РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 януари 2012 година
за установяване дали Унгария е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г.
(2012/139/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 8 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 126, параграф 1 от Договора държавите-членки трябва да избягват прекомерен държавен дефицит.
(2)
Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни публични финанси като средство за засилване на предпоставките за ценова стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост. Пактът за стабилност и растеж включва Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (1), който бе приет, за да ускори допълнително коригирането на прекомерните дефицити по консолидирания държавен бюджет.
(3)
С Решение 2004/918/ЕО (2), прието на 5 юли 2004 г., Съветът, по препоръка на Комисията, реши в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО), че в Унгария съществува прекомерен бюджетен дефицит (3).
(4)
На 5 юли 2004 г. Съветът, по препоръка на Комисията, отправи препоръка в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО, за предприемане на действия от страна на унгарските власти в средносрочен план, за да намалят дефицита под 3 % от БВП до 2008 г. С Решение 2005/348/ЕО (4), прието на 18 януари 2005 г., Съветът установи в съответствие с член 104, параграф 8 от ДЕО, че Унгария не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета.
(5)
На 8 март 2005 г. Съветът, по препоръка на Комисията, прие втора препоръка в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО, потвърждаваща 2008 г. като краен срок за корекция на прекомерния дефицит. След значителното влошаване на бюджетните перспективи в Унгария, с Решение 2005/843/ЕО (5), прието на 8 ноември 2005 г., Съветът установи в съответствие с член 104, параграф 8 от ДЕО, че Унгария за втори път не е предприела ефективни действия, в отговор на препоръките на Съвета.
(6)
На 10 октомври 2006 г. Съветът, по препоръка на Комисията, прие съответно трета препоръка в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО към Унгария, с която срокът за коригиране на прекомерния дефицит бе удължен до 2009 г. На 7 юли 2009 г. Съветът в своята препоръка, приета в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО, стигна до заключението, че би могло да се счита, че унгарските власти са предприели ефективни действия в отговор на препоръките от октомври 2006 г. На фона на значителното влошаване на конюнктурата в контекста на икономическата и финансова криза Съветът отправи ревизирана версия на третата препоръка по член 104, параграф 7 от ДЕО.
(7)
В препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г. унгарските власти се призовават да прекратят съществуващия прекомерен дефицит най-късно до 2011 г. Наред с другото, на Унгария бе препоръчано i) да ограничи влошаването на фискалната позиция през 2009 г., като осигури стриктното прилагане на приетите и обявени коригиращи мерки за постигане на целта от 3,9 % от БВП; ii) считано от 2010 г. стриктно да прилага необходимите мерки за консолидация, за да се гарантира по-нататъшното намаление на структурния дефицит и възобновеното намаление на номиналния дефицит, като все повече се акцентира върху структурните мерки, осигуряващи трайно подобрение на публичните финанси; iii) да посочи и приеме своевременно консолидационните мерки, необходими за постигане на корекцията на прекомерния дефицит до 2011 г.; iv) да осигури фискално подобрение от най-малко 0,5 % от БВП с натрупване за 2010 г. и 2011 г.; v) да гарантира, че съотношението на брутния държавен дълг следва стабилна тенденция към намаляване.
(8)
На 27 януари 2010 г. Комисията прие съобщение до Съвета (6), в което достига до заключението, че въз основа на наличната към момента информация Унгария е препдриела ефективни мекри в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г. Комисията достигна до това заключение като отчете по-специално мерките за консолидация в размер на 1,5 % от БВП за изпълнение на целевия дефицит за 2009 г. от 3,9 % от БВП, структурните реформи в пенсионната и социалноосигурителната система, подпомагащи постигането на целевото равнище на дефицита за 2010 г. от 3,8 % от БВП, и напредъка при прилагането на новата фискална рамка, но същевременно предупреди за съществуването на значителни рискове.
