РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 640/2010/EU RENDELETE
(2010. július 7.)
a kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus) vonatkozó fogási dokumentációs program létrehozásáról és az 1984/2003/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Unió szerződő fele az Egyesült Nemzetek Szervezete 1982. december 10-i, a 98/392/EK tanácsi határozattal (3) jóváhagyott tengerjogi egyezményének, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozóan az említett egyezményben foglalt rendelkezések végrehajtásáról szóló, a 98/414/EK tanácsi határozattal (4) megerősített megállapodásnak, valamint a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló, a tanácsi 96/428/EK határozattal (5) elfogadott megállapodásnak. Az Unió az említett nemzetközi kötelezettségek keretében részt vesz a hosszú távon vándorló halállományok fenntartható kezelésének biztosítására tett erőfeszítésekben.
(2)
A 86/238/EGK tanácsi határozat (6) értelmében az Unió az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény (ICCAT-egyezmény) szerződő fele. Az ICCAT-egyezmény az Atlanti-óceánban és az azzal határos tengerekben élő tonhal és tonhalszerű fajok védelmére és kezelésére irányuló - az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságon (ICCAT) keresztüli - regionális együttműködés keretéről, valamint az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen alkalmazandó, a szerződő felekre és az együttműködő nem szerződő felekre, egyéb jogalanyokra és halászatot folytató jogalanyokra kötelezővé váló ajánlások elfogadásáról rendelkezik.
(3)
Az 1992-01., 1993-03., 1996-10., 1997-04., 1998-12., 03-19. és 06-15. számú ICCAT-ajánlást, valamint a kékúszójú tonhalra vonatkozó statisztikai dokumentációs programról szóló 1993-02., 1994-04. és 1994-05. számú ICCAT-határozatot a kékúszójú tonhal, a kardhal, valamint a nagyszemű tonhal Unión belüli kereskedelmére vonatkozó statisztikai ellenőrzési rendszer bevezetéséről szóló, 2003. április 8-i 1984/2003/EK tanácsi rendelet (7) hajtotta végre.
(4)
A kékúszójútonhal-állományok szabályozása, a statisztikai adatok minőségének és megbízhatóságának javítása, valamint a jogellenes halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására hozott intézkedések részeként az ICCAT 2009. november 15-én Recifében (Brazília) tartott éves ülésén elfogadta a kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentációs programról szóló 08-12. számú ajánlást módosító 09-11. számú ajánlást. Ez az ajánlás 2010. június 1-jén lép hatályba, és az Uniónak azt végre kell hajtania.
(5)
Annak biztosítása érdekében, hogy az ICCAT kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentációs programjával kapcsolatos rendelkezések könnyen értelmezhetők és egységesen alkalmazhatók legyenek, az 1984/2003/EK rendeletnek az ICCAT kékúszójú tonhalra vonatkozó statisztikai dokumentumával és az újrakiviteli bizonyítvánnyal kapcsolatos megfelelő rendelkezéseit el kell hagyni. Az 1984/2003/EK rendeletet ezért megfelelően módosítani kell.
(6)
A Bizottságot fel kell ruházni azzal a jogkörrel, hogy felhatalmazáson alapuló aktusokat fogadjon el az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 290. cikkének megfelelően az ICCAT által elfogadott új védelmi intézkedések átültetése tekintetében, így frissítve és kiegészítve e rendelet mellékleteit. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során - többek között szakértői szinten - megfelelő konzultációt folytasson,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által elfogadott védelmi és kezelési intézkedések végrehajtásának támogatása érdekében uniós fogási dokumentációs programot hoz létre a kékúszójú tonhalra vonatkozóan, és beépíti az ICCAT kékúszójú tonhalra vonatkozó fogási dokumentációs program rendelkezéseit valamennyi kékúszójú tonhal eredetének meghatározása céljából.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „kékúszójú tonhal”: a Thunnus thynnus fajhoz tartozó, az I. mellékletben felsorolt, a Kombinált Nómenklatúra kódjai alá tartozó hal;
b) „belső kereskedelem”:
i.
az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen uniós halászhajó által, illetve csapdával fogott, az Unió területén kirakodott kékúszójú tonhalnak valamely tagállam területén, illetve két vagy több tagállam között folytatott kereskedelme, és
ii.
