РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 405/2011 НА СЪВЕТА
от 19 април 2011 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „основният регламент“), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 1261/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия.
(2)
Производството бе образувано след подаване на жалба на 15 февруари 2010 г. от Европейската федерация на производителите на желязо и стомана (Eurofer) (наричана по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които съставляват съществен дял - в настоящия случай над 25 % - от цялото производство на Съюза на някои пръти от неръждаеми стомани.
(3)
Както беше посочено в съображение 23 от временния регламент, разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. (наричан по-нататък „разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 2007 г. до края на разследвания период (наричан по-нататък „разглежданият период“).
1.2. Последваща процедура
(4)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно временните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха тази възможност. Комисията продължи да търси информацията, която считаше за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации. Представените от заинтересованите страни коментари в устен и писмен вид бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
(5)
Всички страни бяха уведомени за съществените факти и съображения, въз основа на които бе изразено намерение да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временно мито. На страните бе предоставена възможност в определен срок да направят бележки след това окончателно разгласяване.
1.3. Страни, засегнати от производството
(6)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на страните, засегнати от производството, изложеното в съображения 5-22 от временния регламент се потвърждава.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(7)
Припомня се, че, както е посочено в съображение 24 от временния регламент, „разглежданият“ продукт е определен като пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, с произход от Индия, понастоящем класиран в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89.
(8)
Един производител износител от Индия заяви, че прътите от неръждаеми стомани с кръгло напречно сечение с диаметър, по-малък от 80 mm, но извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11, следва да бъдат изключени от разследването, защото не попадат в обхвата на продукта.
(9)
Аргументът бе отхвърлен, тъй като в обхвата на продукта не са посочени допустими отклонения. В контролния номер на продукта (КНП) във въпросника наистина има поле за допустимото отклонение, ограничено от H6 до H11, но то служи единствено за целите на сравнението и няма никакви задължителни последици по отношение на продукта, предмет на разследването. Поради това бе достигнато до заключение, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 не следва да бъдат изключвани от разследването.
(10)
Следва да се отбележи, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 са взети предвид при изчисляването на временните маржове на субсидията и вредата.
2.2. Подобен продукт
(11)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на подобния продукт изложеното в съображение 25 от временния регламент се потвърждава.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Въведение
(12)
В съображение 26 от временния регламент са посочени схемите, за които се твърди, че обхващат предоставянето на субсидии, а именно:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения;
б)
схема на предварителни разрешения;
в)
схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство;
г)
схема за експортно ориентирани единици;
д)
схема за експортно кредитиране.
(13)
Индустрията на Съюза изрази съмнение дали Комисията не е пропуснала да вземе предвид редица схеми за субсидиране, като вследствие на това изрази становището, че субсидиите, за които е установено, че са били получавани от индийските производители, са подценени.
(14)
В отговор на това следва да се отбележи, че в жалбата са посочени голям брой национални и местни схеми за субсидиране, които бяха включени във въпросника до производителите износители от Индия и бяха разследвани от Комисията. Единствено обаче за изброените в съображение 12 по-горе схеми бе установено, че са били източник на субсидии, получавани от разследваните производители износители, включени в извадката.
(15)
Индустрията на Съюза също така заяви, че констатациите на Комисията са в противоречие с констатацията, направена от Департамента по търговията на САЩ в рамките на неотдавна проведено производство във връзка с изравнителни мерки по отношение на износа на някои видове стомана от Индия, при което е установено субсидиране на много по-високо ниво. Следва обаче да се отбележи, че тази констатация се отнася до друг продукт и обхваща различен разследван период. Вследствие на това аргументът се отхвърля.
(16)
При липсата на каквито и да било други коментари изложеното в съображения 26-28 от временния регламент се потвърждава.
3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, наричана по-нататък „DEPBS“)
(17)
Редица страни заявиха, че DEPBS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса. Както е пояснено в съображение 38 от временния регламент, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са вложени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в превишен размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да се възползва износителят от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да е необходимо да доказва внос на каквито и да било суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като такива суровини, имат право да се възползват от DEPBS. Поради това тези аргументи се отхвърлят.
(18)
Що се отнася до продажбите на лиценз по DEPB една страна заяви, че действителната продажна цена е била под стойността на лиценза и поради това ползата е била в по-малка. В това отношение следва да се отбележи, че ползата в рамките на тази схема е изчислена въз основа на сумата на предоставения в лиценза кредит независимо от това дали лицензът е използван за компенсиране на митата върху вноса или в действителност е бил продаден. Счита се, че всяка продажба на лиценз на цена под лицевата стойност е чисто търговско решение, което не влияе на размера на ползата, получена по тази схема. Поради това този аргумент се отхвърля.
(19)
Една страна освен това заяви, че дори ако DEPBS се счита за подлежаща на изравняване схема, получената по тази схема полза не следва да се определя въз основа на стойността на износа, а по-скоро на действителното използване на лиценза по DEPBS. В тази връзка следва да се припомни, че в съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент сумата на подлежащите на изравняване субсидии е изчислена с оглед на установената съществуваща през РП полза, предоставена на получателя. В това отношение бе счетено, че ползата е била предоставена на получателя в момента, в който е била направена сделка за износ по тази схема. В този момент правителството на Индия (ПИ) се задължава да се откаже от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница за износ, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, който следва да се предостави за тази сделка за износ, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. По силата на факта, че дадено дружество знае, че ще получи субсидия по DEPBS, то е вече в по-изгодна позиция, защото може да се възползва от субсидията, като предложи по-ниски цени. От определящо значение за установяване на предоставянето на полза е моментът на износ, а не последващата употреба, тъй като износител с вече предоставено такова право е в много по-изгодно положение от финансова гледна точка. Вследствие на това твърдението бе отхвърлено.
(20)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 29-41 от временния регламент се потвърждава.
3.3. Схема на предварителни разрешителни (Advance Authorisation Scheme, наричана по-нататък „AAS“)
(21)
Една страна заяви, че AAS следва да се счита за схема за възстановяване на мита, тъй като внесените материали са използвани за производството на стоки, които се изнасят. В отговор на този аргумент следва да се посочи, че в съображение 54 от временния регламент бе пояснено, че използваната в този случай подсхема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и в случай на схеми за възстановяване за заместители, приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). Също така се счита, че стандартните норми на входа и изхода (Standard Input Output Norms (SIONs) за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и че те сами по себе си не могат да представляват система за проверка на действителното потребление, тъй като естеството на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество суровини са вложени в производството на изнасяния продукт. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент). Поради това подсхемата подлежи на изравнителни мерки и аргументът се отхвърля.
