РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 декември 2010 година
относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини
(2010/787/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 107, параграф 3, буква д) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 г. относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (2) изтича на 31 декември 2010 г.
(2)
Малкият принос на субсидираните въглища към общия енергиен микс вече не оправдава запазването на такива субсидии за гарантиране на енергийните доставки в Съюза.
(3)
Политиката на Съюза за насърчаване на възобновяемите енергийни източници и на устойчива и безопасна икономика с ниски нива на въглеродни емисии не оправдават безсрочната подкрепа за неконкурентоспособните въглищни мини. Поради тази причина категориите помощи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1407/2002, не следва да продължат да се предоставят безсрочно.
(4)
При липсата обаче на специфични за сектора правила за държавна помощ, за въгледобива се прилагат само общите правила за държавна помощ. В този контекст неконкурентоспособните въглищни мини, които извличат полза от помощта съгласно Регламент (ЕО) № 1407/2002, могат да загубят правото за получаване на помощ и да бъдат принудени да преустановят дейността си.
(5)
Без да се засягат общите правила за държавна помощ, държавите-членки следва да са в състояние да вземат мерки за намаляване на социалните и регионалните последици от закриването на въпросните мини, т.е. постепенното спиране на дейността в рамките на неотменим план за закриване и/или финансиране на извънредни разходи, по-конкретно наследени задължения.
(6)
Настоящото решение бележи прехода за въгледобивния сектор от прилагането на специфични за сектора правила към прилагането на общите правила за държавна помощ, които се прилагат за всички сектори.
(7)
За да бъдат сведени до минимум нарушенията на конкуренцията във вътрешния пазар, произтичащи от държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, тази помощ следва да е дегресивна и строго ограничена за въгледобивни единици, за които има неотменим план за закриване.
(8)
За да смекчи въздействието върху околната среда на производството на въглища от въгледобивни единици, за които се предоставя помощ за закриване, държавите-членки следва да създадат план с подходящи мерки, например, в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
(9)
Предприятията следва да имат право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят пряко на производствените разходи. Тези помощи са предназначени за покриване на извънредни разходи, които произтичат от закриването на въгледобивните единици. За да се избегне неправомерното използване на такива помощи от предприятия, които закриват само някои от своите производствени площадки, засегнатите предприятия следва да водят отделно счетоводство за всяка от своите въгледобивни единици.
(10)
В изпълнение на своята задача съгласно настоящото решение Комисията следва да гарантира, че се създават, поддържат и спазват нормални условия за конкуренция. С оглед по-специално на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост следва да бъде в такъв размер, че да не влияе на избора, който производителите на електроенергия правят относно видовете източници на първично енергийно снабдяване. Следователно цените на въглищата и техните количества следва да се договарят свободно между договарящите се страни с оглед на преобладаващите условия на световния пазар.
(11)
Прилагането на настоящото решение не следва да изключва възможността помощта за въгледобивната промишленост да бъде съвместима с вътрешния пазар на други основания. Във връзка с това, други специфични правила, по-конкретно правилата относно помощта за научноизследователска и развойна дейност и иновации, помощта за опазване на околната среда и помощта за обучение, продължават да се прилагат в границите на максималния интензитет на помощите, освен ако в тях не е предвидено друго.
(12)
Комисията следва да оцени мерките, за които е отправено уведомление въз основа на това решение, и да вземе решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3),
(13)
За да няма прекъсване между мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1407/2002, и мерките, предвидени в настоящото решение, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2011 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (4);
б)
„закриване“ означава трайното спиране на производството и продажбите на въглища;
в)
„план за закриване“ означава план, изготвен от дадена държава-членка, в който се предвиждат мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни единици;
г)
„въгледобивна единица“ означава подземни или открити рудници и прилежащата инфраструктура, в които могат да се произвеждат необработени въглища, независимо от други подразделения на предприятието;
д)
„въгледобивна година“ означава календарна година или друг 12-месечен период, използван като референция за договори във въгледобивната промишленост;
е)
„производствени разходи“ означава всички разходи, свързани с текущото производство, включително добива на въглища, дейностите, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, класирането по големина и сортирането на въглищата, с транспортирането им до мястото на използване, както и нормалната амортизация и пазарните лихви върху заетия капитал.
