РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
A BIZOTTSÁG 430/2010/EU RENDELETE
(2010. május 20.)
a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 247. cikkére,
mivel:
(1)
A 648/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) bevezette a 2913/92/EGK rendeletbe a belépési és kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatok elektronikus úton történő benyújtásának kötelezettségét. A 2454/93/EGK bizottsági rendelet (3) egyes rendelkezéseitől való eltérést lehetővé tévő 273/2009/EK bizottsági rendelet (4)2010. december 31-ig tartó átmeneti időszakról rendelkezik, amelynek során a gazdasági szereplőknek lehetőségük van, de nem kötelesek elektronikus úton benyújtani a belépési, illetve a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatokat.
(2)
Indokolt kiigazítani a belépési és kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó szabályokat annak érdekében, hogy csökkenjenek az adminisztratív terhek azokban az esetekben, amikor biztonsági és védelmi célból nincs szükség ilyen nyilatkozatokra. A kockázatelemzések hatékonyságának fokozása céljából ugyanakkor helyénvaló kötelezővé tenni ilyen nyilatkozatok benyújtását a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i 1186/2009/EK tanácsi rendelet (5) 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti azon háztartási célú ingóságok esetében, amelyeknek a szállítására fuvarozási szerződés alapján kerül sor.
(3)
Bizonyos esetekben biztonsági és védelmi szempontból nincs szükség a biztonsági és védelmi adatoknak a vámáru-nyilatkozatokban való feltüntetésére és a nyilatkozatok benyújtására vonatkozó konkrét határidő meghatározására, ezért helyénvaló e tekintetben további mentesítéseket bevezetni; e mentesítések azonban csak a vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó általános szabályok sérelme nélkül alkalmazhatók, függetlenül a nyilatkozatok benyújtásának formájától.
(4)
Egyes olyan esetekben, amikor a kiviteli nyilatkozatokra vonatkozó, biztonsággal és védelemmel kapcsolatos határidőket nem kell alkalmazni (mint például a hajózási és repülési készletek esetében), indokolt, hogy a vámhatóságok engedélyezhessék a megbízható gazdasági szereplőknek, hogy a kivitt árukat saját nyilvántartásukba bejegyezzék, és kiviteli műveleteikről rendszeres időközönként, az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállítását követően tegyenek jelentést.
(5)
A 2454/93/EGK rendeletet módosító 1192/2008/EK bizottsági rendelet (6) közös kritériumokat és egységes kérelem-formanyomtatványt vezetett be az egyszerűsített nyilatkozattételi és a helyi vámkezelési eljárás alkalmazásának engedélyezésére vonatkozóan. Helyénvaló egyértelművé tenni, hogy a szóban forgó szabályokat valamennyi vámeljárásra alkalmazni kell. Ugyanez a rendelet 2011. január 1-jei hatállyal bevezette továbbá a 253a. cikkbe azt az előírást, miszerint az egyszerűsített nyilatkozattételi, illetve helyi vámkezelési eljárás alkalmazásának feltétele, hogy a vámáru-nyilatkozatokat és az értesítéseket elektronikus formában nyújtsák be. Egyes tagállamok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az ehhez szükséges rendszerek esetleg nem minden esetben állnak majd rendelkezésre az említett időpontra. Feltéve, hogy hatékony kockázatelemzésre kerül sor, helyénvaló lehetővé tenni az érintett tagállamok számára, hogy a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) alkalmazásának megkezdéséig az általuk meghatározott feltételekkel az elektronikustól eltérő formában benyújtott vámáru-nyilatkozatokat és értesítéseket is elfogadhassák.
(6)
Azon esetekre, mikor az átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt áruknak a közösségi vámterületről történő újrakiviteléhez nem kell kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot benyújtani, alternatív eszközt szükséges meghatározni az újrakivitel és a felelős személyek nyilvántartására és bejelentésére.
