ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 448/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 март 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти за представянето на информация, която агенциите за кредитен рейтинг предават в централното хранилище, създадено от Европейския орган за ценни книжа и пазари
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг (1), и по-специално член 21, параграф 4, буква в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1060/2009 изисква от агенциите за кредитен рейтинг да предават информация от минали периоди в централното хранилище, създадено от Европейския орган за ценни книжа и пазари (наричан по-долу „ЕОЦКП“). Необходимо е информацията да бъде предоставена съгласно стандартен образец, осигурен от ЕОЦКП, който също така осигурява публичен достъп до тази информация и публикува обобщение на наблюдаваните по-важни промени. Необходимо е тези изисквания да бъдат допълнени във връзка с представянето на информацията, включително във връзка със структурата, формата, метода и отчетния период.
(2)
Агенциите за кредитен рейтинг, които принадлежат към група агенции за кредитен рейтинг, намиращи се на територията на Съюза, могат да докладват отделно на централното хранилище. Поради високо интегрираната функционална организация на агенциите за кредитен рейтинг на равнище Съюз обаче, а също и за да се улесни тълкуването на статистическите данни, агенциите за кредитен рейтинг следва да бъдат насърчавани да докладват обобщено на централното хранилище - за цялата група.
(3)
Системата на централното хранилище събира данни за кредитните рейтинги и ги съхранява централно. С цел улесняване на пазарните участници в оценката на надеждността на кредитните рейтинги и следователно с цел оказване на помощ при вземането на инвестиционни решения централното хранилище също следва да приема, на доброволна основа, данни за кредитни рейтинги, издадени от агенции за кредитен рейтинг от трети държави, които принадлежат към същата група агенции за кредитен рейтинг, но не са признати в Съюза.
(4)
С цел по-нататъшно улесняване на разбирането на произведените статистически данни отчитането на данните за кредитните рейтинги следва да включва всякакви данни, отнасящи се най-малко за последните десет години преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1060/2009. От дадена агенция за кредитен рейтинг не следва да се изисква да докладва тези данни, ако може да докаже, че това ще бъде непропорционално с оглед на техния мащаб и сложност.
(5)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, предоставени от ЕОЦКП за одобрение от Комисията съгласно процедурата, посочена в член 10 от Регламент (ЕО) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(6)
ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторните технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. ЕОЦКП обаче не е извършил анализ разходи-ползи, тъй като е сметнал, че той е непропорционален на въздействието на проектите на регулаторните технически стандарти, като се има предвид, че Европейският комитет на регулаторите на ценни книжа (CESR) е в процес на създаване на централно хранилище от 2010 г. и проектите за технически стандарти отразяват по-скоро действието на съществуващата система, отколкото да прилагат нови съществени изисквания, и следователно не се очаква да наложат значителни допълнителни разходи на ЕОЦКП или агенциите за кредитен рейтинг,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя конкретните правила за представянето на информацията, включително структурата, формата, метода и отчетния период на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предават на централното хранилище в съответствие със:
а)
член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1060/2009;
б)
раздел Д, част II, точка 1 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1060/2009.
ГЛАВА II
СТРУКТУРА НА ОТЧИТАНЕ
Член 2
Принципи на отчитането
1. Всяка агенция за кредитен рейтинг представя на създаденото от ЕОЦКП централно хранилище следните видове отчети:
а)
отчети с качествени данни, както са посочени в член 7 и член 9;
б)
отчети с данни за рейтингите, както са посочени в член 8 и член 10.
2. Агенциите за кредитен рейтинг носят отговорност за точността, пълнотата и достъпността на докладваните данни. Те подсигуряват, че отчетите се предоставят своевременно, като се използват каналите за отчитане, посочени в член 11, и съгласно процедурите за отчитане, посочени в член 13.
3. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг принадлежи към група от агенции за кредитен рейтинг, членовете на групата могат да упълномощят един от тях да докладва изискваната информация от името на групата. Когато упълномощеният член на групата докладва информацията от името на групата, той предоставя идентифицираща информация за себе си и за членовете на групата, от чието име докладва информацията.
Член 3
Рейтинги, за които трябва да се докладва
1. Всяка агенция за кредитен рейтинг докладва данните за кредитния рейтинг за всеки отчетен период, докато бъде отменен съответният кредитен рейтинг.
2. Всяка агенция за кредитен рейтинг докладва както за поисканите, така и за непоисканите рейтинги. Тя следва да посочва дали даден рейтинг е поискан или непоискан.
3. Агенция за кредитен рейтинг, която докладва от името на група агенции за кредитен рейтинг, може да включва данни за агенции за кредитен рейтинг от трети държави, които принадлежат към същата свързана група, които не се използват в Съюза посредством признаване. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг не отчита такива данни, тя дава обяснение в отчета с качествените данни.
4. Агенциите за кредитен рейтинг докладват данни за кредитните рейтинги най-малко за последните десет години преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Агенция за кредитен рейтинг, която не е присъждала кредитни рейтинги преди 7 декември 1999 г., докладва данни за отчетните периоди след първата дата, на която е издаден кредитен рейтинг. От агенциите за кредитен рейтинг не се изисква да докладват във връзка с периодите за рейтинг, които предшестват регистрацията или сертифицирането съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, ако могат да докажат, че отчитането на тези данни не е пропорционално с оглед на неговия мащаб и сложност.
5. Агенциите за кредитен рейтинг докладват за следните типове рейтинги:
а)
рейтинги на предприятия;
б)
рейтинги на структурирани финансови инструменти;
в)
рейтинги на държави и рейтинги на субекти от публичния сектор.
Член 4
Рейтинги на предприятия
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват данни относно рейтинги на предприятия - за всеки емитент поотделно.
