РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 904/2010 НА СЪВЕТА
от 7 октомври 2010 година
относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност
(преработена версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1798/2003 на Съвета от 7 октомври 2003 г. относно административното сътрудничество в областта на данъка върху добавената стойност (3) е бил неколкократно съществено изменян. Тъй като предстои да се направят допълнителни изменения, посоченият регламент следва да бъде преработен с оглед на постигане на яснота.
(2)
Предвидените в Регламент (ЕО) № 1798/2003 инструменти за борба с измамите с данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) следва да бъдат подобрени и допълнени съгласно заключенията на Съвета от 7 октомври 2008 г., Съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет относно координирана стратегия за засилване на борбата с измамите с ДДС в Европейския съюз и доклада на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Регламент (ЕО) № 1798/2003 на Съвета относно административно сътрудничество в областта на ДДС (наричан по-нататък „докладът на Комисията“). Необходими са също така уточнения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1798/2003 от езиков и практически характер.
(3)
Избягването и укриването на данъци, надхвърлящи границите на държавите-членки, водят до бюджетни загуби и до нарушаване на принципа за справедливо данъчно облагане. Те също така могат да доведат до нарушения в движението на капитали и в условията на конкуренция. По този начин те засягат функционирането на вътрешния пазар.
(4)
Борбата с укриването на ДДС изисква тясно сътрудничество между компетентните органи на всяка държава-членка, отговорна за прилагането на разпоредбите в тази област.
(5)
Мерките за хармонизиране на данъчното законодателство, които се предприемат за завършването на вътрешния пазар, следва да включват създаването на обща система за сътрудничество между държавите-членки, особено по отношение на обмена на информация, чрез която компетентните органи на тези държави-членки се задължават да си съдействат помежду си и да си сътрудничат с Комисията с цел осигуряване на правилното облагане с ДДС на доставките на стоки и услуги, вътреобщностното придобиване на стоки и вноса на стоки.
(6)
Административното сътрудничество не следва да води до неоправдано прехвърляне на административна тежест между държавите-членки.
(7)
Държавите-членки следва да си сътрудничат с цел събиране на дължимия данък, за да гарантират правилното определяне на ДДС. Следователно те трябва не само да извършват мониторинг върху правилното облагане с дължимия данък на своята територия, но следва също така да предоставят съдействие на други държави-членки за гарантиране на правилното облагане с данъка, който е свързан с дейност, която се извършва на тяхната територия, но който е дължим в друга държава-членка.
(8)
Мониторингът върху правилното облагане с ДДС на облагаемите трансгранични сделки в държава-членка, различна от тази, в която е установен доставчикът на стоки или услуги, в много случаи зависи от информацията, с която разполага държавата-членка по установяване или която може да бъде събрана по-лесно от тази държава-членка. Следователно ефективният надзор върху тези сделки зависи от това държавата-членка по установяването да събере или да бъде в състояние да събере тази информация.
(9)
За създаването на системата за „обслужване на едно гише“, предвидена в Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (4), и за прилагането на процедурата по възстановяване на данъчно задължени лица, които не са установени в държавата-членка по възстановяване, предвидена в Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г. за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчно задължени лица, неустановени в държавата-членка по възстановяване, но установени в друга държава-членка (5), са необходими правила за обмена и съхраняването на информация от държавите-членки.
(10)
При трансгранични хипотези е важно да бъдат посочени конкретно задълженията на всяка държава-членка, за да се осигури възможност за ефективен мониторинг на данъка в държавата-членка, в която той се дължи.
(11)
Електронното съхраняване и предаване на определени данни за целите на контрола върху ДДС е абсолютно необходимо за правилното функциониране на системата за ДДС. Те дават възможност за бърз обмен на информация и автоматизиран достъп до информация, което подпомага борбата срещу измамите. Това може да се постигне чрез подобряването на базите данни за данъчно задължените по ДДС лица и техните вътреобщностни сделки посредством включването в тези бази данни на набор от данни за данъчно задължените лица и за извършваните от тях сделки.
(12)
Държавите-членки следва да прилагат съответните процедури за проверка, за да се гарантира актуалността, съпоставимостта и качеството на информацията, с което да се повиши надеждността ѝ. Следва да бъдат ясно определени условията за обмен и за автоматизиран достъп на държавите-членки до електронно съхраняваните данни.
(13)
За ефективната борба с измамите е необходимо да се осигури възможност за обмен на информация без предварително запитване. За да се улесни обменът на информация, следва да се определят категориите, за които е необходимо да се осъществява автоматичен обмен.
(14)
Както е посочено в доклада на Комисията, предоставянето на обратна информация е подходящ начин да се гарантира постоянното повишаване на качеството на обменяната информация. Ето защо следва да се установи рамка за предоставянето на обратна информация.
(15)
За ефективния мониторинг на ДДС върху трансгранични сделки е необходимо в рамките на административното сътрудничество да се предвиди възможност за едновременни контролни действия от държавите-членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава-членка на територията на друга държава-членка.
(16)
Потвърждаването онлайн на валидността на идентификационните номера за целите на ДДС е все по-често използвано от операторите средство. Системата за потвърждаване на валидността на идентификационните номера за целите на ДДС следва да осигурява на операторите автоматизирано потвърждаване на необходимата информация.
(17)
Когато доставят стоки или услуги на клиенти, установени на територията на друга държава-членка, някои данъчно задължени лица имат специални задължения, различни от съществуващите в държавата-членка, в която са установени, по-специално по отношение на фактурирането. Следва да се въведе механизъм, чрез който на тези данъчно задължени лица се осигурява лесно достъпна информация за този вид задължения.
(18)
Скорошният практически опит във връзка с прилагането на Регламент (ЕО) № 1798/2003 по отношение на борбата срещу верижните измами показа, че в някои случаи въвеждането на механизъм за много по-бърз обмен на информация, включително информация в по-голямо количество и за по-конкретни цели, е от съществено значение за ефективната борба срещу измамите. В съответствие със заключенията на Съвета от 7 октомври 2008 г. в рамките на настоящия регламент за всички държави-членки следва да бъде създадена децентрализирана мрежа без юридическа правосубектност, наречена Eurofisc, с която да се насърчава и улеснява многостранното и децентрализираното сътрудничество, като се предоставя възможност за целенасочени и бързи действия за борба със специфични видове измами.
(19)
Държавата-членка по потребление носи основната отговорност за това да следи за спазването на задълженията на неустановените доставчици. За тази цел прилагането на временния специален режим за услуги, извършвани по електронен път, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, налага определянето на правила във връзка с предоставянето на информация и прехвърлянето на парични суми между държавата-членка по регистрация и държавата-членка по потребление.
(20)
Информацията, предоставена на някоя държава-членка от трети държави, може да се окаже от полза за други държави-членки. Също така информацията, предоставена на някоя държава-членка от други държави-членки, може да бъде от полза за трети държави. Ето защо следва да се уточнят условията за обмен на такава информация.
(21)
Националните правила относно банковата тайна не следва да представляват пречка за прилагането на настоящия регламент.