(7)
Helyénvaló egyértelművé tenni, hogy a kiviteli vámalakiságokat nemcsak a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítandó közösségi áruk esetében kell elvégezni, hanem az adómentes repülési és hajózási készletek tekintetében is, annak érdekében, hogy az ilyen készleteket szállító személyek megkapják az adómentesség feltételét képező igazolást a Közösség vámterületéről történő kiléptetésre vonatkozóan. Indokolt ugyanezeket a szabályokat alkalmazni nem közösségi áruknak újrakiviteli nyilatkozat alapján történő újrakivitelekor is.
(8)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (8) 278., 279. és 280. cikke, valamint a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (9) 3. cikke kötelezővé teszi a behozatali és a kiviteli vámalakiságok alkalmazását azokban az esetekben, amikor közösségi árukat olyan, a Közösség vámterületének részét képező területre, illetve területről szállítanak, amelyen az említett irányelvek nem alkalmazandók. Helyénvaló hivatkozni az említett rendelkezésekre, és a szóban forgó árumozgások tekintetében mentességet biztosítani a biztonsági és védelmi adatok szolgáltatásával, valamint a biztonsági és védelmi célú ellenőrzésekre vonatkozó konkrét határidők betartásával kapcsolatos követelmény alól, tekintve, hogy az érintett rendelkezéseket csak a Közösség vámterületére behozott, illetve onnan kiszállított árukra kell alkalmazni. A Helgolandra, a San Marino Köztársaságba és a Vatikánváros Államba szállított áruk esetében - az említett területek földrajzi elhelyezkedésére való tekintettel - szintén nem szükséges megkövetelni a biztonsági és védelmi célú ellenőrzésekre vonatkozó konkrét határidők betartását és a biztonsági és védelmi adatok benyújtását.
(9)
Helyénvaló meghatározni, hogy melyik vámhivatalnál kell benyújtani a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot, valamint hogy ki az ilyen nyilatkozat benyújtásáért felelős személy. Ezzel összefüggésben indokolt rendelkezni az olyan helyzetekről is, amikor a gazdasági szereplő a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat helyett olyan árutovábbítási nyilatkozatot nyújt be, amelyben szerepelnek a kérdéses kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat adatai.
(10)
Annak érdekében, hogy a kiléptető vámhivatal számára egyszerűbbé váljon a vámfelügyelet gyakorlása, szükséges pontosan meghatározni azon személyek kötelezettségeit, akik az árukat a közösségi vámterületről történő kiszállításuk előtt egy másik személynek átadják, továbbá azon személyek kötelezettségeit is, akiknek tájékoztatást kell nyújtaniuk a kiléptető vámhivatalnak az áruk kiviteléről. Helyénvaló, hogy ugyanezek a kötelezettségek vonatkozzanak azokra az esetekre is, amikor a kivitelre bejelentett és a kiléptető vámhivatalnál vám elé állított árukat időközben már nem kívánják kivinni a Közösség vámterületéről, és a szóban forgó árukat elszállítják a kiléptető vámhivatalból.
(11)
A 2008/118/EK irányelv értelmében 2011. január 1-jétől kötelező a jövedéki termékek mozgásának ellenőrzésére szolgáló számítógépes rendszer használata a jövedéki adó felfüggesztésével szállított jövedéki termékek esetében. Az említett irányelvnek megfelelően a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szánt, jövedékiadó-felfüggesztés alatt álló közösségi árukat a számítógépes rendszer alkalmazásán alapuló kiviteli eljárás keretében kell szállítani. A jövedékiadó-köteles termékek adófelfüggesztéses eljárás mellett történő szállításához szükséges adminisztratív kísérőokmányról szóló, 1992. szeptember 11-i 2719/92/EGK bizottsági rendeletben (10) az adminisztratív kísérőokmány használatára vonatkozóan előírt egyedi szabályokat ezért 2011. január 1-jei hatállyal el kell hagyni. Az ezen időpontot megelőzően, adminisztratív kísérőokmány alapján megindított kiviteli eljárásokat a 2454/93/EGK rendelet 793c. cikkének 2010. december 31-én hatályos változatával összhangban kell lezárni.