(9)
На 15 декември 2011 г. Унгария представи своя Доклад за предприетите мерки в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г. по член 126, параграф 7 от Договора, декември 2011 („доклада за напредъка по ППД от декември 2011 г.“) до Комисията и до Съвета. Въз основа на, inter alia, посочения доклад за напредъка новата оценка на действията, предприети от Унгария за коригиране на прекомерния дефицит до 2011 г. в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г. води до следните заключения:
а)
през 2010 г. действителният бюджетен дефицит надвиши целта с 0,4 % от БВП, докато икономическият растеж през 2010 г. беше по-силен от предвидения в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2009 г., въз основа на която бяха изготвени препоръките на Съвета от 7 юли 2009 г. През 2011 г. се очаква салдото на консолидирания държавен бюджет (по прогнози както на правителството, така и на службите на Комисията от есента на 2011 г. - „прогнозата от есента на 2011 г.“) да бъде положително в резултат единствено на еднократните приходи в размер на 9,75 % от БВП, свързани с прехвърлянето на пенсионни активи от частни пенсионни схеми към държавния стълб, и на 0,9 % от БВП под формата на секторни налози (върху телекомуникационния, енергийния и финансовия сектор и търговията на дребно). При отсъствие на тези еднократни мерки дефицитът би достигнал около 6 % от БВП и далеч надхвърлил заложената в Договора референтна стойност от 3 % от БВП, установена в член 1 от протокол № 12 относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора. В своето уведомление по ППД от есента на 2011 г. унгарските власти предвиждат излишък от 3,9 % от БВП. В прогнозата от есента на 2011 г. се предвижда малко по-нисък излишък (а именно 3,6 % от БВП), тъй като в нея се допуска поемането на част от дълговете на компаниите за обществен транспорт (0,2 % от БВП). Въз основа на последните данни за постъпленията от еднократните мерки, получени след крайната дата за изготвяне на прогнозата от есента на 2011 г., излишъкът може да бъде дори по-нисък. Структурният дефицит се увеличи с 1,5 % през 2010 г. и с 1,25 % през 2011 г. - кумулативно с 2,75 % от БВП, въпреки препоръката на Съвета зот 7 юли 2009 г., с която се препоръча осигуряване на фискално подобрение от поне 0,5 % от БВП с натрупване през тези две години, необходимо за устойчивото коригиране на дефицита в срок до 2011 г. Това структурно влошаване се дължи на факта, че данъчните намаления в размер на над 2 % от БВП не бяха компенсирани в достатъчна степен от структурни мерки;
б)
по отношение на 2012 г. проектобюджетът цели дефицит от 2,5 % от БВП в съответствие с актуализацията на програмата за конвергенция от 2011 г. За постигането на тази цел предложеният бюджет съдържа редица мерки, общо възлизащи според властите на близо 4 % от БВП, докато 0,7 % от БВП ще бъдат заделени като извънреден резервен буфер. За разлика от това в прогнозата от есента на 2011 г. се предвижда дефицитът по консолидирания държавен бюджет да достигне 2,8 % от БВП през 2012 г., а структурният дефицит да се подобри до 2,4 % от БВП. В сравнение с проектобюджета този по-висок размер на дефицита отразява, наред с други фактори, предвижданията за по-слаб икономически растеж за 2012 г. - с 1 процентен пункт, както и по-предпазливата оценка за очакваните приходи и разходи. Същевременно в проектобюджета се приема, в съответствие с приложимото законодателство, че не се очаква извънредният резерв да бъде изразходван. Въпреки това прагът за дефицит от 3 % от БВП ще бъде постигнат единствено благодарение на еднократните приходи, възлизащи на близо 0,9 % от БВП и произтичащи от горепосочените извънредни секторни налози;
в)
според прогнозата от есента на 2011 г. и при допускане за запазване на досегашната политика се очаква през 2013 г. бюджетният дефицит отново да нарасне до 3,7 %. Това се дължи най-вече на факта, че не се очаква постепенното премахване на извънредните налози, възлизащи на около 0,9 % от БВП, да бъде компенсирано от допълнителни икономии по програмата за структурни реформи за тази година;