(22)
Настоящият регламент не следва да засяга останалите мерки, приети на равнището на Съюза, които подпомагат борбата с измамите в областта на ДДС.
(23)
С оглед на ефективността, бързината и поради съображения, свързани с разходите, е необходимо, когато това е възможно, предаването на информация съгласно настоящия регламент да се извършва по електронен път.
(24)
Предвид факта, че някои молби се повтарят често, както и предвид езиковото многообразие в Съюза, е важно да се разшири използването на стандартни формуляри при обмена на информация, така че молбите за предоставяне на информация да бъдат разглеждани по-бързо.
(25)
Предвидените в настоящия регламент срокове за предоставяне на информация следва да се тълкуват като максимални срокове, които не трябва да бъдат превишавани, като принципът е, че за да може сътрудничеството да е ефективно, запитаната държава-членка следва да предоставя без допълнително забавяне информацията, с която вече разполага.
(26)
За целите на настоящия регламент е необходимо да се имат предвид ограниченията на определени права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защитата на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6), за да се осигури защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от тази директива. Подобни ограничения са необходими и пропорционални предвид възможните загуби на приходи за държавите-членки и предвид решаващото значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективната борба с измамите.
(27)
Доколкото мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, са мерки от общ характер по смисъла на член 2 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7), те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране, предвидена в член 5 от посоченото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи на държавите-членки, отговорни за прилагането на законодателството в областта на ДДС, трябва да сътрудничат помежду си и с Комисията за осигуряване спазването на това законодателство.
За тази цел в настоящия регламент се определят правилата и процедурите, които позволяват на компетентните органи на държавите-членки да си сътрудничат и обменят помежду си всякаква информация, която би подпомогнала правилното определяне на ДДС, мониторинга върху правилното облагане с ДДС, по-специално по отношение на вътреобщностните доставки, и борбата с измамите в областта на ДДС. В него се определят по-специално правилата и процедурите, в съответствие с които държавите-членки събират и обменят посочената информация по електронен път.
2. В настоящия регламент се определят условията, при които посочените в параграф 1 органи съдействат за защитата на приходите от ДДС във всички държави-членки.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на правилата за взаимопомощ по наказателни дела на територията на държавите-членки.
4. В настоящия регламент се определят и правилата и процедурите за обмен по електронен път на информация за ДДС върху услуги, предоставяни по електронен път, в съответствие със специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, а също и за всеки последващ обмен на информация и, доколкото става въпрос за услуги, обхванати от този специален режим - за паричните преводи между компетентните органи на държавите-членки.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„централно звено за връзка“ означава службата, определена съгласно член 4, параграф 1, която носи основната отговорност за контактите с други държави-членки в областта на административното сътрудничество;
б)
„отдел за връзка“ означава всяка служба, различна от централното звено за връзка, определена от компетентния орган съгласно член 4, параграф 2 за целите на прекия обмен на информация въз основа на настоящия регламент;
в)
„компетентно длъжностно лице“ означава всяко длъжностно лице, оправомощено от компетентния орган съгласно член 4, параграф 3 да осъществява пряк обмен на информация въз основа на настоящия регламент;
г)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице на държава-членка, което отправя молба за съдействие от името на компетентния орган;
д)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице на държава-членка, което получава молба за съдействие от името на компетентния орган;
е)
„вътреобщностни сделки“ означава вътреобщностна доставка на стоки или на услуги;
ж)
„вътреобщностна доставка на стоки“ означава всяка доставка на стоки, която трябва да бъде декларирана в обобщената декларация, предвидена в член 262 от Директива 2006/112/ЕО;
з)
„вътреобщностна доставка на услуги“ означава всяка доставка на услуги, която трябва да бъде декларирана в обобщената декларация, предвидена в член 262 от Директива 2006/112/ЕО;
и)
„вътреобщностно придобиване на стоки“ означава придобиване на правото за разпореждане като собственик на движими вещи съгласно член 20 от Директива 2006/112/ЕО;
й)
„идентификационен номер за целите на ДДС“ означава номерът, предвиден в членове 214, 215 и 216 от Директива 2006/112/ЕО;
к)
„административно разследване“ означава всички видове контролни действия, проверки и други действия, предприети от държавите-членки при изпълнение на техните задължения с оглед гарантирането на правилното прилагане на законодателството в областта на ДДС;
л)
„автоматичен обмен“ означава системно предоставяне на предварително определена информация на друга държава-членка без предварително запитване;
м)
„спонтанен обмен “ означава несистематично предоставяне на информация на друга държава-членка, по което и да е време и без предварително запитване;
н)
„лице“ означава:
i)
физическо лице;
ii)
юридическо лице;
iii)
сдружение на лица, по отношение на което действащото законодателство предвижда способността да извършва правни действия, но което няма статус на юридическо лице; или
iv)
всяка друга правна фигура, независимо от нейното естество и форма, която има юридическа правосубектност и извършва сделки, които подлежат на облагане с ДДС;
о)
„автоматизиран достъп“ означава възможност за незабавен достъп до електронна система с цел справка със съдържаща се в нея информация;
п)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване за обработка (включително дигитално компресиране) и съхраняване на данни, чрез използване на кабели, радиопредаване, оптични технологии или други електромагнитни средства;
р)
„мрежа CCN/CSI“ означава обща платформа, която се основава на обща комуникационна мрежа (наричана по-нататък „CCN“) и общ системен интерфейс (наричан по-нататък „CSI“), разработени от Съюза с цел да гарантират предаването на данни по електронен път между компетентните органи в областта на митническото и данъчното облагане;
с)
„едновременни контролни действия“ означава съгласувани проверки на данъчното състояние на данъчно задължено лице или на свързани данъчно задължени лица, организирани от две или повече участващи държави-членки, които имат общи или допълващи се интереси.
2. От 1 януари 2015 г. определенията в членове 358, 358а и 369а от Директива 2006/112/ЕО се прилагат и за целите на настоящия регламент.
Член 3
Компетентните органи са органите, от името на които се прилага настоящият регламент, пряко или чрез делегиране на права.
До 1 декември 2010 г. всяка държава-членка уведомява Комисията за това кой е нейният компетентен орган за целите на настоящия регламент, като впоследствие незабавно уведомява Комисията за всяка свързана с него промяна.
Комисията предоставя на държавите-членки списък с всички компетентни органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
1. Всяка държава-членка определя едно централно звено за връзка, на което делегира основната отговорност за осъществяване на контакти с други държави-членки в областта на административното сътрудничество. Тя уведомява Комисията и останалите държави-членки за това. На централното звено за връзка може да се възложи и отговорността за осъществяването на контакти с Комисията.
2. Компетентният орган на всяка държава-членка може да определи отдели за връзка. Централното звено за връзка отговаря за поддържането на актуален списък на отделите за връзка и за предоставянето на този списък на централните звена за връзка на останалите заинтересовани държави-членки.
