РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2011. november 3.)
az Olaszország által Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában kért eltérésnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről
(az értesítés a C(2011) 7770. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(2011/721/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Amennyiben egy tagállam évente és hektáronként a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdése második albekezdésének első mondatában és a) pontjában meghatározott mennyiségtől eltérő mennyiségű szerves trágyát kíván felhasználni, a kérdéses mennyiséget objektív kritériumok - például a növénykultúrák hosszú növekedési időszaka és nagy nitrogénfelvétele - alapján kell meghatározni oly módon, hogy az ne akadályozza az irányelv 1. cikkében meghatározott célok elérését.
(2)
Olaszország Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdése alapján eltérés iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz.
(3)
A kért eltérés Olaszországnak azon szándékára vonatkozik, hogy engedélyezze Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban évente hektáronként legfeljebb 250 kg szarvasmarhatrágyából és kezelt sertéstrágyából származó nitrogén alkalmazását azokban a gazdaságokban, ahol a növénykultúrák legalább 70 %-a magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú. Becslések szerint Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban az eltérés potenciálisan mintegy 10 313 szarvasmarhatelepet és 1 241 sertéstelepet érinthet, amely számadatok ugyanezen tartományokban az összes szarvasmarha-, illetve sertéstelep 15,9 %-ának, illetve 9,7 %-ának, és ugyanezen tartományokban az összes hasznosított mezőgazdasági földterület 10,7 %-ának, az összes tejelő állatállomány 29,1 %-ának és az összes sertés 49,3 %-ának felelnek meg. Ezenkívül a szántóföldi gazdálkodást folytató gazdaságok is kérelmezhetik az eltérést.
(4)
Elfogadták a 91/676/EGK irányelvet végrehajtó, valamint az Emilia Romagna (1273/2011 5.09.2011 sz. határozat), Lombardia (IX/2208 14.09.2011. sz. határozat), Piemonte (18-2612 19.09.2011. sz. határozat) és Veneto (1150 26.07.2011. sz. határozat) tartományokban a cselekvési programokat létrehozó jogszabályokat, és ezeket a 2012-2015 közötti időszakban e határozattal együttesen kell alkalmazni.
(5)
A cselekvési programok hatálya alá tartozó, kijelölt, veszélyeztetett övezetek a hasznosított mezőgazdasági földterületeknek mintegy 63 %-ára terjednek ki Emilia Romagna tartományban, 82 %-ára Lombardiában, 38 %-ára Piemonte tartományban és 87 %-ára Veneto tartományban.
(6)
A benyújtott vízminőségi adatok tanúsága szerint Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban a felszín alatti vizek átlagos nitrátkoncentrációja a felszín alatti víztestek 89 %-ában 50 mg/l alatti, 63 %-ában pedig 25 mg/l alatti. A felszíni vizeket illetően a megfigyelési pontok több mint 98 %-ának átlagos nitrátkoncentrációja 25 mg/l alatti, 50 mg/l feletti nitrátkoncentrációjú pont pedig nincs.
(7)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományokban található az olaszországi állatállomány több mint 70 %-a: különösen a tejelő szarvasmarhák 67,1 %-a, az egyéb szarvasmarhák 60,6 %-a, a sertések 81 %-a és a baromfik 79,4 %-a. Az állatállomány száma az 1982-2007 közötti időszakban csökkenő tendenciát mutat (amelynek mértéke a négy tartomány átlagában 20 %).
(8)
Az 1979-2008 közötti időszakban csökkent a vegyi nitrogénfelhasználás csakúgy, mint az ásványi foszforműtrágyák felhasználása; az utóbbi csökkenése 70 %-os volt.
(9)
Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok összes mezőgazdasági földterületének körülbelül 53 %-án legelő, szemes kukorica, silótakarmány és őszi gabona található.
