember 7-én;
b)
a december 1-jétől használandó bizonyítványokra november 7-én;
c)
a február 1-jétől használandó bizonyítványokra január 7-én;
d)
az április 1-jétől használandó bizonyítványokra március 7-én;
e)
a június 1-jétől használandó bizonyítványokra május 7-én;
f)
az augusztus 1-jétől használandó bizonyítványokra július 7-én.
(2) A piaci szereplők a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet csak arra az időszakra kérelmezhetik, ami megfelel a kérelmezés időpontját követő első, az (1) bekezdésben meghatározott zárási periódusnak..
30. cikk
A tagállamok a bizonyítványok iránti kérelmekről legkésőbb a következő időpontokig értesítik a Bizottságot:
a)
szeptember 14. a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett bizonyítványok esetén;
b)
november 14. a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett bizonyítványok esetén;
c)
január 14. a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett bizonyítványok esetén;
d)
március 14. a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett bizonyítványok esetén;
e)
május 14. a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett bizonyítványok esetén;
f)
július 14. a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett bizonyítványok esetén.
31. cikk
(1) A teljes összeget, amelyre visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, minden egyes költségvetési időszakra a (2) bekezdéssel összhangban kell megállapítani.
(2) A visszatérítéseknek a megállapodás 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghatározott maximális összegéből le kell vonni:
a)
az előző költségvetési év során nyújtható visszatérítés maximális összegét meghaladó és jogosulatlanul kifizetett összeget;
b)
az e rendelet IV. fejezetében említett exportok fedezésére fenntartott összeget;
c)
azon összegeket, amelyekre a szóban forgó költségvetési időszakban érvényes visszatérítési bizonyítványok kerültek kiállításra.
(3) A (2) bekezdés szerint kapott számhoz hozzá kell adni azon összeget, amelyre a 41. cikk szerint a kiállított bizonyítványokat visszaküldték.
(4) A IV. fejezetben említett exportok fedezésére fenntartott, de fel nem használt összeget hozzá kell adni a (2) bekezdés szerint kapott számhoz.
(5) Amennyiben a (2) bekezdésben említett összegek bármelyike tekintetében bizonytalanság áll fenn, ezt figyelembe kell venni a végső összeg meghatározásakor.
32. cikk
A teljes összeg, amelyre a 29. cikkben említett időszakokra visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, a következők szerint alakul:
a)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 30 %-a, szeptember 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett időszak esetében;
b)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 27 %-a, a november 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett időszak esetében;
c)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 32 %-a, a január 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett időszak esetében;
d)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 44 %-a, a március 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett időszak esetében;
e)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 67 %-a, a május 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett időszak esetében;
f)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 100 %-a, a július 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszak esetében.
2. SZAKASZ
Visszatérítési bizonyítványok kérelmezése és kiállítása
33. cikk
(1) Amennyiben az egyes érintett időszakokra beérkezett kérelmek teljes összege meghaladja a 31. cikk (2) bekezdésében említett maximumot, a Bizottság a 29. cikkben említett megfelelő időpont előtt benyújtott összes kérelemre alkalmazandó csökkentési együtthatót határoz meg úgy, hogy a 31. cikkben említett maximumnak való megfelelés biztosított legyen.
A Bizottság a 30. cikkben említett időpontokat követő öt munkanapon belül közzéteszi az együtthatót az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(2) Amennyiben a Bizottság csökkentési együtthatót határoz meg, a bizonyítványokat az igényelt összeg szorozva 1 mínusz az (1) bekezdés vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja szerint meghatározott csökkentési együttható összegre lehet kiállítani.
A 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszakot illetően azonban a kérelmezők az együttható Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő öt munkanapon belül visszavonhatják kérelmüket.
(3) A tagállamok augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot a (2) bekezdés második albekezdésének megfelelően visszavont visszatérítési bizonyítványok által képviselt összegekről.