(12)
Helyénvaló úgy rendelkezni, hogy e módosítások semmiféle változtatást ne tegyenek szükségessé azokban az elektronikus rendszerekben, amelyek e rendelet alkalmazásának megkezdésekor már működnek, illetve amelyeknek addigra működésbe kell lépniük.
(13)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Vámkódex Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2454/93/EGK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk a következő 18. ponttal egészül ki:
„18.
Kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat: a Vámkódex 182c. cikke szerinti gyűjtő vámáru-nyilatkozat, amelyet - amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik - a Közösség vámterületéről történő kiszállításra szánt árukra vonatkozóan be kell nyújtani.”
2.
A 181c. cikk a következőképpen módosul:
a)
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
azok az áruk, amelyekre vonatkozóan a 230., a 232. és a 233. cikkel összhangban egyéb módon is vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK tanácsi rendelet (11) 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;
b)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
azok az áruk, amelyek esetében a 225. és a 227. cikkel, valamint a 229. cikk (1) bekezdésével összhangban szóbeli vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
c)
az m) pont helyébe a következő szöveg lép:
„m)
a Közösség vámterületén letelepedett személy által üzemeltetett tengeri fúró- vagy termelési platformokról, illetve szélturbinákból közvetlenül a Közösség vámterületére beszállított következő áruk:
i.
olyan áruk, amelyeket az említett platformokba, illetve szélturbinákba beépítettek, ha a beszállítás célja ezen platformok vagy szélturbinák építése, javítása, karbantartása vagy átalakítása;
ii.
az említett platformokra vagy szélturbinákba felszerelt, illetve az említett platformok vagy szélturbinák felszereléseként használt áruk;
iii.
az említett platformokon, illetve szélturbinákban használt vagy elfogyasztott egyéb ellátmány; és
iv.
az említett platformokról, illetve szélturbinákból származó, hulladéknak minősülő termék, ha nem minősül veszélyes hulladéknak;”
d)
a cikk szövege a következő o) ponttal egészül ki:
„o)
a Közösség vámterületének részét képező olyan területekről beszállított áruk, ahol a 2006/112/EK tanácsi irányelv (12) és a 2008/118/EK tanácsi irányelv (13) nem alkalmazandó, valamint a Helgolandról, a San Marino Köztársaságból és a Vatikánváros Államból a Közösség vámterületére beszállított áruk.
3.
A 184d. cikk (3) bekezdésében a „181c. cikk c)-i) és l)-n) pontjának” szövegrész helyébe a „181c. cikk c)-i) és l)-o) pontjának” szövegrész lép.
4.
A 189. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Azokat a Közösség vámterületére beszállított árukat azonban, amelyeket a szállítás során egy adott szállítóeszközről lerakodnak, majd ugyanarra a szállítóeszközre visszarakodnak abból a célból, hogy lehetővé tegyék más áruk ki- vagy berakodását, nem kell vám elé állítani.”
5.
A 253a. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Abban az esetben azonban, ha nem áll a vámhatóságok vagy a gazdasági szereplők rendelkezésére az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatok vagy a helyi vámkezelési eljáráshoz kapcsolódó értesítések benyújtására vagy fogadására szolgáló, adatfeldolgozási technikát alkalmazó számítógépes rendszer, a vámhatóságok az általuk meghatározott egyéb formában benyújtott nyilatkozatokat és értesítéseket is elfogadhatják, feltéve, hogy az alapján hathatós kockázatelemzés végezhető.”
6.
A 261. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
7.
A 264. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt a helyi vámkezelési eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
8.
A 269. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b., a 253c. és a 270. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
9.
A 272. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt a helyi vámkezelési eljárás alkalmazására, ha a (2) bekezdésben és a 253., a 253a., a 253b., a 253c. és a 274. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
10.
A 279. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„279. cikk
A 786-796e. cikkben előírt kiviteli vámalakiságok az e fejezetben foglaltaknak megfelelően egyszerűsíthetőek.”
11.
A 282. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazása a 253., a 253a., a 253b., a 253c. cikkben, a 261. cikk (2) bekezdésében, valamint - értelemszerűen - a 262. cikkben megállapított feltételekkel és módon engedélyezhető.”