(10)
Az eltérés iránti kérelemmel együtt benyújtott igazoló okmányok szerint a javasolt évi 250 kg/ha, szarvasmarhatrágyából és kezelt sertéstrágyából származó nitrogénmennyiség alkalmazását olyan objektív kritériumok indokolják, mint a nagy nettó csapadékmennyiség, a növénykultúrák hosszú növekedési időszaka és a nagy nitrogénfelvétellel párosuló magas terméshozam.
(11)
A kérelem vizsgálatát követően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szarvasmarhatrágyából és a kezelt sertéstrágyából származó javasolt hektáronkénti 250 kg nitrogénmennyiség - bizonyos szigorú feltételek betartása esetén - nem sérti a 91/676/EGK irányelv célkitűzéseinek teljesítését.
(12)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 91/676/EGK irányelv 9. cikke értelmében létrehozott nitrátügyi bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság engedélyezi Olaszországnak a 2011. március 10-én és 2011. július 28-án kelt levélben Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte és Veneto tartományok vonatkozásában kért eltérést, vagyis a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdésének második albekezdése első mondatában és a) pontjában előírt mennyiségnél több szerves trágya használatát, az e határozatban meghatározott feltételekkel.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a) „gazdaság”: állatállomány nélküli vagy azzal rendelkező mezőgazdasági üzem;
b) „parcella”: különálló, a növénykultúra, a talajtípus és a trágyázási gyakorlat tekintetében egynemű földterület vagy földterületek csoportja;
c) „legelő”: állandó vagy időszakos (általában 4 évnél rövidebb ideig használt) legelő;
d) „késői érésű kukorica”: FAO 600-700 osztályozás szerinti kukorica, amelyet március közepétől április elejéig ültetnek, és amelynek növekedési ciklusa legalább 145-150 nap;
e) „kukorica vagy cirok, amelyet őszi takarmánynövény követ”: közepesen későn vagy korán érő kukorica vagy cirok, amelyet őszi takarmánynövény - például az olasz perje, árpa, tritikálé vagy őszi rozs - követ;
f) „őszi gabona, amelyet nyári takarmánynövény követ”: őszi búza, őszi árpa vagy tritikálé, amelyet nyári takarmánynövény - például kukorica, cirok, muharfélék (Setaria) vagy kölesfélék (Panicum) - követ;
g) „magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrák”: legelő, késői érésű kukorica, kukorica vagy cirok, amelyet téli takarmánynövény követ, valamint olyan téli gabona, amelyet nyári takarmánynövény követ;
h) „szarvasmarhatrágya”: szarvasmarhától származó szerves trágya, beleértve a legeltetés alatti képződést és a feldolgozott formát is;
i) „trágyakezelés”: a sertéstrágya két, szilárd és folyékony frakcióra történő feldolgozása, a kijuttatás fejlesztésének, valamint a nitrogén és a foszfor kinyerésének elősegítése érdekében;
j) „kezelt trágya”: a sertéstrágya kezeléséből származó folyékony frakció, amelyben a nitrogén-foszfát arány (N/P2O5) legalább 2,5;
k) „kezelt trágya nitrogénkivonással”: olyan kezelt trágya, amelynek nitrogéntartalma 30 %-kal kevesebb mint a nyers sertéstrágya nitrogéntartalma;
l) „alacsony szervesanyag-tartalmú talajok”: olyan talajok, amelyeknek a talaj felső 30 cm-es rétegében mért szerves széntartalma kevesebb mint 2 %;
m) „nem sós és alacsony sótartalmú talajok”: azok a talajok, amelyeknek az elektromos vezetőképessége a telített talajanyag-kivonatban ECe 4 ms/cm, vagy az elektromos vezetőképessége az 1:2 talaj/víz arányú vizes kivonatban EC 1:2 1 ms/cm, ezenkívül az elsavasodással bizonyosan nem érintett területek, a regionális szinten meghatározott talajtérképen megjelöltek szerint;
n) „nitrogénfelhasználás hatékonysága”: az alkalmazás évében a növénykultúrák rendelkezésére álló, szerves trágya formájában alkalmazott összes nitrogén százalékos aránya.