(22)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията и обратно на заявеното от страните, създадената по AAS полза от продукт, различен от разглеждания продукт, е трябвало да бъде взета предвид при установяването на сумата на подлежащата на изравняване полза. По AAS не съществува задължение, което да ограничава използването на ползата до безмитен внос на суровини, свързани с определен продукт. Следователно по отношение на разглеждания продукт може да бъдат използвани всички породени от AAS ползи.
(23)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 42-58 от временния регламент се потвърждава.
3.4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство (Export Promotion Capital Goods Scheme, наричана по-нататък „EPCGS“)
(24)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на тази схема изложеното в съображение 59 от временния регламент се потвърждава.
3.5. Схема за експортно ориентирани единици (Export Oriented Units Scheme, наричана по-нататък „EOUS“)
(25)
Преди да бъдат разгледани редица коментари от страна на дружеството в извадката, което е било със статут на експортно ориентирана единица (наричана по-нататък „ЕОЕ“), следва да се припомни, че, както е посочено в документи ПВТ 2004-2009 и ПВТ 2009-2014, ключово задължение на ЕОЕ е постигането на нетни външнотърговски (наричани по-нататък „НВТ“) приходи, т.е. за даден референтен период (5 години) общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки. Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по EOUS.
(26)
В замяна експортно ориентираните единици имат право да ползват редица отстъпки, изброени в съображение 66 от временния регламент. Те зависят правно от извършването на износа и следователно се считат за специфични и подлежащи на изравняване съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Целта за осъществяване на износ от страна на ЕОЕ, както е посочено в глава 6.1 от документ ПВТ 2009-2014, е conditio sine qua non за получаване на субсидиите.
(27)
Видовете освобождаване, от които се ползва дадена ЕОЕ, са правно зависими от извършването на износа. EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не е в съответствие със строгите правила, установени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент.
(28)
Освен това не бе потвърдено, че ПИ има на разположение система или процедура за проверка, посредством която да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно и/или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). С въведената система за проверка се цели проследяване на изпълнението на задължението за осигуряване на НВТ приходи, а не на влагането на внасяните стоки в производството на изнасяни стоки.
(29)
Според страната със статут на ЕОЕ е необходимо да са изпълнени две условия, за да подлежи една полза на изравнителни мерки, а именно: i) липса на система за проверка; и ii) наличие на прекомерно опрощаване. В отговор на това следва да се отбележи, че от ключово значение за ПИ е то да докаже, че е въвело подходяща система за проверка, посредством която да се определи кои суровини са вложени в производствения процес и в какви количества. Липсата на подходяща система за проверка ще бъде допълнително разгледана по-долу. Що се отнася до въпроса за прекомерното опрощаване, той има отношение единствено в случай че е определено, че дадена схема, в конкретния случай - EOUS, е bona fide схема за възстановяване на мита, която отговаря на изискванията в приложения I, II и III от основния регламент. Както вече бе пояснено в съображение 27 по-горе, EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
(30)
Страната освен това подчерта, че по подразбиране естеството на EOUS е такова, че позволява безмитен внос на суровини за износ на крайни стоки. Страната заяви, че EOUS може да се приравни към специалния митнически режим активно усъвършенстване, а не към възстановяването на мита. Тя посочи, че независимо от това дали тези две схеми водят теоретично до един и същи резултат (износ на стоки, в които са вложени суровини, за които има отказ от събиране на мито при внос), помежду им съществуват значителни разлики. В подкрепа на твърдението си страната посочи, че при схема за възстановяване на мита износителят има право да претендира за възстановяване на митата за суровините, вложени в крайните продукти. При режима на активно усъвършенстване износителят е освободен от каквото и да било мито при внос, но има правно задължение да заплати мито за продадените на вътрешния пазар крайни продукти. Страната заяви, че при втората схема не може да има прекомерно опрощаване.
(31)
В отговор на това на първо място следва да се посочи, че наличието на прекомерно плащане може да бъде установено единствено в случаите, в които има въведена система за проверка, с която се цели проследяване на потреблението на вноса във връзка с производството на изнасяни стоки. Що се отнася до твърдението на страната, че EOUS не представлява схема за възстановяване на мита, следва да се отбележи, че в бележка под линия 2 в приложение I към основния регламент ясно се посочва, че за целите на основния регламент „опрощаването или възстановяването“ включва пълното или частичното освобождаване или отлагане на плащането на такси при внос. Следва да е ясно, че при схемите за възстановяване на мита или за освобождаване от мита се прилага една и съща основна концепция, а именно, че вносните мита при внос на суровини не подлежат на плащане или подлежат на възстановяване, при условие че тези суровини се използват в производството на продукти, които впоследствие се изнасят. На последно място, следва да е ясно, че за да може EOUS да се счита за bona fide схема за възстановяване на мита, тя трябва да отговаря на изискванията, посочени в приложения I, II и III към основния регламент.
(32)
Освен това страната заяви, че една ЕОЕ е обект на подходяща система за проверка и на допълнителни мерки за проверка във връзка с осъществявания от нея износ и продажби на вътрешния пазар. Според страната документите относно политиката за външната търговия (ПВТ) и документът „Наръчник на процедурите“ (НП), с които се установяват законовите разпоредби и процедурите по отношение на ЕОЕ, не са единствените относими документи. Би следвало също така да се разследва дали няма други въведени индийски законови и подзаконови разпоредби, с които се създава подходяща и ефективна система за проверка. В подкрепа на твърдението си страната заяви, че съгласно раздел 6.10.1 от НП е налице правно задължение за надлежно водене на счетоводство и за подаване на електронно подписани тримесечни и годишни отчети за дейността във връзка с вноса, за осъществените на вътрешния пазар покупки, за износа и продажбите на вътрешния пазар. Страната освен това заяви, че съгласно Закона за централните акцизи, датиращ от 1944 г., в случаите на продажби на вътрешния пазар е налице правно задължение за издаване на данъчна фактура, в която дължимите данъци например са ясно посочени. Със Закона за централните акцизи също така са установени изисквания, съгласно които всеки месец страната трябва да представя на органите пълна и подробна информация за своите продажби на вътрешния пазар. Също така, съгласно Закона за дружествата, датиращ от 1956 г., и приложимите счетоводни стандарти страната е правнозадължена да предоставя подробна информация относно вноса и снабдяването от вътрешния пазар, както и относно износа и продажбите на вътрешния пазар в своите одитирани финансови отчети.