34. cikk
(1) Amennyiben a 29. cikk (1) bekezdésében említett, adott időszakra vonatkozóan a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtásának zárónapja után nem tettek közzé csökkentési együtthatót a 33. cikk (1) bekezdése értelmében, a piaci szereplők visszatérítési bizonyítványra irányuló kérelmet nyújthatnak be az adott időszakban bármely olyan megmaradt összegre, amelyre még nem nyújtottak be kérelmet.
A kérelmet a 29. cikk (1) bekezdésében meghatározott, következő zárónapig tartó időszakban kell benyújtani.
(2) Az egyes hetek során benyújtott kérelmekről a tagállamok a következő hétfőn értesítik a Bizottságot. A vonatkozó bizonyítványokat az értesítést követő szerdától kezdődően lehet kiállítani, hacsak a Bizottság ezzel ellentétes intézkedéseket nem hoz.
(3) Amennyiben egy adott kérelmezési héten érkezett kérelmek összértéke meghaladja az (1) bekezdésben említett megmaradt összeget, a Bizottság a következő intézkedések közül egyet vagy többet hoz meg:
a)
csökkentési együtthatót határoz meg az adott kérelmezési héten benyújtott, visszatérítési bizonyítványokra irányuló olyan kérelmekre, amelyekről értesítették a Bizottságot, és amelyekre visszatérítési bizonyítványt még nem állítottak ki;
b)
utasítja a tagállamokat, hogy utasítsák el azokat az adott kérelmezési héten benyújtott kérelmeket, amelyekről még értesíteni kell a Bizottságot;
c)
felfüggeszti a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtását.
(4) A Bizottság a (3) bekezdés szerint elfogadott rendeleteket kihirdeti az Európai Unió Hivatalos Lapjában a kérelmekről szóló, a (2) bekezdésben említett értesítést követő három munkanapon belül.
35. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány a 376/2008/EK rendelet 22. cikkének (1) bekezdése szerinti kiállítás időpontjától érvényes.
(2) Figyelemmel a második albekezdésre a visszatérítési bizonyítvány az erre vonatkozó kérelem hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig, vagy amennyiben az korábban bekövetkezik, akkor a költségvetési időszak végéig érvényes.
A 36. cikkben említett visszatérítési bizonyítványok a bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig érvényesek.
(3) Ha a visszatérítés mértékét a 26. cikkel összhangban előzetesen rögzítették, ezek a mértékek a bizonyítvány érvényességi idejének végéig érvényesek maradnak.
36. cikk
A 2298/2001/EK bizottsági rendelet (13) alkalmazandó az azon visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmekre és visszatérítési bizonyítványokra, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése szerinti nemzetközi élelmiszersegély-műveletek részét képező áruk exportjára állítottak ki.
37. cikk
(1) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének alkalmazásában a (2)-(11) bekezdést kell alkalmazni.
(2) Minden költségvetési időszak október 1-jétől a 29. és 34. cikkben meghatározott időszakokon kívül ezzel a cikkel összhangban kérelmezni lehet az importáló harmadik országok által meghirdetett ajánlati felhívással kapcsolatos bizonyítványokat, melyek a kérelem benyújtásának napján előre rögzítik a visszatérítés mértékét, amennyiben az egyetlen ajánlati felhívásnak megfelelő összegek teljes összege, amellyel kapcsolatban egy vagy több exportőr egy vagy több visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet nyújtott be és ilyet még nem állítottak ki, nem haladja meg a 2 millió eurót.
Ez a határ azonban 4 millió euróra növelhető, amennyiben a költségvetési időszak eleje óta kiadott és a 33. cikk (1) bekezdésében, illetve a 34. cikk (3) bekezdésében említett csökkentési együtthatók egyike sem haladta meg az 50 %-ot.
(3) Az az összeg, amelyre a bizonyítvány vagy bizonyítványok iránti kérelmek szólnak, nem haladhatja meg az ajánlati felhívásban megadott összegnek a kérelem beadásának napján előzetesen rögzített megfelelő visszatérítési mértékkel szorzott összegét. Az ajánlati felhívásban szereplő engedélyezett eltéréseket vagy választási lehetőségeket nem lehet figyelembe venni.
