РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 март 2011 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита
(2011/167/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар, работи за устойчивото развитие на Европа, основаващо се на балансиран икономически растеж, и насърчава научния и техническия прогрес. Създаването на правни условия, даващи възможност на предприятията да приспособят дейностите си по производство и дистрибуция на продукти отвъд националните граници и осигуряващи на дружествата по-широк избор и възможности, допринася за постигането на тази цел. Единният патент, еднакво валиден в целия Съюз, следва да бъде сред правните инструменти, които предприятията имат на свое разположение.
(2)
Съгласно член 118 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и в рамките на установяването и функционирането на вътрешния пазар мерките следва да включват създаването на единна патентна защита в целия Съюз и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол.
(3)
На 5 юли 2000 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно патент на Общността за създаването на единен патент, осигуряващ единна патентна защита в целия Съюз. На 30 юни 2010 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз (наричано по-долу „предложението за регламент относно разпоредбите за превод“), уреждащ разпоредбите относно превода, приложими към патента на Европейския съюз.
(4)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено, че липсва единодушие за продължаване на работата по предложения регламент относно разпоредбите за превод. На 10 декември 2010 г. бе потвърдено, че съществуват непреодолими трудности, които правят постигането на единодушие невъзможно в този момент и в близко бъдеще. Тъй като за постигане на окончателно споразумение относно единната патентна защита в Съюза е необходимо съгласие по предложението за регламент относно разпоредбите за превод, бе установено, че целта за създаване на единна патентна защита в Съюза не би могла да бъде постигната в разумен срок при прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
(5)
При тези обстоятелства дванадесет държави-членки, а именно Дания, Германия, Естония, Франция, Литва, Люксембург, Нидерландия, Полша, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, отправиха официални искания към Комисията с писма от 7, 8 и 13 декември 2010 г., посочвайки, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита въз основа на съществуващите предложения, подкрепени от тези държави-членки по време на преговорите, и че Комисията следва да представи предложение до Съвета за тази цел. Исканията бяха потвърдени на заседанието на Съвета от 10 декември 2010 г. Междувременно още тринадесет държави-членки, а именно Белгия, България, Чешката република, Ирландия, Гърция, Кипър, Латвия, Унгария, Малта, Австрия, Португалия, Румъния и Словакия отправиха писма до Комисията, като посочиха, че и те желаят да участват в предвижданото засилено сътрудничество. Общо двадесет и пет държави-членки поискаха засилено сътрудничество.
(6)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна рамка за създаването на единна патентна защита в участващите държави-членки и да осигури на предприятията в целия Съюз възможност да повишат своята конкурентоспособност, като получат избор да търсят единна патентна защита в участващите държави-членки, като допринася същевременно за научния и техническия прогрес.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да има за цел създаване на единен патент, осигуряващ единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки, който ще се издава по отношение на всички тези държави-членки от Европейското патентно ведомство (ЕПВ). Като необходима част от единния патент, приложимите разпоредби относно превода следва да бъдат прости и икономически ефективни и да отговарят на предвидените в предложението за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз, представено от Комисията на 30 юни 2010 г., в съчетание с компромисните елементи, предложени от председателството през ноември 2010 г., които получиха широка подкрепа в Съвета. Разпоредбите относно превода ще запазят възможността за подаване в ЕПВ на патентни заявки на всеки от езиците на Съюза и ще осигурят възстановяване на разходите, свързани с превода на заявките, подадени на езици, които не са официални за ЕПВ. Еднакво валидният патент следва да се издава само на един от официалните езици на ЕПВ, както е предвидено в Конвенцията за издаване на европейски патенти (Европейската патентна конвенция). Допълнителни преводи няма да се изискват, без да се засягат преходните разпоредби, които ще бъдат пропорционални и ще изискват допълнителни преводи на временна основа, без правна стойност и само за информационни цели. Във всички случаи преходните разпоредби ще прекратят действието си, когато се появи възможност за висококачествени машинни преводи след обективна оценка на качеството им. В случай на спор за патентопритежателя следва да се приложи задължението за осигуряване на необходимия превод.
(8)
Условията, установени в член 20 ДЕС и в членове 326 и 329 ДФЕС, са изпълнени.
(9)
Областта, в която ще се извършва засиленото сътрудничество, а именно установяването на мерки за създаване на единен патент, осигуряващ патентна защита в целия Съюз, и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол на равнището на Съюза, е определена от член 118 ДФЕС като една от областите, попадащи в обхвата на Договорите.
