РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 ноември 2010 година
за предоставяне на разрешение на Германия, Италия и Австрия да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО и за изменение на Решение 2007/250/ЕО за удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено на Обединеното кралство
(2010/710/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, регистрирани в генералния секретариат на Комисията на 3 август 2007 г., 23 декември 2009 г. и 17 февруари 2010 г., съответно Италия, Германия и Австрия поискаха разрешение да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО по отношение на лицето - платец на данъка върху добавената стойност (наричан по-долу „ДДС“). С писмо, регистрирано в генералния секретариат на Комисията на 10 февруари 2010 г., Обединеното кралство поиска удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено с Решение 2007/250/ЕО на Съвета от 16 април 2007 г., с което се разрешава на Обединеното кралство да въведе специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система за данъка върху добавената стойност (2).
(2)
С писмо от 11 януари 2010 г. Комисията информира останалите държави-членки за отправеното от Германия искане и с писмо от 9 март 2010 г. - за исканията, отправени от Италия, Австрия и Обединеното кралство. Комисията уведоми Германия с писмо от 12 януари 2010 г., а Италия, Австрия и Обединеното кралство - с писма от 11 март 2010 г., че разполага с пълната информация, която смята за необходима за разглеждане на искането.
(3)
Съгласно член 193 от Директива 2006/112/ЕО лице - платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, което доставя стоките. Целта на дерогациите, поискани от Германия, Италия и Австрия, е отговорността за плащане на данъка да бъде прехвърлена върху данъчнозадълженото лице, на което се доставят стоките, но само при определени условия и само във връзка с определени продукти, а именно мобилни телефони и устройства с интегрални схеми.
(4)
Значителен брой търговци на определени продукти, по-специално на мобилни телефони и устройства с интегрални схеми, не плащат ДДС на данъчните органи, след като са продали продуктите си. Техните клиенти обаче имат право на приспадане на данъка, тъй като разполагат с редовна фактура. В най-драстичните случаи на незаконно избягване на данъчно облагане едни и същи стоки се препродават неколкократно по схемата „верижна измама“, без да се плаща ДДС на данъчните органи. В такива случаи, като се определя получателят на стоките за лице - платец на ДДС, с дерогацията се премахва възможността за използване на тази форма на незаконно избягване на данъчно облагане. Тя не засяга размера на дължимия ДДС.
(5)
С цел да гарантират ефективното действие на дерогацията и да не позволят изместването на незаконното избягване на данъчно облагане към други продукти или към търговията на дребно, Германия, Италия и Австрия следва да въведат подходящи изисквания за контрол и отчетност. Комисията следва да бъде информирана за приетите конкретни мерки за наблюдение на действието на дерогацията.
(6)
Мярката е пропорционална на преследваните цели, тъй като не е предназначена за общо приложение, а само за определени групи от продукти с повишена степен на риск от незаконно избягване на данъчно облагане, по отношение на които мащабът на незаконното избягване на данъчно облагане е довел до значително намаляване на данъчните постъпления. Освен това използването на механизма за обратно начисляване предполага по-малък риск от изместване на измамите към търговията на дребно с въпросните продукти, тъй като мобилните телефони обикновено се доставят от големи телефонни дружества и мярката е приложима за интегрални схеми преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
(7)
Разрешението е по принцип краткосрочно, тъй като не може да се установи със сигурност, че мярката ще постигне целите си, а въздействието ѝ върху начина на функциониране на системата на ДДС в държавите-членки, които я прилагат, и в останалите държави-членки, не може да бъде оценено предварително.
(8)
На Обединеното кралство следва да се разреши да продължи да прилага действащата специална мярка до датата на изтичане на срока на разрешението, предоставено на Германия, Италия и Австрия.
(9)
Дерогацията няма отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Германия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 2
Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Италия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител;
Член 3
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Австрия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 4
Дерогацията, предвидена в членове 1, 2 и 3, се предоставя, при условие че Германия, Италия и Австрия въведат подходящи и ефективни изисквания за контрол и отчетност на данъчнозадължените лица, доставящи стоките, за които се отнася прилагането на обратното начисляване на ДДС съгласно настоящото решение.