ж)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната им цена на мястото на използване, договорена свободно между договарящите се страни с оглед на условията, които преобладават на световния пазар.
ГЛАВА 2
СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
Член 2
Принцип
1. В контекста на закриването на неконкурентоспособните мини помощта за въгледобивната промишленост може да се разглежда като съвместима с правилното функциониране на вътрешния пазар, ако отговаря на разпоредбите на настоящото решение.
2. Помощта следва да обхваща само разходи за въглища, предназначени за производство на електроенергия, комбинирано производство на топло- и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, когато този вид употреба се извършва на територията на Съюза.
Член 3
Помощ за закриване
1. Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени въгледобивни единици, може да се счита за съвместима с изискванията на вътрешния пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици трябва да е част от план за закриването им, чийто краен срок е не по-късно от 31 декември 2018 г.;
б)
съответните въгледобивни единици трябва да бъдат окончателно закрити в съответствие с плана за закриване;
в)
помощта, за която е отправено уведомление, не трябва да надхвърля разликата между очакваните производствени разходи и очакваните постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ трябва да подлежи на годишни корекции въз основа на годишните разходи и приходи, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, след годината, за която е предоставена помощта;
г)
размерът на помощта на тон въглищен еквивалент не трябва да води до понижаване на цената на произведените в Съюза въглища на мястото на използване, под цената на въглищата с подобно качество, внасяни от трети страни.
д)
съответните въгледобивни единици трябва да са били в експлоатация към 31 декември 2009 г.;
е)
общият размер на предоставената от държава-членка помощ за закриване трябва да следва низходяща тенденция: в края на 2015 г. намалението трябва да бъде не по-малко от 25 %, в края на 2015 г - не по-малко от 40 %, в края на 2016 г. - не по-малко от 60 % и в края на 2017 г.- не по-малко от 75 % от помощта, предоставена през 2011 г.;
ж)
общият размер на помощта за закриване за въгледобивната промишленост на държава-членка, за всяка година след 2010 г., не трябва да надвишава общия размер на помощите, предоставени от тази държава-членка и разрешени от Комисията в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1407/2002 за 2010 година.
з)
Държавите-членки трябва да създадат план с мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху околната среда от производството на въглища от въгледобивна единица, за която е предоставена помощ съгласно настоящия член, например в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
2. Включването на мерки, които представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора в плана, посочен в параграф 1, буква з), не засяга задълженията за уведомяване и отлагане, наложени на държавите-членки по отношение на такива мерки с член 108, параграф 3 от Договора, както и съвместимостта на подобни мерки с вътрешния пазар.
3. Ако въгледобивните единици, на които е предоставена помощ съгласно параграф 1, не са закрити на определената в плана за закриване дата, съгласно разрешението на Комисията, съответната държава-членка възстановява всички помощи, предоставени за целия период на плана за закриване.
Член 4
Помощ за извънредни разходи
1. Държавните помощи, предоставени на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, за да им се даде възможност да покрият разходите, възникващи или възникнали поради закриването на въгледобивните единици, и които не са свързани с текущото производство, могат да се считат за съвместими с правилата на вътрешния пазар, при условие че платената сума не надхвърля тези разходи. Тези помощи може да се използват за покриване на:
а)
направените разходи и провизии за разходи на предприятия, които се закриват или вече са закрили въгледобивни единици, включително и предприятия, ползващи помощ за закриване;
б)
разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите разходи, включени в параграф 1, са определени в приложението. Параграф 1 не се прилага за разходи, произтичащи от неспазването на нормативната уредба за околната среда.
Член 5
Натрупване
1. Максималният размер на разрешената съгласно настоящото решение помощ се прилага независимо от това дали помощта е финансирана от държавите-членки или частично от Съюза.
2. Помощ, разрешена съгласно настоящото решение, не се комбинира с други държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора или с други форми на финансиране от Съюза за същите допустими разходи, ако поради такова припокриване размерът на помощта стане по-голям от разрешения съгласно настоящото решение.