(33)
В отговор на това следва да се отбележи, че несъмнено Законът за дружествата може да предоставя рамката за счетоводните стандарти в Индия. Когато обаче се преценява дали ЕОЕ подлежи на изравнителни мерки, целесъобразният въпрос е дали ПИ разполага със система, с която може да се потвърди дали и в какви количества в производството на изнасяните стоки са били вложени освободени от мита или данъци суровини.
(34)
Целта на изискванията по Закона за централните акцизи е съвсем различна, а именно да се гарантира, че са платени приложимите данъци в случай на продажби на вътрешния пазар на Индия. В този случай няма подлагане на проверка на безмитно внесените материали, нито контролиране на връзката между необложените с мита суровини и произведените от тях продукти за износ, за да може изискванията да се квалифицират като схеми за възстановяване на мита.
(35)
Относно въведените допълнителни мерки за проверка следва да се напомни, че, както бе посочено в съображение 69 от временния регламент, в нито един момент ЕОЕ не е длъжна да свързва всяка внесена пратка с предназначението на съответния произведен въз основа на нея продукт. Само упражняването на такъв контрол върху пратките обаче би осигурило на индийските власти достатъчно информация относно крайното предназначение на суровините, за да може да се провери дали количествата, освободени от мито/данък върху продажбите, не надвишават суровините за продукцията за износ.
(36)
Вследствие на това, въпреки внимателното проучване на направените от тази страна изложения бе потвърдено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за схеми за възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не е провело по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Също така ПИ не представи доказателства, че не е било направено прекомерно опрощаване.
(37)
Страната заяви, че за целите на изчисляването на субсидията Комисията е следвало да вземе предвид митата, платени за осъществени на вътрешния пазар продажби на крайни продукти. В отговор на този аргумент следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на ЕОЕ е постигането на НВТ приходи, ЕОЕ разполага с възможността да продава част от продукцията си на вътрешния пазар. В рамките на EOUS стоките ще се третират като внесени стоки, въпреки че трябва да се заплати само преференциална митническа ставка в размер на 50 %. По този начин ЕОЕ не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на вътрешния пазар, т.е. приложимите мита/данъци върху закупените стоки би трябвало да се платят. В този контекст следва да е ясно, че решението от страна на ПИ за облагане на стоките за потребление на вътрешния пазар с данъци не означава, че освобождаването на ЕОЕ от вносни мита и възстановяването на данъците върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на вътрешния пазар не оказват въздействие върху по-общата оценка на удовлетворяването на изискването за въвеждане на подходяща система за проверка.
(38)
Страната също така заяви, че Комисията използва грешен знаменател при изчисляването на размера на субсидията. Според страната правилният знаменател е целият оборот на продажбите, а не оборотът на експортните продажби. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент изчисленият по схемата размер на субсидията (числител) е отнесен към общия оборот на износа през РП, счетен за подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа. Възможността, с която разполага ЕОЕ, за продаване на част от продукцията на вътрешния пазар, не променя факта, че при EOUS е налице ясно определена цел за износ.
(39)
На последно място, страната заяви, че предоставената на дружеството полза следва да е равна на направените от ПИ разходи за кредита в периода от внасянето на суровините до изнасянето от Индия на прътите от неръждаеми стомани като краен продукт. В подкрепа на твърдението си страната се позова на неотдавна направена предварителна констатация от страна на Департамента по търговията на САЩ в рамките на преглед на антисубсидийни мерки във връзка с нов превозвач, в който случай неплатените мита са били счетени за безлихвен заем, предоставен на дружеството в момента на вноса. В отговор на това следва да се отбележи, че Комисията не е обвързана с която и да е прилагана от Департамента по търговията на САЩ методология за изчисляване, а с разпоредбите на основния регламент. В настоящия случай методологията, използвана за изчисляване, е обяснена в съображения 75 и 76 от временния регламент. Във всички случаи този аргумент би бил основателен единствено ако плащането на митата е било само отложено (бележка под линия 3 в приложение I към основния регламент), без да има освобождаване, каквото е налице тук.
(40)
С оглед на горепосоченото изложеното в съображения 60-77 от временния регламент се потвърждава.
3.6. Схема за експортно кредитиране („ECS“)
(41)
Една страна призна, че е получила преференциален кредит за износа си, но заяви, че лихвеният процент е бил значително по-висок от практикуваните лихви по кредити в ЕС и поради това не следва да се счита за полза.
(42)
В отговор на това следва да се отбележи, че размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между лихвите, платени по кредити за износ, и размера, който би бил дължим по обикновени търговски кредити, ползвани от засегнатото дружество в Индия. В този случай при изчисляването на размера на субсидията е използван показател от вътрешния пазар. Поради това този аргумент се отхвърля.
(43)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 78-86 от временния регламент се потвърждава.
3.7. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(44)
Размерът на субсидиите, които - в съответствие с разпоредбите на основния регламент - подлежат на изравнителни мерки, изразен ad valorem, варира от 3,3 % до 4,3 %. Предвид това, че стойностите са на същото ниво, както посоченото в съображение 87 от временния регламент, изложеното в съображението се потвърждава.
СХЕМА→
DEPBS (3)
AAS (3)
ЕОЕ (3)
ECS (3)
Общо
ДРУЖЕСТВО
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Група Venus
от 2,6 % до 3,4 %
от 0 % до 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Методологията за определяне на маржа на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, е определена в съображение 88 от временния регламент. В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент маржът на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен въз основа на среднопретегления марж на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 4,0 %. Вследствие на това изложеното в съображение 88 от временния регламент се потвърждава.
(46)
Основата за определяне на маржа за субсидията в национален мащаб бе установена в съображение 89 от временния регламент. При липсата на каквито и да било коментари по този въпрос изложеното в съображение 89 от временния регламент се потвърждава.
4. ИНДУСТРИЯ НА СЪЮЗА
(47)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на индустрията на Съюза изложеното в съображения 90-93 от временния регламент се потвърждава.
5. ВРЕДА
(48)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на вредата изложеното в съображения 94-122 от временния регламент се потвърждава.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(49)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на причинно-следствената връзка изложеното в съображения 123-136 от временния регламент се потвърждава.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(50)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на Съюза, заключенията, изложени в съображения 137-148 от временния регламент, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. Степен на отстраняване на вредата
(51)
Една страна заяви, че средният марж на печалба преди облагане с данъци, определен на 9,5 % въз основа на положението през 2007 г. и използван за изчисляване на невредоносната цена с цел определяне на маржа на вредата, не е бил представителен за маржа на печалба преди облагане с данъци, постигнат от индустрията в дългосрочен аспект. Заявено бе, че взетата като основа за тази печалба година е била изключителна година и че по-представителни биха били годините 2005-2006, тъй като те са били нормални години на икономическа дейност, през които са постигнати маржове на печалбата в интервала от 4 до 6 %.