3. cikk
Hatály
Ez a határozat egyedi alapon alkalmazandó a 4-7. cikkben meghatározott feltételek mellett azon gazdaságokra, amelyek területének legalább 70 %-án magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrákat termesztenek.
4. cikk
Éves alkalmazás és kötelezettségvállalás
(1) Az e határozat szerinti eltéréssel élni kívánó gazdálkodóknak évente február 15-ig kérelmet kell benyújtaniuk az illetékes hatóságokhoz.
(2) Az (1) bekezdésben említett éves kérelem benyújtásakor a gazdálkodóknak írásos nyilatkozatot kell tenniük arról, hogy vállalják az 5., 6. és 7. cikkben előírt követelmények teljesítését.
5. cikk
Trágyakezelés
(1) A feldolgozott sertéstrágya alkalmazására vonatkozó eltérésben részesülő gazdálkodók évente értesítik az illetékes hatóságokat az alábbi információkról:
a)
a trágyakezelés típusa;
b)
a kezelőlétesítmény kapacitása és fő jellemzői, beleértve annak hatékonyságát is;
c)
a kezelésre elküldött trágya mennyisége;
d)
a szilárd frakció mennyisége, összetétele - beleértve a nitrogén- és a foszfortartalom meghatározását is - és annak rendeltetési helye;
e)
a kezelt trágya mennyisége, összetétele - beleértve a nitrogén- és a foszfortartalom meghatározását is - és annak rendeltetési helye;
f)
a kezelés alatti gázveszteségre vonatkozó becslés.
(2) A trágyakezelésből származó szilárd frakciót stabilizálni kell a szagok és egyéb kibocsátások csökkentése, az agronómiai és higiéniai tulajdonságok fejlesztése, a kezelés elősegítése, valamint a nitrogén és a foszfát növénykultúrák általi felhasználhatóságának javítása érdekében. A keletkező termék nem alkalmazható az eltérésben részesülő gazdaságokban. Az illetékes hatóságok intézkedéseket fogadnak el annak ösztönzése érdekében, hogy a stabilizált szilárd frakciót alacsony szervesanyag-tartalmú talajokon használják. Ezeket a talajokat feltüntetik a regionális szinten létrehozott és a gazdálkodók rendelkezésére bocsátott térképeken.
(3) Az illetékes hatóságok kialakítják azokat a módszereket, amelyekkel a kezelt trágya összetétele és az egyedi eltérést alkalmazó gazdaságok összetételének és kezelési hatékonyságának változatai elemezhetők.
(4) Az illetékes hatóságok a trágyakezelésből származó ammónia- és egyéb kibocsátásokat minden egyes kezelési technika esetében reprezentatív helyszíneken megfigyelik. A megfigyelés eredményei alapján az illetékes hatóságok kibocsátási jegyzéket készítenek el.
6. cikk
Szerves trágya és egyéb trágya alkalmazása
(1) Az eltérésben részesülő gazdaságokban a földterületekre szarvasmarhatrágyával - beleértve az adott legelőn legelő állatoktól közvetlenül odakerülő trágyát és a kezelt trágyát is - évente kijuttatott nitrogén mennyisége nem haladhatja meg a hektáronkénti 250 kg-ot, figyelemmel a (2)-(12) bekezdésben megállapított feltételekre is.
(2) A teljes nitrogénkijuttatás nem haladhatja meg az adott növénykultúra várható tápanyagigényét. Figyelembe kell vennie továbbá a talajból származó utánpótlást és a trágyakezelés következtében megnövekedett nitrogéntartalmat. Nem lépheti túl az adott gazdaságra alkalmazandó cselekvési programokban meghatározott legmagasabb kijuttatási szinteket.
