РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 20.)
a Portugália által a BPP számára állami garancia formájában nyújtott C 33/09 (korábbi NN 57/09, CP 191/09) állami támogatásról
(az értesítés a C(2010) 4932. számú dokumentummal történt)
(Csak a portugál nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/346/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (a továbbiakban: EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felhívta a közvetlen érdekelteket, hogy a fenti rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
(1)
E határozat a Portugália által a Banco Privado Português (a továbbiakban: BPP) számára állami garancia formájában nyújtott állami támogatásra vonatkozik.
1. ELJÁRÁSI SZEMPONTOK
(2)
2009. március 13-án a Bizottság határozatában (a továbbiakban: a megmentési célú támogatásról hozott határozat) (2) jóváhagyta az állami garanciát, amely a BPP számára 2008. december 5-én hat portugál bank által nyújtott 450 millió EUR értékű kölcsön fedezetéül szolgált. A Bizottság az intézkedést az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja (jelenleg az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja) alapján hat hónapos időszakra engedélyezte, feltételezve, hogy a portugál hatóságok eleget tesznek kötelezettségvállalásuknak, amely szerint hat hónapon belül (azaz 2009. június 5-ig) szerkezetátalakítási tervet nyújtanak be.
(3)
2009. július 15-én a Bizottság felkérte a portugál hatóságokat, hogy sürgősen nyújtsák be a BPP szerkezetátalakítási tervét. Mivel a kért terv benyújtására nem került sor, a 2009. október 6-án kelt levelében a Bizottság az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött.
(4)
2009. november 10-én a Bizottság az állítólagos állami támogatási intézkedés tekintetében megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. Ugyanezen határozatában a Bizottság tájékoztatásnyújtásra szólította fel Portugáliát, és arra kérte, hogy 2009. december 22-ig nyújtsa be a szerkezetátalakítási tervet.
(5)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4)2010. március 6-án tették közzé. A Bizottság felkérte a közvetlen érdekelteket, hogy az állami támogatással kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket. Az észrevételek a 2010. április 6-án kelt levélben érkeztek meg egy harmadik érdekelt féltől, aki személyazonossága bizalmas kezelését kérte.
(6)
A Bizottság 2010. március 12-i levelében információkat kért Portugáliától, amelyre Portugália a 2010. április 13-án kelt és 2010. április 14-i érkezéssel iktatott levelében válaszolt.
(7)
A közvetlen érdekeltek észrevételeit a 2010. április 15-én kelt levélben juttatták el Portugáliához. Portugália ezen észrevételekre a 2010. május 13-án kelt és 2010. május 14-én iktatott levelében válaszolt.
(8)
A Bizottság 2010. április 29-én további információkat kért, amelyeket Portugália a 2010. május 13-án kelt levelében küldött meg. Portugália a 2010. június 15-én és 21-én kelt levelében további információkat bocsátott rendelkezésre.
2. A KEDVEZMÉNYEZETT ÉS AZ INTÉZKEDÉS
2.1. A kedvezményezett
(9)
A BPP portugáliai székhelyű pénzintézmény, amely magánbanki, vállalati tanácsadói és magántőke-szolgáltatásokat nyújt. A BPP ügyfelei magán és intézményes betétesek, köztük öt kölcsönös mezőgazdasági hitelbank (caixas de crédito agrícola mútuo), egy takarékpénztár (caixa económica), több nyugdíjalap, biztosítótársaságok és egyéb ügyfelek. A BPP Portugáliában, Spanyolországban, valamint kisebb mértékben Brazíliában és Dél-Afrikában van jelen.
(10)
A BPP részvényeit nem jegyzik a tőzsdén, és így a részvények piaci értéke nem figyelhető meg. 2008. június 30-án a BPP összes eszközének mérlege 2,9 milliárd EUR-t tett ki, amely a portugál bankágazat összes eszközének kevesebb mint 1 %-át képviseli. A BPP a Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. csoport teljes tulajdonában van. 2008. június 30-án e holdingtársaság részvényei többsége (51,5 %) 12 részvényes tulajdonában volt. 2009-ben a Privado Holding csoportnak 187 alkalmazottja volt, akik közül 148 a BPP számára dolgozott.
2.2. A bank pénzügyi nehézségei
(11)
A portugál hatóságok szerint a globális gazdasági helyzet romlása miatt a BPP likviditási nehézségekkel szembesült, ami jelentősen csökkentette a bank likviditás-kezelési képességét.
(12)
2008. november 24-én a BPP tájékoztatta a Portugál Központi Bankot (a továbbiakban: Portugál Bank), hogy fennáll annak a kockázata, hogy nem tud eleget tenni fizetési kötelezettségeinek. A BPP számára ezt követően lehetővé tették, hogy 2008. december 1-jétől valamennyi kifizetését felfüggessze.
(13)
2008. december 5-én a BPP az alábbiakban ismertetett feltételek mellett 450 millió EUR összegű kölcsönt kapott, amelyért az állam vállalt garanciát. A kölcsön és a garancia csupán a BPP-nek a 2008. november 24-én a mérlegbe bevezetett kötelezettségeit fedezte, valamint a kölcsön csak a betétesek és más hitelezők kifizetésére volt felhasználható, nem pedig a csoport más tagjai kötelezettségeinek fedezésére.
2.3. A sürgősségi támogatási intézkedés
(14)
2008. december 5-én a BPP 450 millió EUR-s összegre vonatkozó, állami garanciával támogatott hitelmegállapodást írt alá, amelyet hat jelentős portugál bankkal (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL; a továbbiakban: bankszindikátus) kötött. A kölcsön futamideje hat hónap volt, amelyet két évre lehetett meghosszabbítani, és a kamatláb EURIBOR + 100 bázispont volt. A kölcsön ellentételezését annak alapján határozták meg, hogy a tranzakció idején mekkora volt a hitelező bankok általi finanszírozás költsége.