Член 6
Разделяне на сметките
Всяка помощ, получена от предприятията, се вписва в отчета за приходите и разходите като отделна приходна позиция, различна от оборота. Когато предприятията, които получават помощ по настоящото решение продължават да извършват търговска или експлоатационна дейност след закриване на всички или някои от въгледобивните им единици, те водят точни и отделни сметки за всяка своя въгледобивна единица и за други икономически дейности, които не са свързани с въгледобива. Предоставената съгласно настоящото решение помощ се управлява така, че да няма възможност помощта да бъде прехвърлена към други въгледобивни единици, които не са част от плана за закриване, или към други икономически дейности на същото предприятие.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ
Член 7
Информация, предоставяна от държавите-членки
1. В допълнение към Регламент (ЕО) № 659/1999, помощите, посочени в настоящото решение са предмет на специалните правила, определени в параграфи 2-6.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта за закриване, посочена член 3, уведомяват Комисията за плана за закриване на въпросните въгледобивни единици. Планът съдържа най-малко следното:
а)
обозначение на въгледобивните единици;
б)
действителните или очакваните производствени разходи за всяка въгледобивна единица за въгледобивна година;
в)
очакваното производство на въглища за въгледобивна година за всяка въгледобивна единица, която е обхваната от плана за закриване;
г)
очаквания размер на помощта за закриване за въгледобивна година.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за всяка промяна в плана за закриване.
4. Държавите-членки уведомяват за всички помощи, които възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост съгласно настоящото решение през дадена въгледобивна година. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на очакваните производствени разходи и отношението им към плановете за закриване, за които Комисията е уведомена съгласно параграф 2.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за размера и изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на въпросната година. Когато се нанасят корекции в първоначалните изплатени суми за дадена въгледобивна година, държавите-членки информират Комисията преди края на следващата въгледобивна година.
6. Когато уведомяват за помощта, както е посочено в параграфи 3 и 4, и когато информират Комисията за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима на Комисията, за да провери дали са спазени разпоредбите на настоящото решение.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Мерки за изпълнение
Комисията взема всички мерки, необходими за изпълнение на настоящото решение. При определените в настоящото решение условия тя може да създаде обща рамка за съобщаване на информацията, посочена в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2027 г.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2010. december 10.)
a versenyképtelen szénbányák bezárását elősegítő állami támogatásról
(2010/787/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 107. cikke (3) bekezdésének e) pontjára,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1)
A szénipar részére nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. július 23-i 1407/2002/EK tanácsi rendelet (2)2010. december 31-én hatályát veszti.
(2)
A támogatott széntermelésnek a teljes energiamixhez való csekély hozzájárulása nem indokolja többé e támogatások fenntartását az Unió energiaellátásának biztosítása céljából.
(3)
A megújuló energiaforrások használatát, valamint a fenntartható és biztonságos, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósítását ösztönző uniós politika összefüggésében nem indokolható a versenyképtelen szénbányák korlátlan támogatása. Nem lehet tehát határozatlan ideig meghosszabbítani az 1407/2002/EK rendelet által engedélyezett támogatási kategóriákat.
(4)
Mindazonáltal ágazatspecifikus állami támogatási szabályok hiányában a szénipar esetében kizárólag az általános állami támogatási szabályokat kell majd alkalmazni. Ilyen körülmények között előfordulhat, hogy az 1407/2002/EK rendelet alapján jelenleg támogatásban részesülő versenyképtelen szénbányák már nem lesznek jogosultak támogatásra, és azok bezárása elkerülhetetlenné válhat.
(5)
Az általános állami támogatási szabályok sérelme nélkül, lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy az említett bányabezárások társadalmi és regionális következményeinek enyhítésére szolgáló intézkedéseket hozzanak, vagyis hogy a tevékenységek leépítésére rendezett módon, visszavonhatatlan bányabezárási terv és/vagy a rendkívüli költségek - elsősorban az örökölt kötelezettségek - finanszírozása keretében kerüljön sor.
(6)
Ezzel a határozattal a szénipar az ágazatspecifikus szabályok hatálya alól átkerül a valamennyi ágazatra alkalmazandó általános állami támogatási szabályok hatálya alá.