12.
A 283. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„283. cikk
A helyi vámkezelési eljárásra vonatkozó engedélyt a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben foglalt feltételek szerint és módon minden olyan személynek (a továbbiakban: elfogadott exportőr) meg kell adni, aki a kiviteli eljárást a saját helyiségében vagy területén vagy a vámhatóság által kijelölt vagy jóváhagyott más helyen kívánja lefolytatni.”
13.
A 284. cikket el kell hagyni.
14.
A 285a. cikk az alábbi (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Azokban az esetekben, amikor az 592a. vagy az 592d. cikk alkalmazandó, a vámhatóságok engedélyezhetik a gazdasági szereplőknek, hogy az egyes kiviteli műveleteket azonnal bejegyezzék saját nyilvántartásukba, és az összes műveletet együtt, rendszeres időközönként, legfeljebb egy hónappal az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállítását követően, kiegészítő vámáru-nyilatkozatban jelentsék be az engedélyező vámhivatalnak. Ilyen engedély a következő feltételekkel adható:
a)
a gazdasági szereplő kizárólag tilalom vagy korlátozás alá nem eső áruk esetében használja az engedélyt;
b)
a gazdasági szereplő minden olyan információt a kiviteli vámhivatal rendelkezésére bocsát, amelyet az említett vámhivatal szükségesnek ítél ahhoz, hogy elvégezhesse az áruk ellenőrzését;
c)
amennyiben a kiviteli vámhivatal nem azonos a kiléptető vámhivatallal, a vámhatóságok előzetesen hozzájárulnak a szóban forgó eljárás alkalmazásához, és a b) pontban említett információkhoz a kiléptető vámhivatal is hozzáfér.
Az első albekezdésben említett eljárás alkalmazása esetén az áruk nyilvántartásba vétele egyenértékű azok kivitel, illetve kiléptetés céljára történő kiadásával.”
15.
Az 592a. cikk a következőképpen módosul:
a)
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
azok az áruk, amelyekre vonatkozóan a 231. cikkel, a 232. cikk (2) bekezdésével és a 233. cikkel összhangban egyéb módon is vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
b)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
azok az áruk, amelyek esetében a 226. és a 227. cikkel, valamint a 229. cikk (2) bekezdésével összhangban szóbeli vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
c)
az l) pont helyébe a következő szöveg lép:
„l)
a közvetlenül a Közösség vámterületén letelepedett személy által üzemeltetett tengeri fúró- vagy termelési platformokra, illetve szélturbinákba a Közösség vámterületéről kiszállított következő áruk:
i.
az említett platformok, illetve szélturbinák építése, javítása, karbantartása vagy átalakítása céljából való felhasználásra szánt áruk;
ii.
az említett platformokra vagy szélturbinákba való felszerelésre, illetve az említett platformok vagy szélturbinák felszereléseként való használatra szánt áruk;
iii.
az említett platformokon, illetve szélturbinákban történő használatra vagy fogyasztásra szánt egyéb ellátmány;”
d)
a bekezdés a következő n)-p) ponttal egészül ki:
„n)
azok az áruk, amelyekre a diplomáciai kapcsolatokról szóló, 1961. április 18-i Bécsi Szerződés, a konzuli kapcsolatokról szóló, 1963. április 24-i Bécsi Egyezmény vagy más konzuli egyezmények alapján, vagy a különleges küldetésekről szóló, 1969. december 16-i New York-i Egyezmény alapján mentesség biztosítható;
o)
a hajókba vagy légi járművekbe alkatrészként vagy tartozékként történő beszerelés céljából szállított áruk, a hajók vagy légi járművek üzemeltetéséhez szükséges üzemanyagok, kenőanyagok és gáz, valamint a fedélzeten elfogyasztandó vagy értékesítendő élelmiszerek és egyéb árucikkek;
p)
az olyan, a Közösség vámterületének részét képező területekre szánt áruk, ahol a 2006/112/EK irányelv és a 2008/118/EK irányelv nem alkalmazandó, valamint az e területekről egyéb, a Közösség vámterületén található rendeltetési helyre feladott áruk, továbbá a Közösség vámterületéről Helgolandra, a San Marino Köztársaságba és a Vatikánváros Államba feladott áruk.”