2. Агенциите за кредитен рейтинг могат да разглеждат или да не разглеждат като индивидуални рейтингите на дъщерните предприятия. Съответната агенция за кредитен рейтинг обосновава избраната политика.
3. При отчитането на рейтингите на предприятия агенциите за кредитен рейтинг класифицират рейтингите в рамките на един от отраслите, посочени в таблица 1, поле 18 от приложение II.
4. Данните за рейтингите на предприятия - и за краткосрочните рейтинги, и за дългосрочните рейтинги, следва да бъдат докладвани, когато е възможно. За дългосрочните рейтинги се докладва рейтингът на емитента. Когато няма рейтинги на емитента, се докладва рейтингът на дългосрочния необезпечен дълг. Когато има рейтинги в чуждестранна или местна валута, докладва се само рейтингът в чуждестранна валута.
Член 5
Рейтинги на структурирани финансови инструменти
1. Като се имат предвид специалните условия, посочени в параграфи 2 и 3, агенциите за кредитен рейтинг докладват дългосрочните рейтинги за всяка емисия структурирани финансови инструменти.
2. Агенциите за кредитен рейтинг докладват дългосрочните рейтинги за всеки емитент, що се отнася до структурираните инвестиционни фондове и подобни структури.
3. Агенциите за кредитен рейтинг докладват краткосрочните рейтинги за всяка емисия обезпечени с активи търговски ценни книжа.
4. Когато се докладва за рейтинги на структурирани финансови инструменти, агенциите за кредитен рейтинг класифицират рейтингите в рамките на един от следните класове активи:
а)
обезпечени с активи ценни книжа. Този клас активи включва следните подкласове: заеми за покупка на пътни превозни средства, плавателни средства или въздухоплавателни средства, студентски заеми, потребителски заеми, заеми за лечение, заеми за покупка на модулни жилища, заеми за производство на филми, заеми за комунални услуги, вземане на оборудване на лизинг, вземания по кредитни карти, запорирани активи във връзка с данъчни задължения, необслужвани заеми, обвързани със заеми дългови ценни книжа, заеми за покупка на туристически каравани, търговски вземания;
б)
ценни книжа, обезпечени с ипотека върху жилищни имоти. Този клас активи включва следните подкласове активи: нискорискови ценни книжа, обезпечени с ипотека върху жилищни имоти, и високорискови ценни книжа, обезпечени с ипотека върху жилищни имоти, както и със заеми, обезпечени с втора поред ипотека;
в)
ценни книжа, обезпечени с ипотека върху търговски имоти. Този клас активи включва следните покласове: заеми, обезпечени с ипотека върху търговски обекти или административни помещения, заеми за болници, домове за специални грижи, складове, заеми за хотели, институции за допълнително медицинско обслужване, индустриални заеми, многофамилни жилищни имоти;
г)
обезпечени дългови задължения. Този клас активи включва следните подкласове: обезпечени заемни задължения, обезпечени с облигации задължения, обезпечени синтетични задължения, обезпечени дългови задължения с един транш, обезпечени фондови задължения, обезпечени дългови задължения по обезпечени с активи ценни книжа и обезпечени дългови задължения по обезпечени дългови задължения;
д)
обезпечени с активи търговски ценни книжа;
е)
други структурирани финансови инструменти, които не са включени в предходните класове активи, в т.ч. структурирани обезпечени облигации, структурирани инвестиционни фондове, обвързани със застраховки ценни книжа и дружества за деривативни продукти.
5. Всяка агенция за кредитен рейтинг посочва към кой клас и подклас активи (когато е приложимо) принадлежи всеки от оценяваните инструменти.
6. За целите на таблица 1, поле 17 от приложение II като код на държава за даден инструмент се използва кодът на държавата, в която се намират по-голямата част от базовите активи. Когато не е възможно да се установи местонахождението на по-голямата част от базовите активи, оценяваният инструмент се обозначава като „международен“.
Член 6
Рейтинги на държави и субекти от публичния сектор
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват данни относно рейтинги на държави и рейтинги на субекти от публичния сектор- за всеки емитент поотделно. Агенциите за кредитен рейтинг класифицират рейтингите в една от следните групи:
а)
рейтинги на държави в местна валута;
б)
рейтинги на държави в чуждестранна валута;
в)
рейтинги на субекти на поддържавно равнище и рейтинги на общини, като например на органи на регионалното и местното управление;
г)
рейтинги на наднационални организации, като например рейтинги на институции, които са създадени, притежавани или контролирани от повече от едно държавно правителство като акционер, включително организации, обхванати от код U (дейности на екстериториални организации и служби) съгласно Общата класификация на икономическите дейности в Европейските общности (наричана по-долу „NACE“) (3);
д)
рейтинги на публични субекти, включително такива, обхванати от кодове О по NACE (Публична администрация и отбрана; задължително социално осигуряване), P (Образование) и Q (Хуманно здравеопазване и социални дейности).
2. В рамките на всеки сектор се докладват краткосрочните и дългосрочните рейтинги на емитента. Когато няма рейтинги на емитент, се докладва рейтингът на дългосрочния дълг.
3. За целите на таблица 1, поле 17 от приложение II, когато не може да бъде установена конкретна държава като държава на издаване в случая на наднационалните организации, посочени в параграф 1, буква г), оценяваният емитент се класифицира като „международен“.
ГЛАВА III
ФОРМАТ НА ОТЧИТАНЕТО
Член 7
Качествени данни
1. Агенциите за кредитен рейтинг представят отчети с качествени данни във формата, посочен в таблица 1 от приложение I. По-специално агенциите за кредитен рейтинг предоставят качествени данни относно своята рейтингова скала, като обясняват индивидуалните характеристики и значението на всеки от рейтингите. Агенциите за кредитен рейтинг могат да докладват до шест рейтингови скали. Не може да бъде докладвана повече от една рейтингова скала по отношение на която и да било конкретна комбинация от времеви хоризонт и вид рейтинг.