3. Компетентният орган на всяка държава-членка може допълнително да посочи, в съответствие с определените от него условия, компетентни длъжностни лица, които да осъществяват пряк обмен на информация въз основа на настоящия регламент. В този случай компетентният орган може да ограничи обхвата на правомощията им. Централното звено за връзка отговаря за поддържането на актуален списък на тези лица и за предоставянето на този списък на централните звена за връзка на останалите заинтересовани държави-членки.
4. Длъжностните лица, които обменят информация по членове 28, 29 и 30, във всички случаи се считат за компетентни длъжностни лица за тази цел в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 5
Когато даден отдел за връзка или компетентно длъжностно лице изпраща или получава молба или отговор на молба за съдействие, то задължително уведомява за това централното звено за връзка на своята държава-членка съгласно условията, определени от това звено.
Член 6
Когато даден отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получава молба за съдействие, налагаща действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, молбата незабавно се препраща на централното звено за връзка на неговата държава-членка, като запитващият орган се уведомява за това. В този случай срокът, определен в член 10, започва да тече от деня след изпращането на молбата за съдействие на централното звено за връзка.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ПРИ ПОИСКВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Молба за информация и за административно разследване
Член 7
1. По молба на запитващия орган запитаният орган предоставя информацията по член 1, включително и тази, свързана с конкретен случай или случаи.
2. С цел предаване на информацията по параграф 1 запитаният орган организира провеждането на всички административни разследвания, необходими за получаване на тази информация.
3. До 31 декември 2014 г. молбата по параграф 1 може да съдържа мотивирана молба за провеждането на административно разследване. Ако запитаният орган прецени, че административното разследване не е необходимо, той незабавно уведомява запитващия орган за мотивите за това решение.
4. От 1 януари 2015 г. молбата по параграф 1 може да съдържа мотивирана молба за провеждането на специфично административно разследване. Ако запитаният орган прецени, че административното разследване не е необходимо, той незабавно уведомява запитващия орган за мотивите за това решение.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, провеждането на разследване относно сумите, декларирани от данъчно задължено лице във връзка с доставките на изброените в приложение I стоки или услуги, които са извършени от данъчно задължено лице, установено в държавата-членка на запитания орган, и са облагаеми в държавата-членка на запитващия орган, може да бъде отказано само:
а)
на основанията, предвидени в член 54, параграф 1, въз основа на преценка от страна на запитания орган в съответствие с декларация за най-добрите практики относно връзката между настоящия параграф и член 54, параграф 1, която се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2,
б)
на основанията, предвидени в член 54, параграфи 2, 3 и 4, или
в)
на основание, че запитаният орган вече е предоставил на запитващия орган информация относно същото данъчно задължено лице, вследствие на административно разследване, проведено преди по-малко от две години.
Когато запитаният орган откаже да проведе административно разследване по втора алинея, на основанията, предвидени в букви а) или б), той въпреки това предоставя на запитващия орган данни за датите и стойността на всички съответни доставки на стоки и услуги, извършени от данъчно задълженото лице в държавата-членка на запитващия орган през последните две години.
5. За получаване на исканата информация или при провеждане на исканото административно разследване запитаният орган или административният орган, към когото запитаният орган се обръща за съдействие, действа така, както би действал в свой интерес или по искане на друг орган в неговата държава-членка.
Член 8
Молбите за информация и за административно разследване съгласно член 7 се изпращат, като се използва стандартен формуляр, утвърден в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, освен в случаите, предвидени в член 50, или в изключителни случаи, в които запитващият орган счита, че стандартният формуляр не е подходящ, като посочва мотивите за това.
Член 9
1. По молба на запитващия орган запитаният орган му предава необходимата информация, която получава или с която разполага, както и резултатите от административните разследвания под формата на доклади, декларации или други документи, или заверени копия или извлечения от тях.
2. Оригинали на документи се предоставят само ако това не противоречи на действащите разпоредби в държавата-членка, в която е установен запитаният орган.
РАЗДЕЛ 2
Срок за предоставяне на информация
Член 10
Запитаният орган предоставя информацията по членове 7 и 9 във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три месеца след датата на получаване на молбата.
Въпреки това в случаите, когато запитаният орган вече разполага с необходимата информация, срокът се намалява до не повече от един месец.
Член 11
В определени специални категории случаи запитващият и запитаният орган могат да се споразумеят за прилагането на срокове, различни от предвидените в член 10.
Член 12
Когато запитаният орган не е в състояние да отговори на молбата в срок, той незабавно писмено уведомява запитващия орган за причините за това и посочва срок, в който счита, че ще бъде в състояние да отговори.
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ЗАПИТВАНЕ
Член 13
1. Компетентният орган на всяка държава-членка предава без предварително запитване информацията по член 1 на компетентния орган на всяка друга заинтересована държава-членка в следните случаи:
а)
когато се счита, че данъчното облагане се извършва в държавата-членка по местоназначение, и информацията, предоставена от държавата-членка по произход, е необходима за гарантиране на ефективността на системата за контрол на държавата-членка по местоназначение;
б)
когато една държава-членка има основания да счита, че законодателството в областта на ДДС е било нарушено или има вероятност да е било нарушено в другата държава-членка;
в)
когато съществува риск от данъчни загуби в другата държава-членка.
2. Обменът на информация без предварително запитване е автоматичен, в съответствие с член 14, или спонтанен, в съответствие с член 15.
3. Информацията се предава посредством стандартни формуляри, утвърдени в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
Член 14
1. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се определя следното:
а)
точните категории информация, подлежаща на автоматичен обмен;
б)
честотата на автоматичния обмен на всяка категория информация; и
в)
практическите ред и условия за автоматичния обмен на информация.
Дадена държава-членка може да се въздържи от участие в автоматичния обмен на информация по отношение на една или повече от посочените категории, когато събирането на информация за целите на обмена би довело до налагането на нови задължения на платците на ДДС или би наложило несъразмерна административна тежест на държавата-членка.
Резултатът от автоматичния обмен на информация за всяка категория се проверява веднъж годишно от комитета, посочен в член 58, параграф 1, за да се гарантира, че този вид обмен се осъществява само когато той е най-ефикасното средство за обменяне на информацията.
2. От 1 януари 2015 г. компетентният орган на всяка държава-членка извършва по-специално автоматичен обмен на информация, за да се даде възможност на държавите-членки по потребление да проверят дали данъчно задължените лица, които не са установени на тяхната територия, правилно декларират и плащат дължимия ДДС върху далекосъобщителните услуги, услугите по разпространение на радио и телевизия и услугите, извършвани по електронен път, без оглед на това дали тези данъчно задължени лица прилагат специалния режим, предвиден в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО. Държавата-членка по установяване уведомява държавата-членка по потребление за всички забелязани несъответствия.
Член 15
В рамките на спонтанния обмен компетентните органи на държавите-членки предават на компетентните органи на останалите държави-членки всякаква информация по член 13, параграф 1, която не е била предадена посредством автоматичния обмен по член 14, която им е известна и която считат, че може да послужи на тези компетентни органи.