(15)
A portugál hatóságok szerint állami garancia nélkül a BPP-t egyetlen hitelező sem lett volna hajlandó ésszerű mértékben finanszírozni a bank nehéz pénzügyi helyzete miatt. A kölcsönt kísérő állami garanciát a 112/97 sz. törvény alapján nyújtották, azaz a Bizottság által 2008. október 29-én jóváhagyott portugál garanciarendszer (5) (60-A/2008 sz. törvény) keretén kívül. A portugál hatóságok különösen azt állapították meg, hogy a BPP fokozódó pénzügyi romlása és a tranzakcióhoz kapcsolódó különleges kockázatok miatt az általános garanciarendszer, amely a fizetőképes bankokra korlátozódik, nem lenne megfelelő keretrendszer a bank számára nyújtott állami beavatkozáshoz.
(16)
Az állami garanciáért fizetett ellentételezést 20 bázisponton rögzítették, figyelembe véve a BPP által nyújtott biztosítékot.
(17)
A biztosíték az alábbiakból áll: i. számos eszközre vonatkozó elsődleges zálogjog, a Portugália, a BPP és a Portugál Bank között kötött szerződésben meghatározottak szerint; valamint ii. első szintű jelzálog, amelynek tárgyát a BPP ingatlan javai képzik. A biztosíték értékét a portugál hatóságok 672 millió EUR-ra becsülték a hitelmegállapodás és a garanciamegállapodás aláírásakor (6). A biztosítéknyújtást az Államkincstár, a BPP és a Portugál Bank által aláírt megállapodás szabályozza, amelyben az Államkincstár nevében a Portugál Bankot nevezik ki letétkezelőként és biztosítékkezelőként. A portugál hatóságok szerint a portugál állam - a nemzeti jog szerint - kivételezett és elsőbbségi jogokat élvez a biztosíték felett.
(18)
Az állami garanciával fedezett kölcsön érvényessége idejére a BPP kötelezettséget vállalt arra, hogy a tulajdonában álló akkori és jövőbeli eszközöket nem értékesíti, nem nyújtja őket fedezetként, illetve más módon nem értékesíti őket.
(19)
A sürgősségi támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálata kapcsán Portugália kötelezettséget vállalt arra, hogy az állami beavatkozást követő hat hónapon belül (azaz 2009. június 5-ig) benyújtja a BPP szerkezetátalakítási tervét.
(20)
A 2009. március 13-i határozatában a Bizottság az intézkedést az állami garancia nyújtásától számított hat hónapos időszakra, azaz 2009. június 5-ig jóváhagyta. A Bizottság szükségesnek ítélte meg a szerkezetátalakítási terv 2009. június 5-ig történő benyújtását, az ellentételezés kivételesen alacsony szintje miatt.
(21)
A garancia érvényességének az eredeti hat hónapos időszakon túli meghosszabbítása érdekében a portugál hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy egy specifikus értesítést nyújtanak be a Bizottságnak.
(22)
A fent említett kötelezettségeinek Portugália nem tett eleget.
2.4. A sürgősségi támogatási intézkedés meghosszabbítása
(23)
A 2009. június 23-i elektronikus levelében Portugália tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy az állami garancia további hat hónapos időszakra való meghosszabbításáról határozott (a Pénzügyminisztérium 2009. június 5-i 13364-A/2009 sz. határozata). Portugália azonban nem jelentette be a meghosszabbítást a Bizottságnak, és a jóváhagyását sem kérte.
(24)
Mivel a Bizottság a támogatást 2009. június 5-ig hagyta jóvá, a megmentési támogatás 2009. június 6-ával jogellenessé vált.
(25)
A BPP hivatalnokai 2009. április 24-én helyreállítási tervet nyújtottak be a Portugál Banknak.
(26)
A 2009. június 5-én kelt levélben a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy a BPP szerkezetátalakítási tervének benyújtása azért késett, mert a Portugál Bank nem fogadta el a BPP által javasolt helyreállítási és szerkezetátalakítási tervet.
(27)
2009. június 9-én a Pénzügyi és Közigazgatási Minisztérium közzétette az „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português” (a Pénzügyi és Közigazgatási Minisztérium pontosítása - a Banco Privado Português vonatkozásában hozott határozat; a továbbiakban: a 2009. június 9-i dokumentum) című dokumentumot, amely megállapítja, hogy a BPP által 2009. április 24-én a Portugál Banknak benyújtott helyreállítási és szerkezetátalakítási terv - többek között - egy feltőkésítési műveletet javasolt, amelyhez az állam 150 és 200 millió EUR közötti összeggel járult volna hozzá törzsrészvények, elsőbbségi részvények és hozam nélküli kiegészítő kötelezettségek formájában. E tervet nem fogadták el, és úgy tekintették, hogy „nem felel meg sem a 63-A/2008 sz. törvényben meghatározott feltőkésítési szabályoknak, sem pedig - tekintettel arra, hogy az ügyben állami támogatásról van szó - a közösségi versenyszabályoknak való megfelelés biztosítását célzó európai uniós iránymutatásoknak sem”.
(28)
A 2009. június 9-i dokumentum arról is beszámolt, hogy a BPP számos ügyfele bízta megtakarításait a bankra, amely ezeket offshore joghatósági területen székhellyel rendelkező közbeiktatott vállalkozások tucatjainak pénzügyi eszközeibe fektette be (abszolút hozamú eszközök). Az e termékekben rejlő kockázatok ellenére a BPP rögzítette a díjazás mértékét és a lejáratkor garantálta az ügyfelek által befektetett tőkét. A felügyeleti hatóságokat nem értesítették e megtérülésre vonatkozó garanciáról, amelyet a bank mérlegébe sem foglaltak bele és tüntették fel. E kötelezettség eltitkolása révén a bank részvényeseinek nem kellett több tőkeinjekciót végrehajtaniuk annak érdekében, hogy a hatályos jogi és szabályozási követelményeknek megfeleljenek. Ezenfelül, a 2009. június 9-i dokumentum szerint, a Portugál Értékpapír-piaci Bizottság (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários; a továbbiakban: PÉB) és a Portugál Bank súlyos szabálytalanságokat talált, amelyek a BPP részéről büntetendő cselekménynek minősülnek.