16.
Az 592b. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben az e) pontot el kell hagyni;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben a vámáru-nyilatkozat benyújtása nem adatfeldolgozási eljárás útján történik, az (1) bekezdés a) pontjának iii. és iv. alpontjában, valamint b), c) és d) pontjában megállapított határidő legalább négy óra.”
17.
Az 592 g. cikkben az „592a. cikk c)-m) pontja” szövegrész helyébe az „592a. cikk c)-p) pontja” szövegrész lép.
18.
A IV. cím 2. fejezete a következő 786. cikkel egészül ki:
„786. cikk
(1) A Vámkódex 161. cikkének (1) bekezdése szerinti kiviteli eljárás a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítandó közösségi áruk esetében alkalmazandó.
(2) A kiviteli nyilatkozatra vonatkozóan e fejezetben megállapított alakiságok alkalmazandók abban az esetben is, ha
a)
közösségi árukat olyan, a Közösség vámterületén belüli területre, illetve területről kell szállítani, ahol a 2006/112/EK, illetve a 2008/118/EK tanácsi irányelv nem alkalmazandó;
b)
közösségi árukat repülési és hajózási készletekként adómentesen szállítanak, függetlenül a légi jármű vagy a hajó úti céljától.
Az a) és a b) pontban említett esetekben azonban nem szükséges feltüntetni a kiviteli nyilatkozatban a 30A. mellékletben a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra vonatkozóan meghatározott adatokat.”
19.
A 792a. cikk (2) bekezdésében a „793a. cikk (6) bekezdésében” szövegrész helyébe a „793. cikk (2) bekezdés második albekezdésének b) pontjában” szövegrész lép.
20.
A 793. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A (2) bekezdés második albekezdésének b) pontjában említett esetekben, amikor az egyetlen fuvarozási szerződés alapján átvett áruk a Közösség vámterületéről történő kiléptetés tényleges helye szerinti vámhivatalba érkeznek, a fuvarozó kérésre közli az adott hivatallal az alábbi adatok valamelyikét:
a)
a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási szám, ha van ilyen; vagy
b)
az érintett árukra vonatkozó egyetlen fuvarozási szerződés vagy kiviteli nyilatkozat példánya; vagy
c)
az egyedi szállítmányhivatkozási szám vagy a fuvarokmány hivatkozási száma, valamint a csomagok száma és - konténerben történő szállítás esetén - a berendezés azonosító száma; vagy
d)
az egyetlen fuvarozási szerződésre vagy az áruknak a Közösség vámterületéről történő kiszállítására vonatkozó, az árukat átvevő személy adatfeldolgozó rendszerében vagy valamely más kereskedelmi adatfeldolgozó rendszerben szereplő információk.”
21.
A 793a. cikk (6) bekezdését el kell hagyni.
22.
A 793c. cikket el kell hagyni.
23.
A 796c. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az ilyen értesítésnek tartalmaznia kell a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási számot.”
24.
A 796d. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A 793. cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában foglaltak sérelme nélkül, a kiléptető vámhivatalnak meg kell győződnie arról, hogy a vám elé állított áruk megfelelnek a nyilatkozatban szereplő áruknak, és felügyelnie kell az áruknak a közösségi vámterületről való tényleges kiléptetését. Az áruk vizsgálatát a kiléptető vámhivatal a kiviteli vámhivataltól kapott és az ilyen vizsgálat alapjául szolgáló »Előzetes kiviteli jelentés« üzenet felhasználásával végzi el.