ГЛАВА IV
ОБРАТНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Когато компетентен орган предоставя информация по членове 7 или 15, той може да поиска от получаващия информацията компетентен орган да предостави обратна информация в тази връзка. Ако бъде направено такова искане, получаващият информация компетентен орган, без да нарушава правилата за данъчната тайна и защитата на данните, приложими в неговата държава-членка, във възможно най-кратък срок изпраща обратна информация на компетентния орган, който е предоставил информацията, при условие че това не води до несъразмерна административна тежест. Практическите ред и условия се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
ГЛАВА V
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА СПЕЦИФИЧНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 17
1. Всяка държава-членка съхранява в електронна система следната информация:
а)
информацията, която събира в съответствие с дял ХI, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО;
б)
идентификационните данни и данните относно дейността, правния статус и адреса на лицата, на които е издала идентификационен номер за целите на ДДС, събрани съгласно член 213 от Директива 2006/112/ЕО, както и датата на издаване на този номер;
в)
данните относно издадените от нея идентификационни номера за целите на ДДС, които са станали невалидни, както и датата, от която тези номера са невалидни; и
г)
информацията, която събира в съответствие с членове 360, 361, 364 и 365 от Директива 2006/112/ЕО, както и - от 1 януари 2015 г. - информацията, която събира в съответствие с членове 369в, 369е и 369ж от Директива 2006/112/ЕО.
2. Техническите въпроси, свързани с извършването на автоматично запитване във връзка с информацията по параграф 1, букви б), в) и г), се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
Член 18
За да се позволи използването на информацията по член 17 в рамките на процедурите, предвидени в настоящия регламент, тази информация трябва да бъде на разположение най-малко пет години след края на първата календарна година, през която е разрешен достъпът до нея.
Член 19
Държавите-членки гарантират, че информацията, която е на разположение в електронната система по член 17, е актуална, пълна и точна.
В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се определят критерии, за да се установи кои промени не са уместни, важни или полезни и следователно може да не се правят.
Член 20
1. Информацията по член 17 се въвежда незабавно в електронната система.
2. Чрез дерогация от параграф 1, информацията по член 17, параграф 1, буква а) се въвежда в електронната система не по-късно от един месец след края на периода, за който се отнася информацията.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2, ако в електронната система трябва да бъде коригирана или добавена информация съгласно член 19, тя трябва да се въведе най-късно един месец след периода, през който е събрана информацията.
Член 21
1. Всяка държава-членка предоставя на компетентния орган на всяка друга държава-членка автоматизиран достъп до информацията, съхранявана съгласно член 17.
2. По отношение на информацията по член 17, параграф 1, буква а) се предоставя достъп най-малко до следните данни:
а)
идентификационните номера за целите на ДДС, издадени от държавата-членка, получаваща информацията;
б)
общата стойност на всички вътреобщностни доставки на стоки и общата стойност на всички вътреобщностни доставки на услуги на лица, притежаващи идентификационен номер за целите на ДДС, посочен в буква а), извършени от всички оператори, регистрирани за целите на ДДС в държавата-членка, предоставяща информацията;
в)
идентификационните номера за целите на ДДС на лицата, извършили доставките на стоки и услуги, посочени в буква б);
г)
общата стойност на доставките на стоки и услуги, посочени в буква б), извършени от всяко лице, посочено в буква в), на всяко лице, притежаващо идентификационен номер за целите на ДДС, посочен в буква а);
д)
общата стойност на доставките на стоки и услуги, посочени в буква б), извършени от всяко лице, посочено в буква в), на всяко лице, притежаващо идентификационен номер за целите на ДДС, издаден му от друга държава-членка, при следните условия:
i)
достъпът е свързан с разследване по подозрение в измама;
ii)
достъпът е осъществен посредством длъжностно лице за връзка на Eurofisc по член 36, параграф 1, което притежава личен потребителски идентификатор за електронните системи, което му осигурява достъп до тази информация; и
iii)
достъпът се предоставя само през нормалното работно време.
Стойностите по параграф 2, букви б), г) и д) се посочват във валутата на държавата-членка, която предоставя информацията, и се отнасят до периодите за подаване на обобщените декларации за съответното данъчно задължено лице, изготвени в съответствие с член 263 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 22
1. За да обезпечат в разумна степен пред данъчните администрации качеството и надеждността на информацията, която се предоставя чрез електронната система по член 17, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че данните, предоставени от данъчно задължените лица и данъчно незадължените юридически лица при регистрирането за целите на ДДС съгласно член 214 от Директива 2006/112/ЕО, са, по тяхна преценка, пълни и точни.
Държавите-членки прилагат процедури за проверка на тези данни в зависимост от резултатите от извършената от тях оценка на риска. Проверките се извършват по принцип преди регистрацията за целите на ДДС или - в случаите, в които през периода преди регистрацията се извършват само предварителни проверки - не по-късно от шест месеца след тази регистрация.
2. Държавите-членки уведомяват комитета, посочен в член 58, параграф 1, за мерките, прилагани на национално равнище с цел осигуряване качеството и надеждността на информацията в съответствие с параграф 1.
Член 23
Държавите-членки гарантират, че в електронната система по член 17 от настоящия регламент ще бъде посочено, че идентификационният номер за целите на ДДС, посочен в член 214 от Директива 2006/112/ЕО, е невалиден, най-малко в някой от следните случаи:
а)
когато регистрирани за целите на ДДС лица са заявили, че вече не извършват икономическа дейност по смисъла на член 9 от Директива 2006/112/ЕО или когато компетентната данъчна администрация е установила, че вече не извършват такава дейност. Данъчната администрация може да приеме по-специално, че дадено лице вече не извършва икономическа дейност, ако, въпреки че е било длъжно да го направи, това лице не е подавало декларации по ДДС и обобщени декларации в рамките на една година след изтичането на срока за подаването на първата неподадена декларация или обобщена декларация. Въпреки това лицето има право да докаже по друг начин, че извършва икономическа дейност;
б)
когато лица са декларирали неверни данни, за да бъдат регистрирани за целите на ДДС, или когато не са уведомили за промени в тези данни, в случай че, ако промените бяха известни на данъчната администрация, тя би отказала или би прекратила регистрацията за целите на ДДС.
Член 24
Когато компетентните органи на държавите-членки осъществяват обмен на информация по електронен път за целите на членове 17-21, те предприемат всички необходими мерки, за да осигурят спазването на разпоредбите на член 55.
Държавите-членки отговарят за разработването на системите си по начина, необходим за осъществяването на обмена на тази информация чрез мрежата CCN/CSI.
ГЛАВА VI
МОЛБА ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ПО АДМИНИСТРАТИВЕН ПЪТ
Член 25
По молба на запитващия орган и в съответствие с правилата за съобщаване на подобни актове в държавата-членка, в която е установен запитаният орган, той уведомява адресата за всички актове и решения, издадени от компетентните органи и свързани с прилагането на законодателството в областта на ДДС на територията на държавата-членка, в която е установен запитващият орган.
Член 26
Молбите за уведомяване, в които се посочва предметът на акта или решението, които да бъдат съобщени, съдържат името, адреса и всяка друга необходима информация за идентифициране на адресата.
Член 27
Запитаният орган уведомява незабавно запитващия орган за отговора си на молбата за уведомяване, и по-специално за датата на съобщаване на решението или акта на адресата.