(10)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено и на 10 декември 2010 г. - потвърдено, че целта за създаване на единна патентна защита в целия Съюз не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло, с което бе изпълнено изискването по член 20, параграф 2 ДЕС, че засиленото сътрудничество се приема само като крайна мярка.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита има за цел насърчаване на научния и техническия прогрес и функционирането на вътрешния пазар. Създаването на единна патентна защита за група държави-членки ще подобри равнището на патентна защита, като предостави възможност за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки и премахне разходите и усложненията по отношение на тези територии. Така то благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава неговите интереси и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 ДЕС.
(12)
Създаването на единна патентна защита не е включено в списъка с областите на изключителна компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 ДФЕС. Правното основание за създаването на европейски права на интелектуална собственост е член 118 от ДФЕС, който спада към дял VII (Общи правила относно конкуренцията, данъчното облагане и сближаването на законодателствата), глава 3 (Сближаване на законодателствата), и в него изрично се прави позоваване на установяването и функционирането на вътрешния пазар, което е част от споделената компетентност на Съюза съгласно член 4 ДФЕС. Създаването на единна патентна защита, включително приложимите разпоредби относно превода, попада следователно в области, които не са от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза и не засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното или териториалното сближаване. То не представлява пречка, нито дискриминация при търговията между държавите-членки и не нарушава конкуренцията между тях.
(14)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Възможността за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки не засяга достъпа или условията за патентна защита на териториите на неучастващите държави-членки. Нещо повече, предприятията от неучастващите държави-членки следва да разполагат с възможността да получат единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки при същите условия като предприятията от участващите държави-членки. Съществуващите правила на неучастващите държави-членки, определящи условията за получаване на патентна защита на тяхна територия, остават незасегнати.
(15)
По-специално засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита ще бъде в съответствие с правото на Съюза относно патентите, тъй като засиленото сътрудничество ще зачита съществуващите достижения на правото на Съюза.
(16)
При зачитане на евентуалните условия за участие, определени в настоящото решение, засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е отворено по всяко време за всички държави-членки, готови да зачитат вече приетите в тази насока актове, в съответствие с член 328 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешава се на Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита чрез прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 10 март 2011 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2011. március 10.)
az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megvalósítandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról
(2011/167/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Belga Királyság, a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, Írország, a Görög Köztársaság, a Francia Köztársaság, a Ciprusi Köztárság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, Málta, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Portugál Köztársaság, Románia, a Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, a Finn Köztársaság, a Svéd Királyság és Nagy- Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkének (3) bekezdésével összhangban az Unió belső piacot hoz létre, Európa kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen alapuló fenntartható fejlődéséért munkálkodik, és elősegíti a tudományos és műszaki haladást. E célkitűzés eléréséhez járul hozzá azon jogi feltételek megteremtése, amelyek lehetővé teszik a vállalkozások számára, hogy tevékenységüket a termékeknek a nemzeti határokon átnyúló előállításához és forgalmazásához igazítsák, és amelyek szélesebb választékot és több lehetőséget biztosítanak a számukra. A vállalkozások rendelkezésére álló jogi eszközök között lennie kell egy olyan egységes szabadalomnak, amely az Unióban mindenütt egyforma joghatást fejt ki.
(2)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 118. cikke szerint, valamint a belső piac létrehozása, illetve működése keretében az intézkedéseknek magukban kell foglalniuk az egész Unióra érvényes egységes szabadalmi oltalom létrehozását, valamint az egész Unióra kiterjedő, központosított engedélyezési, együttműködési és felügyeleti szabályok megállapítását.
(3)
2000. július 5-én a Bizottság az egész Unióban egyforma oltalmat nyújtó egységes szabadalom létrehozását célzó közösségi szabadalomról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatot fogadott el. 2010. június 30-án a Bizottság az európai uniós szabadalom fordítási szabályairól szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatot (a továbbiakban: a fordítási szabályokról szóló rendeletjavaslat) fogadott el, amely az uniós szabadalomra alkalmazandó fordítási szabályokról rendelkezik.
(4)
A Tanács 2010. november 10-i ülésén megállapították, hogy nincs meg az egyhangú támogatás, mely lehetővé tenné a fordítási szabályokról szóló rendeletjavaslat előbbre vitelét. 2010. december 10-én megerősítést nyert, hogy leküzdhetetlen nehézségek állnak fenn, amelyek akkor és a belátható jövőben egyaránt lehetetlenné teszik az egyhangú döntést igénylő határozathozatalt. Mivel az uniós szintű egységes szabadalmi oltalomról szóló végleges megállapodáshoz szükség van a fordítási szabályokról szóló rendeletjavaslattal kapcsolatos megállapodásra, megállapítást nyert, hogy az uniós szintű egységes szabadalmi oltalom létrehozásának célkitűzését a szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával ésszerű időn belül nem lehet megvalósítani.