2.5. Az abszolút hozamú befektetési termékek helyzete
(29)
A 2009. június 9-i dokumentumban a portugál hatóságok megállapították, hogy a felügyeleti hatóságokkal egy olyan megoldást vizsgáltak, amely minimalizálta volna a BPP azon ügyfeleinek veszteségeit, akik birtokában abszolút hozamú eszközök voltak és befektetésük veszélybe került. A kormány által elképzelt megoldás többek között az alábbiakat tartalmazta: 1. egy új pénzügyi eszköz létrehozása, amely az aktuális közvetett abszolút hozamú portfóliót képviseli, a befektetők aktuális helyzetének helyettesítésére; 2. a pénzügyi eszközt egy olyan, BPP-től független jogalany bocsátaná ki és kezelné, amely a nemzeti bankintézetek tulajdonában és irányítása alatt áll.
2.6. A hivatalos vizsgálati eljárás és a sürgősségi támogatási intézkedés második meghosszabbítása
(30)
2009. július 15-én a Bizottság felkérte a portugál hatóságokat, hogy sürgősen nyújtsák be a BPP szerkezetátalakítási tervét, ha átmeneti formában is, felhívva figyelmüket arra, hogy a megmentési támogatás 2009. június 6-tól jogellenessé vált.
(31)
Mivel a kért terv benyújtására nem került sor, a 2009. október 6-án kelt levelében a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött.
(32)
2009. november 10-én a Bizottság az állítólagos állami támogatási intézkedés tekintetében megindította a hivatalos vizsgálati eljárást. Ugyanezen határozatában a Bizottság tájékoztatásnyújtásra szólította fel Portugáliát, és arra kérte, hogy 2009. december 22-ig nyújtsa be a szerkezetátalakítási tervet.
(33)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (7) tették közzé. A Bizottság felkérte a közvetlen érdekelteket, hogy az állami támogatással kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket.
(34)
2009. december 3-án a portugál hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az állami garancia érvényességét további hat hónappal hosszabbították meg. A portugál hatóságok szerint az állam kényszerítve volt a garancia időtartamának meghosszabbítására, mivel a BPP azonnali megszűnése egyértelműen veszélyeztette volna az éppen megfontolás alatt álló megoldást. Mivel a BPP nyilvánvalóan nem volt abban a helyzetben, hogy a kölcsönt visszafizesse, a BPP számára kölcsönt nyújtó bankok a futamidőt további hat hónappal hosszabbították meg az akkori feltételek megváltoztatása és további finanszírozás nélkül, azzal a feltétellel, hogy a vonatkozó állami garancia érvényessége is meghosszabbodik.
(35)
Következésképpen 2009. december 5-én az állami garancia érvényességét további hat hónappal meghoszszabbították. A meghosszabbítást nem jelentették be a Bizottságnak: a portugál hatóságok csupán tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy a kölcsönhöz nyújtott garanciát megújítják.
(36)
2010. február 25-én a portugál hatóságok levelet küldtek, amelyben elmagyarázták, hogy a kormány által megfontolt elemek szolgáltathatják azon probléma megoldását, amelyet a BPP okozott ügyfelei jelentős részének, nevezetesen az abszolút hozamú befektetési termékek befektetőinek.
(37)
Ugyanezen levelükben a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy 2009. december 11-én a kormány a következőkről határozott:
i.
egy zárt és nem harmonizált különleges befektetési alap létrehozása (Fundo Especial de Investimento; a továbbiakban: KBA), amely az abszolút hozamú befektetési termékek forrásaiból (bruttó eszközök és kötelezettségek) áll, és amelyet az alábbiak jellemeznek: a) a különleges befektetési alap passzív kezelése; b) természetbeni részvényjegyzés; c) négyéves megbízatás, amelyet a részvénytulajdonosok közgyűlésének határozata legfeljebb tíz éves időtartamra hosszabbíthat meg (1. részvény = 1 szavazat); d) az ügyfelek önkéntes tagsága;
ii.
a 450 millió EUR-s kölcsön állami garanciájának megújítása a különleges befektetési alap létrehozásának időpontjáig;
iii.
a betétgarancia alap (Fundo de Garantia de Depósitos, a továbbiakban: BA) aktiválása, amely garantálja az egyes befektetők készpénzhitel-egyenlege teljes értékének visszafizetését, amennyiben ez az érték nem lépi túl a 100 000 EUR-t, valamint a befektetők kompenzációs rendszerének (Sistema de Indemnização aos Investidores; a továbbiakban: BKR) aktiválása, amely garantálja a befektetőnkénti legfeljebb 25 000 EUR összegű kompenzációt a törvény által megszabott feltételek mellett, és nem foglal magában semmilyen állami forrást sem;
iv.
a KBA-hoz csatlakozott ügyfelek számára 250 000 EUR-ig terjedő összegben nyújtott biztosítás, feltéve, hogy megfelelnek a BA és a BKR kritériumainak; így az ügyfél bevételei - a BA-ból és a BKR-ből, valamint a KBA-ból származó kifizetések formájában - és a befektetések névleges értéke (250 000 EUR összegű felső határig) közötti esetleges negatív különbséget az állam biztosítja.
(38)
A portugál állam által a KBA befektetőivel kapcsolatban vállalt kötelezettségek, a jogrendszerből adódóan, csak az alap megszűnése napján alkalmazandók, azaz annak létrehozásától számított négy év múlva, 2014. március 30-án (8).
(39)
2010. február 1-jén a Portugál Értékpapír-piaci Bizottság (a továbbiakban: PÉB) jóváhagyta a fentiekben leírt KBA létrehozását, az alap kezelőjeként a Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A.-t, az alap letéteményeseként a Banif - Banco de Investimento, S.A-t jelölve meg,
(40)
A KBA 2010. március 30-án jött létre.
