РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1311/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната глобална финансова криза и икономическият спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите и социалните условия в някои държави-членки. По-специално, определени държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, по-конкретно относно проблеми във връзка с техния икономически растеж и финансова стабилност и влошаване на техния дефицит и дългови позиции, което също се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие от кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието от финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва бързо да бъдат предприети допълнителни мерки за намаляването му чрез максимално и оптимално използване на финансирането от структурните фондове и Кохезионния фонд.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (3) бе създаден такъв механизъм с оглед на запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и съответно с Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ бе предоставена на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение, за Гърция сключени на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Беше предвидено Споразумението между кредиторите да остане в сила и да продължи да поражда действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение е на разположение на Гърция, е различен в зависимост от отделните държави-членки, участващи в тези инструменти.
(11)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (ЕМС). Съгласно този договор, който е следствие на Решение 2011/11199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г., за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (10), ЕМС ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност (EFSF) и Европейският механизъм за финансово стабилизиране (EFSM). Ето защо ЕМС следва вече да се вземе под внимание от настоящия регламент.
(12)
В заключенията от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и фондовете на Съюза и, подкрепи усилията да бъде увеличен капацитетът на Гърция за усвояване на средства от Съюза, за да стимулира растежа и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаване на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката от Комисията, заедно с държавите-членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящото изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (11) допринася за тези усилия към постигане на полезно взаимодействие.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се подобри наличността на финансови средства за изпълнение на политиката на сближаване, е необходимо да бъде позволено, в обосновани случаи, временно и без да се засяга програмният период 2014-2020 г., увеличаването на междинните плащания и плащане на окончателното салдо от структурните фондове и Кохезионния фонд за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, които са поискали да се възползват от тази мярка, като това увеличение съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране, приложим за всяка приоритетна ос. В резултат на това съответно ще бъде намалено исканото национално участие. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативната програма. Оперативните програми обаче могат да се нуждаят от актуализиране с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държавата-членка, отправяща искане до Комисията за ползване на дерогация по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва ясно да посочи в искането си датата, от която смята, че дерогацията е основателна. Съответната държава-членка следва в искането си да представи цялата информация, необходима за установяване на липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за своето макроикономическо и фискално положение. Тя следва също така да посочи, че увеличаването на плащанията по линия на дерогацията е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативните програми, и че проблемите в капацитета за усвояване продължава да съществуват, дори ако се използват максималните тавани, които се прилагат за процентите на съфинансиране, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1083/2006.Съответната държава-членка следва да се позове на решение на Съвета или на друг правен акт, от значение за случая, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Комисията следва да провери точността на представената информация и следва да разполага с 30 дни, считано от подаването на искането от държавата-членка, за да повдигне възражения. За да бъде дерогацията ефективна и оперативна е необходимо също така да се предвиди презумпция, че ако Комисията не повдигне никакво възражение, искането на държавата-членка се смята за основателно. Независимо от това Комисията следва да бъде оправомощена чрез актове за изпълнение да приема решение за възражение по искането на държавата-членка, като в такъв случай Комисията следва да посочи мотивите си.
(15)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за и плащане на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ за преодоляване на сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(16)
Необходимо е да се гарантира представянето на подходящи отчети относно използването на увеличените суми, предоставени на държавите-членки, които ползват временното увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо в съответствие с дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(17)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Такива оценки може да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(18)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Като се имат предвид извънредните обстоятелства в засегнатите държави-членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на отправилата искането държава-членка, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодолеят сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(19)
Предвиденото временно увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо съгласно дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва също да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави-членки, което следва да намери подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и продължителността на прилагането му следва да се ограничи до 31 декември 2013 г.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 77 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 се заменя със следното:
„Член 77
Общи правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
1. Междинните плащания и плащането на окончателното салдо се изчисляват, като се приложи процентът на съфинансиране, определен в решението за съответната оперативна програма за всяка приоритетна ос, спрямо допустимите разходи, посочени за тази приоритетна ос във всеки отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 2, от член 53, параграф 4, второ изречение, както и от таваните, определени в приложение III, междинните плащания и плащането на окончателното салдо се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно делкарирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (12) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (13);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност след влизането му в сила.