2. Когато дадена агенция за кредитен рейтинг присъжда рейтинг за конкретен времеви хоризонт и вид рейтинг, като използва повече от една рейтингова скала, в своите отчети с качествени данни тя докладва само за рейтинговата скала, използвана за по-голямата част от тези рейтинги. Рейтингите не се докладват в отчетите с данните за рейтинги, когато се използва рейтингова скала, за която не е била представена информация съгласно настоящия параграф.
3. Рейтинговата скала съдържа неопределен брой широки рейтингови категории, които могат да включват като подкатегории неопределен брой степени. Всяка агенция за кредитен рейтинг докладва и рейтингови категории, и степени, където е приложимо.
Член 8
Данни за рейтингите
1. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят отчети с данни за рейтингите, посочени в член 3, във формата, посочен в таблица 1 от приложение II.
2. За целите на таблица 1, поле 12 от приложение II агенциите за кредитен рейтинг докладват за кредитно неизпълнение във връзка с рейтинг, когато е налице едно от следните събития:
а)
рейтингът показва, че е налице кредитно неизпълнение на задълженията съгласно определението за кредитно неизпълнение на агенцията за кредитен рейтинг;
б)
рейтингът е бил отменен поради неплатежоспособност на оценявания субект или поради преструктуриране на дълга;
в)
във всеки друг случай, при който агенцията за кредитен рейтинг смята, че оценяван субект или оценяван инструмент не изпълнява задълженията си/поетите с него задължения, сериозно е възпрепятстван или еквивалентно на това.
3. За всички докладвани рейтинги, които са отменени в конкретен отчетен период, се посочва основанието за отмяната в таблица 1, поле 11 от приложение II. Рейтингите, които са отменени преди 7 септември 2010 г., могат да влязат в категорията „прекратяване на рейтинга по други причини“.
Член 9
Промени и анулиране на качествени данни
1. Агенциите за кредитен рейтинг докладват за промени и анулиране на докладваните качествени данни, когато това е необходимо, за да:
а)
отразят промени в качествените данни;
б)
коригират фактологически грешки при отчитането на рейтингова скала.
2. За промени в качествените данни, с изключение на данни за рейтинговата скала, агенциите за кредитен рейтинг изпращат нов отчет, съдържащ актуализираните данни. Агенциите за кредитен рейтинг изпращат нов отчет за качествените данни, само ако е налице промяна в данните, като докладват само данните, които са били променени. При промяна в методологията агенциите за кредитен рейтинг докладват актуализираните качествени данни и могат да се позоват на допълнителна информация от своите сайтове под формата на хронологично представени промени в методологията.
3. Когато промяната, настъпила в рейтинговата скала, се ограничава до наименованията на категориите или степените, агенцията за кредитен рейтинг изпраща отчет с качествени данни, съдържащ актуализиран вариант на старата рейтингова скала (означена с нейния уникален идентификационен код), който съответно изменя наименованията или описанията. Останалите полета, свързани с рейтинговата скала, се включват без промяна в отчета. Агенциите за кредитен рейтинг използват полетата, посочени в таблица 1 от приложение I.
4. Когато е налице съществена промяна в рейтинговата скала, агенцията за кредитен рейтинг декларира новата рейтингова скала и извършва следните последователни стъпки:
а)
изпраща се файл с качествени данни, съдържащ актуализиран вариант на старата рейтингова скала, изменящ крайния срок на валидност на датата, на която приключва предходният отчетен период. Агенциите за кредитен рейтинг използват полетата, посочени в таблица 1 от приложение I;
б)
агенциите за кредитен рейтинг докладват за новите рейтингови скали с нов уникален идентификационен код и начална дата на валидност за първия отчетен период, за който е валидна;
в)
след като агенцията за кредитен рейтинг получи файла за обратна връзка от централното хранилище в потвърждение на това, че новата рейтингова скала е била получена, тя изпраща файловете с данни за рейтингите, съответстващи на първия отчетен период, за който се прилага новата рейтингова скала.
5. Когато се анулира рейтингова скала, агенциите за кредитен рейтинг извършват следните последователни стъпки:
а)
анулирането става, преди агенцията за кредитен рейтинг да е докладвала данни за рейтинги на централното хранилище, свързани с тази рейтингова скала. В случай че данните за рейтинги вече са били докладвани, агенцията за кредитен рейтинг анулира всички данни за рейтинги, използвани при предишната рейтингова скала;
б)
агенцията за кредитен рейтинг изпраща файла с качествените данни, съдържащ анулирането на рейтинговата скала. Агенциите за кредитен рейтинг използват полето, посочено в таблица 2 от приложение I.
Член 10
Анулиране на данни за рейтинги и отчитане на данни за рейтинги за минали периоди
1. При установяване на фактологически грешки в докладваните данни за рейтинги агенцията за кредитен рейтинг докладва за анулиране на тези данни за рейтинги и заменя анулираните данни за рейтинги.
2. При анулиране на данни за рейтинги агенциите за кредитен рейтинг извършват едно от следните действия:
а)
в случай че става въпрос за данни за рейтинг за текущия отчетен период, агенцията за кредитен рейтинг използва полетата, посочени в таблица 2 от приложение II. След анулиране на първоначалните данни тя изпраща нов техен вариант;
б)
в случай че става въпрос за данни за рейтинг от предишни отчетни периоди, агенциите за кредитен рейтинг могат да анулират първоначалните данни за рейтинги за всички отчетени периоди, като се използва полето, посочено в таблица 2 от приложение II, включително основанието за анулиране, а след това се замени първоначалният вариант във всички периоди, като се използва процедурата, описана в член 3, параграф 4.