(5)
Ebben a helyzetben tizenkét tagállam, azaz Dánia, az Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Hollandia, Litvánia, Lengyelország, Luxemburg, Németország, Svédország és Szlovénia 2010. december 7-i, 8-i és 13-i keltezésű levelükkel kérelmet nyújtottak be a Bizottsághoz, amelyben jelezték azon szándékukat, hogy egymás között az e tagállamok által a tárgyalások során támogatott meglévő javaslatok alapján az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megerősített együttműködést kívánnak létrehozni, és kérték, hogy a Bizottság ebből a célból terjesszen javaslatot a Tanács elé. A szóban forgó tagállamok a kérelmeket a Versenyképességi Tanács 2010. december 10-i ülésén megerősítették. Ezzel egyidejűleg még tizenhárom tagállam, nevezetesen Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Írország, Görögország, Ciprus, Lettország, Magyarország, Málta, Ausztria, Portugália, Románia és Szlovákia írásban fordultak a Bizottsághoz, amelyben kifejezték azon óhajukat, hogy részt kívánnak venni a tervezett megerősített együttműködésben. A megerősített együttműködést összesen huszonöt tagállam kérte.
(6)
A megerősített együttműködésnek a részt vevő tagállamokban meg kell teremtenie az egységes szabadalmi oltalom létrehozásához szükséges jogi keretet, az uniós vállalkozások számára biztosítania kell a lehetőséget arra, hogy a részt vevő tagállamokban az egységes szabadalmi oltalom igénylése által javíthassák versenyképességüket, valamint elő kell segítenie a tudományos és műszaki haladást.
(7)
A megerősített együttműködés célja a részt vevő tagállamok területén egyforma oltalmat nyújtó egységes szabadalom létrehozása, amelyet e tagállamok tekintetében az Európai Szabadalmi Hivatal (ESZH) ad meg. Az egységes szabadalmi oltalom szükséges részeként az alkalmazandó fordítási szabályoknak egyszerűeknek és költséghatékonyaknak kell lenniük, és meg kell felelniük a Bizottság által 2010. június 30-án előterjesztett, a fordítási szabályokról szóló tanácsi rendeletjavaslatban foglalt, az elnökség által 2010 novemberében javasolt és a Tanács által széleskörűen támogatott kompromisszumos elemekkel kiegészített rendelkezéseknek. A fordítási szabályoknak fenn kell tartaniuk azt a lehetőséget, hogy az ESZH-hoz benyújtandó szabadalmi bejelentéseket az Unió bármely nyelvén be lehessen adni, és szavatolniuk kell az ESZH hivatalos nyelveitől különböző nyelveken benyújtott bejelentések fordíttatásával összefüggő költségek térítését. Az egységes joghatással bíró szabadalmat az ESZH-nak az európai szabadalmak megadásáról szóló egyezmény (európai szabadalmi egyezmény) meghatározott hivatalos nyelvei közül csak az egyiken kell megadni. További fordítások nem követelhetők meg, ami nem érinti a joghatással nem bíró és kizárólagosan tájékoztatási célú ideiglenes további fordításokról rendelkező, arányos átmeneti szabályok tiszteletben tartását. Az átmeneti szabályok mindenképpen megszűnnének, amint - objektív értékelés függvényében - rendelkezésre állnának színvonalas gépi fordítások. Jogvita esetén a szabadalmasra kötelező erejű fordítási kötelezettségek hárulnak.
(8)
Az EUSZ 20. cikkében, valamint az EUMSZ 326. és 329. cikkében írt feltételek teljesülnek.
(9)
A területet, amelyen belül a megerősített együttműködés megvalósul, az egész Unióban érvényes oltalmat nyújtó egységes szabadalom létrehozását célzó intézkedések meghozatalát, valamint az egész Unióra kiterjedő, központosított engedélyezési, együttműködési és felügyeleti szabályok megállapítását az EUMSZ 118. cikke a szerződések hatálya alá tartozó egyik területként határozza meg.