(41)
2010. április 16-án a Portugál Bank közleményt adott ki, amely megállapítja, hogy a BPP banki engedélyét az április 15-i határozattal visszavonták, mivel a bank szerkezetátalakítása vagy újbóli tőkésítése lehetetlen. Április 22-én a Portugál Bank az illetékes bíróságnál (Tribunal de Comércio de Lisboa) kérte a BPP felszámolását, ezzel egyidőben előterjesztve a felszámoló bizottság kinevezésére irányuló javaslatot. A BPP felszámolása követi a kifejezetten bankintézményekre vonatkozó portugál felszámolási szabályokat. A portugál hatóságok becslése szerint a vonatkozó jogszabályokban meghatározott különféle jogi lépések miatt a felszámolás körülbelül egy évig tarthat.
(42)
2010. május 13-án a portugál hatóságok tájékoztatták a Bizottságot, hogy a hitelmegállapodás (9) alapján a bankszindikátus lehívta a garanciát, és Portugália május 7-én kifizette a 450 millió EUR-t a hat bank számára. A portugál állam megállapította, hogy már megtette a szükséges lépéseket ahhoz, hogy hitelezőként érvényt szerezzen kivételezett és elsőbbségi jogainak a garanciával kapcsolatos biztosíték tekintetében, mivel követeléseit az illetékes bíróság elé terjesztette (10).
3. A BIZOTTSÁG HATÁROZATA A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁSRÓL
(43)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló, 2009. november 10-i határozatában a Bizottság előterjesztette előzetes értékelését és a szóban forgó intézkedések közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban felmerült kételyeket. A vitatott intézkedések a következők:
-
A garancia árképzése, amely a bankokról szóló közlemény (11) szerint általában megkövetelt szint alatt volt. A Bizottságnak kétségei vannak afelől, hogy a kockázatokat figyelembe véve megfelelő volt-e az ellentételezés. A Bizottság az ilyen árképzést csak Portugália azon kötelezettségvállalása alapján hagyta jóvá, amely szerint olyan szerkezetátalakítási tervet nyújt be, amely hosszú távon megfelelően kezeli ezt az előnyt.
-
A tény, hogy Portugália nem nyújtotta be a szerkezetátalakítási tervet annak ellenére, hogy a 2009. október 6-án kelt levélben hivatalos emlékezetőt kapott.
-
A garancia meghosszabbítása (2009. június 5-én) a Bizottság által eredetileg jóváhagyott hat hónapos időszakon túl.
4. PORTUGÁLIA ÉSZREVÉTELEI
(44)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeikben a portugál hatóságok azzal érveltek, hogy tudatában voltak a Bizottsággal szembeni azon kötelezettségüknek, amelyeket a BPP szerkezetátalakítási tervének benyújtásával kapcsolatban vállaltak. A 2010. április 13-i beadványuk szerint azonban a szerkezetátalakítási terv előterjesztésére vonatkozó végső kötelezettség a BPP-re hárult (a Portugál Bank jóváhagyásával), a portugál állam kötelezettsége csak a terv Bizottságnak való benyújtására vonatkozott. A portugál hatóságok egyszerűen azért nem nyújtották be a Bizottságnak a BPP által előterjesztett szerkezetátalakítási tervet, mivel azt a Portugál Bank nem hagyta jóvá. Függetlenül a portugál állam azon politikai erőfeszítéseitől, amelyek arra irányultak, hogy a BPP valóban teljesítse a Portugál Bankkal, az állammal, és végezetül a Bizottsággal szemben fennálló kötelezettségeit, nem tudtak megfelelni a tájékoztatásra való felszólításnak, amelyet a 2009. november 10-i bizottsági határozat foglalt magában.
(45)
A BPP számára nyújtott állami támogatás tekintetében Portugália azzal érvel, hogy az összhangban volt - és van - a belső piaccal az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint, amennyiben azt a nemzeti pénzügyi rendszer stabilitásának garantálása érdekében nyújtották, az európai történések összefüggésében.
(46)
A 450 millió EUR-s kölcsönre nyújtott állami garancia meghosszabbításai tekintetében Portugália azon a véleményen van, hogy ezek nem minősülnek új állami támogatásnak, hiszen nem változtak meg azok a körülmények, amelyek alapján a Bizottság az állami támogatást jóváhagyta. A - kétszer meghosszabbított - állami garancia feltételei változatlanok maradtak: i. a kölcsön értéke nem növekedett; ii. a kölcsönre vonatkozó kötelezettségeket nem módosították (12); iii. a garanciaszerződés alapján a garancia csak a tőke és a kamatok utolsó kifizetése időpontjától számított harminc napot követően jár le, és a Bizottság tisztában volt azzal, hogy a hitelmegállapodás két évre szólt (13).
(47)
Az állami támogatás kiterjesztése bejelentésének elmulasztásával kapcsolatban a portugál hatóságok úgy érvelnek, hogy a hitelmegállapodás megújítása nem a portugál államtól, hanem a bankszindikátustól és a BPP-től függött, és a garancia meghosszabbításának elmaradása ugyanolyan negatív következményekkel járt volna, mint amelyek az állami támogatási intézkedés esetében teljes mértékben indokolták a Bizottság jóváhagyását. Ezenfelül Portugália úgy véli, hogy a garancia meghoszszabbításának esetei a hitelmegállapodást szabályozó szerződésnek megfelelően automatikusak voltak, azokat a bankszindikátussal szemben a jogbiztonság érdekében mégis formalizálták.
(48)
Ezenfelül a portugál hatóságok szerint a meghosszabbítások (még akkor is, ha azokra új támogatásként tekintenek) nem vezettek gazdasági előnyhöz, mivel a BPP gyakorlatilag nem működött, legalábbis 2008. december 1-jét követően. Így a támogatás - a meghosszabbítással vagy anélkül - „nem nyújtott gazdasági előnyt a BPP számára, illetve versenytársaival szemben nem erősítette meg a BPP helyzetét azon egyszerű oknál fogva, hogy a BPP nem működött a piacon, és ennek következtében nem állt versenyben a többi bankkal” (14). Portugália tehát úgy véli, hogy az intézkedés nem befolyásolta sem a versenyt, sem pedig a tagállamok közötti kereskedelmet.