(52)
Използваната на етапа на временните заключения целева печалба се основава на среднопретегления марж на печалба, постигнат през 2007 г. от включените в извадката производители от Съюза. Тази година е счетена за най-скорошната представителна година, в която производителите от Съюза не са били подложени на въздействието на вредоносното субсидиране. Поради това коментарът се отхвърля и използваният на етапа на временните заключения марж на печалбата се потвърждава.
(53)
При липсата на други коментари по отношение на степента на отстраняване на вредата изложеното в съображения 149-153 от временния регламент се потвърждава.
8.2. Заключение относно степента на отстраняване на вредата
(54)
Методологията, използвана във временния регламент, се потвърждава.
8.3. Размер на митата
(55)
В контекста на изложеното по-горе и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да се наложи окончателно изравнително мито в размер, достатъчен за отстраняване на вредата, причинена от субсидирания внос, без да се надвишава установеният марж на субсидията.
(56)
Въз основа на гореизложеното изравнителните митнически ставки бяха установени чрез сравнение на маржовете на отстраняване на вредата и маржовете на субсидията. Вследствие на това предложените ставки на изравнителното мито са, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Марж на вредата
Ставка на изравнителното мито
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Група Venus
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Съдействащи дружества, невключени в извадката
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Всички други дружества
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Ставките на изравнителните мита за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Ето защо те отразяват положението, установено по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези митнически ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от Индия, които са произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително и от субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(58)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на изравнителното мито (например след промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се изпраща до Комисията (5) заедно с цялата съответна информация, по-специално относно всяка промяна в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и продажбите за износ, във връзка например с промяната на наименованието или с промяната в структурите за производство и продажби. При необходимост регламентът ще бъде съответно изменян посредством актуализиране на списъка на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
8.4. Окончателно събиране на временните мита
(59)
С оглед на размера на установените маржове на субсидията и предвид степента на вредата, причинена на индустрията на Съюза, се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временно изравнително мито, наложено съгласно временния регламент, да бъдат окончателно събрани,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е, както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Chandan Steel Ltd., Мумбай
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Мумбай;
Precision Metals, Мумбай;
Hindustan Inox Ltd., Мумбай;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Мумбай
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Тхане
4,3
B004
Дружества, изброени в приложението
4,0
B005
Всички други дружества
4,3
B999
3. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Окончателно се събират сумите, обезпечени с временни изравнителни мита съгласно Регламент (ЕС) № 1261/2010 върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 април 2011 година.
A TANÁCS 405/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. április 19.)
az Indiából származó rozsdamentes rúdacél egyes típusainak behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Ideiglenes intézkedések
(1)
A Bizottság az 1261/2010/EU rendelettel (2) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) ideiglenes kiegyenlítő vámot vetett ki az Indiából származó rozsdamentes rúdacél egyes típusainak behozatalára.
(2)
Az eljárás azt követően indult, hogy az Európai Vas- és Acélipari Szövetség (Eurofer) (a továbbiakban: panaszos) 2010. február 15-én panaszt nyújtott be olyan gyártók nevében, amelyek termelése a rozsdamentes rúdacél egyes típusai teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 25 %-át teszi ki.
(3)
Az ideiglenes rendelet (23) preambulumbekezdése szerint a támogatásra és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2009. április 1. és 2010. március 31. közötti időszakra vonatkozott (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A kár megítélése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2007-től a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak) terjedt ki.
1.2. Az eljárás további menete
(4)
Miután feltárták az ideiglenes kiegyenlítő intézkedések bevezetésének alapjául szolgáló lényeges tényeket és szempontokat (a továbbiakban: ideiglenes nyilvánosságra hozatal), több érdekelt fél írásos beadványban ismertette az ideiglenes megállapításokra vonatkozó nézeteit. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak észrevételeik megtételére. A Bizottság folytatta azon információk összegyűjtését, amelyeket szükségesnek tartott végleges megállapításai megfogalmazásához. Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
(5)
Valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján az Indiából származó rozsdamentes rúdacél egyes típusainak behozatalára a Bizottság végleges kiegyenlítő vám kivetését és az ideiglenes vám révén biztosított összegek végleges beszedését kívánta javasolni. Egyúttal olyan határidőt biztosítottak a felek számára, melyen belül e végleges tájékoztatást követően ismertethették álláspontjukat.
1.3. Az eljárásban érintett felek
(6)
Az eljárásban érintett felekre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (5)-(22) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(7)
Emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (24) preambulumbekezdése szerint az „érintett termék” az Indiából származó, hidegen alakított vagy hidegen húzott, de tovább nem megmunkált rozsdamentes rúdacél, kivéve a legalább 80 mm-es kör keresztmetszetű rúdacélt, amely jelenleg a 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 és 7222 20 89 KN-kódok alá tartozik.
(8)
Az egyik indiai exportáló gyártó azt állította, hogy a 80 mm-nél kisebb kör keresztmetszetű, de a H6-H11 toleranciaküszöbön kívülre eső rozsdamentes rúdacélt ki kell zárni a vizsgálatból, mivel nem tartozik a termékkörbe.
(9)
Ezt az érvelést elutasították, mivel a termékkör meghatározásakor nem hivatkoznak toleranciaküszöbökre. A kérdőívben a termék ellenőrzési száma tartalmaz ugyan egy, a H6-H11 toleranciaküszöbre korlátozott rovatot, de ez csupán összehasonlítási célokat szolgál, és nincs kötelező kihatással a vizsgált termékre. Emiatt megállapították, hogy a H6-H11 toleranciaküszöbön kívül eső termékek nem zárhatók ki.
(10)
Megjegyzendő, hogy az ideiglenes támogatási és kárkülönbözet kiszámításakor figyelembe vették a H6-H11 toleranciaküszöbön kívül eső termékeket.
2.2. Hasonló termék
(11)
A hasonló termékre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (25) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3. TÁMOGATÁS
3.1. Bevezetés
(12)
Az ideiglenes rendelet (26) preambulumbekezdésében az állítólagosan támogatásban részesülő következő programokra történt hivatkozás:
a)
vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme);
c)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
exportorientált egységek rendszere (Export Oriented Units Scheme);
e)
exporthitelrendszer (Export Credit Scheme).