3. Държава-членка, която иска да се ползва от дерогацията по параграф 2, подава писмено искане до Комисията, в срок до 21 февруари 2012 или в срок от два месеца, считано от датата, на която въпросната държава-членка изпълни едно от условията, посочени в параграф 2.
4. В искането си по параграф 3 държавата-членка обосновава необходимостта от дерогацията, чрез представяне на информация, необходима за установяване на:
а)
липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за макроикономическото и фискалното положение;
б)
факта, че увеличаването на плащанията, посочени в параграф 2, е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативни програми,
в)
факта, че проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране, определени в приложение III,
г)
факта, че държавата-членка отговаря на едно от условията, предвидени в параграф 2, букви а), б) или в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или на друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата-членка.
Комисията проверява дали представената информация обосновава предоставяне на дерогация по параграф 2. Комисията може да повдигане възражение относно на точността на представената информация в срок до 30 дни, считано от датата на подаване на искането.
Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава-членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата-членка по параграф 3, искането се счита за основателно.
5. В искането си държавата-членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
6. Дерогацията, предвидена в параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, представени след 31 декември 2013 г.
7. За целите на изчисляване на междинните плащания и на плащането на окончателното салдо, след като държава-членка престане да се възползва от финансовата помощ, посочена в параграф 2, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
8. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 2, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, в контекста на изпълнението на оперативната програма.
9. В контекста на стратегическите доклади по член 29, параграф 1 държавите-членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, предвидена в параграф 2 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и заетостта в съответната държава-членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на стратегическия доклад, посочен в член 30, параграф 1.
10. Без да се засяга параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от фондовете за всяка приоритетна ос, както е определена в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
11. Параграфи 2-9 не се прилагат за оперативните програми по линия на цел „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага обаче с обратно действие за следните държави-членки: за Ирландия, Гърция и Португалия - считано от датата, на която на тези държави-членки е предоставена финансова помощ, съгласно посоченото в член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, а за Унгария, Латвия и Румъния - с действие от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 декември 2011 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1311/2011/EU RENDELETE
(2011. december 13.)
az 1083/2006/EK tanácsi rendeletnek a pénzügyi stabilitásuk vonatkozásában komoly nehézségekkel küzdő vagy ilyen nehézségek által fenyegetett egyes tagállamok esetében a pénzügyi irányítással kapcsolatos rendelkezések tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A példa nélküli globális pénzügyi válság és gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást, és több tagállamban jelentősen rontotta a pénzügyi, gazdasági és szociális feltételeket. Egyes tagállamok komoly nehézségekkel - nevezetesen a gazdasági növekedésüket és pénzügyi stabilitásukat érintő problémákkal, valamint költségvetési hiányuknak és adósságállományuknak a nemzetközi gazdasági és pénzügyi helyzettel is összefüggő növekedésével - küzdenek, illetve ilyen nehézségek fenyegetik őket.
(2)
Jóllehet a válság negatív hatásainak ellensúlyozására már születtek fontos intézkedések, beleértve a jogi keret módosításait is, a pénzügyi válságnak a reálgazdaságra, a munkaerőpiacra és a polgárokra kifejtett hatása széles körben érzékelhető. Növekszik a tagállamok pénzügyi forrásaira nehezedő nyomás, amelynek enyhítésére további gyors intézkedéseket kell hozni a strukturális alapokból és a Kohéziós Alapból származó finanszírozás maximális és optimális felhasználása révén.
(3)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 122. cikkének (2) bekezdése alapján - amely előírja, hogy ha egy tagállam általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzd, vagy esetében súlyos nehézségek komoly veszélye áll fenn, uniós pénzügyi támogatás nyújtható számára - az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelet (3) létrehozta az Unió pénzügyi stabilitásának megőrzését szolgáló mechanizmust.