Annak érdekében, hogy lehetővé váljon a vámfelügyelet gyakorlása az olyan esetekben, amikor az árukat kirakodják egy adott szállítóeszközről és átadják egy másik, azokat birtokló személynek, majd berakodják őket egy másik szállítóeszközre, amely a kiléptető vámhivatalnál történő vám elé állítás után kiszállítja az árukat a Közösség vámterületéről, a következő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
Az áruk birtokosa legkésőbb az áruk átadásakor közli az áruk következő birtokosával az egyedi szállítmányhivatkozási számot vagy a fuvarokmány hivatkozási számát, valamint a csomagok számát vagy - konténerben történő szállítás esetén - a berendezés azonosító számát, továbbá a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási számot, amennyiben kiadtak ilyet. Ezen adatok közlése történhet elektronikus úton és/vagy kereskedelmi, kikötői vagy szállítási információs rendszerek és eljárások alkalmazásával, illetve - amennyiben ezek egyike sem áll rendelkezésre - bármely más módon. Az árukat átvevő személy legkésőbb az átvételkor rögzíti az árukat közvetlenül előtte birtokló személy által közölt adatokat.
b)
A fuvarozó addig nem rakodhatja be a Közösség vámterületén kívülre szállítandó árukat, amíg rendelkezésére nem állnak az a) pontban említett információk.
c)
A fuvarozó az a) pontban említett információk benyújtása útján értesíti a kiléptető vámhivatalt az áruk kilépéséről, kivéve, ha a szóban forgó információk a meglévő kereskedelmi, kikötői vagy szállítási információs rendszereken vagy eljárásokon keresztül már hozzáférhetők a vámhatóságok számára. Ez az értesítés lehetőség szerint valamely meglévő manifeszt vagy más, fuvarozással kapcsolatos jelentéstételi kötelezettség részét képezi.
A második albekezdés alkalmazásában »fuvarozó« az a személy, aki az árukat a Közösség vámterületéről kiszállítja, vagy aki az áruknak a Közösség vámterületéről történő kiszállításáért a felelősséget viseli. Mindazonáltal:
-
kombinált szállítás esetén, amikor a Közösség vámterületét elhagyó tényleges szállítóeszköz csupán egy másik, olyan szállítóeszközt szállít, amely, miután a tényeges szállítóeszköz megérkezett rendeltetési helyére, maga is saját erőből tényleges szállítóeszközként kezd mozogni, akkor fuvarozón az a személy értendő, aki azt a szállítóeszközt üzemelteti, amelyik a Közösség vámterületét elhagyó szállítóeszköznek a maga rendeltetési helyére történő megérkezését követően saját erőből mozog,
-
a tengeri vagy légi fuvarozás azon eseteiben, amikor szállítóeszköz-megosztási vagy szerződéses megállapodás van hatályban, a fuvarozó az a személy, aki az árunak a Közösség vámterületéről való tényleges fuvarozására vonatkozóan szerződéses kötelezettséget vállalt, és hajóraklevelet vagy légi fuvarlevelet állított ki.”
b)
a cikk a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A 792a. cikkben foglaltak sérelme nélkül, ha a kivitelre bejelentett árukat időközben már nem kívánják kiszállítani a Közösség vámterületéről, az a személy, aki az árukat elszállítja a kiléptető vámhivataltól azzal a céllal, hogy azokat valamely, a Közösség vámterületén található helyre fuvarozza, benyújtja a kiléptető vámhivatalnak az (1) bekezdés második albekezdésének a) pontjában említett információkat. Ezeket az információkat bármilyen formában meg lehet adni.”
25.
A 796da. cikk (4) bekezdésében az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
a kőolaj- vagy földgázkitermelésre szolgáló fúró- vagy termelési platformokra, illetve a szélturbinákba szállított áruról a gazdasági szereplő által vezetett nyilvántartással.”
26.
A 841. cikk (1) bekezdésében a „787-796e. cikket” szövegrész helyébe a „786. cikk (1) bekezdését, és (2) bekezdésének b) pontját, valamint a 787-796e. cikket” szövegrész lép.
27.