ГЛАВА VII
ПРИСЪСТВИЕ В АДМИНИСТРАТИВНИТЕ СЛУЖЕБНИ ПОМЕЩЕНИЯ И УЧАСТИЕ В АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ
Член 28
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, оправомощени от запитващия орган, могат, с цел да обменят информацията по член 1, да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава-членка или на всяко друго място, където тези органи изпълняват задълженията си. Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, оправомощени от запитващия орган, могат, с цел да обменят информацията по член 1, да присъстват по време на административните разследвания, провеждани на територията на запитаната държава-членка. Административните разследвания се провеждат единствено от длъжностните лица на запитания орган. Длъжностните лица на запитващия орган не могат да упражняват правомощията по извършване на проверка, които притежават длъжностните лица на запитания орган. Те могат обаче да получат достъп до същите помещения и документи както длъжностните лица на запитания орган, посредством служителите на запитания орган и единствено за целите на провеждането на административното разследване.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, които се намират в друга държава-членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ самоличността и служебното им качество.
ГЛАВА VIII
ЕДНОВРЕМЕННИ КОНТРОЛНИ ДЕЙСТВИЯ
Член 29
Държавите-членки могат да се споразумеят да извършват едновременни контролни действия, в случай че считат такива контролни действия за по-ефективни от действията, извършвани само от една държава-членка.
Член 30
1. Всяка държава-членка самостоятелно избира данъчно задължените лица, които възнамерява да предложи за едновременни контролни действия. Компетентният орган на тази държава-членка уведомява съответните компетентни органи на останалите заинтересовани държави-членки за случаите, предложени за едновременни контролни действия. Той посочва мотивите за своя избор, доколкото това е възможно, като предоставя информацията, довела до това решение. Той посочва и периода, през който следва да се извършат тези контролни действия.
2. Компетентният орган на държавата-членка, получила предложението за едновременни контролни действия, потвърждава съгласието си или мотивира отказа си пред съответния орган по принцип в срок от две седмици от получаване на предложението, но най-късно в рамките на един месец.
3. Всеки компетентен орган на заинтересованите държави-членки определя свой представител, отговарящ за надзора и координацията на контролните действия.
ГЛАВА IХ
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ДАНЪЧНО ЗАДЪЛЖЕНИТЕ ЛИЦА
Член 31
1. Компетентните органи на всяка държава-членка гарантират, че на лицата, участващи във вътреобщностна доставка на стоки или на услуги, както и на неустановените данъчно задължени лица, доставящи далекосъобщителните услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия и услуги, извършвани по електронен път, и по-специално посочените в приложение II към Директива 2006/112/ЕО, е разрешено да получават за целите на този вид сделки потвърждение по електронен път на валидността на идентификационния номер за целите на ДДС на което и да е конкретно лице, както и на съответните имена и адрес. Тази информация трябва да съответства на данните по член 17.
2. Всяка държава-членка потвърждава по електронен път името и адреса на лицето, на което е бил издаден идентификационен номер за целите на ДДС в съответствие с приложимите национални разпоредби за защита на данните.
3. През предвидения в член 357 от Директива 2006/112/ЕО срок параграф 1 от настоящия член не се прилага за неустановените данъчно задължени лица, които извършват далекосъобщителни услуги или услуги по разпространение на радио и телевизия.
Член 32
1. Въз основа на предоставената от всяка държава-членка информация Комисията публикува на своя уебсайт данни за разпоредбите, утвърдени от всяка държава-членка, която транспонира дял XI, глава 3 от Директива 2006/112/ЕО.
2. Изискванията относно съдържанието на информацията и формата на предоставянето ѝ, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
ГЛАВА Х
EUROFISC
Член 33
1. С цел насърчаване на многостранното сътрудничество в борбата с измамите в областта на ДДС, с настоящата глава се създава мрежа за бърз обмен на целева информация между държавите-членки, по-нататък наричана Eurofisc.
2. В рамките на Eurofisc държавите-членки:
а)
създават многостранен механизъм за ранно предупреждение за борба с измамите в областта на ДДС;
б)
координират бързия многостранен обмен на целева информация в областите, в които действа Eurofisc (наричани по-нататък области на дейност на Eurofisc);
в)
координират работата на длъжностните лица за връзка на участващите държави-членки, когато предприемат действия по отношение на получени предупреждения.
Член 34
1. Държавите-членки участват в областите на дейност на Eurofisc по техен избор, като могат също така да решат да прекратят участието си в тях.
2. Държавите-членки, които са взели решение да участват в област на дейност на Eurofisc, участват активно в многостранния обмен на целева информация между всички участващи държави-членки.
3. Обменената информация е поверителна, както е предвидено в член 55.
Член 35
Комисията предоставя на Eurofisc техническа и логистична подкрепа. Комисията няма достъп до информацията по член 1, която може да се обменя чрез Eurofisc.
Член 36
1. Компетентните органи на всяка държава-членка определят най-малко едно длъжностно лице за връзка в рамките на Eurofisc. Длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc са компетентни длъжностни лица по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) и извършват дейностите, посочени в член 33, параграф 2. Те продължават да бъдат зависими единствено от националните си администрации.
2. Длъжностните лица на държавите-членки, участващи в определена област на дейност на Eurofisc (участващи длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc), посочват за ограничен срок координатор (по-нататък наричани „координатори на област на дейност на Eurofisc“) измежду участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc. Координаторите на област на дейност на Eurofisc:
а)
събират информацията, получена от участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc, и предоставят цялата информация на останалите участващи длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc. Информацията се обменя по електронен път;
б)
гарантират, че информацията, получена от участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc, се обработва съгласно уговореното между участниците в областта на дейност, и изпращат резултата на участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc;
в)
предоставят обратна информация на участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc.
Член 37
Координаторите на област на дейност на Eurofisc представят пред комитета, посочен в член 58, параграф 1, годишен доклад за дейността във всички области на дейност.
ГЛАВА XI
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО СПЕЦИАЛНИТЕ РЕЖИМИ ПО ДЯЛ ХII, ГЛАВА 6 ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО
РАЗДЕЛ 1
Разпоредби, приложими до 31 декември 2014 г.
Член 38
По отношение на специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, се прилагат разпоредбите по-долу. Определенията, съдържащи се в член 358 от посочената директива, се прилагат и за целите на настоящата глава.
Член 39
1. Информацията, предоставяна от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността, на държавата-членка по регистрация при започване на дейностите му съгласно член 361 от Директива 2006/112/ЕО, се представя по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща тази информация по електронен път на компетентните органи на останалите държави-членки в срок от десет дни след края на месеца, през който информацията е получена от неустановеното данъчно задължено лице. Компетентните органи на останалите държави-членки се уведомяват по същия начин за издадения идентификационен номер. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, чрез което се предава тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
3. Държавата-членка по регистрация незабавно уведомява по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако неустановено данъчно задълженото лице бъде заличено от регистъра.