г)
въз основа на развитието на бюджетните показатели, настъпило след публикуването на прогнозата от есента на 2011 г., предвижданията за дефицит по консолидирания държавен бюджет от 2,8 % от БВП през 2012 г. все пак изглеждат реалистични (без да се отчита неотдавнашното влошаване на макроикономическата среда). Това се обяснява с факта, че намалението на дефицита, предизвикано от приетите от правителството на 15 декември 2011 г. нови мерки за консолидация, в размер на 0,4 % от БВП е до голяма степен компенсирано от приетите изменения в проектобюджета, водещи до увеличаване на дефицита, както и от нетните бюджетни разходи по сключеното на 15 декември 2011 г. споразумение с банковия сектор, които все още не са надлежно компенсирани от допълнителни мерки за консолидация;
д)
като бъдат отчетени някои допълнителни елементи на програмата за структурни реформи (съответните парламентарни и правителствени решения са описани подробно в доклада за напредъка по ППД от декември 2011 г.), положителният базов ефект от 2012 г. и нетните разходи, произтичащи от споразумението с банковия сектор, предвижданията за дефицита за 2013 г., които се съдържат в прогнозата от есента на 2011 г., може да бъдат понижени от 3,7 % на 3,25 % от БВП, с което той въпреки това несъмнено ще продължи да надхвърля прага от 3 % от БВП. Разликата между настоящата актуализирана оценка и официалната цел (2,2 % от БВП), установена в програмата за конвергенция на Унгария от април 2011 г., произтича конкретно от факта, че около половината от програмата за структурни реформи не може да бъде взета под внимание поради липсата на отделни етапи. Оставащата разлика спрямо официалната цел е свързана с прогнозата за по-високи разходи, по-специално при държавните транспортни дружества и поддръжката на пътища, и също така включва някои отклонения в предвижданията за растеж. Планирани са по-нататъшни структурни реформи, които биха намалили предвиждания дефицит, но те не са определени в достатъчна степен;
е)
съществува риск тези актуализирани средносрочни предвиждания да не бъдат изцяло постигнати. Налице са и някои положителни фактори, свързани по-специално с възможността нивото на приходите през 2012 г. и 2013 г. да продължи да бъде по-високо от очакваното. Въпреки това се очаква съществуващите рискове да бъдат по-големи от положителните фактори. По-специално, лихвените ставки по всички срокове на падеж се увеличиха, обменният курс загуби позиции, а изглежда средносрочната икономическа перспектива се влоши, след като на 10 ноември 2011 г. бе публикувана прогнозата от есента на 2011 г. Като цяло, ако тези фактори бяха взети под внимание, предвижданията за дефицита през 2012 г. и 2013 г. щяха да нараснат допълнително с 0,5 % от БВП, с което дефицитът щеше да достигне малко над 3 %, съответно 3,75 % от БВП;
ж)
според прогнозата от есента на 2011 г. се очаква брутният държавен дълг, предвид както прогнозата за дефицит, така и допусканията за развитието на обменния курс, да нарасне отново до почти 77 % от БВП до 2013 г. след временния спад през 2011 г., предизвикан от поемането на частните пенсионни активи. Ако средносрочните бюджетни предвиждания бяха актуализирани единствено въз основа на новите мерки, приети след крайния срок за изготвяне на прогнозата, предвиденото за 2012 г. съотношение на дълга към БВП щеше да остане до голяма степен непроменено и през 2013 г. слабо да се подобри. Бъдещите евентуални ревизии в бюджетните предвиждания, отчитащи най-вече по-високите лихвени ставки, обменният курс от 311 HUF за едно евро към края на 2011 г. (който е с около 12 % по-слаб от използваните в прогнозата от есента на 2011 г. технически допускания), както и по-нестабилната макроикономическа среда, ще доведат до съотношение на дълга от около 80 % през 2011 г., след което то ще се стабилизира около 78,5 % през 2012 г. и 2013 г., въпреки препоръката на Съвета за стабилна тенденция към намаляване на съотношението на брутния дълг.