(49)
Az érdekelt felek észrevételeivel kapcsolatos megjegyzéseikben (lásd lent) a portugál hatóságok megállapították, hogy a 450 millió EUR összegű kölcsönt átlátható módon használták fel annak érdekében, hogy a továbbgyűrűzést elkerüljék, és eleget tegyenek a BPP mérlegében 2008. november 24-én bevezetett kötelezettségeknek.
(50)
A portugál hatóságok azt is megjegyezték, hogy Portugália a BPP felszámolási eljárása részeként gyakorolni fogja jogait a garanciához kapcsolódó biztosítékok felett. A BPP elsőbbségi hitelezőjeként Portugália biztos abban, hogy képes lesz a hitelező bankoknak kifizetett 450 millió EUR-s kölcsön teljes összegét visszanyerni. Ebben a tekintetben a portugál hatóságok megjegyzik, hogy a biztosíték értéke 2010. május 7-én 20 %-kal magasabb volt, mint a garantált kölcsön teljes összege.
(51)
Az állam azon kötelezettségvállalása tekintetében, amely a KBA-hoz csatlakozott azon ügyfelek 250 000 EUR-ig terjedő veszteségeinek kompenzációjára vonatkozott, akik birtokában abszolút hozamú eszközök voltak, Portugália azzal érvel, hogy ez a kötelezettségvállalás nem minősül állami támogatásnak, mivel: i. nem foglal magában sem a KBA alapkezelő társaságának, sem pedig a piacon tevékenykedő más szervnek juttatott állami forrásokat; ii. szabályos és elfogadott mechanizmusról van szó, amely a befektetőket kompenzáló rendszer logikus kiterjesztése; iii. a nemzeti és európai jogi követelményeknek megfelelően nem eredményez gazdasági előnyöket azon befektetők számára, akikre általánosan és kizárólagos feltételekkel irányul, valamint a piaci vagy tagállamok közötti verseny torzulásához sem vezet.
(52)
Ezenfelül - Portugália érvelése szerint - e kötelezettségvállalást követően a KBA ügyfeleinek történt tényleges kifizetések minimálisak, ha egyáltalán sor kerül rájuk. A portugál hatóságok úgy ítélik meg, hogy a 250 000 EUR-s biztosítási fedezet olyan intézkedés, amely a KBA ügyfeleiben hivatott bizalmat kelteni, és amely a legtöbb esetben azonban nem vezet tényleges kifizetéshez. Egy konzervatív forgatókönyv esetén, amely azon a feltételezésen alapul, hogy a KBA eszközeinek 2009. októberi értéke az elkövetkező négy évben tovább csökken, Portugália számításai szerint az ügyfelenkénti legmagasabb kifizetés körülbelül 68 000 EUR lenne. Kedvezőbb forgatókönyvek mellett egyáltalán nem kerülne sor kifizetésekre.
5. MÁS KÖZVETLEN ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI
(53)
A hivatalos eljárás megindításáról szóló, 2009. november 10-i bizottsági határozat 6. cikke alapján 2010. április 6-án a Bizottság kézhez kapta a kellően azonosított harmadik felek észrevételeit, akik személyazonosságuk bizalmas kezelését kérték. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeikben a harmadik felek kiemelték, hogy egyetlen olyan feltételt (a legfeljebb hat hónapos időtartamot és a szerkezetátalakítási terv benyújtását) sem tartottak tiszteletben, amelyek alapján a kölcsönre vonatkozó állami garanciát odaítélték. A benyújtott észrevételek szerint ezért a támogatás jogellenes volt, és a Bizottságnak fel kell szólítania Portugáliát a garancia megszüntetésére. Ezen felül a 450 millió EUR-t - a bank szerkezetátalakítása helyett - a BPP egyes ügyfeleinek kifizetésére használták fel, büntetve ezzel a többi ügyfelet.
6. ÉRTÉKELÉS
6.1. Az intézkedések állami támogatásnak való minősítése
(54)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése megállapítja:
„Ha a Szerződés másként nem rendelkezik, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.”
(55)
Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatósága érdekében olyan, az államnak betudható támogatási intézkedésnek kell fennállnia, amelyet állami forrásból nyújtottak, érinti a tagállamok közötti kereskedelmet és bizonyos vállalkozásoknak szelektív előnyben részesítése által a belső piacon torzítja a versenyt.
6.1.1. A 450 millió EUR összegű kölcsönre nyújtott állami garancia
(56)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy már a megmentési célú támogatásról hozott, 2009. március 13-i határozatában megállapította, hogy az állami garancia állami támogatásnak minősül (15). Az intézkedést állami forrásokból finanszírozzák, mivel Portugália által nyújtott állami garanciát foglal magában. Az, hogy a portugál állam 2010. május 13-án (lásd a (42) preambulumbekezdést) valóban kifizette a bankszindikátust, egyértelműen bizonyítja, hogy állami forrásokat használtak fel.
(57)
A megmentési célú támogatásról hozott, 2009. március 13-i határozat (16) szintén megállapította, hogy az állami garancia lehetővé tette a BPP számára, hogy hasonló körülmények között lévő vállalkozások számára a piacon általában rendelkezésre álló pénzügyi feltételeknél kedvezőbben jusson hozzá a kölcsönhöz abban a valószínűtlen esetben (ahogy azt a portugál hatóságok is elismerték), ha az ilyen kölcsön egyáltalán rendelkezésre állt volna. E tekintetben a megmentési célú támogatásról hozott határozat már megállapította, hogy a 20 bázispontnak megfelelő díj jóval az Európai Központi Bank 2008. október 20-i ajánlása alkalmazásából eredő szint alatt volt. A biztosítékok magas szintje ellenére a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az állami garancia ellentételezése jelentősen alacsonyabb volt annál, mint amekkorát a súlyos helyzetbe került bankok esetében általában megfelelőnek tartanak. Az ellentételezést csak a megmentési szakaszban tekintették megfelelőnek, azzal a feltétellel, hogy a szerkezetátalakítási tervet 2009. június 5-ig benyújtják.