(4) A 376/2008/EK rendelet 47. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében említett adatokon kívül a tagállamoknak azonnal tájékoztatniuk kell a Bizottságot minden bizonyítvány iránti kérelem összegéről és beadásának napjáról és idejéről.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés értelmében bejelentett összegeknek az azonos ajánlati felhívásra vonatkozóan tett egy vagy több kérelem összegével megnövelt összege meghaladja a (2) bekezdésben meghatározott összeget, a Bizottság a (4) bekezdésben meghatározott információ megérkezésétől számított két munkanapon belül értesíti a tagállamokat, hogy a visszatérítési bizonyítvány nem állítható ki a piaci szereplő részére.
(6) A Bizottság felfüggesztheti a (2) bekezdés alkalmazását, amennyiben a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállítható visszatérítési bizonyítványok teljes összege egy költségvetési időszakban meghaladja a 4 millió eurót. A felfüggesztésről szóló határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(7) E rendelet 35. cikkének (1) és (2) bekezdésétől eltérve a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállított visszatérítési bizonyítványok az említett rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerint kiállításuk napjától érvényesek. A visszatérítési bizonyítványok a kiállítás hónapját követő nyolcadik hónap végéig, vagy amennyiben az hamarabb bekövetkezik, szeptember 30-ig érvényesek. Az előzetesen rögzített mértékek a bizonyítvány érvényességének utolsó napjáig érvényesek.
(8) Amennyiben az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének a) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból arra kötelezte a nyertes ajánlattevőt szerződésbeli változások elfogadására, feloldja a biztosítékot, amennyiben a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a tanúsítvány érvényességének utolsó napján érvényes.
(9) Amikor az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének b) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból felbontotta a szerződést, meghosszabbíthatja a bizonyítvány és az előzetes rögzítés érvényességét szeptember 30-ig.
(10) Ha a nyertes ajánlattevő a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének c) pontjával összhangban bizonyítékot szolgáltat arról, hogy a pályázat kiírása vagy a nyertes pályázat alapján kötött szerződés 5 %-osnál nagyobb lefelé irányuló engedélyezett eltérést vagy választási lehetőséget írt elő és a pályáztató ügynökség visszavonja a kérdéses kikötést, a kiviteli kötelezettség teljesítettnek minősül, ha az exportált mennyiség 10 %-nál nem nagyobb mértékben marad el attól a mennyiségtől, amelyre a bizonyítványt kiállították.
Az első bekezdés csak akkor alkalmazható, ha a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a bizonyítvány érvényességének utolsó napján érvényes. Az ilyen esetekben az e rendelet 40. cikkének (3) és (5) bekezdésében említett 95 %-os mérték 90 %-ra változik.
(11) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének (5) bekezdésében előírt 21 napos határidő e cikk (1)-(10) bekezdése alkalmazásában 44 napot tesz ki.
3. SZAKASZ
Biztosítékok
38. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány kiállítása kötelezi a jogosultat, hogy a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozóan azzal az összeggel azonos mértékű visszatérítését igényeljen, mint amelyre a bizonyítványt kiállították.
A 23. cikkben említett biztosítékot kell letétbe helyezni az első albekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés biztosítására.
(2) Az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett kötelezettség a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében vett elsődleges követelménynek tekintendő.
39. cikk
(1) Az elsődleges követelmény akkor tekintendő teljesítettnek, ha az exportőr a 28. cikkben és a VI. melléklet V. szakaszában meghatározott feltételeknek megfelelően benyújtotta a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozó konkrét kérelmet.
(2) Amennyiben a konkrét kérelem nem a kiviteli nyilatkozat, úgy azt, a vis maior esetét kivéve, azon visszatérítési bizonyítvány lejárati napját követő három hónapon belül kell benyújtani amelynek száma a konkrét kérelemben szerepel.