(10)
Общото заключение е, че до 2011 г. Унгария формално е спазила референтната стойност от 3 % от БВП, но това не се основава на структурна и устойчива корекция. Бюджетният излишък през 2011 г. зависи изцяло от значителните еднократни приходи в размер на над 10 % от БВП и е придружен от кумулативно структурно влошаване през 2010 г. и 2011 г. в размер на 2,75 % от БВП въпреки препоръчаното кумулативно фискално подобрение от 0,5 % от БВП. Освен това, докато през 2012 г. властите прилагат значителни структурни мерки за намаляване на структурния дефицит до 2,6 % от БВП, референтната стойност от 3 % от БВП ще бъде спазена отново благодарение на еднократните мерки от почти 1 % от БВП. Накрая, през 2013 г. се очаква дефицитът (от 3,25 % от БВП) да надхвърли отново прага за дефицит от 3 % от БВП, дори и ако бъдат отчетени допълнителните мерки, обявени след изготвяне на прогнозата от есента на 2011 г. По-високият дефицит през 2013 г. е свързан главно с факта, че приходите от временните еднократни мерки постепенно ще намаляват, както е планирано, докато не всички планирани структурни реформи са достатъчно добре уточнени. Като цяло това подкрепя заключението, че действията на унгарските власти в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г., приета в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО, са били недостатъчни,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Унгария не е предприела ефективни действия в отговор на препоръката на Съвета от 7 юли 2009 г., в съответствие с член 104, параграф 7 от ДЕО, в рамките на срока, установен в посочената препоръка
Член 2
Адресат на настоящото решение е Унгария.
Съставено в Брюксел на 24 януари 2012 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2012. január 24.)
a 2009. július 7-i tanácsi ajánlás nyomán Magyarország által tett intézkedések megfelelésének megállapításáról
(2012/139/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (8) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)
A Szerződés 126. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)
A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul. A Stabilitási és Növekedési Paktum magában foglalja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendeletet (1) is, amelyet a túlzott költségvetési hiányok azonnali megszüntetésének elősegítése érdekében fogadtak el.
(3)
A Tanács a 2004. július 5-én a Bizottság ajánlására elfogadott 2004/918/EK határozattal (2) az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikkének (6) bekezdésével összhangban úgy határozott, hogy Magyarországon túlzott hiány állt fenn (3).
(4)
A Tanács 2004. július 5-én a Bizottság ajánlására a 104. cikk (7) bekezdésével összhangban ajánlásban felkérte a magyar hatóságokat, hogy középtávú keretbe foglalt intézkedésekkel 2008-ig csökkentsék a hiányt a GDP 3 %-a alá. A Tanács a 2005. január 18-án elfogadott 2005/348/EK határozattal (4) az EKSZ 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Magyarország nem tett eredményes intézkedéseket a tanácsi ajánlás nyomán.
(5)
A Tanács 2005. március 8-án a Bizottság ajánlására egy második ajánlást fogadott el az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban, amelyben megerősítette a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozóan kitűzött 2008-as határidőt. A magyarországi költségvetési kilátások jelentős romlását követően a Tanács a 2005. november 8-án elfogadott 2005/843/EK határozatban (5) az EKSZ 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Magyarország második alkalommal sem tett eredményes intézkedéseket a tanácsi ajánlás nyomán.
(6)
Ennek megfelelően a Tanács 2006. október 10-én a Bizottság ajánlására egy harmadik ajánlást fogadott el az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban Magyarországgal kapcsolatban, amelyben a túlzott hiány kiigazításának határidejét 2009-ig elhalasztotta. A Tanács 2009. július 7-én az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban elfogadott ajánlásában arra a következtetésre jutott, hogy a magyar hatóságok által a 2006. októberi ajánlásra válaszul tett intézkedések eredményesnek tekinthetők. A gazdasági és pénzügyi válsággal összefüggő súlyos visszaesésre tekintettel a Tanács ugyanabban az ajánlásban kiadta az EKSZ 104. cikke (7) bekezdésének megfelelően elfogadott harmadik ajánlás felülvizsgált változatát.
(7)
A 2009. július 7-i tanácsi ajánlás felszólította a magyar hatóságokat, hogy legkésőbb 2011-ig szüntessék meg a túlzott hiányt. Az ajánlásban szerepel többek között, hogy Magyarország i. a GDP 3,9 %-át jelentő hiánycél tiszteletben tartása érdekében elfogadott és bejelentett korrekciós intézkedések következetes végrehajtásával 2009-ben állítsa meg a költségvetési egyenleg romlását; ii. 2010-től következetesen hajtsa végre a szükséges konszolidációs intézkedéseket a strukturális hiány további csökkentése és az államháztartási hiány újbóli visszaszorítása érdekében úgy, hogy az államháztartás tartós javításának biztosításához növekvő mértékben támaszkodnak strukturális intézkedésekre; iii. megfelelő időben részletezze és fogadja el azokat a kiegészítő konszolidációs intézkedéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy 2011-re megszüntesse a túlzott hiányt; iv. biztosítsa, hogy a költségvetési erőfeszítések 2010-ben és 2011-ben összességében legalább a GDP 0,5 %-át tegyék ki; v. biztosítsa a bruttó államadósság arányának stabil csökkenő pályára állítását.