3. При отчитане на данни за рейтинги със задна дата агенциите за кредитен рейтинг допълват полетата за рейтинг с данни за миналия отчетен период и основанието за отчитане на данните за рейтинги за минал период, както е указано в таблица 1, полета 24 и 25 от приложение II.
ГЛАВА IV
МЕТОД НА ОТЧИТАНЕТО
Член 11
Канали за отчитане и обмен на данни
1. За предаване на данни на централното хранилище агенциите за кредитен рейтинг използват средствата за отчитане на системата на централното хранилище.
2. Всички файлове, изпратени и получени от централното хранилище, са във формат XML, съвместим с XSD схемите, издадени от ЕОЦКП.
3. Агенциите за кредитен рейтинг наименуват файловете съгласно правилата за наименуване, дадени от ЕОЦКП.
4. Агенциите за кредитен рейтинг съхраняват изпратените до централното хранилище и получени от него файлове в електронен формат за срок от най-малко пет години. При поискване те се предоставят на ЕОЦКП.
Член 12
Принципи за обмен на файлове и отчетни периоди
1. Агенциите за кредитен рейтинг изпращат на централното хранилище всички файлове, обхващащи конкретен отчетен период, в рамките на следващия предпубликационен период. Това изискване обхваща както файловете с качествени данни, така и файловете с данни за рейтинги.
2. Отчетният период обхваща шестмесечния период от 1 януари до 30 юни или от 1 юли до 31 декември. Предпубликационнният период са трите месеца, следващи края на съответния отчетен период, като обхваща периода от 1 януари до 31 март или от 1 юли до 30 септември. Началото и краят на предпубликационния период и отчетния период се определят по средноевропейско време.
3. Агенциите за кредитен рейтинг предават първо качествените данни. Те изпращат файловете с данни за рейтинги едва след като са получили от централното хранилище файл с обратна информация за проверката на качествените данни.
4. През всеки предпубликационен период агенциите за кредитен рейтинг представят в централното хранилище файлове с данни за рейтинги, които включват цялата информация, указана в таблици 1, 2 и 3 от приложение II. Анулирането на данни за рейтинги се докладва съгласно член 10.
5. Когато агенция за кредитен рейтинг докладва на централното хранилище за първи път, тя изпраща файл с качествени данни, включително всички качествени данни, указани в таблици 1, 2 и 3 от приложение I. След това агенцията за кредитен рейтинг докладва само нови рейтингови скали, актуализации или анулиране на качествените данни съгласно член 9.
6. В допълнение към първия отчет до централното хранилище агенцията за кредитен рейтинг също така докладва данни от минали периоди съгласно член 3, параграф 4. Отчитането се извършва в хронологическата последователност на отчетните периоди, като се започва с най-ранния.
Член 13
Процедура за отчитане
1. Агенциите за кредитен рейтинг подсигуряват, че информацията, изпратена на централното хранилище, съответства на вътрешните данни. В рамките на всеки предпубликационен период всички необходими файлове се изпращат в хронологичен ред, а грешките в тях се коригират в рамките на същия период.
2. Централното хранилище изпраща на агенцията за кредитен рейтинг файл за обратна връзка за всеки от докладваните файлове с данни било то под формата на потвърждение, че файлът е получен и зареден правилно, било то като съобщение до агенцията за кредитен рейтинг относно открити грешки. Когато централното хранилище е установило грешка, агенциите за кредитен рейтинг изпращат своевременно своите корекции, както следва:
а)
при файлови грешки агенцията за кредитен рейтинг коригира грешката, както е указано във файла за обратна връзка, и изпраща отново целия файл;
б)
при грешки в съдържанието агенцията за кредитен рейтинг коригира грешката, както е указано във файла за обратна връзка, и изпраща отново само коригираните данни.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 2012 година.
A BIZOTTSÁG 448/2012/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. március 21.)
az 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Európai Értékpapírpiaci Hatóság által létrehozott központi adatbázis számára a hitelminősítő intézetek részéről rendelkezésre bocsátandó információk bemutatására vonatkozó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelminősítő intézetekről szóló, 2009. szeptember 16-i 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 21. cikke (4) bekezdésének c) pontjára,
mivel:
(1)
Az 1060/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése előírja a hitelminősítő intézetek számára, hogy az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (a továbbiakban: EÉPH) által létrehozott központi adatbázisban tegyenek elérhetővé egyes, a korábbi teljesítményadataikkal kapcsolatos információkat. Ezeket az információkat az irányelv követelményei szerint az EÉPH által előírt és rendelkezésre bocsátott formátumban kell biztosítani; az EÉPH nyilvánosságra hozza ezeket az információkat, illetve a fontosabb észlelt fejleményekről összefoglaló tájékoztatót is kibocsát. Ezeket a követelményeket ki kell egészíteni, a nyújtott információk bemutatása - többek között a felépítés, a formátum, a módszer és a jelentés tárgyát képező időszak - tekintetében.
(2)
A hitelminősítő intézetek csoportjának az Unióban található tagjai külön-külön is jelentést tehetnek a központi adatbázisnak. Mindazonáltal a hitelminősítő intézetek uniós szinten nagymértékben integrált, funkcionális szervezete miatt és a statisztikák értelmezésének megkönnyítéséhez a hitelminősítő intézeteket ösztönözni kell arra, hogy a jelentést az egész csoportra vonatkozóan, globális szempontból tegyék meg.
(3)
A központi adatbázis rendszere gyűjti és központilag tárolja a hitelminősítésekre vonatkozó adatokat. Annak érdekében, hogy a piac résztvevői jobban felmérhessék a hitelminősítések megbízhatóságát és ezáltal segítséget kapjanak befektetési döntéseik meghozatala során, indokolt, hogy a központi adatbázis önkéntes alapon hitelminősítő intézetek azonos csoportjához tartozó, harmadik országbeli hitelminősítők által kiadott, de az Unióban nem befogadott hitelminősítéseket is elfogadjon.