(3) A teljes kijuttatott foszformennyiség nem haladhatja meg az adott növénykultúra tápanyagigényét, figyelembe véve a talajból származó foszforutánpótlást is. Az eltérésben részesülő gazdaságokban nem alkalmazható foszfortartalmú műtrágya.
(4) Minden gazdaságra vonatkozóan legkésőbb február 15-ig trágyázási tervet kell készíteni, amelyben rögzíteni kell a területen alkalmazott vetésforgót, valamint a szerves trágya, illetve az ásványi műtrágyák tervezett kijuttatását.
A trágyázási terv a következőket tartalmazza:
a)
az állatállomány nagysága, az istálló- és tárolási rendszer leírása, beleértve a szerves trágya tárolására rendelkezésre álló kapacitást és annak típusát;
b)
a gazdaságban keletkező szerves trágya nitrogéntartalmának és foszfortartalmának kiszámítása;
c)
a trágyakezelés és (adott esetben) a kezelt trágya jellemzőinek leírása;
d)
a gazdaságból elszállított vagy a gazdaságba szállított szerves trágya mennyisége, típusa és jellemzői;
e)
a magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú és egyéb növénykultúrák vetésforgója és területe;
f)
az egyes művelt növénykultúrák várható hozama, a tápanyag és víz rendelkezésre állásától függően, valamint a helyi adottságok, például éghajlat, talajtípus stb.;
g)
a növénykultúrák becsült nitrogén- és foszforigénye a parcellákon;
h)
az egyes parcellákon felhasználásra kerülő szerves trágya nitrogéntartalmának és foszfortartalmának kiszámítása;
i)
az egyes parcellákon felhasználásra kerülő műtrágyák nitrogéntartalmának kiszámítása;
j)
az öntözéshez szükséges vízmennyiségre vonatkozó becslés és a vízforrás pontos megjelölése; a tervben meg kell jelölni a vízkinyerésre vonatkozó felhatalmazást, vagy az illetékes „vízkonzorciummal” kötött vízhasználati szerződést, vagy azt a térképet, amely feltünteti, hogy a gazdaság olyan területen található, ahol a felszínközeli talajvíz érintkezik a gyökérzónával.
A terv és a tényleges gyakorlat közötti összhang biztosítása érdekében a tervet a mezőgazdasági gyakorlatban bekövetkező bármely változás esetén a változást követő hét napon belül felül kell vizsgálni.
(5) Minden gazdaságnak parcellánkénti trágyázási nyilvántartást kell készítenie. Ez tartalmazza a trágya és a műtrágyák tervezett kijuttatásának mennyiségét és alkalmazásának idejét.
(6) A gazdaságban hozzáférhetővé kell tenni a vízkinyerésre vonatkozó felhatalmazást, vagy az illetékes „vízkonzorciummal” kötött vízhasználati szerződést, vagy azt a térképet, amely feltünteti, hogy a gazdaság olyan területen található, ahol a felszínközeli talajvíz érintkezik a gyökérzónával. Adott esetben a felhatalmazás vagy a szerződés alapján kinyerhető vízmennyiségnek elegendőnek kell lennie a vízkorlátozás nélküli feltételek mellett elérhető terméshozam eléréséhez.
(7) Az eltérés lehetőségével élő valamennyi gazdaságnak rendelkeznie kell a talaj nitrogén- és foszfortartalmára vonatkozó elemzések eredményeivel. Foszforra és nitrogénre vonatkozó mintavételt és elemzéseket legalább négyévente, legkésőbb június 1-jéig a gazdaság valamennyi, a vetésforgó és a talajminőség szempontjából egynemű területén végezni kell. A gazdaság területének minden öt hektárján legalább egy elemzést el kell végezni.
(8) Az eltérésben részesülő gazdaságokban alkalmazott szerves trágya nitrogénfelhasználási hatékonyságának legalább 65 %-osnak kell lennie hígtrágya és 50 %-osnak szilárd trágya esetén.