Ha az első albekezdésben meghatározott három hónapos határidőt nem tartják be, az elsődleges kötelezettség nem tekinthető teljesítettnek.
(3) Az elsődleges követelmény teljesítése úgy kerül bizonyításra, hogy az illetékes hatóságnak bemutatják a visszatérítési bizonyítványnak a 28. cikk (2) bekezdésének megfelelő felvezetést tartalmazó 1. példányát,. Ezt a bizonyítékot a visszatérítési bizonyítvány érvényességi időszakának végét követő tizenkettedik hónap végéig kell bemutatni.
Az e rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett bizonyítványokra az első albekezdést megfelelően alkalmazni kell.
(4) A 2220/85/EGK rendelet 22. cikkének (3) bekezdésétől eltérve az e rendelet 23. cikkében előírt biztosíték visszatartásra kerül annak az összegnek a mértékében, amelyre a szükséges bizonyítékot nem adták meg az e cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott határidőn belül.
40. cikk
(1) Ha csökkentési együtthatót alkalmaznak a 33. cikk (2) bekezdése vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja alapján, a biztosíték egy része azonnal felszabadul, ez a rész megegyezik a nyújtott összeg és a csökkentési együttható szorzatával.
(2) Ha a kérelmező a bizonyítvány iránti kérelmét visszavonja, a 33. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban az eredeti biztosíték 80 %-át fel kell szabadítani.
(3) A biztosítékot teljes mértékben fel kell szabadítani, amint a bizonyítvány birtokosa annak az összegnek a 95 %-át kitevő visszatérítést kérelmezett, amelyre a bizonyítványt kibocsátották.
(4) A jogosult kérésére a tagállamok a biztosítékot részletekben is felszabadíthatják, azoknak az összegeknek az arányában, amelyek tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, feltéve, hogy bizonyítékot mutattak be arra, hogy legalább a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ára nyújtottak be kérelmet.
(5) Amennyiben a kérelem annak az összegnek kevesebb mint 95 %-át kitevő visszatérítésére vonatkozik, amelyre a bizonyítványt kiállították, a biztosíték egy részét visszatartják, ez a rész a bizonyítványban szereplő összeg 95 %-a és a ténylegesen igényelt visszatérítések összege közötti különbség 10 %-ával egyenlő.
(6) Ha azonban az az összeg, amely tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ánál kevesebb, a biztosíték egészét vissza kell tartani.
(7) Ha a visszatartásra kerülő biztosíték teljes összege 100 EUR vagy kevesebb lenne az adott bizonyítványra, az érintett tagállam a biztosíték egészét felszabadítja.
41. cikk
(1) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam első kétharmadának megfelelő időn belül a kiállító hatósághoz visszaküldik, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 40 %-kal csökken. E célra egy nap bármely része teljes napnak számít.
(2) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam utolsó harmadának megfelelő időszakban vagy az érvényesség lejárta utáni hónapban küldik vissza a kiállító hatósághoz, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 25 %-kal csökken.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés csak azokra a bizonyítványokra és a bizonyítványokról készült kivonatokra vonatkozik, amelyeket a kiállító hatósághoz annak a költségvetési időszaknak a folyamán küldtek vissza, amelyre vonatkozóan a bizonyítványokat kibocsátották, feltéve hogy azokat legkésőbb az adott időszak augusztus 31-éjéig visszaküldik.
IV. FEJEZET
BIZONYÍTVÁNNYAL NEM FEDEZETT EXPORT
42. cikk
(1) Nem írható elő bizonyítvány olyan exportokra, amelyekre a gazdasági szereplő által a költségvetési évben benyújtott kérelmek összesen legfeljebb 100 000 EUR kifizetésére jogosíthatnak.
(2) Nem írható elő bizonyítvány a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikke (1) bekezdésében, 37. cikke (1) bekezdésében, 41. cikke (1) bekezdésében és 43. cikke (1) bekezdésében említett szállítmányokra.