Член 5
Член 4 от Решение 2007/250/ЕО се заменя със следното:
„Член 4
Срокът на действие на настоящото решение изтича в дена на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.“
Член 6
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Срокът на действие на настоящото решение изтича в деня на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 година.
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2010. november 22.)
a 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő különös intézkedés bevezetésének Németország, Olaszország és Ausztria részére történő engedélyezéséről és a 2007/250/EK határozatnak az Egyesült Királyság számára biztosított engedély érvényességének meghosszabbítása céljából történő módosításáról
(2010/710/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Bizottság Főtitkárságán 2007. augusztus 3-án iktatott levelében Olaszország, 2009. december 23-án iktatott levelében Németország, 2010. február 17-én iktatott levelében Ausztria kérte a 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő különös intézkedés bevezetésének engedélyezését a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) megfizetésére kötelezett személy vonatkozásában. Az Egyesült Királyság a Bizottság Főtitkárságán 2010. február 10-én iktatott levelében kérte a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérő különös intézkedés bevezetésének az Egyesült Királyság részére történő engedélyezéséről szóló, 2007. április 16-i 2007/250/EK tanácsi határozat (2) által biztosított engedély érvényességi idejének meghosszabbítását.
(2)
A Bizottság Németország kéréséről 2010. január 11-én kelt levelében, Olaszország, Ausztria és az Egyesült Királyság kéréséről 2010. március 9-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot. 2010. január 12-én kelt levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot, 2010. március 11-én kelt levelében pedig Olaszországot, Ausztriát és az Egyesült Királyságot arról, hogy birtokában van a kérelem elbírálásához szükséges valamennyi információnak.
(3)
A 2006/112/EK irányelv 193. cikke értelmében a héa megfizetésére kötelezett személy az árukat értékesítő adóalany. A Németország, Olaszország és Ausztria által kért eltérés célja az adózási kötelezettség áthárítása arra az adóalanyra, aki a terméket beszerezte, de csak bizonyos körülmények között és bizonyos termékek vonatkozásában, elsősorban a mobiltelefonok és az integrált áramkörű eszközök vonatkozásában.
(4)
Ezen az ágazaton belül - különösen a mobiltelefonok és az integrált áramkörű eszközök értékesítése terén - jelentős számú kereskedő követ el adócsalást azáltal, hogy nem fizeti be a héát az adóhatóságnak a termékek értékesítése után. Ugyanakkor az ügyfeleik az érvényes számla birtokában jogosultak az adó levonására. Az adócsalás legagresszívebb formájában ugyanazokat a termékeket a „körhinta” módszerrel többször is értékesítik anélkül, hogy az adóhatóság felé a héát megfizetnék. Azáltal, hogy ebben az esetben a héa megfizetésére kötelezett személy az lenne, aki a terméket beszerezte, az eltérés megszüntetné a lehetőséget az adócsalás ilyen formájának elkövetésére. Ez az eltérés ugyanakkor nem érintené a fizetendő héa összegét.
(5)
Az eltérés hatékony működése és annak elkerülése érdekében, hogy az adócsalás más termékekre vagy a kiskereskedelem szintjére is átterjedjen, Németországnak, Olaszországnak és Ausztriának megfelelő ellenőrzési és jelentési kötelezettségeket kell bevezetnie. A Bizottságot tájékoztatni kell az eltérés működésének nyomon követése céljából elfogadott konkrét intézkedésekről.
(6)
Az intézkedés arányos a kitűzött célokkal, mivel nem általánosan alkalmazandó, hanem csak bizonyos termékcsoportokra terjed ki: azokra, amelyek esetében az adócsalás kockázata magas, és annak mértéke jelentős adóbevétel-kiesést okozott. Ezen túlmenően a fordított adózás alkalmazása kisebb kockázatot hordoz magában a tekintetben, hogy az adócsalás a szóban forgó termékek kiskereskedelmére helyeződik át, mivel a mobiltelefonokat általában a nagy telefontársaságok szolgáltatják, és mivel az intézkedés az olyan integrált áramkörök esetében is alkalmazandó, amelyek a végtermékbe történő beépítést megelőző állapotukban vannak.