(9) Az eltérésben részesülő gazdaságokban alkalmazott szerves trágyát és műtrágyát november 1-je után tilos kijuttatni.
(10) A szerves trágyából származó nitrogén legalább kétharmadát minden év június 30-a előtt fel kell használni, kivéve a legeltetett állatállománytól származó szerves trágyából eredő nitrogént. Ehhez az eltérésben részesülő gazdaságoknak legalább a trágyázási tilalom időszakaira megfelelő szervestrágya-tárolási kapacitással kell rendelkezniük.
(11) A folyékony trágyát - többek között a kezelt trágyát és a hígtrágyát - alacsony kibocsátású alkalmazási technikákkal kell kijuttatni. A szilárd trágyát 24 órán belül kell talajba keverni.
(12) A talajoknak a szikesedés veszélyétől való védelme érdekében a kezelt trágya nitrogénkivonással csak nem sós és alacsony sótartalmú talajokon alkalmazható. Ennek érdekében a kezelt trágyát nitrogénkivonással alkalmazni kívánó gazdálkodók legalább négyévente megmérik az alkalmazásba bevonni kívánt parcellák elektromos vezetőképességét, és ennek eredményeit belefoglalják a 4. cikk (1) bekezdésében említett kérelembe. Az illetékes hatóságok meghatározzák az elektromos vezetőképesség mérésére a gazdálkodók által használandó protokollt. Az illetékes hatóságok térképeket készítenek a szikesedés veszélyének kitett területekről.
7. cikk
Földhasználat
Az eltérés lehetőségével élő gazdálkodóknak biztosítaniuk kell a következő feltételek teljesülését:
a)
a gazdaság területének legalább 70 %-án magas nitrogénigényű és hosszú növekedési időszakú növénykultúrákat művelnek;
b)
az ideiglenes legelőket tavasszal fel kell szántani;
c)
az ideiglenes és állandó legelő nem tartalmazhat 50 %-nál nagyobb arányban hüvelyes vagy más, a légköri nitrogént megkötő növényeket;
d)
a késői érésű kukoricát (az egész növényt) be kell takarítani;
e)
az őszi takarmánynövényeket, például az olasz perjét, az árpát, a tritikálét vagy őszi rozst a kukorica/cirok betakarítása után két héten belül el kell vetni, és legkorábban a kukorica/cirok vetése előtt két héttel lehet betakarítani;
f)
a nyári takarmánynövényeket, például a kukoricát, a cirkot, a muharféléket (Setaria) vagy kölesféléket (Panicum) az őszi gabonafélék betakarítása után két héten belül el kell vetni és legkorábban az őszi gabonafélék vetése előtt két héttel lehet betakarítani;
g)
a magas nitrogénigényű növényeket a legelő felszántását követő 2 héten belül kell elvetni, és az állandó legelőt a felszántás évében nem szabad trágyázni.
8. cikk
Egyéb intézkedések
(1) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a kezelt trágya használatára engedélyezett eltérések összeegyeztethetők legyenek a trágyakezelést végző létesítmények kapacitásával.
(2) Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy minden egyes engedélyezett eltérés összeegyeztethető legyen az eltérésben részesülő gazdaság engedélyezett vízfelhasználásával.
9. cikk
Trágyaszállítási intézkedések
(1) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy az eltérésben részesülő gazdaságba irányuló és onnan történő szervestrágya-szállítást földrajzi helyzetmeghatározó rendszerekkel vagy olyan kísérőokmányokban rögzítsék, amelyek tartalmazzák a származási és a rendeltetési helyet. A földrajzi helyzetmeghatározó rendszerekben történő rögzítés a 30 km-nél nagyobb távolságra történő szállítások esetén kötelező.
(2) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a szállított trágya mennyiségét, valamint nitrogén- és foszfortartalmát rögzítő okmány a szállítás során rendelkezésre álljon.