(7)
A versenyképtelen szénbányák bezárását elősegítő állami támogatásnak - annak érdekében, hogy a lehető legkevésbé torzítsa a belső piacon zajló versenyt - fokozatosan csökkenő mértékűnek kell lennie, továbbá szigorúan azokra a széntermelési egységekre kell korlátozódnia, amelyek bezárását visszavonhatatlanul tervbe vették.
(8)
A bezárási támogatásban részesülő széntermelési egységek szénfelhasználásának környezeti hatásai enyhítése érdekében a tagállamoknak megfelelő intézkedési tervet kell benyújtaniuk például az energiahatékonyságra, a megújuló energiára vagy a szén-dioxid-leválasztásra és -tárolásra vonatkozóan.
(9)
A vállalkozásoknak jogosultaknak kell lenniük az olyan költségek fedezésének támogatására, amelyek a szokásos számviteli gyakorlattal összhangban nem befolyásolják közvetlenül a széntermelési költségeket. Az ilyen támogatás célja a széntermelési egységek bezárása miatt felmerülő rendkívüli költségek fedezése. Az érintett vállalkozásoknak minden egyes termelési egységükre vonatkozóan külön könyvelést kell vezetniük, hogy azok a vállalkozások, amelyek csupán néhány széntermelési egységüket zárják be, ne vehessenek igénybe jogosulatlanul ilyen támogatást.
(10)
A Bizottságnak e határozat alapján a feladata végrehajtása során biztosítania kell, hogy a verseny általános feltételei megteremtődjenek, fennmaradjanak és teljesüljenek. A villamosenergia-piac vonatkozásában pedig különösen gondoskodni kell arról, hogy a széniparnak nyújtott támogatás nem járhat a villamosenergia-termelőket a primer energiaellátás forrásainak megválasztásában befolyásoló hatással. Következésképpen, a szén árában és mennyiségében a szerződő feleknek a világpiacon uralkodó feltételek tükrében szabadon kell megállapodniuk.
(11)
E határozat alkalmazása nem zárhatja ki, hogy a széniparnak nyújtott támogatást más alapon a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősítsék. Ebben a vonatkozásban más különleges szabályok, például a kutatási, fejlesztési és innovációs célú állami támogatásra, a környezetvédelmi támogatásra, a képzési tevékenységeket célzó támogatásra, valamint más támogatásokra vonatkozó szabályok - eltérő rendelkezések hiányában - továbbra is alkalmazandók a maximális támogatási intenzitás tekintetében meghatározott kereteken belül.
(12)
A Bizottságnak meg kell vizsgálnia az e határozat alapján bejelentett intézkedéseket, és meg kell hoznia az EK-Szerződés 93. cikke alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendeletnek (3) megfelelő határozatokat.
(13)
Annak érdekében, hogy az 1407/2002/EK rendeletben szereplő intézkedések és az e határozatban előírt intézkedések folyamatossága biztosítva legyen, ezt a határozatot 2011. január 1-jétől kezdődően kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a) „szén”: az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága által a szén tekintetében megállapított nemzetközi kodifikációs rendszer értelmében kiváló minőségű, közepes minőségű és gyenge minőségű A. és B. csoportba sorolt szén (4);
b) „bezárás”: a szén termelésének és értékesítésének végleges beszüntetése;
c) „bezárási terv”: a tagállam által összeállított terv, amely a széntermelő egységek végleges bezárásával végződő intézkedésekről rendelkezik;
d) „széntermelő egység”: mélyművelésű vagy külfejtéses szénbányászati telep és az ezekhez kapcsolódó infrastruktúra, amely a vállalkozás más részeitől függetlenül alkalmas nyersszén bányászatára;
e) „üzleti év”: naptári év vagy a szénipari szerződésekben alkalmazott egyéb 12 hónapos referenciaidőszak;
f) „termelési költségek”: a folyó termeléshez kapcsolódó összes költség, beleértve a bányászati műveleteket, a szénelőkészítés műveleteit, különösen a mosást, a méret szerinti osztályozást és válogatást, valamint a felhasználási helyre történő szállítást, a szokásos értékcsökkenési leírást és a kölcsöntőke piaci kamatát;
g) „folyó termelési veszteségek”: az a pozitív különbség, amely a széntermelési költségek és a szerződő felek által a világpiaci feltételek alapján szabadon megállapított felhasználási helyi eladási ár között áll fenn.