(13)
Az uniós gazdasági ágazat felvetette azt a kérdést, hogy a Bizottság nem mulasztott-e el figyelembe venni számos támogatási rendszert, és emiatt az ágazat úgy vélte, hogy a Bizottság alulbecsülte az indiai gyártók által igénybe vett támogatásokat.
(14)
Erre válaszul megjegyzendő, hogy a panasz számos olyan nemzeti és helyi támogatási rendszert tartalmazott, amelyek szerepeltek az indiai exportáló gyártóknak küldött kérdőívben és amelyeket a Bizottság kivizsgált. Mindazonáltal kizárólag a fenti (12) preambulumbekezdésben felsorolt rendszerek esetében került megállapításra, hogy a mintában szereplő, megvizsgált exportáló gyártók támogatásban részesültek.
(15)
Az uniós gazdasági ágazat azzal is érvelt, hogy a Bizottság megállapításai ellentmondanak annak a megállapításnak, amelyet az USA Kereskedelmi Minisztériuma tett az Indiából származó rozsdamentes rúdacél egyes típusaira vonatkozó, egy közelmúltbeli kiegyenlítő eljárás során, ahol sokkal nagyobb mértékű támogatást állapítottak meg. Megjegyzendő azonban, hogy e megállapítás más típusú termékre és más vizsgálati időszakra vonatkozik. Következésképpen ezt az érvet elutasították.
(16)
Egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (26)-(28) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.2. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
(17)
Több fél is úgy érvelt, hogy a vámhitel-szabályozás nem tekinthető kiegyenlíthető támogatásnak, mivel a rendszer célja a behozatalra kivetett vámok ellensúlyozása. Az ideiglenes rendelet (38) preambulumbekezdése szerint ez a rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek, mivel nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i. pontjában, a II. mellékletében (a visszatérítés meghatározása és szabályai) és a III. mellékletében (helyettesítő visszatérítés meghatározása és szabályai) meghatározott szabályoknak. Az exportőrt nem terheli kötelezettség a vámmentesen importált termékek felhasználására a gyártási folyamatban, és a hitel összegének kiszámítása nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva történik. Ezenfelül nem létezik rendszer vagy eljárás annak igazolására, hogy mely alapanyagokat használták fel az exportált termék előállítása során, illetve hogy az alaprendelet I. mellékletének i. pontja, valamint II. és III. melléklete értelmében történt-e importvám-túlfizetés. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árukat. Emiatt ezeket az érveket elutasították.
(18)
A DEPB-engedély értékesítését illetően az egyik fél azt állította, hogy a tényleges eladási ár az engedély értéke alatt volt, és így kevesebb volt az előny. Ebben az összefüggésben megjegyzendő, hogy e rendszer keretében az előnyt az engedély keretében nyújtott hitel összege alapján számították ki, függetlenül attól, hogy az engedélyt a behozatalra kivetett vámok ellensúlyozásához használták vagy az engedélyt ténylegesen értékesítették-e. Úgy tekinthető, hogy egy engedélynek a névértékénél alacsonyabb áron történő értékesítése tisztán kereskedelmi döntés, mely nem módosítja az e rendszer keretében nyújtott előny mértékét. Emiatt ezt az érvet elutasították.
(19)
Az egyik fél ezenkívül azzal érvelt, hogy még ha a DEPBS kiegyenlíthetőnek tekinthető is, az e rendszer keretében nyújtott előnynek nem az exportértéken, hanem inkább a DEPB-engedély tényleges felhasználásán kellene alapulnia. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 3. cikke (2) bekezdésének és 5. cikkének megfelelően a kiegyenlíthető támogatások összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszakban feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Ebben a vonatkozásban úgy tekintették, hogy a kedvezményezettre akkor ruházódik át az előny, amikor a rendszer keretében exportügyletre kerül sor. Ekkor az indiai kormánynak le kell mondania az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősülő vámilletékek beszedéséről. Amint a vámhatóságok kiállítják az exportfuvarszámlát, amelyen egyebek között a szóban forgó exportügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány nem rendelkezhet többé a támogatás odaítéléséről. Az a vállalat, mely tudja, hogy DEPBS-támogatást kap, előnyösebb helyzetben van, mivel a támogatásnak köszönhetően alacsonyabb árakat képes kínálni. Az előnyátruházás megállapításához az export időpontja a döntő, nem pedig a későbbi felhasználás, mivel az ilyen megszerzett jogosultsággal már felruházott exportőr pénzügyi szempontból „jobb helyzetben” van. Következésképpen ezt az állítást elutasították.
(20)
Az e rendszerre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (29)-(41) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.3. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
(21)
Az egyik fél azt állította, hogy az AAS vám-visszatérítési rendszernek tekintendő, mivel az importált anyagokat exportált áruk előállítására használják. Erre válaszul: az ideiglenes rendelet (54) preambulumbekezdése kifejti, hogy az ebben az esetben használt alrendszer nem tekinthető az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vám-visszatérítés meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. India kormánya nem alkalmazott hatékonyan ellenőrzési rendszert vagy eljárást annak igazolására, hogy az alapanyagokat az exportált termék gyártásához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja, és a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Úgy vélik továbbá, hogy az érintett termékre vonatkozó szabványos nyersanyag-végtermék normák (Standard Input Output Norms, SION) nem voltak kellően pontosak, és önmagukban nem alkothatnak a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszert, mivel kialakításuk miatt nem teszik lehetővé az indiai kormány számára annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű nyersanyag került felhasználásra az exportra történő termelésben. Ezenkívül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatot a ténylegesen érintett alapanyagok vonatkozásában, bár hatékonyan alkalmazott ellenőrzési rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kellene végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja). Az alrendszer ezért kiegyenlíthető, így az érvet elutasítják.
(22)
A támogatás összegének kiszámítását illetően, és ellentétben az egyik fél állításával, az érintett terméktől eltérő termék által generált AAS-előnyt figyelembe kellett venni a kiegyenlíthető előny összegének meghatározásakor. Nincs olyan kötelezettség az AAS keretében, mely korlátozná az előnynek egy adott termékhez kapcsolódó vámmentes alapanyag behozatalához történő felhasználását. Ennélfogva az érintett termék a keletkezett összes AAS-előnyből részesülhet.