Член 40
1. Данъчната декларация с данните, предвидени в член 365 от Директива 2006/112/ЕО, се подава по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията на компетентния орган на заинтересованата държава-членка не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получена данъчната декларация. Държавите-членки, които са изискали данъчната декларация да се изготви в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден от отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Техническите въпроси във връзка с изпращането на тази информация се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
3. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път на държавата-членка по потребление информацията, необходима за отнасяне на всяко плащане към съответната тримесечна данъчна декларация.
Член 41
1. Държавата-членка по регистрация гарантира, че размерът на данъка, платен от неустановеното данъчно задълженото лице, се превежда по банковата сметка в евро, посочена за целта от държавата-членка по потребление, на която се дължи плащане. Държавите-членки, които изискват плащанията да се извършват в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден на отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Преводът се извършва не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получено плащането.
2. Когато неустановеното данъчно задължено лице не плати изцяло дължимия данък, държавата-членка по регистрация гарантира, че на държавите-членки по потребление е преведена пропорционална на дължимия във всяка една от тях данък част от платената сума. Държавата-членка по регистрация уведомява по електронен път за това компетентните органи на държавите-членки по потребление.
Член 42
Държавите-членки уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки за номерата на съответните банкови сметки за получаване на плащанията в съответствие с член 41.
Държавите-членки уведомяват незабавно по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията за промени в размера на стандартната данъчна ставка.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, приложими от 1 януари 2015 г.
Член 43
По отношение на специалните режими, предвидени в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, се прилагат разпоредбите по-долу.
Член 44
1. Информацията, предоставяна от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността, на държавата-членка по регистрация при започване на дейностите му съгласно член 361 от Директива 2006/112/ЕО, се представя по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията по параграф 1 на компетентните органи на останалите държави-членки в срок от десет дни след края на месеца, през който информацията е била получена от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността. Подобни данни, необходими за регистрацията на данъчно задълженото лице, прилагащо специален режим съгласно член 369б от Директива 2006/112/ЕО, се изпращат в срок от десет дни след края на месеца, през който данъчно задълженото лице е декларирало започването на своите облагаеми дейности по този режим. По същия начин компетентните органи на останалите държави-членки следва да бъдат уведомени за издадения идентификационен номер.
Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение за предаване на тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавата-членка по регистрация незабавно уведомява по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако от специалния режим бъде изключено данъчно задължено лице, което не е установено в Общността, или данъчно задължено лице, което не е установено в държавата-членка по потребление.
Член 45
1. Данъчната декларация с данните, предвидени в членове 365 и 369ж от Директива 2006/112/ЕО, трябва да бъде представена по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията на компетентния орган на съответната държава-членка по потребление не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получена данъчната декларация. Информацията, предвидена в член 369ж, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО, се предава и на компетентния орган на заинтересованата държава-членка по установяване. Държавите-членки, които изискват данъчната декларация да се изготви в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден от отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Техническите въпроси във връзка с предаването на тази информация се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път на държавата-членка по потребление информацията, необходима за отнасяне на всяко плащане към съответната тримесечна данъчна декларация.
Член 46
1. Държавата-членка по регистрация гарантира, че размерът на данъка, платен от неустановеното данъчно задължено лице, се превежда по банковата сметка в евро, посочена за целта от държавата-членка по потребление, на която се дължи данъка. Държавите-членки, които изискват плащанията да се извършват в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден на отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Преводът се извършва най-късно десет дни след края на месеца, през който е получено плащането.
2. Когато неустановеното данъчно задължено лице не плати изцяло дължимия данък, държавата-членка по регистрация гарантира, че на държавите-членки по потребление е преведена пропорционална на дължимия във всяка една от тях данък част от платената сума. Държавата-членка по регистрация уведомява по електронен път за това компетентните органи на държавите-членки по потребление.
3. По отношение на плащания, които трябва да бъдат преведени на държавата-членка по потребление в съответствие със специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка по регистрация има право да задържи следната част от сумите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член:
а)
от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2016 г. - 30 %;
б)
от 1 януари 2017 г. до 31 декември 2018 г. - 15 %;
в)
от 1 януари 2019 г. - 0 %.
Член 47
Държавите-членки уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки за номерата на съответните банкови сметки за получаване на плащанията в съответствие с член 46.
Държавите-членки уведомяват незабавно по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията за промени в размера на данъчната ставка, приложима за доставки на далекосъобщителни услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия и услуги, извършвани по електронен път.
ГЛАВА XII
ОБМЕН И СЪХРАНЕНИЕ НА ИНФОРМАЦИЯ В РАМКИТЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ЗА ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ДДС НА ДАНЪЧНО ЗАДЪЛЖЕНИ ЛИЦА, КОИТО НЕ СА УСТАНОВЕНИ В ДЪРЖАВАТА-ЧЛЕНКА ПО ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ, НО СА УСТАНОВЕНИ В ДРУГА ДЪРЖАВА-ЧЛЕНКА
Член 48
1. Когато компетентният орган на държавата-членка по установяване получи заявление за възстановяване на ДДС съгласно член 5 от Директива 2008/9/ЕО, и член 18 от посочената директива не се прилага, в рамките на 15 календарни дни от получаването на заявлението той го изпраща по електронен път на компетентните органи на всяка съответна държава-членка по възстановяване с потвърждение, че заявителят по смисъла на член 2, точка 5 от Директива 2008/9/ЕО е данъчно задължено лице за целите на ДДС и че идентификационният или регистрационният номер, посочен от това лице, е валиден за периода на възстановяване.
2. Компетентните органи на всяка държава-членка по възстановяване изпращат по електронен път до компетентните органи на останалите държави-членки всяка информация, изисквана от тях съгласно член 9, параграф 2 от Директива 2008/9/ЕО. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение за предаване на тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Компетентните органи на всяка държава-членка по възстановяване уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако желаят да използват възможността да изискат от заявителя да представи описание на икономическата си дейност чрез хармонизирани кодове, както е посочено в член 11 от Директива 2008/9/ЕО.
Хармонизираните кодове по първа алинея се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент, въз основа на класификацията NACE, утвърдена с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 (8).
ГЛАВА XIII
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С КОМИСИЯТА
Член 49
1. Държавите-членки и Комисията проучват и оценяват как се прилагат процедурите за административно сътрудничество, предвидени в настоящия регламент. Комисията обобщава опита на държавите-членки с цел повишаване ефективността на сътрудничеството.
2. Държавите-членки предават на Комисията всяка налична информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент.
3. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 се определя списък на статистическите данни, необходими за оценката на прилагането на настоящия регламент. Държавите-членки предават тези данни на Комисията, при условие че разполагат с тях и че предаването им няма да доведе до неоправдана административна тежест.
4. С цел оценяване ефективността на системата за административно сътрудничество в областта на борбата с укриването и избягването на данъци, държавите-членки могат да изпращат на Комисията всякаква друга информация по член 1.
5. Комисията изпраща информацията по параграфи 2, 3 и 4 на останалите заинтересовани държави-членки.
6. При необходимост и в допълнение на изискванията на другите разпоредби на настоящия регламент, Комисията предава на компетентните органи на държавите-членки всяка информация, която би подпомогнала борбата им с измамите в областта на ДДС, веднага щом получи такава информация.