(4)
A 2011/77/EU tanácsi végrehajtási határozattal (4) és a 2011/344/EU tanácsi végrehajtási határozattal (5) Írország, illetve Portugália kapott ilyen pénzügyi támogatást.
(5)
Görögország már a 407/2010/EU rendelet hatálybalépése előtt is súlyos nehézségekkel küzdött a pénzügyi stabilitás tekintetében. Ezért a Görögországnak nyújtandó pénzügyi támogatás nem alapulhatott az említett rendeleten.
(6)
A Görögországra vonatkozóan 2010. május 8-án megkötött hitelezők közötti megállapodás és hitelmegállapodás 2010. május 11-én lépett hatályba. A rendelkezések értelmében a hitelezők közötti megállapodás egy hároméves programidőszakban korlátozás nélkül hatályban marad mindaddig, amíg a hitelmegállapodás keretében kintlévőségek vannak.
(7)
A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (6) előírja, hogy a Tanácsnak középtávú pénzügyi támogatást kell nyújtania, ha fizetési mérleggel kapcsolatos nehézségek merültek fel, vagy ilyen nehézségek felmerülésének veszélye fenyeget valamely olyan tagállam esetében, amelynek pénzneme nem az euro.
(8)
A 2009/102/EK (7), a 2009/290/EK (8) és a 2009/459/EK tanácsi határozat (9) ilyen pénzügyi támogatást nyújtott Magyarország, Lettország, illetve Románia számára.
(9)
A vonatkozó tanácsi végrehajtási határozatok megállapítják azt az időszakot, amely alatt a pénzügyi támogatás Írország, Magyarország, Lettország, Portugália, illetve Románia rendelkezésre áll. Az az időszak, amely alatt a pénzügyi támogatás Magyarország rendelkezésére állt, 2010. november 4-én véget ért.
(10)
Az az időszak, amelynek során a hitelezők közötti megállapodás és a hitelmegállapodás által biztosított pénzügyi támogatás Görögország részére rendelkezésre áll, az ezen eszközökben részt vevő egyes tagállamoktól függően különböző.
(11)
Az euroövezetbe tartozó 17 tagállam pénzügyminiszterei 2011. július 11-én aláírták az európai stabilitási mechanizmus (ESM) létrehozásáról szóló szerződést. Az említett szerződés szerint - amely a 2011. március 25-i, 2011/199/EU európai tanácsi határozaton alapul, amely az Európai Unió működéséről szóló szerződés 136. cikkét azon tagállamok stabilizációs mechanizmusa tekintetében módosítja, amelyek hivatalos pénzneme az euro (10) - az ESM látja el a jelenleg az európai pénzügyi stabilitási eszköz (EFSF) és az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus (EFSM) által végzett feladatokat 2013-tól. Ezért az ESM-et már figyelembe kell venni e rendeletben.
(12)
Az Európai Tanács 2011. június 23-24-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy fejlessze a Görögország számára nyújtandó kölcsön programja és az uniós források közötti szinergiákat, és támogatta a Görögország uniós források felvételére való képességének fokozására irányuló erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a versenyképesség javítását és a munkahelyteremtést ismételten középpontba állítva ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. Ezenkívül az Európai Tanács üdvözölte és támogatta azt a kezdeményezést is, hogy a Bizottság a tagállamokkal közösen dolgozzon ki átfogó programot a Görögországnak nyújtandó technikai segítségre vonatkozóan. Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet (11) ezen módosítása hozzájárul a szinergia megteremtésre irányuló erőfeszítésekhez.