(3) Az (1) és (2) bekezdés az olyan exportőr kiviteleire is vonatkozik, aki a szóban forgó költségvetési időszak alatt rendelkezett visszatérítési bizonyítvánnyal, vagy aki az export napján ilyen bizonyítvánnyal rendelkezett.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés csak abban a tagállamban alkalmazandó, amelyben a piaci szereplő letelepedett.
43. cikk
(1) Minden költségvetési időszakban a 42. cikk (1) bekezdésében említett exportok visszatérítés kifizetésére jogosultak, minden egyes költségvetési évben egy 40 millió eurós tartalék keretén belül.
(2) Azokat az export-visszatérítéseket, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében nemzetközi élelmiszersegély-intézkedések részét képezik, valamint a 612/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vonatkozó visszatérítéseket, nem kell figyelembe venni az (1) bekezdésben említett tartalék szerinti ráfordítási szint meghatározásakor.
44. cikk
(1) Amennyiben a tagállamok által az 53. cikkel összhangban közölt összegek együttesen elérik a 30 millió eurót, a Bizottság, az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásaira tekintettel legfeljebb 20 munkanapos időszakra felfüggesztheti a 43. cikk (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportokra.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott körülmények esetén a Bizottság az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésével összhangban 20 munkanapot meghaladó időszakra felfüggesztheti e rendelet 43. cikke (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportok tekintetében.
V. FEJEZET
AZ EXPORTŐR KÖTELESSÉGEI
45. cikk
(1) Árucikkek exportja esetén az érintett félnek nyilatkoznia kell az árucikkek gyártása során a 10. cikk értelmében ténylegesen felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek és a 3. cikk értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek azon mennyiségéről, amelyekre a visszatérítést igényelni fogja, illetve amennyiben ezt a 10. cikk (4) bekezdésével összhangban határozták meg, más módon kell utalnia erre az összetételre.
(2) Amennyiben az árucikkeket exportálandó árucikkek előállítása során használták fel, az érintett fél nyilatkozatának tartalmaznia kell a ténylegesen felhasznált árucikkek mennyiségét, valamint azon alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve az 1. cikk (3) bekezdésének értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek mindegyikének a jellegét és mennyiségét, amelyekből az árucikkek származnak.
Nyilatkozata alátámasztására az érintett fél eljuttatja az illetékes hatóságokhoz az összes olyan dokumentumot és információt, amelyet az utóbbi célszerűnek ítél. Az érintett dokumentumok és információk tárolhatók és beadhatók elektronikus formátumban.
Az illetékes hatóságoknak megfelelő eszközökkel ellenőrizniük kell a nyilatkozatok pontosságát.
(3) Azon tagállam illetékeső hatóságainak a kérésére, amelynek területén a kiviteli vámalakiságokat elvégzik, a többi tagállam illetékes hatóságai közvetlenül eljuttatják az általuk beszerezhető összes információt, amely lehetővé teszi az érintett fél nyilatkozatának ellenőrzését.
46. cikk
A 45. cikktől eltérve és az illetékes hatóságokkal egyeztetve a felhasznált termékekről és/vagy árucikkekről szóló nyilatkozatot felválthatja a felhasznált termékek mennyiségeire vonatkozó összesített nyilatkozat, vagy az e mennyiségekre vonatkozó nyilatkozatra való utalás, amennyiben a 10. cikk (4) bekezdése alapján ezek a mennyiségek már meghatározásra kerültek, azzal a feltétellel, hogy a gyártó a hatóságok rendelkezésére bocsát minden olyan információt, amely a nyilatkozat ellenőrzéséhez szükséges.
47. cikk
(1) Amennyiben az exportőr nem állítja össze a 46. cikkben említett nyilatkozatot, illetve nem biztosítja a megfelelő információkat nyilatkozatának alátámasztására, nem jogosult a visszatérítésre.