(4)
A statisztikák értelmezésének további megkönnyítése érdekében a hitelminősítésekre vonatkozó adatszolgáltatásnak tartalmaznia kell legalább az 1060/2009/EK rendelet hatálybalépését megelőző utolsó tíz év adatait. Nem indokolt előírni a hitelminősítő intézet számára az említett adatokra vonatkozó jelentéstételt, ha bizonyítani tudja, hogy az nem lenne arányos az adatok volumenével és összetettségével.
(5)
E rendelet alapját az a szabályozási technikaistandard-tervezet képezi, amelyet az EÉPH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 10. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően nyújtott be a Bizottsághoz jóváhagyásra.
(6)
Az EÉPH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozási technikai standard tervezetéről és kikérte az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke alapján létrehozott értékpapír-piaci érdek-képviseleti csoport véleményét. Az EÉPH azonban nem végzett költség-haszon elemzést, mivel úgy ítélte meg, hogy nincs arányban a szabályozási technikaistandard-tervezetek hatásával, tekintve, hogy az Európai Értékpapírpiaci Szabályozók Bizottsága (CESR) 2010-ben hozta létre a központi adatbázist, és a technikai standardok tervezetei inkább a meglévő rendszer működését tükrözik és nem alkalmaznak lényegesen új követelményeket, ezért feltételezték, hogy az EÉPH és a hitelminősítő intézetek szempontjából nem jelentenek nagymértékű többletköltséget,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
A rendelet meghatározza a hitelminősítő intézetek által a központi adatbázis számára az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően rendelkezésre bocsátandó információk bemutatására - többek között a felépítésre, formátumra, módszerre és a jelentéstétel időtartamára - vonatkozó szabályokat:
a)
az 1060/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése;
b)
az 1060/2009/EK rendelet I. melléklete E. szakasza II. részének 1. pontja.
II. FEJEZET
JELENTÉSTÉTELI STRUKTÚRA
2. cikk
Jelentéstételi elvek
(1) A hitelminősítő intézetek a következő típusú jelentéseket nyújtják be az EÉPH által létrehozott központi adatbázisba:
a)
kvalitatív adatokat tartalmazó jelentések a 7. és a 9. cikknek megfelelően; továbbá
b)
minősítési adatokat tartalmazó jelentések a 8. és a 10. cikknek megfelelően.
(2) A hitelminősítő intézet felelős a jelentésben megadott adatok pontosságáért, teljességéért és rendelkezésre állásáért. A hitelminősítő intézet biztosítja a jelentések megfelelő időben, a 11. cikkben előírt jelentéstételi csatornákon keresztül és a 13. cikkben meghatározott jelentéstételi eljárás szerint történő benyújtását.
(3) Amennyiben a hitelminősítő intézetek csoportot alkotnak, a csoport tagjai megbízhatják az egyik tagot az előírt információnak a csoport nevében történő bejelentésével. Ha a csoport megbízott tagja a csoport nevében tesz jelentést, azonosítania kell mind magát, mind a csoport azon tagjait, amelyeknek a nevében információt nyújt.
3. cikk
A jelentendő minősítések köre
(1) A hitelminősítő intézet mindaddig jelentést tesz az egyes jelentéstételi időszakok hitelminősítéseiről, amíg a hitelminősítés visszavonásra nem kerül.
(2) A hitelminősítő intézet mind a megbízáson alapuló, mind a megbízás nélküli minősítésekről jelentést tesz. A jelentésben megjelöli, hogy a minősítés megbízáson alapul-e.
(3) A hitelminősítő intézetek csoportja nevében jelentést tevő hitelminősítő intézet a jelentésbe belefoglalhatja az ugyanazon kapcsolt csoporthoz tartozó harmadik országbeli hitelminősítő intézetek adatait is, amelyek minősítéseit az uniós felhasználás céljaira nem fogadták be. Amennyiben a hitelminősítő intézet nem tesz jelentést ilyen adatokról, ezt meg kell indokolnia a kvalitatív adatokat tartalmazó jelentésében.
(4) A hitelminősítő intézet jelentést tesz legalább az 1060/2009/EK rendelet hatálybalépését megelőző utolsó tíz év hitelminősítéseiről. Az a hitelminősítő intézet, amely 1999. december 7. előtt nem adott ki hitelminősítést, az első hitelminősítés kiadásának időpontját követő jelentéstételi időszakok vonatkozásában tesz jelentést. A hitelminősítő intézetnek nem kell az 1060/2009/EK rendelet szerinti nyilvántartásba vételét vagy hitelesítését megelőző minősítési időszakokra jelentést tennie, ha igazolni tudja, hogy az ilyen adatok jelentése nagyságrendjükre és összetettségükre tekintettel aránytalan.
(5) A hitelminősítő intézet a következő típusú minősítésekről tesz jelentést:
a)
vállalati minősítések;
b)
strukturált pénzügyi eszközök minősítése;
c)
államadósság és az államháztartás minősítése.
4. cikk
Vállalati minősítések
(1) A hitelminősítő intézet a vállalati minősítésekre vonatkozó adatokról kibocsátók szerinti bontásban tesz jelentést.
(2) A hitelminősítő intézet eldöntheti, hogy a vállalkozás leányvállalatára vonatkozó minősítéseket egyedi minősítésként kezeli vagy sem. A hitelminősítő intézet megindokolja a választott megoldást.
(3) A hitelminősítő intézet a vállalati minősítésekről tett jelentésekben a minősítést a II. melléklet 1. táblázatának 18. mezőjében meghatározott iparági szegmensbe sorolja be.