az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen uniós halászhajó által fogott, az Unió területén lévő gazdaságban ketrecben tartott, tenyésztett kékúszójú tonhalnak valamely tagállam területén, illetve két vagy több tagállam között folytatott kereskedelme;
c) „kivitel”: az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen uniós halászhajó által vagy csapdával fogott kékúszójú tonhal harmadik országba történő bármely szállítása, ideértve az Unió területéről, harmadik országokból vagy halászterületekről történő szállítást is;
d) „behozatal”: az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen harmadik ország halászhajója által vagy csapdájával fogott kékúszójú tonhalnak az Unió területére történő beléptetése, többek között ketrecbe helyezési, hizlalási, tenyésztési vagy átrakodási céllal;
e) „újrakivitel”: a korábban az Unió területére behozott kékúszójú tonhalnak az Unió területéről történő bármely elszállítása;
f) „az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület”: az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményben meghatározott terület;
g) „lobogó szerinti tagállam”: az a tagállam, amelynek a lobogója alatt a halászhajó közlekedik;
h) „csapda szerinti tagállam”: az a tagállam, amelyben a csapdát elhelyezték;
i) „halgazdaság szerinti tagállam”: az a tagállam, ahol a halgazdaság található;
j) „szerződő felek”: az ICCAT-egyezmény szerződő felei, az együttműködő nem szerződő felek, egyéb jogalanyok és halászatot folytató jogalanyok;
k) „tétel”: ugyanarról a földrajzi területről származó, ugyanazon halászhajó vagy halászhajók ugyanazon csoportja vagy ugyanazon csapda által kifogott kékúszójú tonhalból készült, azonos megjelenésű termékek.
II. FEJEZET
KÉKÚSZÓJÚTONHAL-FOGÁSI DOKUMENTUM
3. cikk
Általános rendelkezések
(1) A tagállamok a kikötőikben kirakodott vagy átrakodott, valamint a halgazdaságaikban - a IV. melléklet előírásai szerint - ketrecben tartott és lehalászott valamennyi kékúszójú tonhal esetében előírják a kékúszójútonhal-fogási dokumentum (a továbbiakban: a fogási dokumentum) kitöltését.
(2) A belső kereskedelem tárgyát képező, az Unió területére importált vagy onnan exportált vagy újrakivitelre kerülő minden egyes kékúszójútonhal-tételt - a 4. cikk (3) bekezdésének hatálya alá tartozó esetek kivételével - hitelesített fogási dokumentum, valamint adott esetben áthelyezési nyilatkozat vagy hitelesített kékúszójútonhal-újrakiviteli bizonyítvány (a továbbiakban: az újrakiviteli bizonyítvány) kíséri.
Kitöltött és hitelesített fogási dokumentum, továbbá adott esetben az ahhoz mellékelt újrakiviteli bizonyítvány nélkül tilos a kékúszójú tonhal bármely ilyen kirakodása, átrakodása, ketrecben tartása, lehalászása, belső kereskedelme, behozatala, kivitele vagy újrakivitele.
(3) A tagállamok nem helyeznek kékúszójú tonhalat olyan halgazdaságba, amelyet a tagállamok vagy a szerződő felek, együttműködő nem szerződő felek, egyéb jogalanyok és halászatot folytató jogalanyok nem engedélyeztek, vagy amelyek nincsenek felsorolva abban az ICCAT-nyilvántartásban, amely az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen fogott kékúszójú tonhal tenyésztése céljából működésre engedélyezett tenyésztő létesítményeket tartalmazza.
(4) A halgazdaság szerinti tagállamok biztosítják, hogy a kékúszójútonhal-fogások külön ketrecekben vagy ketreccsoportokban kerüljenek elhelyezésre, a származási hely szerinti tagállam vagy szerződő fél alapján elkülönítve egymástól.
(5) A 4. cikktől eltérően a halgazdaság szerinti tagállam biztosítja, hogy a közös halászati tevékenység során fogott kékúszójú tonhalak külön ketrecekben vagy ketreccsoportokban kerüljenek elhelyezésre, a közös halászati tevékenységek szerint elkülönítve egymástól.