(23)
Az e rendszerre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (42)-(58) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.4. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
(24)
Az e rendszerre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (59) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.5. Exportorientált egységek rendszere (Export Oriented Units Scheme, EOUS)
(25)
A mintában szereplő, exportorientált egység státusszal rendelkező vállalattól érkező észrevételek feldolgozása előtt emlékeztetni kell arra, hogy a 2004-2009-es külkereskedelmi politika és a 2009-2014-es külkereskedelmi politika szerint az exportorientált egység egyik alapvető kötelezettsége nettó valutabevétel (a továbbiakban: net foreign exchange, NFE) elérése, vagyis egy (ötéves) referencia-időszakban az export összértékének meg kell haladnia az importált áruk összértékét. Minden olyan vállalat, mely elvben vállalja, hogy az általa előállított összes árut, illetve szolgáltatást exportálja, létrehozható az exportorientált egységek rendszerének keretében.
(26)
Az exportorientált egységek az ideiglenes rendelet (66) preambulumbekezdésében felsorolt engedmények némelyikére jogosultak. Ezek jogilag az exportteljesítménytől függnek, és emiatt az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyediek és kiegyenlíthetőek. Az exportorientált egységnek a 2009-2014-es külkereskedelmi politika 6.1. fejezetében meghatározott exportcélkitűzése elengedhetetlen feltétel a támogatások elnyeréséhez.
(27)
Az exportorientált egység számára biztosított mentességek jogilag mind az exportteljesítménytől függnek. Az EOUS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető sem megengedhető vám-visszatérítési rendszernek, sem helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. Nem felel meg az alaprendelet I. melléklete h) és i) pontjában, II. mellékletében (a visszatérítés meghatározása és szabályai) és III. mellékletében (a helyettesítő visszatérítés meghatározása és szabályai) meghatározott szigorú szabályoknak.
(28)
Ezenkívül nem erősítették meg, hogy az indiai kormány ellenőrzési rendszerrel vagy eljárással rendelkezik annak igazolására, hogy a vámmentesen és forgalmiadó-mentesen beszerzett alapanyagokat az exportált termék előállításához használták-e fel, és ha igen, milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja, és a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Az alkalmazott ellenőrzési rendszer a nettó valutabevétel elérésével kapcsolatos kötelezettség felügyeletére irányul, nem pedig annak ellenőrzésére, hogy a behozatalt az exportált áruk előállítására használják-e fel.
(29)
Az exportorientált egység státusszal rendelkező fél szerint bármely előny kiegyenlíthetősége két feltételhez kötött: i. az ellenőrzési rendszer hiánya; valamint ii. többlet vámelengedés. Erre válaszul megjegyzendő, hogy nagyon fontos az indiai kormány számára annak bizonyítása, hogy megfelelő ellenőrzési rendszert vezetett be annak megállapítására, hogy mely alapanyagokat és milyen mennyiségben használtak fel az előállítás során. A megfelelő ellenőrzési rendszer hiánya az alábbiakban kerül kifejtésre. A többlet vámelengedés kérdése csak akkor releváns, ha megállapítják, hogy egy rendszer - jelen esetben az exportorientált egységek rendszere - bona fide vám-visszatérítési rendszer, mely eleget tesz az alaprendelet I., II. és III. melléklete követelményeinek. A (27) preambulumbekezdés szerint az exportorientált egységek rendszere az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető sem megengedhető vám-visszatérítési rendszernek, sem helyettesítő visszatérítési rendszernek.
(30)
Az említett fél kiemelte továbbá az exportorientált egységek rendszerének alapjellemzőjét, vagyis azt, hogy lehetővé teszi a nyersanyagok végtermékek exportjához történő vámmentes behozatalát. A fél azt állította, hogy az exportorientált egységek rendszere az aktív feldolgozási rendszerre vonatkozó különleges vámeljáráshoz hasonlít, nem pedig a vám-visszatérítéshez. Azt állította, hogy függetlenül attól, hogy elméletileg mindkét rendszer ugyanazt eredményezi (olyan nyersanyagokból előállított áruk kivitelét, melyekre elmaradt az importvám beszedése), lényeges különbségek vannak köztük. Az állítás alátámasztásaként a fél azzal érvelt, hogy egy vám-visszatérítési rendszerben az exportőrnek joga van igényelni a végtermékekben lévő nyersanyagok utáni vámvisszatérítést. Az aktív feldolgozási rendszerben az exportőr mentesül minden importadó alól, de jogilag kötelezik arra, hogy adót fizessen a belföldön értékesített végtermékekre. A fél azt állította, hogy az utóbb említett rendszer keretében nem lehetséges többlet vámelengedés.
(31)
Erre válaszul mindenekelőtt megjegyzendő, hogy csak azokban az esetekben állapítható meg, hogy többletfizetésre került-e sor, ha ellenőrzési rendszer működik az exportált áruk előállításához kapcsolódó importfogyasztás ellenőrzésére. A félnek azt az állítását illetően, hogy az exportorientált egységek rendszere nem vám-visszatérítési rendszer, megjegyzendő, hogy az alaprendelet I. mellékletének 2. lábjegyzete egyértelműen meghatározza, hogy az alaprendelet alkalmazásában a vámok „visszautalása vagy vámkedvezmény” az importvámok megfizetése alóli teljes vagy részleges mentesítés. Tisztázni kell, hogy a vám-visszatérítési vagy vámmentességi rendszerek azonos alapelven működnek, vagyis a nyersanyagok behozatalára kivetett importvámokat nem kell kifizetni, illetve vissza kell téríteni, ha a nyersanyagokat olyan termékek előállításhoz használták, melyeket később exportálnak. Végül tisztázni kell, hogy annak megállapításához, hogy az exportorientált egységek rendszere bona fide vám-visszatérítési rendszernek tekinthető-e, eleget kell tennie az alaprendelet I., II. és III. melléklete követelményeinek.
(32)
A fél azt állította továbbá, hogy az exportorientált egység alá van rendelve egy megfelelő ellenőrzési rendszernek és további ellenőrzési lépéseknek az exportra történő, illetve belföldi értékesítéseit illetően. Állítása szerint nem csupán a külkereskedelmi politika és az eljárási kézikönyv - mely meghatározza az exportorientált egységekre vonatkozó jogszabályokat és eljárásokat - releváns. Azt is meg kell vizsgálni, hogy léteznek-e más olyan indiai jogszabályok és előírások, melyek ésszerű és hatékony ellenőrzési rendszert tesznek lehetővé. Állításának alátámasztására a fél azzal érvelt, hogy az eljárási kézikönyv 6.10.1. szakasza értelmében számára jogilag kötelező, hogy megfelelő nyilvántartást vezessen, és az elért haladásról elektronikusan aláírt negyedéves és éves jelentéseket készítsen az importra, a belföldi vásárlásokra, az exportra történő, illetve a belföldi értékesítésekre vonatkozóan. A fél ezenkívül azzal érvelt, hogy az 1944. évi központi jövedékiadó-törvény értelmében belföldi értékesítések esetén jogilag kötelező számára az adószámla kiállítása, melyen egyértelműen feltüntetésre kerülnek például a fizetendő adók. A központi jövedékiadó-törvény azt is előírja, hogy a félnek havonta részletes adatokat kell szolgáltatnia a hatóságok számára belföldi értékesítésekről. Az 1956. évi társasági törvénynek, valamint az alkalmazandó számviteli standardoknak megfelelően a fél számára jogilag kötelező az is, hogy ellenőrzött pénzügyi kimutatásaiban részletes adatokat szolgáltasson az importról és a belföldi beszerzésről, valamint az exportra történő, illetve belföldi értékesítéseiről.