(4) A rendelkezésre álló rövid és a hosszú távú vállalati minősítések adatait egyaránt jelenteni kell. A hosszú távú minősítések esetében is a kibocsátói minősítést kell jelenteni. Amennyiben a kibocsátó minősítése nem áll rendelkezésre, a fedezetlen adósságpapírokra vonatkozó hosszú távú minősítésről kell jelentést tenni. Ha hazai és külföldi fizetőeszközben denominált adósságok minősítése egyaránt rendelkezésre áll, csak a külföldi fizetőeszközben denominált adósság minősítéséről kell jelentést tenni.
5. cikk
Strukturált pénzügyi eszközök minősítése
(1) A (2) és (3) bekezdésben meghatározott sajátos jellemzők alapján a hitelminősítő intézet a strukturált pénzügyi eszközök esetében a hosszú távú minősítésekről a kibocsátás szerinti bontásban tesz jelentést.
(2) A hitelminősítő intézet a strukturált befektetési eszközök és hasonló struktúrák esetében is a hosszú távú minősítésekről tesz jelentést kibocsátó szerinti bontásban.
(3) A hitelminősítő intézet az eszközfedezetű kereskedelmi értékpapírok esetében a rövid távú minősítésekről tesz jelentést a kibocsátás szerinti bontásban.
(4) Strukturált pénzügyi eszközök minősítésére vonatkozó jelentés esetében a hitelminősítő intézet a minősítést a következő eszközosztályok egyikébe sorolja:
a)
eszközfedezetű értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: gépjárműhitel, hajókölcsön, légijármű-hitel, hallgatói hitel, fogyasztói hitel, egészségügyi ellátásra felvett hitel, előre gyártott házra felvett hitel, filmgyártási hitel, közműfejlesztési hitel, gép- és berendezéslízing, hitelkártya-követelés, adótartozás biztosítékául szolgáló zálogjog, nemteljesítő hitelek, hitelkockázathoz kapcsolt értékpapír, lakóautó-hitel és vevőkövetelések;
b)
lakóingatlannal fedezett értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: lakóingatlannal fedezett elsőrendű értékpapírok és lakóingatlannal fedezett másodrendű értékpapírok, valamint szabad felhasználású jelzáloghitelek;
c)
üzleti ingatlannal fedezett értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: kiskereskedelmi vagy irodacélú kölcsön, kórház-finanszírozási hitel, ápoló-gondozó otthonokra, raktározási létesítményekre felvett hitel, szállodafinanszírozási hitel, gyermekgondozási létesítményekre felvett hitel, ipari hitel és társasházakra felvett hitel;
d)
fedezett adósságkötelezvények. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: hitellel fedezett kötelezvény, kötvénnyel fedezett kötelezvény, szintetikus fedezett adósságkötelezvény, egy ügyletrészsorozatos fedezett adósságkötelezvény, alappal fedezett kötelezvény, eszközalapú értékpapírokat tartalmazó fedezett adósságkötelezvény és fedezett adósságkötelezvényeket tartalmazó fedezett adósságkötelezvény;
e)
eszközfedezetű kereskedelmi értékpapírok;
f)
egyéb, az előbb felsorolt eszközosztályokhoz nem tartozó strukturált pénzügyi eszközök, többek között strukturált fedezett kötvények, strukturált befektetési társaságok, biztosításhoz kapcsolt értékpapírok és származtatott termékeket kínáló egységek.
(5) A hitelminősítő intézet meghatározza, hogy az egyes minősített eszközök melyik eszközosztályba és adott esetben melyik eszközalosztályba tartoznak.
(6) A II. melléklet 1. táblázatának 17. mezője alkalmazásában az eszközhöz használt országkód annak az országnak a kódja, amely a mögöttes eszközök többségének származási országa. Amennyiben a mögöttes eszközök többségének származási országa nem állapítható meg, a minősített eszközt „nemzetközi”-ként kell besorolni.
6. cikk
Államadósság és az államháztartás minősítése
(1) A hitelminősítő intézet az államadósságra és az államháztartásra vonatkozó minősítések adatairól kibocsátók alapján tesz jelentést. A hitelminősítő intézet a minősítéseket az alábbi szektorok valamelyikébe sorolja be:
a)
hazai fizetőeszközben denominált államadósságok minősítése;
b)
külföldi fizetőeszközben denominált államadósságok minősítése;
c)
alsóbb államszervezeti szintek és önkormányzatok, például tartományok és helyi önkormányzatok adósságainak minősítése;
d)
szupranacionális szervezetekre vonatkozó minősítések, például egynél több állami kormányzati tulajdonos által létrehozott, birtokolt és ellenőrzött intézmények minősítései, többek között az U kód (területen kívüli szervezetek) alá tartozó szervezetek a Közösségen belüli gazdasági tevékenységek általános osztályozása (a továbbiakban: NACE) (3) szerint;
e)
állami szervezetekre, például a NACE szerinti O kód (közigazgatás, védelem; kötelező társadalombiztosítás), P kód (oktatás) és Q kód (humán-egészségügyi, szociális ellátás) alá tartozóakra vonatkozó minősítés.
(2) Az egyes szektorokon belül jelentést kell tenni a rövid és hosszú távú minősítésekről egyaránt. Amennyiben kibocsátói minősítés nem áll rendelkezésre, az adósságra vonatkozó hosszú távú minősítésről kell jelentést tenni.
(3) A II. melléklet 1. táblázatának 17. mezője alkalmazásában, amennyiben az (1) bekezdés d) pontjában meghatározott szupranacionális szervezet esetében nem állapítható meg a kibocsátás szerinti ország, a minősített kibocsátót a „nemzetközi” kategóriába kell besorolni.