(8)
A Bizottság 2010. január 27-én elfogadott egy, a Tanácsnak címzett közleményt (6), amelyben arra a következtetésre jutott, hogy Magyarország - az akkor rendelkezésre álló információk alapján - a 2009. július 7-i tanácsi ajánlásra válaszul eredményes intézkedéseket tett. A Bizottság erre a következtetésre úgy jutott, hogy figyelembe vette különösen a GDP 1,5 %-át kitevő konszolidációs intézkedéseket a GDP 3,9 %-ában meghatározott 2009. évi hiánycél elérése érdekében, a szociális ellátási rendszerben és a nyugdíjrendszerben végrehajtott, a GDP 3,8 %-ában meghatározott 2010. évi hiánycél elérését alátámasztó strukturális reformokat, valamint az új költségvetési keret végrehajtása terén tett előrelépést, azonban a Bizottság egyidejűleg figyelmeztetett a jelentős kockázatokra is.
(9)
Magyarország 2011. december 15-én benyújtotta a Bizottságnak és a Tanácsnak a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti 2009. július 7-i tanácsi ajánlásra válaszul tett intézkedésekről szóló 2011. decemberi jelentést (a továbbiakban: a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében készített 2011. decemberi helyzetjelentés). Többek között e helyzetjelentés alapján Magyarország által a 2009. július 7-i tanácsi ajánlásra válaszként a túlzott hiány 2011-ig történő kiigazítása érdekében tett intézkedések újabb értékelése az alábbi következtetéseket tartalmazza:
a)
2010-ben a tényleges költségvetési hiány a GDP 0,4 %-ával meghaladta a kitűzött célt, miközben a gazdasági növekedés 2010-ben a 2009. július 7-i tanácsi ajánlások alapjául szolgáló, a Bizottság szolgálatai által készített 2009. tavaszi előrejelzésben becsültnél nagyobb volt. Az államháztartás egyenlege (a kormány és a Bizottság szolgálatainak 2011. őszi előrejelzése (a továbbiakban: a 2011. őszi előrejelzés) szerint is) 2011-ben többletbe fordul át, de kizárólag egyszeri bevételeknek köszönhetően, vagyis a magánnyugdíjpénztárak nyugdíjvagyonának az állami pillérbe történő transzferálása (a GDP 9,75 %-a), valamint a távközlést, az energiaágazatot, a kiskereskedelmet és a pénzügyi szektort érintő különadók (a GDP 0,9 %-a) révén. Az egyszeri intézkedések nélkül a hiány elérte volna a GDP körülbelül 6 %-át, és jóval meghaladta volna az Európai Unióról szóló szerződéshez és a Szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló (12.) jegyzőkönyvben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében tett 2011. őszi bejelentésben a magyar hatóságok a GDP 3,9 %-át kitevő többletet jeleztek előre. A 2011. őszi előrejelzés valamivel kisebb többlettel számolt (nevezetesen a GDP 3,6 %-ával), mivel tartalmazta az állami tömegközlekedési vállalatok adósságának részleges átvételére vonatkozó feltételezést (a GDP 0,2 %-a). A 2011. őszi előrejelzés lezárásának időpontját követően befolyt egyszeri bevételekre vonatkozó legújabb információk alapján a többlet még alacsonyabb is lehet. A strukturális hiány 2010-ben 1,5 %-kal, 2011-ben pedig 1,25 %-kal, vagyis összesen a GDP 2,75 %-ával romlott, szemben a 2009. július 7-i tanácsi ajánlással, amely javasolta, hogy az említett két évben összesen legalább a GDP 0,5 %-át kitevő költségvetési erőfeszítést biztosítsanak a hiány 2011-es határidőig történő tartós kiigazításához. Ez a strukturális romlás azt a tényt tükrözi, hogy a strukturális intézkedések nem ellensúlyozták kellő mértékben a GDP több mint 2 %-át kitevő adócsökkentést;
b)