(13)
Az uniós finanszírozás irányításának megkönnyítése, a tagállami és regionális beruházások felgyorsításának elősegítése, valamint a kohéziós politika végrehajtásához szükséges finanszírozás biztosítása érdekében a pénzügyi stabilitás tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő és az intézkedésben való részvételüket kérelmező tagállamok esetében lehetővé kell tenni, hogy - indokolt esetben, ideiglenesen és anélkül, hogy ez a 2014-2020-as programozási időszakot érintené - a strukturális alapokból és a Kohéziós Alapból származó időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetések az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó jelenlegi társfinanszírozási rátához képest tíz százalékpontnak megfelelő összeggel növelhetők legyenek. Ennek eredményeképpen a szükséges nemzeti hozzájárulást ennek megfelelő mértékben csökkentik. E módosítás ideiglenes jellegéből következően, és annak érdekében, hogy az ideiglenesen megnövelt kifizetések számításához referenciaértékként megmaradjanak az eredeti társfinanszírozási ráták, a mechanizmus alkalmazásából eredő változásokat nem indokolt feltüntetni az operatív programban foglalt pénzügyi tervben. Az operatív programokat aktualizálni kell annak érdekében, hogy az alapokból származó finanszírozás a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosuljon, és hogy az operatív programok általános és konkrét céljai összhangban legyenek a rendelkezésre álló, csökkentett teljes támogatási összeggel.
(14)
Minden olyan tagállamnak, amely az 1083/2006/EK rendelet 77. cikkének (2) bekezdése szerinti eltérés igénybevételére vonatkozó kérelmet nyújt be a Bizottsághoz, egyértelműen meg kell jelölnie a kérelmében azt az időpontot, amelytől kezdődően indokoltnak véli az eltérést. Az érintett tagállamnak kérelmében közölnie kell mindazokat az információkat, amelyek - a makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - igazolják, hogy a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre. Az érintett tagállamnak azt is bizonyítania kell, hogy a kifizetéseknek az eltérés igénybevételével történő megnövelése az operatív programok további végrehajtásának biztosításához szükséges, valamint hogy a felvevőképesség problémája akkor is fennáll, ha a társfinanszírozási rátáknak az 1083/2006/EK rendelet III. melléklet szerinti felső határait alkalmazzák. Az érintett tagállamnak a kérelemben meg kell továbbá jelölnie a megfelelő tanácsi határozatra vagy más olyan jogi aktusra való hivatkozást, amelynek értelmében a tagállam jogosult az eltérés igénybevételére. A Bizottságnak ellenőriznie kell a benyújtott információk helytállóságát és számára a kérelem benyújtásától számítva 30 napot kell biztosítani arra, hogy kifogással éljen. Az eltérés hatékony alkalmazásának és működőképességének biztosítása érdekében azt az előzetes feltevést kell alapul venni, hogy a tagállam kérelme indokolt, ha a Bizottság nem emel kifogást. A Bizottságot ugyanakkor fel kell hatalmazni arra, hogy végrehajtási aktussal határozatot fogadhasson el a tagállami kérelemmel szembeni kifogásairól, amelyben megadja az elutasítás indokait.
(15)
Az operatív programok keretében folyósítandó időközi kifizetések és végső egyenleg kiszámítására vonatkozó szabályokat ennek megfelelően felül kell vizsgálni arra az időszakra vonatkozóan, amikor a tagállamok a pénzügyi stabilitásukat érintő súlyos nehézségek leküzdése érdekében pénzügyi támogatásban részesülnek.
(16)
Gondoskodni kell arról, hogy az 1083/2006/EK rendelet 77. cikke (2) bekezdésének megfelelően ideiglenesen megnövelt időközi kifizetésekből részesülő tagállamok rendelkezésére bocsátott megnövelt összegek és a végsőegyenleg-kifizetések felhasználásáról megfelelő jelentés készüljön.
(17)
A pénzügyi támogatás rendelkezésre állási időszakának vége után szükség lehet többek között arra, hogy az 1083/2006/EK rendelet 48. cikke (3) bekezdésének megfelelően elvégzett értékelések felmérjék, hogy a nemzeti társfinanszírozás mértékének csökkentése nem vezet-e az eredetileg kitűzött céloktól való jelentős eltéréshez. Az értékelések az operatív program felülvizsgálatát eredményezhetik.