(58)
A többi bankkal ellentétben, amelyek nem élveztek kölcsönökhöz nyújtott állami garanciát, a BPP gazdasági előnyhöz jutott azáltal, hogy az állami garanciára kiszabott díj a piaci szintnél alacsonyabb volt.
(59)
Nem elfogadható a portugál hatóságok által előterjesztett érv, amely szerint a BPP 2008. december 1-jét követően nem működött a piacon. Mivel a BPP banki engedélyét a Portugál Bank csak 2010. április 15-én vonta vissza, a BPP rövid időn belül beléphetett, illetve újra beléphetett volna a piacra. A BPP helyreállítási tervei, amelyet 2008 decembere és 2009 áprilisa között nyújtottak be, valóban azt mutatják, hogy a banknak lehetősége volt gazdasági tevékenységet folytatni a megmentési intézkedés következményeként. A BPP tevékenysége, valamint a nemzeti és nemzetközi pénzügyi piacokon betöltött szerepe miatt lehetséges, hogy ez az előny az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében hatással van a versenyre és a tagállamok közti kereskedelemre. A BPP csak 2010. április 15-től, azaz a banki engedélye visszavonásával veszítette el a képességét, hogy újra belépjen a piacra és esetleg torzítsa a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(60)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az állami garancia gazdasági előnyhöz juttatta a BPP-t azáltal, hogy Portugáliának tulajdonítható állami forrásokat használtak fel. Ez az előny az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében a verseny és a tagállamok közti kereskedelem torzításával fenyeget. Az intézkedés ezért állami támogatásnak minősül.
6.1.2. A KBA ügyfeleinek nyújtott 250 000 EUR garancia
(61)
A fentieknek megfelelően ezen intézkedés kedvezményezettjei azon ügyfelek, akik az abszolút hozamú termékekbe fektettek be, és akik a KBA-hoz való csatlakozást választották. A Portugália által végrehajtott megoldás hiányában a KBA ügyfelei esetében fennállt volna a kockázat, hogy nem kapják meg a kifizetéseket, illetve valószínűbb, hogy kisebb összeghez jutottak volna hozzá, mint a garancia alapján. Portugália saját becslése szerint valószínű, hogy a KBA ügyfeleinek megtérüléseit a garancia növelte. A KBA ügyfelei tehát az intézkedés folytán előnyhöz jutottak.
(62)
Az állami támogatásra vonatkozó szabályok értelmében a pénzeszközök elhelyezésének puszta ténye azonban nem feltétlenül minősül kereskedelmi tevékenységnek, és Portugália beadványa szerint a KBA-ban résztvevők valóban olyan egyének, akik nem vállalkozások. Amenynyiben azonban a KBA keretében kifizetett, állami garanciával fedezett összegek kedvezményezettjei vállalkozások, akkor ezen összegek állami támogatásnak minősülhetnek.
(63)
A Portugália által rendelkezésre bocsátott számadatok azonban egyértelműen mutatják, hogy az állam általi kifizetések jóval a 200 000 EUR-s de minimis küszöbérték alatt lesznek a három éves időszak alatt (17), mihelyt figyelembe veszik a befektetők kompenzációjának rendszere és a betétgarancia alap által nyújtott fedezetet, valamint azt a valószínű összeget, amelyet a befektetők - megbízható feltételezések szerint - az alapul szolgáló pénzeszközökből visszaszereznek.
6.2. Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti összeegyeztethetőség
6.2.1. A 450 millió EUR összegű kölcsönre nyújtott állami garancia
(64)
Portugália úgy érvel, hogy a támogatástartalmat az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint kell értékelni, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintse, ha az „egy tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatás”. A Bizottság emlékeztet arra, hogy a Törvényszék hangsúlyozta, hogy az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontját korlátozottan kell alkalmazni és egy tagállam teljes gazdaságában bekövetkezett zavar megoldására kell irányulnia (18).
(65)
A Bizottság már tudomásul vette, hogy a jelenlegi pénzügyi világválság komoly zavart okozhat egy tagállam gazdaságában, és a bankokat támogató intézkedések e zavar elhárítására alkalmasnak ítélhetők. Mindezt már megerősítette a - Bizottság által elfogadott - bankokról szóló közlemény (19), a feltőkésítési közlemény (20), az értékvesztett eszközökről szóló közlemény (21) és a szerkezetátalakításról szóló közlemény (22). Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja jogalapul szolgálhat tehát a rendszerben bekövetkezett válság megoldása érdekében hozott intézkedésekre. Konkrétan a portugál gazdaság esetében szintén ez volt a jogalapja azoknak a különféle bizottsági határozatoknak, különösen a portugál feltőkésítési program és annak meghosszabbítása jóváhagyásáról szóló, 2010. márciusi határozatnak (23), amelyek a pénzügyi válság elhárítása érdekében a portugál hatóságok által hozott intézkedéseket hagyták jóvá.
(66)
A jelenlegi üggyel kapcsolatban a Bizottság azt is megjegyzi, hogy a megmentési célú támogatásról hozott határozatában értékelte az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének b) pontját, és azt alkalmazandónak találta, mivel a teljes portugál pénzügyi rendszert negatívan befolyásolhatta, hogy a BPP nem volt képes eleget tenni pénzügyi kötelezettségeinek (lásd a megmentési célú támogatásról hozott határozat 33-45. preambulumbekezdését).
(67)
Miközben az ismételt felkérések és a tájékoztatásnyújtási felszólítás ellenére sem nyújtotta be a szerkezetátalakítási tervet (lásd a fenti (30)-(32) preambulumbekezdést), Portugália kétszer is meghosszabbította a garanciát előzetes bejelentés és a Bizottság jóváhagyása nélkül.