a költségvetés-tervezet 2012-re a GDP 2,5 %-át kitevő hiányt tűz ki célul, a konvergenciaprogram 2011. évi aktualizált változatával összhangban. Ennek elérése érdekében a költségvetés-tervezet számos intézkedést tartalmaz, amelyek a hatóságok szerint összesen a GDP közel 4 %-át teszik ki, miközben a GDP 0,7 %-a rendkívüli tartalékba kerül. Ezzel ellentétben a 2011. őszi előrejelzés szerint az államháztartási hiány 2012-ben a GDP 2,8 %-át éri el, a strukturális hiány pedig a GDP 2,4 %-ával javul. A költségvetés-tervezethez képest a hiányra vonatkozó magasabb értékek többek között az 1 százalékponttal alacsonyabb gazdasági növekedésre vonatkozó 2012-es előrejelzést, valamint a bevételek és a kiadások alakulásának óvatosabb értékelését tükrözik. Ugyanakkor költségvetés-tervezet a megfelelő jogszabályokkal összhangban azt feltételezi, hogy a rendkívüli tartalékot várhatóan nem használják fel. Mindazonáltal a GDP 3 %-ában meghatározott hiányérték betartása csak a fent említett ágazati különadókból eredő, a GDP közel 0,9 %-át kitevő egyszeri bevételek révén biztosított;
c)
a 2011. őszi előrejelzés a változatlan politikán alapuló szokásos feltételezésből kiindulva azzal számolt, hogy a költségvetési hiány 2013-ban újra a GDP 3,7 %-ára romlik. Ez főként abból a tényből ered, hogy a GDP körülbelül 0,9 %-át kitevő különadók fokozatos megszüntetését várhatóan nem ellensúlyozzák az említett évre vonatkozó strukturálisreform-programból következő további megtakarítások;
d)
a 2011. őszi előrejelzés közzététele óta bekövetkezett költségvetési fejlemények alapján (makrogazdasági környezet legújabb romlásának figyelembevétele nélkül) még mindig úgy tűnik, hogy a 2012. évre vonatkozó, a GDP 2,8 %-át kitevő államháztartási hiányra vonatkozó előrejelzés megvalósítható. Ez azzal magyarázható, hogy a kormány által 2011. december 15-én elfogadott, a GDP 0,4 %-át kitevő új konszolidációs intézkedéscsomag hiánycsökkentő hatását nagyjából semlegesítik a költségvetés-tervezethez elfogadott hiánynövelő módosítások, valamint a bankszektorral 2011. december 15-én kötött megállapodás nettó költségvetési költségei, amelyeket még nem ellensúlyoznak kellő mértékben további konszolidációs intézkedések;
e)
2013-ra vonatkozóan, figyelembe véve a strukturálisreform-program néhány további pontosítását (a kapcsolódó kormányzati és parlamenti határozatokat a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében készített 2011. decemberi magyarországi helyzetjelentés részletezi), a 2012. évből származó kedvező bázishatást és a bankszektorral kötött megállapodás nettó költségét, a 2011. őszi előrejelzés 2013-ra vonatkozó hiánybecslése a GDP 3,7 %-áról 3,25 %-ra csökkenthető, ami még így is egyértelműen a GDP 3 %-ával egyenlő hiányküszöb felett van. Az aktualizált értékelés és a Magyarország 2011. áprilisi konvergenciaprogramjában megállapított hivatalos hiánycél (a GDP 2,2 %-a) közötti különbség elsősorban abból a tényből ered, hogy konkrét lépések hiányában a strukturálisreform-programnak körülbelül a felét nem lehetett figyelembe venni. A különbség fennmaradó része a magasabb kiadás-előrejelzéshez kapcsolódik, főként az állami tömegközlekedési vállalatoknál és az útfenntartás területén, valamint némileg eltérnek a növekedésre vonatkozó feltételezések is. Tervben vannak további strukturális reformok, amelyek csökkenthetik a hiány-előrejelzést, de azokat nem határozták meg kellő részletességgel;
f)