(2) Ha az érintett termékek a IV. melléklet 1. és 2. oszlopában szerepelnek, akkor az (1) bekezdéstől eltérően az érintett fél, kifejezett kérésére, kaphat visszatérítést. Az alaptermékek ilyen visszatérítés kiszámításánál figyelembe veendő jellegét és mennyiségét az exportálandó árucikkek elemzése alapján, valamint a IV. mellékletben szereplő táblázatnak megfelelően kell meghatározni. Az illetékes hatóság dönt az elemzés végrehajtásának feltételeiről és a kérelem alátámasztásához benyújtandó információról.
(3) Az ilyen elemzés költségét az exportőr viseli.
48. cikk
(1) A 45. cikk nem alkalmazandó a mezőgazdasági termékek III. melléklet alapján meghatározott mennyiségére, a következők kivételével:
a)
a 45. cikk (1) bekezdése szerint részben az 1234/2007/EK rendelet alapján létrehozott export-visszatérítési rendszer hatálya alá tartozó termékekből, részben más termékekből származó árucikkek formájában exportált termékmennyiségek, a 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek szerint;
b)
az 1902 11 00 KN-kód alá tartozó tészta formájában exportált tojás, illetve tojástermékek mennyisége;
c)
a 11. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett friss tészta szárazanyag-tartalma;
d)
a 2905 44 és a 3824 60 KN-kód alá tartozó D-glucit (szorbit) gyártása során ténylegesen felhasznált alaptermékek jellege, valamint adott esetben a keményítőtartalmú termékekből és szacharózból nyert D-glucit (szorbit) részarányai,
e)
a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó árucikkek formájában exportált kazein mennyisége;
f)
a 2202 90 10 KN-kód alá tartozó, malátából készült sör Balling-foka;
g)
az illetékes hatóságok által elfogadott malátázatlan árpa mennyisége.
A III. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozó kiviteli nyilatkozaton és visszatérítési kérelmen az árucikkek meghatározásánál figyelembe kell venni az adott mellékletben található nómenklatúrát.
(2) Amikor az árucikkeket a 45., a 46., illetve a 47. cikknek vagy e cikk (1) vagy (3) bekezdéseinek alkalmazásában elemzik, az elemzési módszerek megegyeznek a 904/2008/EK bizottsági rendeletben (14) említett módszerekkel, illetve azok hiányában a 900/2008/EK bizottsági rendeletben (15) említett módszerekkel, illetve ezek hiányában az Európai Unióba importált hasonló árucikkeknek a közös vámtarifába való besorolásánál alkalmazott módszerekkel.
(3) A kivitelt igazoló okmány tartalmazza az exportált árucikkek mennyiségét és a 45. cikk (1) bekezdésében említett termékek mennyiségét vagy a 10. cikk (4) bekezdésének megfelelően meghatározott összetételre való utalást. Mindamellett, ha az 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó, az utóbbi mennyiségek helyébe az alaptermékeknek a IV. melléklet 4. oszlopában feltüntetett, az exportált árucikkek elemzése eredményeinek megfelelő mennyiségei lépnek.
(4) Ahhoz, hogy a 0403 10 51 -0403 10 99, a 0403 90 71 -0403 90 99, a 0405 20 10, a 0405 20 30, a 2105 00 99, a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kódok alá tartozó áruk esetében visszatérítést lehessen nyújtani, az áruknak meg kell felelniük a 852/2004/EK rendelet és a 853/2004/EK rendelet előírásainak, ideértve azt az előírást is, hogy előkészítésük engedélyezett létesítményben történjen, és hogy eleget tegyenek a 853/2004/EK rendelet II. melléklete I. szakaszában felsorolt, az állat-egészségügyi jelölésre vonatkozó előírásoknak.
(5) A 45. és a 46. cikk alkalmazása céljából valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot a területén a különböző típusú exportált árucikkekre vonatkozóan végrehajtott ellenőrzésekről. A Bizottság erről megfelelően tájékoztatja a többi tagállamot.