(33)
Ezzel kapcsolatban nem vitatott, hogy a társasági törvény keretet biztosít a számviteli standardok számára Indiában. Az exportorientált egység kiegyenlíthetőségének vizsgálatakor azonban az a lényeges kérdés, hogy rendelkezik-e az indiai kormány olyan rendszerrel, mely megerősítheti, hogy a vámmentesen vagy adómentesen beszerzett alapanyagokat az exportált áruk előállításához használták-e fel, és ha igen, milyen mennyiségben.
(34)
A központi jövedékiadó-törvény követelményei teljesen más célt szolgálnak: annak biztosítását, hogy az alkalmazandó adók megfizetésre kerüljenek, ha az indiai belföldi piacon kerül sor értékesítésekre. Nem ellenőrzi a vámmentesen behozott anyagokat, sem a vámmentes alapanyagok és az azokból előállított exporttermékek közötti kapcsolatot, ami szükséges lenne ahhoz, hogy vám-visszatérítési rendszernek lehessen tekinteni.
(35)
A további ellenőrzési intézkedéseket illetően emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (69) preambulumbekezdésében említettek szerint az exportorientált egységek semmikor nem kötelezhetők arra, hogy minden egyes importszállítmányhoz hozzárendeljék a kapcsolódó előállított termék rendeltetési helyét. Csak ilyen szállítmány-ellenőrzések biztosíthatnának azonban elegendő információt az indiai hatóságok számára az alapanyagok végső rendeltetéséről annak ellenőrzése céljából, hogy a vám-/forgalmiadó-mentességek mértéke nem haladja-e meg az exporttermelésre szánt alapanyagokra vonatkozó vámokat és adókat.
(36)
Emiatt - e fél állításának alapos figyelembevétele ellenére - bebizonyosodott, hogy az indiai kormány nem rendelkezik hatékony ellenőrzési rendszerrel vagy eljárással annak igazolására, hogy a vámmentesen és forgalmiadó-mentesen beszerzett alapanyagokat az exportált termékhez használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja, a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében pedig az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen felhasznált alapanyagok alapján, noha erre rendes körülmények között szükség lett volna hatékony ellenőrző rendszer hiányában (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja). Ezenkívül az indiai kormány azt sem bizonyította, hogy nem történt túlzott mértékű vámelengedés.
(37)
A fél azt állította, hogy a támogatás kiszámítása céljából a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a késztermékek belföldi értékesítései után fizetett vámokat. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy bár az exportorientált egység létrehozásának célja nettó valutabevétel elérése, az ilyen egységnek lehetősége van arra, hogy termelése egy részét belföldi piacon értékesítse. Az exportorientált egységek rendszerében az árukat importárukként kezelik, és csupán az 50 %-os kedvezményes vámot kell kifizetni. E tekintetben az exportorientált egység nincs más helyzetben, mint a belföldi piacon működő más vállalatok, azaz a megvásárolt áruk után meg kell fizetni az alkalmazandó vámokat/adókat. Ebben az összefüggésben tisztázni kell, hogy az indiai kormány azon döntése, hogy megadóztatja a belföldi piacra szánt fogyasztási termékeket, nem jelenti azt, hogy az exportorientált egység importvámok alóli mentesítése és a forgalmiadó-visszatérítés ne jelentene előnyt az érintett termék exportértékesítéseire vonatkozóan. Ezenkívül a belföldi piacon történő értékesítéseknek nincs hatásuk annak az általánosabb megítélésére, hogy működik-e megfelelő ellenőrzési rendszer.
(38)
A fél azt is állította, hogy a Bizottság rossz nevezőt használ a támogatás összegének kiszámításához. Állítása szerint a megfelelő nevező a teljes eladási forgalom, nem pedig az exporteladási forgalom. Ezt az állítást el kell utasítani. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően a rendszer keretében kiszámított támogatási összeget (számlálót) a vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomhoz rendelték hozzá megfelelő nevezőként, mivel a támogatás az exportteljesítménytől függ. Az, hogy az exportorientált egység termelése egy részét a belföldi piacon értékesítheti, nem változtat a tényen, hogy az exportorientált egységek rendszerét világos exportcél vezérli.
(39)
Végezetül a fél azt állította, hogy a vállalatra ruházott előnynek megegyező mértékűnek kell lennie azon hitelköltségekkel, melyekről az indiai kormány lemond a nyersanyagok behozatala és a kész rozsdamentes rúdacélok Indiából történő kivitele közötti időszakban. Állítása alátámasztására a fél az USA Kereskedelmi Minisztériumának egy közelmúltbeli, egy új szállítóval kapcsolatos szubvencióellenes felülvizsgálatra vonatkozó előzetes megállapítására hivatkozott; az említett esetben a kifizetetlen vámokat a vállalatnak a behozatalkor nyújtott kamatmentes hitelnek tekintették. Erre válaszul megjegyzendő, hogy a Bizottságnak nem az USA Kereskedelmi Minisztériuma által alkalmazott számítási módszert kell követnie, hanem az alaprendelet rendelkezéseit kell figyelembe vennie. A jelen esetre alkalmazott számítási módszert az ideiglenes rendelet (75) és (76) preambulumbekezdése ismerteti. Mindenesetre ez az érvelés csak akkor lenne helytálló, ha csupán vámhalasztásról (az alaprendelet I. mellékletének 3. lábjegyzete) lenne szó, nem pedig vámmentességről, mint ahogy az ebben a konkrét esetben előfordul.
(40)
A fentiekre való tekintettel az ideiglenes rendelet (60)-(77) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.6. Exporthitelrendszer (Export Credit Schmene, ECS)
(41)
Az egyik fél elismerte, hogy preferenciális exporthitelt kapott, de azt állította, hogy annak mértéke jóval meghaladta az Unióban érvényben lévő kamatokat, ezért az nem tekinthető előnynek.