(68)
Nem elfogadhatóak a portugál hatóságok érvei, amelyek szerint a Bizottság tisztában volt azzal, hogy a szerződés szerint a garancia további két évig nyújtható, és hogy az állami garanciában lényeges változás nem történt. A megmentési célú támogatásról hozott határozat az állami támogatás jóváhagyását a portugál hatóságok azon kötelezettségéhez kötötte, amely szerint a szerkezetátalakítási tervet hat hónapon belül benyújtják. E kötelezettségüknek a portugál hatóságok nem tettek eleget.
(69)
Ezenfelül az, hogy az állami garanciának a bankszindikátus és a BPP határozata alapján történő megújításáról szerződés rendelkezik, nem mentesíti Portugáliát sem azon pontos és egyértelmű kötelezettségei alól, amelyeket a Bizottsággal szemben vállalt és amelyekre a Bizottság a megmentési célú támogatásról hozott határozatot alapozta, sem pedig az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerinti kötelezettségei alól.
(70)
A megmentési célú támogatásról hozott határozat alapjául szolgáló kötelezettségek fényében elfogadhatatlan Portugáliának a szerkezetátalakítási terv benyújtására vonatkozó kötelezettség tekintetében képviselt álláspontja, amely szerint egyetlen feladata csak a terv továbbítása volt a Bizottsághoz. Mindenesetre tény marad, hogy a szerkezetátalakítási tervet nem nyújtották be a megmentési célú támogatásról hozott határozatban megszabott időn belül, ezért a jóváhagyás alapja megszűnt.
(71)
A garancia árképzése a bankokról szóló közlemény szerint általában megkövetelt szint alatt volt ahhoz, hogy összeegyeztethető támogatásnak tekintsék, és a megmentési célú támogatásról hozott határozatban a Bizottság az árképzés ezen szintjét csak Portugália azon kötelezettségvállalása alapján fogadta el, hogy az ország szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet nyújt be, amely kellőképpen minimalizálta volna a verseny torzulását. 2009. június 5-ig egyetlen ilyen tervet sem nyújtottak be, ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy sem a Portugália által 2008. december 5-én nyújtott garancia, sem pedig annak 2009. június 5-ét követő meghosszabbítása nem egyeztethető össze a belső piaccal.
(72)
Bár Portugália nem nyújtotta be a BPP szerkezetátalakítási tervét, a portugál hatóságok olyan információkat szolgáltattak, amelyek bizonyítják, hogy a BPP banki engedélyének visszavonásával 2010. április 15-én megkezdett felszámolási eljárás a bank felszámolásához vezet. Ezenfelül a BPP részvényesei nem részesülnek semmilyen kompenzációban azon összegek felett, amelyek magából a felszámolási eljárásból erednek. Ezen információ alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a jövőben a BPP tekintetében nem fenyeget a verseny torzulásának kockázata. Ez a következtetés azonban nem orvosolja azt, hogy a Portugália által 2008. december 5. és 2010. április 15. között nyújtott intézkedés nem összeegyeztethető.
(73)
A kölcsön kamatai piaci értékének meghatározásához a Bizottság értékelését a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapítási módjának módosításáról szóló bizottsági közleményre (24) alapozta. A Bizottság olyan referencia-kamatlábat állapít meg, amely a szokásos biztosítékkal fedezett közép és hosszú lejáratú kölcsönök után a piacon felszámított kamatlábak átlagos szintjét hivatott tükrözni. Ez a referencia-kamatláb olyan minimális kamatláb, amely megemelhető bizonyos, kockázattal járó esetekben, például nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetén, vagy ha a bankok által rendszerint megkövetelt biztosíték nem áll rendelkezésre. Kivételes körülmények között a garancia támogatástartalma elérheti a garancia által ténylegesen fedezett összeget.
(74)
A garancia lehetővé tette a BPP számára, hogy a piacon megszokottakhoz képest kedvezőbb pénzügyi feltételekkel jusson hozzá a kölcsönhöz. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a garancia támogatástartalma kiszámítható annak megállapításával, mekkora volt a különbség a garantált kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb és a között a kamatláb között, amelyet a BPP-nek kellett volna a kölcsön után fizetnie piaci körülmények között, azaz garancia nélkül. Ez a különbség felelne meg annak a prémiumnak, amit egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő kezes ezekért a kezességekért kért volna.
(75)
Jelen ügyben a Bizottság úgy véli, hogy a garancia nélkül a BPP olyan kamatot fizetett volna, amelynek értéke megfelel a referencia-kamatláb plusz 400 bázispontnak, mivel olyan vállalkozásról volt szó, amely nehézséggel tudott nagy értékű biztosítékot szolgáltatni. A Bizottság szerint a 400 bázisponttal való kiegészítés megfelelő, tekintettel a kölcsönre kiszabott magas értékű biztosítékra (lásd a (17) preambulumbekezdést), amely megnövelte annak esélyét, hogy a hitelező számára legalább a kölcsön egy része megtérüljön a BPP nehéz helyzete ellenére. A garancia támogatástartalma tehát magában foglalja a referencia-kamatláb plusz 400 bázispont és a garantált kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb (EURIBOR + 100 bázispont) közötti különbséget, a garanciáért ténylegesen fizetett ár, azaz 20 bázispont levonása után.
(76)
Ebben az összefüggésben a Bizottság azt is megjegyzi, hogy Portugália kijelentette, már érvényesítette a szükséges kéréseit annak érdekében, hogy érvényre juttassa a kivételezett és elsőbbségi jogait, amelyeket a BPP által nyújtott biztosíték felett élvez, és a továbbiakban is megteszi ezt mindaddig, amíg vissza nem nyeri a kölcsön teljes összegét (25). A Bizottság megítélése szerint Portugália köteles ezt megtenni annak érdekében, hogy érvényt szerezzen a garanciamegállapodásban foglalt rendelkezéseknek; amennyiben a kölcsön teljes összegének visszanyerése érdekében nem sikerül érvényt szereznie a biztosíték feletti jogainak, akkor azt a BPP számára nyújtott állami támogatásnak lehet tekinteni.