(7)
Az engedély elvileg csak rövid időszakra vonatkozhat, mivel nem állapítható meg teljes bizonyossággal, hogy az intézkedés eléri célját, és annak a hozzáadottértékadó-rendszer működésére gyakorolt hatása előzetesen nem mérhető az intézkedést alkalmazó, illetve az egyéb tagállamokban.
(8)
Az Egyesült Királyság számára engedélyezni kell a jelenlegi különös intézkedés alkalmazásának folytatását a Németország, Olaszország és Ausztria számára biztosított engedély lejártáig.
(9)
Az eltérés nem gyakorol negatív hatást az Unió héabevételekből származó saját forrásaira,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérve Németország engedélyt kap arra, hogy a következő termékek esetében azt az adóalanyt jelölje meg a héa megfizetésére kötelezett személyként, aki a terméket beszerezte:
a)
engedélyezett hálózatokhoz kapcsolódó használatra készült vagy erre alkalmassá tett és meghatározott frekvencián üzemeltetett mobiltelefonok, függetlenül attól, hogy van-e egyéb felhasználási lehetőségük;
b)
integrált áramkörű eszközök, úgymint mikroprocesszorok és központi feldolgozóegységek a végtermékbe történő beépítést megelőző állapotukban.
(2) Az eltérést olyan termékértékesítéseknél kell alkalmazni, amelyeknél az adóalap legalább 5 000 EUR.
2. cikk
A 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérve Olaszország engedélyt kap arra, hogy a következő termékek esetében azt az adóalanyt jelölje meg a héa megfizetésére kötelezett személyként, aki a terméket beszerezte:
a)
engedélyezett hálózatokhoz kapcsolódó használatra készült vagy erre alkalmassá tett és meghatározott frekvencián üzemeltetett mobiltelefonok, függetlenül attól, hogy van-e egyéb felhasználási lehetőségük;
b)
integrált áramkörű eszközök, úgymint mikroprocesszorok és központi feldolgozóegységek a végtermékbe történő beépítést megelőző állapotukban.
3. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 193. cikkétől eltérve Ausztria engedélyt kap arra, hogy a következő termékek esetében azt az adóalanyt jelölje meg a héa megfizetésére kötelezett személyként, aki a terméket beszerezte:
a)
engedélyezett hálózatokhoz kapcsolódó használatra készült vagy erre alkalmassá tett és meghatározott frekvencián üzemeltetett mobiltelefonok, függetlenül attól, hogy van-e egyéb felhasználási lehetőségük;
b)
integrált áramkörű eszközök, úgymint mikroprocesszorok és központi feldolgozóegységek a végtermékbe történő beépítést megelőző állapotukban.
(2) Az eltérést olyan termékértékesítéseknél kell alkalmazni, amelyeknél az adóalap legalább 5 000 EUR.
4. cikk
Az 1., a 2. és a 3. cikkben meghatározott eltérés azzal a kikötéssel érvényes, hogy Németország, Olaszország és Ausztria megfelelő és hatékony ellenőrzési és jelentési kötelezettségeket vezet be az olyan terméket értékesítő adóalanyok esetében, amelyekre e határozattal összhangban a fordított adózás alkalmazandó.
5. cikk
A 2007/250/EK határozat 4. cikke helyébe az alábbi lép:
„4. cikk
Ez a határozat azon a napon, amikor a valamennyi tagállam számára a 2006/112/EK irányelvtől eltérő intézkedések elfogadását lehetővé tevő uniós szabályok hatályba lépnek, de legkésőbb 2013. december 31-én hatályát veszti.”
6. cikk
Ez a határozat az erről szóló értesítés napján lép hatályba.
Ez a határozat azon a napon, amikor a valamennyi tagállam számára a 2006/112/EK irányelvtől eltérő intézkedések elfogadását lehetővé tevő uniós szabályok hatályba lépnek, de legkésőbb 2013. december 31-én hatályát veszti.
7. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Olasz Köztársaság, az Osztrák Köztársaság és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. november 22-én.