49. cikk
(1) Az e rendelet 45. és 46. cikke szerint és a 612/229/EK rendelet 12. cikkének alkalmazásában az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett gabonaféléket, rizst, tejet és tejtermékeket, vagy tojástermékeket tartalmazó árukra vonatkozóan az érintett félnek nyilatkoznia kell arról, hogy az összetevők egyikét sem importálták harmadik országból, vagy nyilatkoznia kell a harmadik országokból importált termékek mennyiségéről.
(2) Amennyiben a mennyiségeknek a 10. cikk (4) bekezdése szerinti meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(3) Amennyiben a mennyiségeknek a 11. cikk (1) bekezdése szerinti, vagy a 47. cikk (2) bekezdésének megfelelő meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésben említett nyilatkozatokat az illetékes hatóságok megfelelő eszközökkel ellenőrzik.
VI. FEJEZET
A VISSZATÉRÍTÉS KIFIZETÉSE
50. cikk
(1) Az adott év október 1-je és október 15-e között exportált áruk után a visszatérítések október 16-a előtt nem fizethetők ki.
Az egy költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítvánnyal exportált áruk esetében, amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy fennáll annak a veszélye, hogy az Európai Unió nem teljesíti nemzetközi kötelezettségeit, az adott időszak végét követően ütemezett visszatérítések nem fizethetők ki október 16. előtt. Ilyen esetben a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (8) bekezdésében említett határidő átmenetileg három hónapra és tizenöt napra hosszabbítható egy szeptember 20-át megelőzően az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett rendelettel.
(2) Az e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkekre, és a 612/2009/EK rendelet 24. cikkétől eltérve, a 612/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii) alpontjában meghatározott összeg az exportált áruk rendeltetési országától vagy területétől függetlenül alkalmazandó:
a)
olyan árucikkek esetében, amelyek 2,5 kg nettó tömeget meg nem haladó kiskereskedelmi csomagolásban vagy 2 liternél nem nagyobb űrtartalmú tartályokban találhatók, és amelyek a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16) 1. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében olyan címkével vannak ellátva, amely feltünteti a rendeltetési országban működő importőrt, vagy amelynek szövege a rendeltetési ország valamely hivatalos nyelvén vagy olyan nyelven készült, amelyet abban az országban könnyen megértenek;
b)
olyan esetekben, amikor egy meghatározott exportőr - a (3) bekezdésben említett engedély kérelmezését megelőző két évben legalább 12 alkalommal - bármilyen visszatérítésre alkalmas egyes alapterméket legfeljebb 90 tömegszázalékban tartalmazó árucikkeket exportál, amelyeknek azonos a nyolc számjegyű KN-kódja és azonos a címzettje.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott esetekben a tagállamok kérésre hivatalos engedélyt adhatnak, amely mentesíti az érintett exportőrt a 612/2009/EK rendelet 17. cikke szerinti, a fuvarokmányokon kívüli, igazolások bemutatása alól.
Az első albekezdésben említett engedély legfeljebb két évig érvényes, kivéve visszavonás esetén, és megújítható. A tagállamok saját megítélésük szerint visszavonhatják az engedélyt, és különösen akkor kell haladéktalanul visszavonniuk, ha megalapozott okuk van azt sejteni, hogy az exportőr nem tesz eleget az abban foglalt egyedi feltételeknek.
Az első albekezdés szerint adott mentességek a 485/2008/EK tanácsi rendelet (17) 2. cikke (1) bekezdése szerint figyelembe veendő kockázati tényezőknek minősülnek.
A mentességet felhasználó exportőrök az egységes vámokmányon és az e rendelet 28. cikkében említett kifizetési kérelmen kötelesek feltüntetni az engedély számát.
(4) A (3) bekezdéstől eltérően a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott esetekben a tagállamok mentesíthetik az exportőrt azalól, hogy a fuvarokmányokat minden olyan kivitel esetében bemutassa, amelyre kiterjed az engedély, feltéve hogy az érintett exportőrt az ilyen éves kiviteli nyilatkozatok legalább 10 %-ánál, vagy legalább évi egy alkalommal, akármelyik is a nagyobb, felkérik a fuvarokmányok bemutatására; ezeket az alkalmakat a tagállam választja ki az 1276/2008/EK bizottsági rendeletben (18) meghatározott kritériumok alkalmazásával.