(6) A halgazdaság szerinti tagállam biztosítja, hogy a kékúszójú tonhalak lehalászására még kifogásuk évében, illetve a következő évben történő lehalászás esetén még az erszényes kerítőhálós hajók halászati idényének kezdete előtt kerüljön sor. Amennyiben a lehalászásra nem kerül sor a kijelölt időszakban, a halgazdaság szerinti tagállam az időszak lejártát követő 10 napon belül éves kvótaátviteli nyilatkozatot tölt ki és nyújt be a Bizottságnak. A nyilatkozat az alábbiakat tartalmazza:
-
az átvinni kívánt halmennyiség kg-ban és darabszámban kifejezve;
-
a fogás éve;
-
méret szerinti összetétel;
-
a halászhajó ICCAT-száma és neve, a lobogó szerinti tagállam vagy szerződő fél;
-
az átvitt fogásokra vonatkozó fogási dokumentumokra való hivatkozási számok;
-
a hizlalógazdaság neve és ICCAT-száma;
-
a ketrec száma és
-
a lehalászás elvégzése esetén a lehalászott mennyiségre vonatkozó információk (kg-ban kifejezve).
A Bizottság ezeket az információkat 5 napon belül továbbítja az ICCAT titkárságának.
(7) A (6) bekezdés értelmében átvitt halak a halgazdaságban külön ketrecekben vagy ketreccsoportokban kerülnek elhelyezésre, a fogás éve alapján elkülönítve egymástól.
(8) A lobogó vagy csapda szerinti tagállamok csak azon halászhajóikat és csapdáikat látják el fogási dokumentumként rendszeresített formanyomtatványokkal, amelyek számára az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen engedélyezett a kékúszójú tonhal halászata, a járulékos fogást is beleértve.
(9) A fogási dokumentumként rendszeresített formanyomtatványok mindegyikének egyedi dokumentumazonosító számmal kell rendelkeznie. A dokumentumszámoknak kifejezetten a lobogó vagy csapda szerinti tagállamhoz kell tartozniuk, és azokat az egyes halászhajókhoz vagy csapdákhoz kell rendelni. E formanyomtatványok nem ruházhatók át másik halászhajóra vagy csapdára.
(10) Az osztott tételek, illetve a feldolgozott termékek minden egyes részét a fogási dokumentumok egy-egy példánya kíséri, amelyeken a szállítmányok, illetve termékek nyomon követése érdekében szerepel az eredeti fogási dokumentum egyedi dokumentumazonosító száma.
(11) A hústól eltérő halrészek (például fej, szem, ikra, bél és farok) belső kereskedelme, behozatala, kivitele és újrakivitele mentesül e rendelet követelményei alól.
4. cikk
Hitelesítés
(1) A halászhajó-parancsnokok, a csapdaüzemeltetők, a halgazdaság-üzemeltetők, az eladók, az exportőrök, illetve feljogosított képviselőik fogási dokumentumot töltenek ki, lehetőleg elektronikus formában, megadva a megfelelő rovatokban az előírt információkat, továbbá minden olyan alkalommal, amikor kékúszójú tonhalat rakodnak ki, helyeznek át, helyeznek ketrecbe, halásznak le, rakodnak át, forgalmaznak belső kereskedelemben vagy exportálnak, a (2) bekezdéssel összhangban kérik annak hitelesítését.
(2) A fogási dokumentumot a lobogó, a csapda vagy a halgazdaság szerinti tagállam, illetve az eladó vagy az exportőr székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága hitelesíti. Valamely tagállam csak akkor hitelesíti a fogási dokumentumot valamennyi kékúszójú tonhal tekintetében, ha:
a)
a kékúszójú tonhalat fogó halászhajó az adott tagállam lobogója alatt közlekedik, illetve a kékúszójú tonhalat fogó csapda vagy halgazdaság az adott tagállamban található;
b)
a tétel ellenőrzése eredményeképpen megállapítást nyert a fogási dokumentumban foglalt valamennyi információ helytállósága;
c)
a hitelesítendő felhalmozott összegek az egyes gazdálkodási évekre vonatkozó kvótáikon és fogási korlátozásaikon belül vannak, ideértve adott esetben a halászhajóknak vagy csapdáknak kiosztott egyedi kvótákat is; továbbá
d)
a kékúszójú tonhal megfelel az ICCAT alkalmazandó védelmi és kezelési intézkedéseinek.