III. FEJEZET
A JELENTÉSTÉTEL FORMÁTUMA
7. cikk
Kvalitatív adatok
(1) A hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott formátumban nyújtja be a kvalitatív adatokat tartalmazó jelentéseket. A hitelminősítő intézet kvalitatív adatokat szolgáltat mindenekelőtt minősítési skálájáról, ismertetve az egyes minősítések egyedi jellemzőit és jelentését. A hitelminősítő intézet legfeljebb hat minősítési skáláról tehet jelentést. Az időintervallumok és minősítési típusok egy adott kombinációjára vonatkozóan legfeljebb egy minősítési skála szerepelhet a jelentésben.
(2) Ha a hitelminősítő intézet egynél több minősítési skála alkalmazásával ad ki minősítéseket egy adott időintervallum és minősítési típus vonatkozásában, kvalitatív adatokat tartalmazó jelentésében csak az ilyen minősítések számszerű többségénél alkalmazott minősítési skálát szerepelteti. Az olyan minősítésekről nem tesz jelentést, amelyek nem az e bekezdésnek megfelelően bejelentett minősítési skála alkalmazásával készültek.
(3) A minősítési skála tetszőleges számú átfogó minősítési kategóriát tartalmaz, amelyek alkategóriaként tetszőleges számú fokozatot foglalhatnak magukban. A hitelminősítő intézet adott esetben mind a minősítési kategóriákról, mind a fokozatokról jelentést tesz.
8. cikk
Minősítési adatok
(1) A hitelminősítő intézet a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott formátumban nyújtja be a 3. cikkben említett minősítésekre vonatkozó, minősítési adatokat tartalmazó jelentéseket.
(2) A II. melléklet 1. táblázatának 12. mezője alkalmazásában a hitelminősítő intézet jelentést tesz egy adott minősítéshez kapcsolódó nemteljesítésről, amennyiben az alábbi események valamelyike bekövetkezik:
a)
a minősítés jelzi, hogy a hitelminősítő intézet nemteljesítésre vonatkozó fogalommeghatározása szerint nemteljesítésre került sor;
b)
a minősítés visszavonásra került a minősített szervezet fizetésképtelensége vagy adósságátütemezés miatt;
c)
bármely egyéb körülmény, amelyben a hitelminősítő intézet a minősített szervezetet vagy eszközt nemteljesítőnek, lényegesen értékvesztettnek vagy ezekkel egyenértékűnek tekinti.
(3) Az adott jelentéstételi időszakban visszavonásra került, jelentés tárgyát képező minősítésekre vonatkozóan meg kell adni a visszavonás indokát a II. melléklet 1. táblázatának 11. mezőjében. A 2010. szeptember 7. előtt visszavont minősítések az „egyéb indok miatt lezárt minősítés” mezőbe kerülhetnek.
9. cikk
Kvalitatív adatok változásai és törlése
(1) A hitelminősítő intézet jelentést tesz a jelentésben szereplő kvalitatív adatok változásáról vagy törléséről, amennyiben az az alábbiak miatt szükséges:
a)
kvalitatív adatban bekövetkezett változás jelzése;
b)
a minősítési skálára vonatkozó jelentésben levő ténybeli hiba helyesbítése.
(2) A minősítési skálára vonatkozó adatokon kívüli kvalitatív adatok változásai esetén a hitelminősítő intézet az aktualizált adatokat tartalmazó új jelentést küld. A hitelminősítő intézet csak akkor küld kvalitatív adatokat tartalmazó új jelentést, ha az adatok bármelyike megváltozott, és csak a megváltozott adatokat jelenti be. Módszertani változás esetén a hitelminősítő intézet jelentést tesz az aktualizált kvalitatív adatokról és utalhat a weboldalán található korábbi módszertani változásokra vonatkozó kiegészítő információkra.
(3) Amennyiben csak a minősítési skála kategóriáinak vagy fokozatainak megnevezése változik, a hitelminősítő intézet a kvalitatív adatok tekintetében olyan jelentést nyújt be, amely a korábbi (egyedi minősítési azonosítójával megkülönböztetett) minősítési skála aktualizált változatát tartalmazza, adott esetben a megnevezések vagy leírások módosításával. A minősítési skálához kapcsolódó egyéb mezőket változtatás nélkül kell a jelentésbe foglalni. A hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott mezőket használja.
(4) Amennyiben a minősítési skálában lényegi változás következik be, a hitelminősítő intézet nyilatkozatot tesz az új minősítési skáláról és végrehajtja a következő lépéseket:
a)
elküldi a korábbi minősítési skála aktualizált adatait tartalmazó kvalitatívadat-fájlt, módosítva az érvényesség záró napját a korábbi jelentéstételi időszak végének napjára; a hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott mezőket használja;
b)
jelentést tesz az új egyedi azonosítóval ellátott új minősítési skáláról, és azon első jelentéstételi időszak érvényességének kezdő napjáról, amelyre vonatkozóan a skála érvényes;
c)
miután a hitelminősítő intézet visszajelzést kap a központi adatbázistól, amely megerősíti az új minősítési skála elfogadását, elküldi az új minősítési skála alá tartozó első jelentéstételi időszakot érintő, az új minősítési skála használatával készült minősítés adatait tartalmazó fájlt.
(5) Minősítési skála törlése esetén a hitelminősítő intézet végrehajtja az alábbi lépéseket:
a)
a törlésre azt megelőzően kerül sor, mielőtt a szóban forgó minősítési skálához kapcsolódó bármely minősítési adatot elküldene a központi adatbázisnak. Amennyiben már sor került minősítési adat bejelentésére, törölnie kell a korábbi minősítési skála használatával készült összes minősítési adatot;
b)
elküldi a kvalitatív adatokat tartalmazó fájlt, amely magában foglalja a minősítési skála törlését. A hitelminősítő intézet az I. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezőket használja.