II. FEJEZET
A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE
2. cikk
A módszer elve
(1) A versenyképtelen szénbányák bezárásával összefüggésben a széniparnak nyújtott támogatás akkor tekinthető a belső piac megfelelő működésével összeegyeztethetőnek, ha megfelel e határozat rendelkezéseinek.
(2) A támogatás kizárólag a villamosenergia-termeléshez szükséges szénnel, a hő- és villamos energia kapcsolt termelésével, a koksz termelésével, és az acéliparban működő nagyolvasztók tüzelőanyag-ellátásával kapcsolatos költségeket fedezheti, amennyiben ennek használatára az Unión belül kerül sor.
3. cikk
Üzembezárási támogatás
(1) A kifejezetten a széntermelő egységek folyó termelési veszteségeinek fedezésére szánt, vállalkozásoknak nyújtott támogatás csak abban az esetben tekinthető a belső piaccal összeegyeztethetőnek, ha teljesíti az alábbi feltételeket:
a)
az érintett széntermelési egységek egy 2018. december 31-nél nem későbbi határidejű bezárási terv keretében működnek;
b)
az érintett széntermelési egységeket a bezárási tervnek megfelelően véglegesen be kell zárni;
c)
a bejelentett támogatás nem haladja meg az üzleti év előrelátható termelési költségei és előrelátható bevétele közötti különbözetet. A ténylegesen kifizetett támogatást - a tényleges költségek és a bevétel alapján - legkésőbb a támogatás évét követő széntermelési év végén évente kiigazítják;
d)
a tonnánkénti kőszénegyenérték szerinti támogatás mértéke nem okozza azt, hogy az uniós szénért a felhasználási helyen fizetett ár alacsonyabb a harmadik országokból származó, azonos minőségű szén áránál;
e)
az érintett széntermelési egységek 2009. december 31-én üzemben voltak;
f)
valamely tagállam által egy konkrét vállalkozás számára nyújtott támogatás teljes összege csökkenő tendenciát kell mutasson: 2013 végéig legalább 25 %-os, 2015 végéig legalább 40 %-os, 2016 végéig legalább 60 %-os és 2017 végéig legalább 75 %-os csökkenést kell elérni a 2011-ben nyújtott támogatáshoz képest.
g)
a tagállamok által a szénipar számára nyújtott üzembezárási támogatás teljes összege a 2010-et követő évek egyikében sem haladja meg az 1407/2002/EK rendelet 4. és 5. cikkének megfelelően a tagállamok által nyújtott és a Bizottság által engedélyezett 2010. évi támogatás összegét;
h)
a tagállamoknak tervet kell készíteniük az e cikk alapján támogatott termelési egységek széntermeléséből adódó környezeti hatások enyhítése érdekében, például az energiahatékonyság, a megújuló energia vagy a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás vonatkozásában, megteendő intézkedésekről.
(2) A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülő intézkedések belefoglalása az (1) bekezdés h) pontjában hivatkozott tervbe nem sérti a tagállamok értesítési és felfüggesztési kötelezettségét a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdése értelmében tett intézkedésekre vonatkozóan, valamint az ilyen intézkedések összeegyeztethetőségét a belső piaccal.
(3) Amennyiben az (1) bekezdés szerint támogatásban részesült széntermelési egységeket nem zárják be a Bizottság által engedélyezett üzembezárási tervben meghatározott időpontig, az érintett tagállamnak az üzembezárási terv által lefedett teljes időszak vonatkozásában vissza kell fizettetnie a nyújtott támogatást.
4. cikk
A rendkívüli költségek fedezésére nyújtott támogatás
(1) A jelenleg vagy korábban széntermeléssel összefüggő tevékenységet végző vállalkozásoknak a széntermelő egységek bezárásából származott vagy származó, a folyó termeléshez nem kapcsolódó költségek fedezésére nyújtott állami támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, amennyiben a kifizetett összeg nem haladja meg az ilyen jellegű költségeket. Ez a támogatás a következők fedezésére használható:
a)
kizárólag azon vállalatok esetében felmerült, illetve előirányzott költségek, amelyek széntermelési egységek bezárását hajtják vagy hajtották végre, ideértve az üzembezárási támogatásban részesülő vállalakozásokat is;
b)
a több vállalkozás esetében felmerülő költségek.