az említett aktualizált középtávú előrejelzésekre lefelé mutató kockázatok hatnak. Van néhány pozitív kockázat, nevezetesen, ha 2012-ben és 2013-ban folytatódik a bevételek vártnál jobb alakulása. A negatív kockázatok azonban várhatóan nagyobb mértékűek lesznek, mint az azokat ellensúlyozó pozitív kockázatok. Mindenekelőtt a kötvények kamata minden lejáratra emelkedett, gyengült az árfolyam, és úgy tűnik, hogy a 2011. november 10-én közzétett 2011. őszi előrejelzés óta romlottak a középtávú gazdasági kilátások. Összességében, ezeknek a tényezőknek a figyelembevételével a hiány-előrejelzéseket mind 2012-re, mind 2013-ra vonatkozóan tovább kell növelni a GDP 0,5 %-ával, ami a GDP 3 %-át meghaladó, illetve a GDP 3,75 %-át kitevő hiányhoz vezet;
g)
a 2011. őszi előrejelzés szerint a bruttó államadósság - tekintettel az előrejelzés hiányszámaira és az árfolyamra vonatkozó feltételezésekre - várhatóan újra növekszik és 2013-ban a GDP közel 77 %-a lesz, miután 2011-ben átmenetileg visszaesett a magánnyugdíjpénztárak vagyonának átvétele miatt. Amennyiben a középtávú költségvetési előrejelzéseket csak az előrejelzés lezárásának időpontja után elfogadott új intézkedések alapján aktualizálnák, a 2012-re becsült adósságarány nagyjából változatlan lenne, és 2013-ban csak némileg javulna. A költségvetési előrejelzések esetleges további módosítása azonban, leginkább a kötvényhozamok emelkedése, a 2011. végi 311-es EUR/HUF árfolyam (ami körülbelül 12 %-kal gyengébb a 2011. őszi előrejelzésben használt technikai feltételezésnél), valamint a rosszabb makrogazdasági környezet miatt, 2011-ben körülbelül 80 %-os adósságarányhoz vezet, amely aztán 2012-ben és 2013-ban mintegy 78,5 %-on stabilizálódna, miközben a Tanács ajánlása szerint a bruttó államadósság arányát egyértelműen csökkenő pályára kell állítani.
(10)
Az általános következtetés szerint, bár Magyarország 2011-ben hivatalosan betartotta a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket, ez nem strukturális és tartós kiigazításon alapul. A 2011. évi költségvetési többletet számottevő, a GDP több mint 10 %-át kitevő egyszeri bevételek okozzák, és 2010-ben, valamint 2011-ben összesen a GDP 2,75 %-át jelentő strukturális romlással kapcsolódik össze, miközben az ajánlások összesen a GDP 0,5 %-át jelentő költségvetési javulást írnak elő. Emellett, a hatóságok 2012-ben jelentős strukturális intézkedéseket hajtanak végre, amelyekkel a strukturális hiány a GDP 2,6 %-ára csökken; a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték betartása ismét csak a GDP közel 1 %-át kitevő egyszeri intézkedéseknek köszönhető. Végül, 2013-ban a hiány (a GDP 3,25 %-a) még a 2011. őszi előrejelzés óta bejelentett kiegészítő intézkedések figyelembevételével is várhatóan újra meghaladja a GDP 3 %-át kitevő referenciaértéket. A 2013. évi magasabb hiány-előrejelzés főként annak a következménye, hogy a terveknek megfelelően az egyszeri bevételek fokozatosan megszűnnek, ugyanakkor nem minden tervezett strukturális reformot határoztak meg kellő részletességgel. Összességében ez alátámasztja azt a következtetést, hogy a magyar hatóságok által az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban 2009. július 7-én elfogadott tanácsi ajánlásra adott válasz nem megfelelő,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Magyarország az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban 2009. július 7-én elfogadott tanácsi ajánlásra válaszul, az ajánlásban megállapított határidőn belül nem tett eredményes intézkedéseket.
2. cikk
Ennek a határozatnak Magyarország a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. január 24-én.