(3) Az e cikk (2) bekezdése szerinti hitelesítésre nincs szükség abban az esetben, ha az értékesíthető kékúszójú tonhalat az azt kihalászó, lobogó vagy csapda szerinti tagállam az 5. cikknek megfelelően jelöléssel látta el.
(4) Amennyiben a kifogott és kirakodott kékúszójú tonhal mennyisége 1 tonnánál, illetve három egyednél kevesebb, a fogási dokumentum hét napon belüli hitelesítéséig, valamint a halmennyiség belső kereskedelemben való forgalmazása vagy annak kivitele előtt ideiglenes fogási dokumentumként a halászati napló vagy az értékesítési bizonylat használható.
(5) A hitelesített fogási dokumentum adott esetben tartalmazza a II. mellékletben megállapított információkat.
(6) A fogási dokumentum mintája a III. mellékletben szerepel. Ha a fogási dokumentum valamely rovatában nincs elég hely a kékúszójú tonhal útjának a fogástól a kereskedelemig tartó teljes nyomon követésére, a megfelelő információs rovat szükség esetén kibővíthető, és mellékletként csatolható. Az érintett tagállam illetékes hatósága a mellékletet a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a kékúszójú tonhal következő mozgatásakor hitelesíti.
(7) A fogási dokumentum kiállítására, sorszámozására, kitöltésére és hitelesítésére vonatkozó iránymutatás a IV. mellékletben található.
5. cikk
Jelölés
(1) A tagállamok halászhajóik vagy csapdáik tekintetében előírhatják, hogy minden egyes kékúszójú tonhalat jelöléssel kell ellátni, lehetőleg a leölés időpontjában, de legkésőbb a kirakodás időpontjában. A jelöléseken egyedi tagállami számot kell feltüntetni, és ezeknek hamisíthatatlanoknak kell lenniük. A jelölés számának a fogási dokumentumhoz kell kapcsolódnia.
(2) Az érintett tagállamok benyújtják a Bizottságnak a jelölési program végrehajtásának összefoglalását. A Bizottság az összefoglalókat ésszerű időn belül továbbítja az ICCAT titkárságának.
(3) A jelölések használata csak akkor engedélyezhető, ha a halmozott fogásmennyiségek a tagállamok egyes gazdálkodási évekre vonatkozó kvótáin vagy fogási korlátozásain belül vannak, ideértve adott esetben a halászhajóknak vagy csapdáknak kiosztott egyedi kvótákat is.
III. FEJEZET
KÉKÚSZÓJÚTONHAL-ÚJRAKIVITELI BIZONYÍTVÁNY
6. cikk
Általános rendelkezések
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a területükről újrakivitelre kerülő minden egyes kékúszójútonhal-tételt hitelesített újrakiviteli bizonyítvány kísérje.
Az újrakiviteli bizonyítvány nem alkalmazandó olyan esetekben, amikor a tenyésztett kékúszójú tonhalat élve importálják.
(2) Az újrakivitelért felelős gazdasági szereplő köteles kitölteni az újrakiviteli bizonyítványt, megadva a bizonyítvány megfelelő rovataiban az előírt információkat, és az újrakivitelre kerülő kékúszójútonhal-tétel esetében kéri annak hitelesítését. A kitöltött újrakiviteli bizonyítványt a korábban importált kékúszójú tonhalra vonatkozó hitelesített fogási dokumentum egy példánya kíséri.
7. cikk
Az újrakivitel hitelesítése
(1) Az újrakiviteli bizonyítványt az újrakivivő tagállam illetékes hatósága hitelesíti.
(2) Az illetékes hatóság csak akkor hitelesíti a kékúszójú tonhalból készült valamennyi termék újrakiviteli bizonyítványát, ha:
a)
az újrakiviteli bizonyítványban szereplő valamennyi információról megállapítást nyert, hogy helytálló;
b)
az újrakiviteli bizonyítvány alátámasztására benyújtott, hitelesített fogási dokumentumo(ka)t az újrakiviteli bizonyítványon bejelentett termékek behozatalára elfogadták;
c)
az újrakivitelre kerülő termékek teljes egészében vagy részben ugyanazok a termékek, mint amelyeket a hitelesített fogási dokumentum(ok)on feltüntettek; továbbá
d)
a fogási dokumentum(ok) egy példányát csatolják a hitelesített újrakiviteli bizonyítványhoz.
(3) A hitelesített újrakiviteli bizonyítvány tartalmazza az V. mellékletben megállapított információkat.