(18)
A nemzetközi pénzpiacokat sújtó példa nélküli válság és a gazdasági visszaesés, ami számos tagállam pénzügyi stabilitását súlyosan megrendítette, haladéktalan intézkedést tesz szükségessé a gazdaság egészét érő kedvezőtlen hatások enyhítésére, ezért ennek a rendeletnek a lehető leghamarabb hatályba kell lépnie. Az érintett tagállamokban fennálló kivételes körülményekre tekintettel a rendeletet visszaható hatállyal kell alkalmazni, a kérelmező tagállam helyzetétől függően vagy a 2010-es költségvetési év kezdetétől vagy pedig attól az időponttól, amikor a pénzügyi támogatást rendelkezésre bocsátották, azokra az időszakokra vonatkozóan, amikor az érintett tagállam pénzügyi támogatást kapott az Uniótól vagy más euroövezeti tagállamtól a pénzügyi stabilitását érintő súlyos nehézségek kezelése céljából.
(19)
Amennyiben az időközi kifizetések vagy a végsőegyenleg-kifizetések ideiglenes növelését irányozzák elő az 1083/2006/EK rendelet 77. cikkének (2) bekezdése szerinti eltéréssel összhangban, figyelembe kell venni a valamennyi tagállamot érintő - és az Európai Unió általános költségvetésében is megfelelően megjelenítendő - költségvetési megszorításokat is. Emellett, mivel a mechanizmus fő célja konkrét, aktuális nehézségek kezelése, alkalmazását időben korlátozni kell. Ezért tehát a mechanizmus alkalmazását a 2010. január 1-jétől2013. december 31-ig tartó időszakra kell korlátozni.
(20)
Az 1083/2006/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1083/2006/EK rendelet 77. cikkének helyébe a következő szöveg lép:
„77. cikk
Az időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetések kiszámításának közös szabályai
(1) Az időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetések kiszámítása az egyes prioritási tengelyek tekintetében az adott operatív programról szóló határozatban megállapított társfinanszírozási rátának az igazoló hatóság által igazolt valamennyi költségnyilatkozatban szereplő, az adott prioritási tengely keretében említett elszámolható költségre való alkalmazásával történik.
(2) Az 53. cikk (2) bekezdésétől, az 53. cikk (4) bekezdésének második mondatától, valamint a III. mellékletben megállapított felső határoktól eltérve, az időközi kifizetések és a végső egyenleg kifizetése az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráták 10 százalékpontos emelkedésének megfelelő mértékben növekszik - de a 100 %-ot nem haladhatja meg - az abban az időszakban benyújtott igazolt költségnyilatkozatokban újonnan bejelentett támogatható kiadások összege tekintetében, amely időszakban az adott tagállam megfelel a következő feltételek bármelyikének:
a)
az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendeletnek (12) megfelelően pénzügyi támogatás áll rendelkezésére, illetve az említett rendelet hatálybalépése előtt más euroövezeti tagállamok bocsátottak a rendelkezésére ilyen támogatást;
b)
a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus eszköz létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletnek (13) megfelelően középtávú pénzügyi támogatást bocsátottak a rendelkezésére;
c)
az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló szerződésnek megfelelően, annak hatálybalépését követően pénzügyi támogatást bocsátottak a rendelkezésére.
(3) Azon tagállam, amely igénybe kívánja venni a (2) bekezdés szerinti eltérést, írásbeli kérelmet nyújt be a Bizottsághoz 2012. február 21-ig, vagy az attól az időponttól számított két hónapon belül, amikortól kezdődően a tagállam megfelel a (2) bekezdésben említett feltételek valamelyikének.