10. cikk
Minősítési adatok törlése és korábbi minősítési adatok bejelentése
(1) Amennyiben a jelentett minősítési adatok kapcsán ténybeli hibák megállapítására kerül sor, a hitelminősítő intézet jelentést tesz a szóban forgó minősítési adat törléséről és felváltja a törölt minősítési adatot.
(2) Minősítési adatok törlésekor a hitelminősítő intézet megteszi az alábbi intézkedések valamelyikét:
a)
az aktuális jelentéstételi időszak minősítési adatai esetében a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezőket használja. Az eredeti adatállomány törlését követően elküldi az adatállomány új változatát;
b)
korábbi jelentéstételi időszakok minősítési adatai esetében az összes jelentéstételi időszakra vonatkozó eredeti minősítési adatokat törölheti a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezők használatával, kitöltve a törlés indokára vonatkozó mezőt is, és a 3. cikk (4) bekezdésében leírt eljárással valamennyi időszakra vonatkozóan felváltja az eredeti adatokkal.
(3) Minősítési adatok visszamenőleges bejelentésekor a hitelminősítő intézet a II. melléklet 1. táblázatának 24. és 25. mezőjében meghatározottaknak megfelelően hozzáadja a minősítésre vonatkozó mezőkhöz a minősítés korábbi jelentéstételi időszakait és a korábbi minősítési adatok jelentésének indokát.
IV. FEJEZET
A JELENTÉSTÉTEL MÓDJA
11. cikk
Jelentéstételi csatornák és adattovábbítás
(1) A hitelminősítő intézet az adatoknak a központi adatbázisba történő bejelentésekor a központi adatbázis rendszerének jelentéstételi eszközeit használja.
(2) A központi adatbázisba küldött és onnan kapott valamennyi fájlnak az EÉPH által kiadott XSD-sémának megfelelő XML-formátumúnak kell lennie.
(3) A hitelminősítő intézet az EÉPH által meghatározott névformátumnak megfelelően nevezi el az adatfájlokat.
(4) A hitelminősítő intézet a központi adatbázisba küldött és onnan kapott elektronikus fájlokat legalább öt évig tárolja. Ezeket - kérésre - az EÉPH rendelkezésére kell bocsátani.
12. cikk
Fájlok cseréjére vonatkozó elvek és jelentéstételi időszakok
(1) A hitelminősítő intézet a meghatározott jelentéstételi időszakot érintő valamennyi fájlt a következő közzétételt megelőző időszakban küldi el a központi adatbázisnak. Ez a követelmény a kvalitatív adatok fájljaira és a minősítési adatok fájljaira egyaránt vonatkozik.
(2) A jelentéstételi időszak a január 1-jétől június 30-ig vagy a július 1-jétől december 31-ig tartó hat hónapos időszak. A közzétételt megelőző időszak az adott jelentéstételi időszak végét követő három hónapos időszak, amely január 1-jétől március 31-ig vagy július 1-jétől szeptember 30-ig tart. A közzétételt megelőző időszak és a jelentéstételi időszak kezdetét és végét közép-európai idő szerint kell meghatározni.
(3) A hitelminősítő intézet először a kvalitatív adatokat továbbítja. A minősítési adatokat tartalmazó fájlokat csak azután küldi el, miután megkapta a központi adatbázistól a kvalitatív adatokat igazoló visszajelzést.
(4) A közzétételt megelőző egyes időszakokban a hitelminősítő intézet elküldi a központi adatbázisnak a minősítési adatokat tartalmazó fájlokat a II. melléklet 1., 2. és 3. táblázatában meghatározott összes információval. Minősítési adatok törlését a 10. cikknek megfelelően kell jelenteni.
(5) A hitelminősítő intézet a központi adatbázisnak tett első jelentéstételkor továbbítja az I. melléklet 1., 2. és 3. táblázatában meghatározott összes kvalitatív adatot tartalmazó fájlt. Ezt követően a hitelminősítő intézetnek csak az új minősítési skálákról, és a kvalitatív adatok 9. cikk szerinti aktualizált változatairól és törléseiről kell jelentést tennie.
(6) A központi adatbázisnak tett első jelentése mellett a hitelminősítő intézet jelentést tesz a 3. cikk (4) bekezdése szerinti korábbi adatokról is. Ezt a jelentést a jelentéstételi időszakok időrendi sorrendjének megfelelően kell megtenni, a legkorábbi időszaktól kezdve.
13. cikk
Jelentéstételi eljárás
(1) A hitelminősítő intézet biztosítja, hogy a központi adatbázisba küldött információ megfeleljen saját belső nyilvántartásainak. A közzétételt megelőző egyes időszakokon belül az összes szóban forgó fájlt időrendi sorrendben kell elküldeni és a hibákat a közzétételt megelőző időszakban kell helyesbíteni.
(2) A központi adatbázis visszaigazolást küld a hitelminősítő intézetnek a jelentésben levő adatfájlokról, amelyben vagy megerősíti a fájlok beérkezését és megfelelő feltöltését, vagy tájékoztatja a hitelminősítő intézetet a feltárt hibákról. Amennyiben a központi adatbázis hibát tárt fel, a hitelminősítő intézet megfelelő időben helyesbítést küld az alábbiaknak megfelelően:
a)
fájlhiba esetén a hitelminősítő intézet a visszaigazolásban megjelölt módon helyesbíti a hibát és az egész fájlt újra elküldi;
b)
tartalmi hiba esetén a hitelminősítő intézet a visszaigazolásban megjelölt módon helyesbíti a hibát és csak a helyesbített adatállományt küldi el újra.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 21-én.