(5) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek esetében, amelyeknél a kiviteli nyilatkozatot legkésőbb 2007. szeptember 30-ig elfogadták és amelyeknél az exportőr nem képes bemutatni a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást, az árucikkeket - a fuvarokmány másolatának és vagy a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében említett valamelyik okmány vagy egy az Unióban letelepedett elismert közvetítő által kibocsátott banki okmány, amely igazolja, hogy az export utáni kifizetést teljesítették az exportőr náluk vezetett bankszámlájára vagy a fizetési igazolás bemutatását követően - olyannak kell tekinteni, mint amelyeket egy harmadik országba importáltak.
(6) A tagállamoknak a 612/2009/EK rendelet 27. cikkének alkalmazásakor figyelembe kell venniük az (5) bekezdést.
VII. FEJEZET
ÉRTESÍTÉSI KÖTELEZETTSÉG
51. cikk
(1) A tagállamok minden hónap tizedik napja előtt értesítik a Bizottságot:
a)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során a 41. cikk (1) bekezdésével összhangban visszatérítési bizonyítványokat küldtek vissza;
b)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során megállapították, hogy a 38. cikkben említett elsődleges kötelezettségek nem teljesültek;
c)
a 35. cikkben említettek szerint az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve;
d)
a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve.
Az első albekezdés b) pontjában említett összegeket meg kell különböztetni, arra a költségvetési időszakra való utalással, amelyre a visszatérítési bizonyítvány vonatkozik.
(2) A tagállamok minden év november 1. előtt értesítik a Bizottságot a megelőző naptári év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során kiállított visszatérítési bizonyítványokra október 1. előtt nyújtott teljes, euróban kifejezett összegről.
52. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb a naptári év minden hónapját követő hónap végéig a DEX (Data Exchange System) néven ismert adatcsere-rendszer révén közlik a Bizottsággal az e rendelet által érintett olyan árucikkekre vonatkozó statisztikai információkat, amelyekre export-visszatérítést nyújtottak az előző hónapban. Az információ tartalmazza az árucikkek nyolcjegyű KN-kódjai mellett a következőket:
a)
az ilyen áruk tonnában vagy más meghatározott mértékegységben kifejezett mennyisége;
b)
minden érintett mezőgazdasági alaptermékre az előző hónapban nyújtott export-visszatérítések euróban kifejezett összege;
c)
minden mezőgazdasági alaptermék azon tonnában kifejezett mennyisége, amelyre visszatérítést nyújtottak.
(2) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot azoknak a visszatérítéseknek a teljes, euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során ténylegesen nyújtottak az előző év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban exportált árucikkek vonatkozásában, valamint a korábban nem közölt, korábbi költségvetési időszakokban exportált árucikkekre, pontosan meghatározva az érintett időszakokat.
(3) Az (1) és (2) bekezdések alkalmazásában a ténylegesen nyújtott visszatérítések magukban foglalják az előlegfizetéseket.
(4) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot a jogosulatlanul kifizetett visszatérítések visszafizetéseinek euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban hajtottak be, pontosan meghatározva az érintett költségvetési időszako(ka)t.
53. cikk
A tagállamok legkésőbb minden hónap ötödik napjáig értesítik a Bizottságot az előző hónap tizenhatodik napjától annak végéig a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről, és legkésőbb minden hónap huszadik napjáig a folyó hónap első és tizenötödik napja között a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről. Értelemszerűen a tagállamok arról is tájékoztatják a Bizottságot, ha nem nyújtottak visszatérítéseket a vonatkozó napok között.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
54. cikk
Az 1043/2005/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a IX. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
55. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő második napon lép hatályba.
Ez a rendelet a 2010. július 8-a után benyújtott és 2010. október 1-je után érvényes bizonyítványok iránti kérelmekre vonatkozik.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. június 29-én.