(3) Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy a kezelt trágyát és a trágyakezelésből származó szilárd frakciót elemezzék azok nitrogén- és foszfortartalma szempontjából. Az elemzést engedéllyel rendelkező laboratóriumokban kell elvégezni. A vizsgálat eredményéről értesíteni kell az illetékes hatóságokat és az átvevő gazdálkodót. Az elemzésre vonatkozó igazolásnak minden egyes szállításnál rendelkezésre kell állnia.
10. cikk
Megfigyelés
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy minden település esetében elkészüljenek és évente frissüljenek a gazdaságok százalékos arányát, az állatállomány százalékos arányát valamint az egyedi eltérés hatálya alá tartozó mezőgazdasági területek és a helyi földhasználat százalékos arányát feltüntető térképek. Az egyedi eltérés hatálya alá tartozó vetésforgóra és mezőgazdasági gyakorlatra vonatkozó adatokat évente kell összegyűjteni és frissíteni.
(2) A felszíni vizek és a felszínközeli talajvíz mintavételére az eltérés által a vízminőségre gyakorolt hatás felmérése érdekében megfigyelőhálózatot kell létrehozni és fenntartani. A megfigyelőhálózat tervezetét be kell nyújtani a Bizottsághoz. E határozat alkalmazási ideje alatt az eredeti mintavételi pontok száma nem csökkenthető, elhelyezkedésük nem módosítható.
(3) Az illetékes hatóságok által meghatározandó, leginkább veszélyeztetett víztestek közelében lévő mezőgazdasági mintavételi területeket fokozott megfigyelés alatt kell tartani.
(4) Megfigyelési pontokat kell létrehozni abból a célból, hogy adatokat szolgáltassanak a talajvíz nitrogén- és foszforkoncentrációjáról, a talajszelvény ásványi nitrogéntartalmáról, és ehhez kapcsolódóan a gyökérzónából a felszín alatti vízbe szivárgó nitrogénről és foszforról, valamint a felszíni és felszín alatti csurgalékvízzel eltávozó nitrogénről és foszforról, az eltérés lehetőségével élő gazdaságok területén és azon kívül is. A megfigyelési pontoknak ki kell terjedniük a fő talajtípusokra, trágyázási gyakorlatokra és növénykultúrákra. A megfigyelőhálózat tervezetét be kell nyújtani a Bizottsághoz. E határozat alkalmazási ideje alatt az eredeti mintavételi pontok száma nem csökkenthető, elhelyezkedésük nem módosítható.
11. cikk
Ellenőrzés
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak az eltérésre vonatkozó valamennyi kérelem hatósági ellenőrzéséről. Ha az ellenőrzés során kiderül, hogy az 5., 6. és a 7. cikkben előírt feltételek nem teljesülnek, e tényről értesíteni kell a kérelmezőt. Ilyen esetben a kérelem elutasítottnak tekintendő.
(2) Szántóföldi ellenőrzési tervet kell készíteni, amelynek kockázatelemzésen, az előző évek ellenőrzéseinek eredményein és a 91/676/EGK irányelvet végrehajtó jogszabályok alapján véletlenszerűen végzett általános ellenőrzések eredményein kell alapulnia. A szántóföldi ellenőrzéseknek az e határozat 5., 6. és 7. cikkében meghatározott feltételek szerinti eltérés lehetőségével élő gazdaságok legalább 5 %-ára ki kell terjedniük.
(3) Az illetékes hatóságoknak kockázatfelmérésen és az (1) bekezdésben leírt közigazgatási ellenőrzések eredményein alapuló helyszíni ellenőrzést kell biztosítaniuk a trágyaszállítási műveletek legalább 1 %-ánál. Az ellenőrzéseknek legalább a kísérőokmányok vizsgálatára, a trágya származási és rendeltetési helyének igazolására, valamint a szállított trágyából való mintavételre kell kiterjedniük.