IV. FEJEZET
TOVÁBBÍTÁS ÉS HITELESÍTÉS
8. cikk
A hitelesített dokumentumok továbbítása és megőrzése
(1) A tagállamok - a 4. cikk (3) bekezdésének hatálya alá tartozó esetek kivételével - a hitelesítés napja után a lehető leghamarabb, de legfeljebb öt munkanapon belül, vagy amenynyiben a szállítás várható időtartama nem vesz igénybe öt munkanapnál többet, haladéktalanul továbbítják valamennyi hitelesített fogási dokumentum, illetve újrakiviteli bizonyítvány egy-egy példányát a következőknek:
a)
a Bizottság;
b)
annak a tagállamnak vagy szerződő félnek az illetékes hatóságai, ahol a kékúszójú tonhal belső kereskedelem, tenyésztés vagy behozatal tárgyát fogja képezni; valamint
c)
az ICCAT titkársága.
(2) Az (1) bekezdésben említett hitelesített fogási dokumentumok, illetve újrakiviteli bizonyítványok másolatát elektronikus úton kell megküldeni.
(3) A tagállamok a kibocsátott, illetve beérkezett hitelesített fogási dokumentumok és újrakiviteli bizonyítványok másolatát legalább két évig megőrzik.
9. cikk
Ellenőrzés
(1) A tagállamok biztosítják, hogy illetékes hatóságaik a területükön kirakodott, átrakodott, belső kereskedelemben forgalmazott, a területükre behozott, illetve onnan kivitt vagy újrakivitelre kerülő minden egyes kékúszójútonhal-tételt azonosítsanak. Az illetékes hatóságok minden egyes kékúszójútonhal-tételnél kérik és megvizsgálják a hitelesített fogási dokumentumo(ka)t és a kapcsolódó dokumentációt. A vizsgálat az ICCAT titkársága által vezetett hitelesítési adatbázis tanulmányozására is kiterjed.
(2) Az illetékes hatóságok - a fogási dokumentumban és a kapcsolódó dokumentációban szereplő információk tartalmának ellenőrzése érdekében - megvizsgálhatják a tétel tartalmát is, szükség esetén pedig ellenőrzéseket végeznek az érintett gazdasági szereplőknél.
(3) Amennyiben az (1) és (2) bekezdés szerinti vizsgálatok, illetve ellenőrzések eredményeként kétség merül fel a fogási dokumentumban szereplő információkkal kapcsolatban, a tagállamok - az említett kétségek megoldása érdekében - együttműködnek a fogási dokumentumo(ka)t, illetve az újrakiviteli bizonyítvány(oka)t hitelesítő illetékes hatóságokkal.
(4) Ha egy tagállam fogási dokumentum nélküli tételt azonosít, megállapításairól értesíti a kiállító tagállamot, illetve az exportáló szerződő felet és - amennyiben ismert - a lobogó szerinti tagállamot, illetve a lobogó szerinti szerződő felet.
(5) Az (1) és (2) bekezdés szerinti vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzéséig a tagállamok nem engedélyezik a tétel belső kereskedelmi forgalomba bocsátását, behozatalát vagy kivitelét, és a halgazdaságoknak szánt élő kékúszójú tonhal esetében az áthelyezési nyilatkozatot sem fogadják el.
(6) Amennyiben valamely tagállam az (1) bekezdés szerinti vizsgálatok vagy ellenőrzések eredményeként és a hitelesítő hatóságokkal együttműködésben megállapítja valamely fogási dokumentum vagy újrakiviteli bizonyítvány érvénytelenségét, az érintett kékúszójú tonhal belső kereskedelme, behozatala, kivitele, illetve újrakivitele tilos.
V. FEJEZET
ADATTOVÁBBÍTÁS
10. cikk
A hitelesítésre és a kapcsolattartó pontokra vonatkozó információk
(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot:
a)
a fogási dokumentumok, illetve az újrakiviteli bizonyítványok hitelesítéséért és ellenőrzéséért felelős hatóságaik nevéről és teljes címéről;
b)
az egyénileg felhatalmazott hitelesítő tisztviselők nevéről, beosztásáról és az általuk használt bélyegző vagy pecsét lenyomatának mintájáról; valamint
c)
adott esetben a jelölések mintájáról.