A 841a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„841a. cikk
(1) A Vámkódex 182. cikke (3) bekezdésének harmadik mondatában meghatározottaktól eltérő esetekben az újrakivitelt kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat benyújtásával, a 842a-842e. cikkben foglaltaknak megfelelően be kell jelenteni, kivéve, ha e követelmény alól a 842a. cikk (3) vagy (4) bekezdése mentességet ad.
(2) Azokban az esetekben, amikor átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt áruk újrakivitelére kerül sor, és ehhez nincs szükség vámáru-nyilatkozatra vagy kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra, az újrakivitelről az áruknak a vámhatóságok által előírt formában történő kiléptetését megelőzően értesíteni kell az azon hely szerint illetékes vámhivatalt, ahonnan az áruk a Közösségi vámterületén kívülre kerülnek.
A (3) bekezdésben említett személy saját kérésére engedélyt kap arra, hogy az értesítés egy vagy több adatát módosítsa. Azt követően, hogy az értesítésben szereplő áruk elhagyták a Közösség vámterületét, már nem hajtható végre ilyen módosítás.
(3) A (2) bekezdés első albekezdésében említett értesítést a fuvarozónak kell megküldenie. Az átmeneti megőrzésre igénybe vett létesítmény üzemeltetőjének, az I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen található raktárlétesítmény üzemeltetőjének vagy bármely más, az áruk vám elé állítására képes személynek kell azonban benyújtania az értesítést abban az esetben, ha a fuvarozó előzetesen tájékoztatást kapott arról, hogy az e bekezdés második mondatában említett személy benyújtja az értesítést, és ehhez szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta. A kiléptető vámhivatal ellenkező bizonyíték hiányában vélelmezheti, hogy a fuvarozó szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta, és az értesítés benyújtása az ő tudtával történt.
A fuvarozó fogalmának meghatározását illetően a 796d. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdését kell alkalmazni.
(4) Azokban az esetekben, amikor a (2) bekezdés első albekezdésében említett értesítést követően az árukat mégsem kívánják már kiszállítani a Közösség vámterületéről, a 796d. cikk (4) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.”
28.
A 842a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„842a. cikk
(1) A (3) és a (4) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül, amennyiben az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállításához nincs szükség vámáru-nyilatkozatra, a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot a kiléptető vámhivatalnál kell benyújtani.
(2) E fejezet alkalmazásában a »kiléptető vámhivatal«:
a)
az azon hely szerint illetékes vámhivatal, ahonnan az áruk a Közösség vámterületén kívülre kerülnek; vagy
b)
amennyiben az áruk légi vagy tengeri úton hagyják el a Közösség vámterületét, az azon hely szerint illetékes vámhivatal, ahol az árukat berakodják arra a hajóra vagy légi járműre, amelyen valamely, a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítják őket.
(3) Nem kell benyújtani kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot akkor, ha az abban feltüntetendő adatok szerepelnek valamely elektronikus árutovábbítási nyilatkozatban, feltéve, hogy a rendeltetési vámhivatal megegyezik a kiléptető vámhivatallal vagy a Közösség vámterületén kívül van.
(4) Nem szükséges kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot benyújtani a következő esetekben:
a)
az 592a. cikkben felsorolt mentesítések;
b)
ha az árukat valamely, a Közösség vámterületén lévő kikötőben vagy repülőtéren rakodják be, és az érintett áruk rendeltetési helye egy másik közösségi kikötő vagy repülőtér, feltéve, hogy a kiléptető vámhivatalnak kérésre megfelelő bizonyítékot bocsátanak rendelkezésére - kereskedelmi, kikötői vagy fuvarozási árujegyzék vagy rakományjegyzék formájában - a kirakodás tervezett helyére vonatkozóan. Ugyanez vonatkozik azokra az esetekre, amikor az érintett árukat szállító hajónak vagy légi járműnek ki kell kötnie, illetve le kell szállnia valamely, a Közösség vámterületén kívül található kikötőben vagy repülőtéren, és az áruknak a hajó vagy a légi jármű fedélzetén kell maradniuk a szóban forgó kikötőben vagy repülőtéren való tartózkodás ideje alatt;
c)
ha az árukat egy adott kikötőben vagy repülőtéren nem rakodják ki arról a szállítóeszközről, amely azokat a Közösség vámterületére beszállította és onnan ki is fogja szállítani;
d)
ha az árukat valamely, a Közösség vámterületén belüli előző kikötőben vagy repülőtéren rakodták be, és azon a szállítóeszközön maradnak, amely kiszállítja őket a Közösség vámterületéről;
e)
ha az átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt árukat az őket az adott átmeneti megőrzési raktárba vagy vámszabad területre fuvarozó szállítóeszközről egyazon vámhivatal felügyelete mellett átrakodják arra a hajóra, repülőgépre vagy vonatra, amely azután az említett átmeneti megőrzési raktárból vagy vámszabad területről kiszállítja őket a Közösség vámterületéről, feltéve, hogy
i.