7. По молба на държава-членка, Комисията може да предостави свои експертни становища, техническа или логистична помощ, или каквато и да било друга подкрепа с оглед постигането на целите на настоящия регламент.
ГЛАВА XIV
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 50
1. Когато компетентният орган на държава-членка получи информация от трета държава, той може да препрати тази информация на компетентните органи на други държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани от тази информация, и във всички случаи - на тези, които са я поискали, доколкото това е допустимо съгласно договореностите за сътрудничество с конкретната трета държава.
2. Компетентните органи могат, в съответствие с националните си разпоредби относно съобщаването на лични данни на трети държави, да съобщят получена в съответствие с настоящия регламент информация на трета държава, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган на държавата-членка, която е източник на информацията, е дал съгласието си за съобщаването ѝ, и
б)
съответната трета държава е поела задължение да сътрудничи при събирането на доказателства относно нередностите при сделки, които са в нарушение на законодателството в областта на ДДС.
ГЛАВА XV
УСЛОВИЯ ЗА ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 51
1. Информацията, предавана съгласно настоящия регламент, се предоставя, доколкото е възможно, по електронен път, при ред и условия, които се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
2. Когато молбата не е подадена изцяло чрез електронната система по параграф 1, запитаният орган потвърждава по електронен път, че е получил молбата незабавно и при всички случаи не по-късно от пет работни дни след получаването ѝ.
Когато даден орган е получил молба или информация, които не са предназначени за него, той изпраща съобщение на изпращача по електронен път незабавно и при всички случаи не по-късно от пет работни дни след получаването им.
Член 52
Молби за съдействие, включително молби за уведомяване, и приложените към тях документи, могат да се изготвят на всякакъв език, уговорен между запитания и запитващия орган. Тези молби се придружават от превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган само в специални случаи, когато запитаният орган мотивира искането си за такъв превод.
Член 53
Комисията и държавите-членки гарантират изправността на съществуващите или на новите системи за връзка и обмен на информация, необходими за осъществяване на обмена на информация, описан в настоящия регламент. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се договаря споразумение за нивото на услугите, гарантиращо техническото качество и количество на услугите, които трябва да осигуряват Комисията и държавите-членки за функционирането на тези системи за връзка и обмен на информация. Комисията отговаря за разработването на мрежата CCN/CSI по начина, необходим за осъществяване на обмена на такава информация между държавите-членки. Държавите-членки отговарят за разработването на техните системи по начина, необходим за осъществяване на обмена на тази информация посредством мрежата CCN/CSI.
Държавите-членки се отказват от всякакви претенции за възстановяване на направените при прилагането на настоящия регламент разходи, освен - когато е приложимо, по отношение на възнагражденията, заплатени на експерти.
Член 54
1. Запитаният орган на държава-членка изпраща информацията по член 1 на запитващия орган от друга държава-членка, при условие че:
а)
броят и характерът на изпратените молби за информация за определен период от време от един запитващ орган не налагат несъразмерна административна тежест за запитания орган;
б)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които би могъл да използва в конкретния случай, за да получи необходимата информация, без да излага на риск постигането на желания краен резултат.
2. Настоящият регламент не налага задължение за провеждане на разследвания и предоставяне на информация по конкретен случай, ако в законодателството или административната практика на държавата-членка, която би трябвало да предостави информацията, не са предвидени правомощия за провеждане на такива разследвания или за събиране или използване на тази информация за собствените цели на тази държава-членка.
3. Компетентният орган на запитаната държава-членка може да откаже да предостави информация, когато запитващата държава-членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер. Запитаната държава-членка уведомява Комисията за основанията си за отказ.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, ако води до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или на информация, чието разкриване противоречи на обществения ред.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не следва в никакъв случай да бъдат тълкувани като позволяващи на запитания орган на държава-членка да откаже да предостави информация за данъчно задължено лице, регистрирано за целите на ДДС в запитващата държава-членка, само въз основа на факта, че информацията е притежание на банка, друга финансова институция или лице, определено за или действащо в качеството си на представител или управител на имущество или че се отнася до дяловото участие в капитала на юридическо лице.
6. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на молбата за съдействие.
7. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, може да бъде установен минимален праг, над който се подава молба за съдействие.
Член 55
1. Информацията, предавана или събирана под каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, включително всяка информация, до която длъжностно лице е имало достъп при обстоятелствата, предвидени в глави VII, VIII и X, както и в случаите по параграф 2 от настоящия член, представлява служебна тайна и се ползва със защитата, с която се ползва подобна информация както съгласно националното законодателство на получаващата държава-членка, така и съгласно съответните разпоредби, приложими за органите на Съюза. Тази информация може да бъде използвана единствено при обстоятелствата, предвидени в настоящия регламент.
Тази информация може да се използва с цел определяне на данъчната основа или за събиране на данъка, или за упражняване на административен данъчен контрол с цел определяне на данъчна основа.
Информацията може да се използва също и с цел облагане с други такси, мита и данъци, за които се прилага член 2 от Директива 2008/55/ЕО на Съвета от 26 май 2008 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (9).
Освен това информацията може да се използва при съдебни производства, които могат да доведат до налагане на санкции, образувани по повод нарушение на данъчното законодателство, без да се засягат общите правила и правни норми, уреждащи правата на ответниците и на свидетелите в тези производства.
2. Лицата, надлежно упълномощени от органа за акредитиране по сигурността към Комисията, могат да имат достъп до тази информация само дотолкова, доколкото е необходимо за обезпечаването, поддръжката и развитието на мрежата CCN/CSI.
3. Чрез дерогация от параграф 1, компетентният орган на държавата-членка, предоставяща информацията, може да разреши ползването ѝ за други цели в запитващата държава-членка, ако съгласно законодателството на запитаната държава-членка тази информация може да се ползва за подобни цели.
4. Когато запитващият орган счита, че предоставената му от запитания орган информация може да бъде полезна на компетентния орган на трета държава-членка, той може да я изпрати на последния орган. Той предварително уведомява за това запитания орган. Запитаният орган може да изиска препращането на информацията на трета държава-членка да става само с предварителното му съгласие.
5. По отношение на съхранението и обмена на информация, посочени в настоящия регламент, се прилагат разпоредбите за изпълнение на Директива 95/46/ЕО. Въпреки това, с цел правилното прилагане на настоящия регламент, държавите-членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1, членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива.
Член 56
Доклади, декларации и други документи или заверени копия, или извлечения от тях, получени от служителите на запитания орган и предадени на запитващия орган, в рамките на предвиденото в настоящия регламент съдействие, могат да се използват като доказателства от компетентните органи на запитващата държава-членка на същото основание като подобни документи, предоставяни от друг орган на същата държава.
Член 57
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите-членки вземат всички необходими мерки за:
а)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между компетентните органи;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, оправомощени за целите на тази координация;
в)
осигуряване на нормалното прилагане на реда и условията за обмен на информация, предвидени в настоящия регламент.