(4) Az illetékes hatóságok számára biztosítani kell az e határozat alapján engedélyezett eltérésnek való megfelelés ellenőrzéséhez szükséges hatásköröket és eszközöket. Amennyiben az ellenőrzés a határozatnak való megfelelés hiányát jelzi, az illetékes hatóságok megteszik a szükséges jogorvoslati intézkedéseket. Különösen azok a gazdálkodók, akik nem tesznek eleget az 5., 6. és 7. cikkben foglaltaknak, nem részesülhetnek eltérésben a következő évben.
12. cikk
Jelentéstétel
Az illetékes hatóságok minden év decemberéig, 2015-ben pedig szeptemberig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az alábbi tartalommal:
a)
az eltérési feltételek teljesítésének értékelése a gazdaságok és parcellák szintjén végzett ellenőrzések alapján, továbbá a trágyaszállítás ellenőrzése, valamint a feltételeknek meg nem felelő gazdaságokra vonatkozó információk, a közigazgatási és szántóföldi ellenőrzések alapján;
b)
a trágyakezelésre, a szilárd frakció további feldolgozására és felhasználására vonatkozó információ, továbbá részletes adatszolgáltatás a kezelési rendszerek jellemzőiről, hatékonyságáról és a kezelt trágya összetételéről, valamint a szilárd frakció végső rendeltetési helyéről;
c)
az alacsony szervesanyag-tartalmú területeket ábrázoló térképek, valamint az 5. cikk (2) bekezdésében említett, annak ösztönzése érdekében elfogadott intézkedések, hogy a stabilizált szilárd frakciót alacsony szervesanyag-tartalmú talajokon használják;
d)
az 5. cikk (3) bekezdésében említett, minden egyes, egyedi eltérésben részesülő gazdaság tekintetében a kezelt trágya összetételét, összetételének változatait és a kezelés hatékonyságát értékelő módszerek;
e)
az 5. cikk (4) bekezdésében említett ammónia- és egyéb kibocsátásokat tartalmazó jegyzék;
f)
az elektromos vezetőképesség mérésére meghatározott protokoll és a 6. cikk (12) bekezdésében említett, szikesedéssel érintett területeket ábrázoló térképek;
g)
a 8. cikk (1) bekezdésében említett, az engedélyezett eltéréseknek a trágyakezelő létesítmények kapacitásával való összeegyeztethetőségét igazoló módszerek;
h)
a 8. cikk (2) bekezdésében említett, az engedélyezett eltéréseknek az eltérésben részesülő gazdaság engedélyezett vízfelhasználásával való összeegyeztethetőségét igazoló módszerek;
i)
a gazdaságok és az állatállományok százalékos arányát, valamint az egyedi eltérésekben részesülő mezőgazdasági földterületek és a helyi földhasználat százalékos arányát feltüntető térképek, továbbá a 10. cikk (1) bekezdésében említett, eltérésben részesülő gazdaságok vetésforgójára és mezőgazdasági gyakorlatára vonatkozó adatok;
j)
a vízmegfigyelés eredményei, beleértve a talajvíz és a felszíni vizek vízminőségének tendenciáira vonatkozó tájékoztatást, továbbá a 10. cikk (2) bekezdésében említett vízminőségi eltérésre gyakorolt hatást;
k)
a 10. cikk (3) bekezdésében említett, leginkább veszélyeztetett víztestek felsorolása;
l)
a 10. cikk (4) bekezdésében említett megfigyelési pontoktól szerzett adatok összegzése és értékelése.
13. cikk
Alkalmazás
Ez a határozat a cselekvési programot Emilia Romagna (1273/2011 5.09.2011 sz. határozat), Lombardia (IX/2208 14.09.2011. sz. határozat), Piemonte (18-2612 19.09.2011. sz. határozat) és Veneto (1150 26.07.2011. sz. határozat) tartományokban végrehajtó rendeletekkel együtt alkalmazandó.
Ezt a határozatot 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a határozat 2015. december 31-én hatályát veszti.
14. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 3-án.