(10)
A Tanács 2010. november 10-i ülésén megállapításra, majd 2010. december 10-én megerősítésre került, hogy az Unión belüli egységes szabadalmi oltalom létrehozásának célkitűzését az egész Unió ésszerű időn belül nem tudja elérni, így teljesül az EUSZ 20. cikkének (2) bekezdésében írt követelmény, amelynek értelmében megerősített együttműködést csak végső lehetőségként lehet elfogadni.
(11)
Az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén létrejövő megerősített együttműködés célja a tudományos és technológiai haladás, valamint a belső piac működésének serkentése. A tagállamok egy csoportjára érvényes egységes szabadalmi oltalom létrehozása javítaná a szabadalmi oltalom színvonalát azáltal, hogy a részt vevő tagállamok területén lehetőséget teremt egységes szabadalmi oltalom megszerzésére, valamint azáltal, hogy e területekre kiterjedően megszüntetné a költségeket és a bonyolult ügyintézést. Ily módon az EUSZ 20. cikkének (1) bekezdése értelmében előmozdítja az Unió célkitűzéseit, védi az Unió érdekeit, és erősíti az integráció folyamatát.
(12)
Az egységes szabadalmi oltalom létrehozása nem tartozik az Uniónak az EUMSZ 3. cikkének (1) bekezdésében felsorolt kizárólagos hatáskörei közé. Az európai oltalmi jogcímek létrehozásának jogalapját az EUMSZ 118. cikke képezi, amely a versenyre, az adózásra és a jogszabályok közelítésére vonatkozó közös szabályokról szóló VII. címnek a jogszabályok közelítéséről szóló 3. fejezetébe tartozik, és kifejezett utalást tartalmaz a belső piac létrehozására és működésére, amely az EUMSZ 4. cikkének megfelelően az Unió egyik megosztott hatásköre. Tehát az egységes szabadalmi oltalom létrehozása, beleértve az alkalmazandó fordítási szabályokat is, az Unió nem kizárólagos hatáskörei közé tartozik.
(13)
Az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén létrejövő megerősített együttműködés megfelel a szerződéseknek és az uniós jognak, és nem befolyásolja hátrányosan a belső piacot vagy a gazdasági, szociális és területi kohéziót. Nem jelent akadályt vagy megkülönböztetést a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja a tagállamok közötti versenyt.
(14)
Az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén létrejövő megerősített együttműködés tiszteletben tartja a részt nem vevő tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit. Az a lehetőség, hogy a részt vevő tagállamok területén egységes szabadalmi oltalom szerezhető, nem érinti a szabadalmi oltalom rendelkezésre állását vagy feltételeit a részt nem vevő tagállamok területén. Mi több, a részt nem vevő tagállamok vállalkozásainak lehetőséget kell nyújtani arra, hogy a részt vevő tagállamok területén ugyanolyan feltételekkel szerezhessék meg az egységes szabadalmi oltalmat, mint a részt vevő tagállamok vállalkozásai. A részt nem vevő tagállamoknak a szabadalmi oltalom saját területükön történő megszerzésének feltételeit meghatározó meglévő szabályai érintetlenek maradnak.
(15)
Az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén létrejövő megerősített együttműködésnek meg kell felelnie mindenekelőtt a szabadalmakra vonatkozó uniós szabályoknak, mivel a megerősített együttműködésnek tiszteletben kell tartania az előzőleg már létező vívmányokat.
(16)
Az EUMSZ 328. cikke értelmében az e határozatban foglalt részvételi feltételeknek való megfelelés esetén az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén létrejövő megerősített együttműködés bármikor nyitva áll azon tagállamok előtt, amelyek meg kívánnak felelni az ennek keretében már elfogadott jogi aktusoknak,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács felhatalmazza a Belga Királyságot, a Bolgár Köztársaságot, a Cseh Köztársaságot, a Dán Királyságot, a Németországi Szövetségi Köztársaságot, az Észt Köztársaságot, Írországot, a Görög Köztársaságot, a Francia Köztársaságot, a Ciprusi Köztárságot, a Lett Köztársaságot, a Litván Köztársaságot, a Luxemburgi Nagyhercegséget, a Magyar Köztársaságot, Máltát, a Holland Királyságot, az Osztrák Köztársaságot, a Lengyel Köztársaságot, a Portugál Köztársaságot, Romániát, a Szlovén Köztársaságot, a Szlovák Köztársaságot, a Finn Köztársaságot, a Svéd Királyságot és Nagy- Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát, hogy a szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával az egységes szabadalmi oltalom létrehozásának területén megerősített együttműködést hozzanak létre.
2. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2011. március 10-én.