(4) Az érintett tagállam a (3) bekezdés szerinti kérelmében indokolja az eltérés igénybevételének szükségességét a következők megállapításához szükséges információk közlésével:
a)
- makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre;
b)
a kifizetések (2) bekezdésben említett megnövelése szükséges az operatív programok további végrehajtásának biztosításához;
c)
a nehézségek akkor is fennállnak, ha a társfinanszírozási rátáknak a III. mellékletben meghatározott felső határait alkalmazzák;
d)
az érintett tagállam teljesíti a (2) bekezdés a), b) vagy c) pontjában említett feltételek valamelyikét, a megfelelő tanácsi határozatra vagy más jogi aktusra, valamint azon konkrét időpontra való hivatkozással, amelytől kezdődően a pénzügyi támogatást a tagállam rendelkezésére bocsátották.
A Bizottság ellenőrzi, hogy a benyújtott információk indokolják-e a (2) bekezdés szerinti eltérés biztosítását. A Bizottság a kérelem benyújtásától számított 30 napon belül kifogással élhet a benyújtott információk helytállóságával kapcsolatban.
Ha a Bizottság kifogással él a tagállam kérelmével kapcsolatban, akkor erről végrehajtási aktussal határozatot fogad el, amelyben közli indokait.
Ha a Bizottság nem él kifogással a tagállam (3) bekezdése szerinti kérelmével kapcsolatban, a kérelmet indokoltnak kell tekinteni.
(5) A tagállam a kérelmében részletesen ismerteti továbbá, hogy milyen felhasználási céllal kívánja igénybe venni a (2) bekezdés szerinti eltérést, és tájékoztatást nyújt azokról a kiegészítő intézkedésekről, amelyeket annak érdekében irányoz elő, hogy az alapokból származó finanszírozást a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosítsa, ideértve adott esetben az operatív programok módosítására vonatkozó információkat is.
(6) A (2) bekezdés szerinti eltérés a 2013. december 31. után benyújtott költségnyilatkozatokra nem alkalmazható.
(7) Az időközi kifizetések és a végső egyenleg azt követően történő kiszámításához, hogy a tagállam már nem részesül a (2) bekezdésben említett pénzügyi támogatásban, a Bizottság nem veszi figyelembe az említett bekezdéssel összhangban kifizetett megnövelt összegeket.
Ezeket az összegeket a 79. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában azonban figyelembe kell venni.
(8) A (2) bekezdés alkalmazása következtében megnövelt időközi kifizetési összegeket a lehető legrövidebb időn belül az irányító hatóság rendelkezésére kell bocsátani, és azok kizárólag az operatív program végrehajtásával összefüggő kifizetésekre használhatók fel.
(9) A tagállamok a 29. cikk (1) bekezdése szerinti stratégiai jelentéstétel keretében megfelelő információkat bocsátanak a Bizottság rendelkezésére az e cikk (2) bekezdése szerinti eltérés felhasználásáról, és ismertetik, hogy a támogatás megnövelt összege hogyan járult hozzá az érintett tagállamban a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás előmozdításához. A Bizottság a 30. cikk (1) bekezdésében említett stratégiai jelentéstétel során figyelembe veszi ezeket az információkat.
(10) A (2) bekezdéstől eltérve az időközi kifizetéseken és a végsőegyenleg-kifizetéseken keresztüli uniós hozzájárulás nem haladhatja meg a közpénzből való hozzájárulást és az operatív program engedélyezéséről szóló bizottsági határozatban az egyes prioritási tengelyek tekintetében megállapított, az alapokból származó támogatás maximális összegét.
(11) A (2)-(4) bekezdés nem alkalmazható az „európai területi együttműködés” célkitűzés alá tartozó operatív programokra.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet azonban visszamenőleges hatállyal kell alkalmazni a következő tagállamokra: Írország, Görögország és Portugália esetében attól a naptól kezdődően, amikor az 1083/2006/EK rendelet 77. cikkének (2) bekezdése szerinti pénzügyi támogatást e tagállamok rendelkezésére bocsátották, Magyarország, Lettország és Románia esetében pedig 2010. január 1-jétől kezdődően.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2011. december 13-án.