(2) Az (1) bekezdés által lefedett költségkategóriákat a melléklet állapítja meg. Az (1) bekezdés nem vonatkozik a környezetvédelmi szabályozás megsértéséből eredő költségekre.
5. cikk
Kumuláció
(1) Az e határozat alapján engedélyezett maximális támogatási összeget attól függetlenül kell alkalmazni, hogy a támogatást teljes mértékben a tagállamok, vagy részben az Unió finanszírozzák.
(2) Az e határozat alapján engedélyezett támogatás nem alkalmazható a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti egyéb állami támogatással vagy ugyanazon támogatható költségekre nyújtott más formájú uniós finanszírozással egyidejűleg, ha az ilyen halmozódás az e határozat szerint engedélyezettnél magasabb támogatási összeget eredményez.
6. cikk
Az elszámolások elkülönítése
A vállalkozások által igénybe vett minden támogatásnak az eredménykimutatásban különálló, a forgalomtól eltérő bevételi tételként kell megjelennie. Az e határozat alapján támogatásban részesülő és széntermelő egységeik összességének vagy egy részének bezárását követően tovább kereskedő vagy üzemelő vállalkozásoknak pontos és külön könyvelést kell vezetniük mindegyik széntermelési egységük, valamint a szénbányászattal össze nem függő, egyéb gazdasági tevékenységeik vonatkozásában. Az e határozat alapján nyújtott támogatásokat oly módon kell kezelni, hogy ne lehessen azokat átcsoportosítani az üzembezárási terv hatálya alá nem tartozó egyéb széntermelő egységekhez vagy ugyanazon vállalkozás egyéb gazdasági tevékenységeihez.
III. FEJEZET
ELJÁRÁSOK
7. cikk
A tagállamok által biztosítandó információk
(1) A 659/1999/EK rendeleten kívül az e határozatban említett támogatás a (2)-(6) bekezdésben megállapított különös szabályok hatálya alá tartozik.
(2) A 3. cikkben említett üzembezárási támogatást nyújtani kívánó tagállamok bejelentik az érintett széntermelési egységek bezárási tervét a Bizottságnak. A terv legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a széntermelési egységek megnevezése;
b)
minden egyes széntermelési egység valós vagy becsült termelési költsége üzleti évenként;
c)
a bezárási terv tárgyát képező széntermelési egységek becsült széntermelése üzleti évenként;
d)
az üzembezárási támogatás becsült összege üzleti évenként.
(3) A tagállamok a bezárási terv valamennyi módosítását bejelentik a Bizottságnak.
(4) A tagállamok bejelentenek minden olyan támogatást, amelyet az üzleti év során e határozat alapján kívánnak nyújtani a szénipar számára. Az előrelátható termelési költségek kiszámítására, és e költségeknek a (2) bekezdés szerint a Bizottságnak bejelentett bezárási tervekkel való kapcsolatára vonatkozó minden lényeges részletet benyújtanak a Bizottságnak.
(5) A tagállamok a szóban forgó év végét követően legkésőbb hat hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot az üzleti év alatt ténylegesen kifizetett támogatás összegéről és annak kiszámításáról. Ha kiigazítják az adott üzleti év során eredetileg kifizetett összegeket, a tagállamok a következő üzleti év végéig tájékoztatják erről a Bizottságot.
(6) A 3. és 4. cikk szerinti támogatás-bejelentés, valamint a Bizottságnak a ténylegesen kifizetett összegekről való tájékoztatása során a tagállamok megadnak minden szükséges információt a Bizottság számára annak ellenőrzéséhez, hogy e határozat előírásait betartották-e.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
8. cikk
Végrehajtási intézkedések
A Bizottság meghoz minden intézkedést, amely e határozat végrehajtásához szükséges, továbbá - az e határozatban megszabott korlátok figyelembevételével - közös keretet hozhat létre a 7. cikkben említett információk közléséhez.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a határozatot 2011. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a határozat 2027. december 31-én hatályát veszti.
Kelt Brüsszelben, 2010. december 10-én.