az átrakodásra attól az időponttól számítva tizennégy naptári napon belül kerül sor, amikor az árukat átmeneti megőrzés alá helyezés vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen való elhelyezés céljából vám elé állították; rendkívüli körülmények fennállása esetén a vámhatóságok meghosszabbíthatják ezt az időszakot a szóban forgó körülmények elhárítása érdekében;
ii.
a vámhatóságok rendelkeznek az árukra vonatkozó információkkal; és
iii.
a fuvarozó tudomása szerint nincs változás az áruk rendeltetési helyét és a címzettet illetően;
f)
ha az átmeneti megőrzésre szolgáló létesítmény üzemeltetőjének, a fuvarozónak vagy a kikötő/repülőtér üzemeltetőjének adatfeldolgozó rendszerén vagy egyéb, a vámhatóságok által előzetesen jóváhagyott kereskedelmi adatfeldolgozó rendszeren keresztül a kiléptető vámhivatal rendelkezésére áll annak bizonyítéka, hogy a Közösség vámterületéről kiszállítandó áruk már szerepeltek valamely, a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat adatait tartalmazó vámáru-nyilatkozatban.
A 842d. cikk (2) bekezdésében foglaltak sérelme nélkül, az a)-f) pontban említett esetekben a vámellenőrzések során figyelembe kell venni a helyzet különleges jellegét.
(5) A kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot - amenynyiben szükség van ilyenre - a fuvarozónak kell benyújtania. Az átmeneti megőrzésre igénybe vett létesítmény üzemeltetőjének, az I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen található raktárlétesítmény üzemeltetőjének vagy bármely más, az áruk vám elé állítására képes személynek kell azonban benyújtania ezt a nyilatkozatot abban az esetben, ha a fuvarozó előzetesen tájékoztatást kapott arról, hogy az e bekezdés második mondatában említett személy benyújtja a nyilatkozatot, és ehhez szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta. A kiléptető vámhivatal ellenkező bizonyíték hiányában vélelmezheti, hogy a fuvarozó szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta, és a nyilatkozat benyújtása az ő tudtával történt.
A fuvarozó fogalmának meghatározását illetően a 796d. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdését kell alkalmazni.
(6) Azokban az esetekben, amikor kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat benyújtását követően az árukat mégsem kívánják már kiszállítani a Közösség vámterületéről, a 796d. cikk (4) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.”
29.
A 842d. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Ha olyan árukat szállítanak ki a Közösség területéről, amelyekre kiterjed a 842a. cikk (4) bekezdésében a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra vonatkozó követelmény tekintetében biztosított mentesítések valamelyike, a kockázatelemzést szükség esetén az áruk vám elé állításakor kell elvégezni, az árukra vonatkozó okmányok vagy egyéb információ alapján.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Az 1. cikk 1-13. és 15-29. pontjában foglaltakat 2011. január 1-jétől kell alkalmazni. Azokban az esetekben azonban, amikor a kiviteli művelet 2011. január 1. előtt, a 793c. cikk (1) bekezdése szerinti adminisztratív kísérőokmány alapján kezdődött meg, a kiléptető vámhivatal a 793c. cikkben megállapított intézkedéseket az említett időpontban és azután is alkalmazza.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. május 20-án.