6.3. A 450 millió EUR-s kölcsön BPP általi felhasználása
(77)
A hivatalos eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatra vonatkozó észrevételeit megküldő érdekelt harmadik fél állítása szerint a 450 millió EUR-s kölcsönt a BPP szerkezetátalakítása helyett a bank bizonyos ügyfeleinek kifizetésére használták fel, szankcionálva ezzel a többit. A portugál hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a kölcsönt a BPP azon hitelezőinek kifizetésére használták, akiknek a hitele esedékes volt, illetve akik hitelkerete lejárt, és akik nem kívántak további hiteleket nyújtani vagy hitelkeretüket megújítani. A Bizottság nem talált az érdekelt harmadik fél állításait megalapozó semmilyen bizonyítékot.
7. KÖVETKEZTETÉS
(78)
A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a BPP-nek nyújtott állami garancia az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősül, és nem egyeztethető össze a belső piaccal.
8. VISSZAFIZETTETÉS
(79)
A 659/1999/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére. Csak a belső piaccal össze nem egyeztethető támogatást kell visszafizettetni.
(80)
A visszafizettetés célja a támogatásnyújtást megelőző állapot visszaállítása. Az eredeti állapot visszaállítása akkor következik be, amikor a BPP visszafizeti az össze nem egyeztethető támogatást, miáltal elveszíti azokat az előnyöket, amelyeket a versenytársaival szemben élvezett. A visszafizetendő összegnek meg kell szüntetnie a BPP számára nyújtott gazdasági előnyt.
(81)
Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (26) (a továbbiakban: a kezességvállalásról szóló közlemény) 3.1. pontja szerint egyedi állami garancia esetén a támogatástartalom értékelését a garancia és a kölcsön feltételei viszonylatában kell elvégezni. Mivel a BPP a garancia nyújtásának idején súlyos pénzügyi nehézségekkel küzdött, nagyon valószínűtlen, hogy a vállalkozás a piacon az állam közbeavatkozása nélkül banki kölcsönhöz jutott volna.
(82)
Elfogadható referenciaértéket kell megállapítani a támogatás összegének pontos számszerűsítéséhez, mivel az állami garanciáért fizetett ellentételezés megfelelő piaci ára nem meghatározható. A kezességvállalásról szóló közlemény 3.2. pontjában meghatározottak szerint adott évben a „pénzben kifejezett támogatástartalom” ugyanolyan módon számítható ki, mint a kedvezményes kamatozású kölcsön támogatástartalma. Tehát a támogatás összege egy elméleti piaci kamatláb és az állami kezességvállalásnak köszönhetően - az esetlegesen kifizetett díjak levonása után - elért kamatláb különbségeként számítható ki.
(83)
Jelen ügyben - a BPP pénzügyi nehézségeit tekintve és a nyújtott biztosítékok figyelembevételével - a BPP-nek a kölcsönért piaci feltételek mellett, azaz kezességvállalás nélkül, a referencia-kamatlábat, valamint 400 bázispontot kitevő kockázati felárat kellett volna fizetnie. A támogatás összegét tehát ezen elméleti piaci kamatláb és a kezességvállalással biztosított kölcsön után ténylegesen felszámított kamatláb (azaz EURIBOR + 100 bázispont) közötti különbségként kell kiszámítani, a garanciáért ténylegesen fizetett ár, azaz 20 bázispont levonása után.
(84)
Maga a kölcsön teljes összege tekintetében, a portugál hatóságok szerint a portugál állam ezidáig minden szükséges intézkedést és lépést megtett annak érdekében, hogy érvényt szerezzen elsőbbségi jogainak, amelyeket a BPP által nyújtott biztosíték felett élvez (amelynek értékét jóval a kölcsön értéke felettinek becsülték) (27). A Bizottság feltételezi, hogy a portugál állam továbbra is érvényt szerez e jogainak, a felszámolási eljárás során visszaszerezve ezzel a kölcsön teljes összegét, ahogy azt a 2010. június 15-i válaszában maga is megállapította (28).
(85)
A (83) bekezdésben említett összeg nem más, mint a visszafizettetendő összeg, valamint az erre az összegre ténylegesen járó kamat a támogatás kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának eredeti időpontjától (2008. december 5.) a visszatérítés tényleges időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan. A kamat nem lehet alacsonyabb a 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (29) 9. cikke szerint kiszámított összegnél,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 450 millió EUR-s kölcsönnel kapcsolatban Portugália által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével a Banco Privado Português számára jogellenesen nyújtott garancia nem egyeztethető össze a belső piaccal.
2. cikk
(1) Portugáliának vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel az 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszafizettetendő összeget a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának eredeti időpontjától a tényleges visszafizettetés időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan kamat terheli.
(3) A kamatot a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban konszolidált alapon kell kiszámítani.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetésének haladéktalanul és hatékonyan kell megtörténnie.
(2) Portugália biztosítja, hogy e határozatot az arról való értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtják.
4. cikk
(1) E határozatról való értesítéstől számított két hónapon belül Portugália a Bizottság rendelkezésére bocsátja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezett által visszafizetendő teljes összeg (alapösszeg és kamatok);
b)
a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
dokumentumok, amelyek bizonyítják, hogy Portugália érvényt szerzett elsőbbségi jogainak a garanciával összefüggésben a BPP által felajánlott biztosíték felett.
(2) Portugáliának az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetéséig rendszeresen tájékoztatnia kell a Bizottságot az e határozatnak való megfelelés érdekében hozott nemzeti intézkedésekről. Portugáliának - a Bizottság egyszerű kérésére - azonnal be kell nyújtania a határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekre vonatkozó információkat. Részletes információkkal kell szolgálnia a támogatás és a kamat összegeiről, amelyeket a kedvezményezett már visszafizetett.
5. cikk
Ennek a határozatnak a Portugál Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 20-án.