(2) Az értesítés feltünteti az (1) bekezdésben említett információk érvényessége kezdetének időpontját. A hitelesítő hatóságok és tisztviselők naprakész adatait kellő időben közlik a Bizottsággal.
(3) A tagállamok értesítik a Bizottságot a fogási dokumentumokkal, illetve újrakiviteli bizonyítványokkal kapcsolatos kérdések felmerülése esetén értesítendő kapcsolattartókról és különösen azok nevéről.
(4) A Bizottság ezeket az információkat haladéktalanul továbbítja az ICCAT titkárságának.
11. cikk
Éves programjelentés
(1) A tagállamok minden év szeptember 15-ig elektronikus úton - az előző év július 1-jétől a folyó év június 30-ig terjedő időszakra vonatkozó, a VI. mellékletben megállapított információkat tartalmazó - programjelentést nyújtanak be a Bizottságnak.
(2) A Bizottság minden év október 1-jéig elkészíti az Unió éves programjelentését, és azt továbbítja az ICCAT titkárságának.
VI. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
12. cikk
A mellékletek módosítása
Az ICCAT által elfogadott védelmi intézkedések alkalmazása érdekében a Bizottság felhatalmazáson alapuló aktusok útján, a 13. cikkel összhangban és a 14. és 15. cikkben foglalt feltételeknek megfelelően összhangban módosíthatja e rendelet mellékleteit.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor a Bizottság ezen rendelet rendelkezései szerint jár el.
13. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság felhatalmazást kap a 12. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására, amely a 2010. augusztus 14-ét követő ötéves időtartamra szól. A Bizottság legkésőbb hat hónappal az ötéves időszak vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács a 14. cikk szerint nem vonja vissza a felhatalmazást, akkor az a korábbinak megfelelő időtartamra automatikusan meghosszabbodik.
(2) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(3) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó, Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit a 14. és 15. cikk határozza meg.
14. cikk
A felhatalmazás visszavonása
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 12. cikkben megállapított felhatalmazást.
(2) A felhatalmazás visszavonásáról szóló döntésre irányuló belső eljárást kezdeményező intézmény végső döntésének meghozatala előtt elfogadható időn belül törekszik a másik intézmény és a Bizottság értesítésére.
(3) A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat azonnal vagy a határozatban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. Nem érinti a már hatályos felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
15. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szembeni kifogások
(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben a bejelentés időpontjától kezdődő kéthónapos határidőn belül.
Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez a határidő két hónappal meghosszabbítható.
(2) Amennyiben ezen határidő leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal szemben, azt az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszik, és az abban megjelölt napon hatályba lép.
(3) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emel valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben, a szóban forgó jogi aktus nem lép hatályba. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen kifogást emelő intézmény megjelöli kifogásának indokait.
16. cikk
Az 1984/2003/EK rendelet módosításai
(1) Az 1984/2003/EK rendelet a következőképpen módosul:
a)
a címben a „kékúszójú tonhal” kifejezést el kell hagyni;
b)
az 1. cikk a) pontjában „a kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus)” kifejezést el kell hagyni;
c)
a 2. cikkben a „kékúszójú tonhalra” kifejezést el kell hagyni;
d)
a 3. cikk a) pontját el kell hagyni;
e)
a 4. cikk (1) bekezdésének első francia bekezdését el kell hagyni;
f)
a 4. cikk (2) bekezdése b) pontjának iii. alpontjában a „kékúszójú tonhal” kifejezést el kell hagyni;
g)
a 5. cikk (1) bekezdésének első francia bekezdését el kell hagyni;
h)
a 6. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a) pontját el kell hagyni;
i)
a 8. cikk a) pontjában a „kékúszójú tonhal” kifejezést el kell hagyni;
j)
a 9. cikk (2) bekezdésének a) pontját el kell hagyni;
k)
az I., a IVa., a IX. és a XV. melléklet ezennel hatályát veszti.
(2) Az 1984/2003/EK rendelet törölt és hatályon kívül helyezett rendelkezéseire történő hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni.
17. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság az ICCAT által elfogadott ajánlások alapján, az ülésein előterjesztendő, az állományok méretére vonatkozó, friss tudományos szakvélemény figyelembevételével felülvizsgálja ezt a rendeletet, és szükség esetén módosításokat javasol.
18. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2010. július 7-én.