(42)
Erre válaszul megjegyzendő, hogy a támogatás összegét az exporthitelek után fizetett kamat és azon összeg közötti különbség alapján számították ki, melyet az érintett indiai vállalat által felhasznált rendes kereskedelmi hitelek után kellett volna megfizetni. Ebben az esetben belföldi referenciaértéket használtak a támogatás összegének kiszámításához. Emiatt ezt az érvet elutasították.
(43)
Az e rendszerre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (78)-(86) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.7. A kiegyenlíthető támogatások összege
(44)
Az alaprendelet rendelkezései szerinti kiegyenlíthető támogatások összege értékarányosan kifejezve 3,3-4,3 % között mozog. Az ideiglenes rendelet (87) preambulumbekezdése megerősítésre kerül, mivel ezek a százalékok megegyeznek az abban meghatározott szintekkel.
Rendszer→
DEPBS (3)
AAS (3)
EOU (3)
ECS (3)
Összesen
Vállalat
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus csoport
2,6-3,4 %
0-0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
A mintába fel nem vett együttműködő vállalatok tekintetében kiszámított támogatási különbözet meghatározásához használt módszert az ideiglenes rendelet (88) preambulumbekezdése tartalmazza. Az alaprendelet 15. cikke (3) bekezdésének megfelelően a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok tekintetében kiszámított támogatási különbözet - a mintába felvett együttműködő vállalatokra megállapított támogatási különbözet súlyozott átlaga alapján - 4,0 %. Ennélfogva az ideiglenes rendelet (88) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
(46)
Az ideiglenes rendelet (89) preambulumbekezdése határozza meg az országos szintű támogatási különbözet megállapításának alapját. Erre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (89) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4. UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
(47)
Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (90)-(93) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5. A KÁR
(48)
A kárra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (94)-(122) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
6. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(49)
Az okozati összefüggésre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (123)-(136) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7. AZ UNIÓS ÉRDEK
(50)
Az uniós érdekre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (137)-(148) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
8. VÉGLEGES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
8.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(51)
Az egyik fél azt állította, hogy a 2007-es helyzetet tükröző 9,5 %-os, adózás előtti átlagos haszonkulcs, melyet a kárt nem okozó ár kiszámításához használtak a kárkülönbözet meghatározásához, nem volt reprezentatív a gazdasági ágazat hosszú távú, adózás előtti haszonkulcsa számára. Azzal érvelt, hogy az az év, amelyet a nyereség kiszámításához figyelembe vettek, kivételes év volt, és a 2005-ös és 2006-os év reprezentatívabb, mivel ez utóbbiak szokványos üzleti évek voltak 4-6 % közötti haszonkulccsal.
(52)
Az ideiglenes szakaszban a célnyereség a mintába felvett uniós gyártók 2007-ben elért, súlyozott átlaggal számított haszonkulcsán alapult. Az említett év tekinthető a legutóbbi reprezentatív évnek, amikor az uniós gyártókat nem érintette hátrányosan a kárt okozó támogatás. Emiatt ezt a megjegyzést el kell utasítani, az ideiglenes szakaszban használt haszonkulcs pedig megerősítést nyer.
(53)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (149)-(153) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
8.2. A kár megszüntetéséhez szükséges szintre vonatkozó következtetés
(54)
Az ideiglenes rendeletben szereplő módszer megerősítést nyer.
8.3. A vámok mértéke
(55)
Tekintettel az előzőekre, és összhangban az alaprendelet 15. cikke (1) bekezdésével, olyan mértékű végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni, mely elegendő a támogatott behozatalok által okozott kár megszüntetéséhez anélkül, hogy meghaladná a megállapított támogatási különbözetet.
(56)
A fentiek alapján a kiegyenlítő vámokat a kármegszüntetési különbözetek és a támogatási különbözetek összehasonlításával állapították meg. Következésképpen a javasolt kiegyenlítő vámok a következőképpen alakulnak:
Vállalat
Támogatási különbözet
Kárkülönbözet
Kiegyenlítő vám
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus csoport
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Minden más vállalat
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Az egyes vállalatokra vonatkozó, az e rendeletben megállapított kiegyenlítő vámokat jelen vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így a vámok a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Emiatt e vámok (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag az Indiából származó és a vállalatok - vagyis az említett konkrét jogi személyek - által előállított termékek behozatalaira alkalmazandók. Azok az importált termékek, amelyeket az e rendelet rendelkező részében külön nem említett egyéb vállalatok gyártanak, ideértve a külön említett vállalatokkal kapcsolatban álló egységeket is, nem részesülhetnek e vámok előnyeiből, ezekre a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.
(58)
A valamely vállalatra kivetett egyedi kiegyenlítő vám alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például a vállalat nevének megváltozását, illetve új termelő- vagy értékesítési egységek létrehozását követően) haladéktalanul be kell nyújtani a Bizottsághoz (5), megadva az összes szükséges információt, különösen a vállalat termelési, belföldi és exportértékesítési tevékenységeinek az említett névváltozás vagy az új termelő- és értékesítési egységek létrehozása miatt bekövetkezett módosításával kapcsolatos adatokat. Adott esetben a rendeletet az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával ennek megfelelően módosítják.
8.4. Az ideiglenes vámok végleges beszedése
(59)
Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözetek nagyságára, és figyelembe véve az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár szintjét, szükségszerű, hogy az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes kiegyenlítő vám formájában biztosított összegeket véglegesen beszedjék,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Az Indiából származó, jelenleg a 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 és 7222 20 89 KN-kódok alá tartozó, hidegen alakított vagy hidegen húzott, de tovább nem megmunkált rozsdamentes rúdacél - kivéve a legalább 80 mm-es kör keresztmetszetű rúdacélt - behozatalára végleges kiegyenlítő vám kerül kivetésre.
(2) Az alábbi vállalatok által előállított, az (1) bekezdésben leírt termék vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó ára alapján alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámok a következők:
Vállalat
Vám (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd, Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
A mellékletben felsorolt vállalatok
4,0
B005
Minden más vállalat
4,3
B999
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1261/2010/EU rendelettel az Indiából származó, jelenleg a 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 és 7222 20 89 KN-kódok alá tartozó, hidegen alakított vagy hidegen húzott, de tovább nem megmunkált rozsdamentes rúdacél - kivéve a legalább 80 mm-es kör keresztmetszetű rúdacélt - behozatalára kivetett ideiglenes kiegyenlítő vámokkal biztosított összegeket véglegesen be kell szedni.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. április 19-én.