2. Комисията предоставя на всяка държава-членка във възможно най-кратък срок информацията, която е получила и която може да предостави.
ГЛАВА XVI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по административно сътрудничество.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.
Член 59
1. До 1 ноември 2013 г. и на всеки пет години след това Комисията докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно прилагането на настоящия регламент.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящия регламент.
Член 60
1. Настоящият регламент не засяга изпълнението на други по-широки задължения за взаимопомощ, произтичащи от други правни актове, включително двустранни или многостранни споразумения.
2. Когато държавите-членки сключват двустранни споразумения по въпроси, по отношение на които се прилага настоящият регламент, по-специално съгласно член 11, и които не се отнасят до индивидуални случаи, те уведомяват незабавно Комисията за това. Комисията от своя страна уведомява останалите държави-членки.
Член 61
Регламент (ЕО) № 1798/2003 се отменя, считано от 1 януари 2012 г. Независимо от това действието на член 2, параграф 1 от посочения регламент се запазва до датата на публикуването от страна на Комисията на списъка с компетентните органи, посочен в член 3 от настоящия регламент.
Глава V, с изключение на член 27, параграф 4, от посочения регламент, продължава да се прилага до 31 декември 2012 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 62
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2012 г.
Независимо от това членове 33-37 се прилагат от 1 ноември 2010 г.;
глава V, с изключение на членове 22 и 23, се прилага от 1 януари 2013 г.;
-
членове 38-42 се прилагат от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2014 г.; и
-
членове 43-47 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембургна 7 октомври 2010 година.
A TANÁCS 904/2010/EU RENDELETE
(2010. október 7.)
a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről
(átdolgozás)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről szóló, 2003. október 7-i 1798/2003/EK tanácsi rendelet (3) több alkalommal jelentősen módosult. Mivel további módosításokra kerül sor, a rendeletet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2)
Az 1798/2003/EK rendeletben a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) csalás elleni küzdelem céljára meghatározott eszközöket javítani kell, és azokat a 2008. október 7-i tanácsi következtetések, a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz intézett, a héacsalás ellen az Európai Unióban folytatott küzdelem hatékonyabbá tételére vonatkozó koordinált stratégiáról szóló bizottsági közlemény, valamint a héa vonatkozásában megvalósuló közigazgatási együttműködéséről szóló 1798/2003/EK rendelet alkalmazásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek szánt bizottsági jelentés (a továbbiakban: bizottsági jelentés) következtében ki kell egészíteni. Az 1798/2003/EK rendelet rendelkezéseinek megfogalmazása, illetve gyakorlati tartalma helyenként szintén egyértelműsítésre szorul.
(3)
A tagállamok határain átnyúló adókijátszás és adókikerülés költségvetési veszteséghez, illetve az igazságos adóztatás elvének megsértéséhez vezet. Az adókijátszás és adókikerülés továbbá a tőkemozgások és a versenyfeltételek torzulását okozhatja. Következésképpen befolyásolja a belső piac működését.
(4)
A héacsalás elleni küzdelemhez minden tagállamban az erre vonatkozó rendelkezések alkalmazásáért felelős illetékes hatóságok szoros együttműködésére van szükség.
(5)
A belső piac kiteljesítésére irányuló adóharmonizációs intézkedéseknek magukban kell foglalniuk egy közös tagállamközi-együttműködési rendszer létrehozását - különösen az információcsere területén -, amelyben a tagállamok illetékes hatóságai segítséget nyújtanak egymásnak és együttműködnek a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák a termékértékesítéseket és szolgáltatásnyújtásokat, a Közösségen belüli termékbeszerzéseket és a termékimportot terhelő héa megfelelő alkalmazását.
(6)
A közigazgatási együttműködés nem vezethet az adminisztratív terheknek a tagállamok közötti indokolatlan eltolódásához.
(7)
A befizetendő adó beszedése érdekében a tagállamoknak közösen kell biztosítaniuk, hogy a héa helyesen kerüljön megállapításra minden tagállamban. Tehát nemcsak ellenőrizniük kell a saját területükön keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítését, hanem ezenkívül segítséget kell nyújtaniuk más tagállamoknak is a saját területükön folytatott tevékenység folytán más tagállamban keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítésének biztosításához is.
(8)
A héa megfelelő alkalmazásának ellenőrzése a letelepedés szerinti tagállamtól eltérő tagállam szerint adóköteles ügyletek esetében gyakran olyan információktól függ, amelyek a letelepedés szerinti tagállam birtokában vannak, vagy amelyeket ez utóbbi tagállam sokkal könnyebben tud megszerezni. Az ilyen ügyletek hatékony ellenőrzése ezért a letelepedés szerinti tagállam információgyűjtésétől, illetve erre való képességétől függ.
(9)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (4) által előírt egyablakos rendszer megvalósításához, valamint a visszatérítés helye szerinti tagállamban nem letelepedett adóalanyok részére történő visszatérítés tekintetében a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottértékadó-visszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (5) által előírt eljárás alkalmazásához szabályokat kell meghatározni a tagállamok közötti információcserére és az információk tárolására vonatkozóan.
(10)
A határokon átnyúló helyzetekben fontos pontosítani a tagállamok mindegyikének kötelezettségeit, hogy az adózás ténylegesen ellenőrizhető legyen abban a tagállamban, ahol az adófizetési kötelezettség fennáll.
(11)
A hozzáadottértékadó-rendszer megfelelő működéséhez elengedhetetlen bizonyos héa-ellenőrzési célú adatok elektronikus tárolása és továbbítása. Ez lehetővé teszi a gyors információcserét és az információkhoz való automatikus hozzáférést, ami segíti a csalás elleni küzdelmet. Ez az információcsere lehetővé válik, ha megerősítjük a héaköteles adóalanyokról és azoknak a Közösségen belüli ügyleteiről vezetett adatbázisokat, az adóalanyokra és azok ügyleteire vonatkozó információk széles körére kiterjesztve őket.
(12)
A tagállamoknak megfelelő ellenőrzési eljárásokat kell bevezetniük annak garantálásához, hogy az információk naprakészek, összehasonlíthatók és jó minőségűek legyenek, növelve ezzel megbízhatóságukat. Egyértelműen rögzíteni kell az elektronikusan tárolt adatok cseréjére és a tagállamoknak ezen adatokhoz való automatizált hozzáférésére vonatkozó feltételeket.
(13)
A csalás elleni hatékony küzdelem érdekében biztosítani kell az előzetes megkeresés nélküli információcserét. Az információcsere megkönnyítése érdekében meg kell határozni azokat a kategóriákat, amelyek esetében be kell vezetni az automatikus cserét.
(14)
A bizottsági jelentés szerint a visszajelzés megfelelő módszer a kölcsönösen átadott információ állandó minőségjavításának biztosítására. Ezért létre kell hozni a visszajelzés biztosításának kereteit.
(15)
A határokon átnyúló ügyletek esetében a héa hatékony ellenőrzéséhez a közigazgatási együttműködés keretében lehetővé kell tenni a tagállamok által végzett egyidejű ellenőrzést, illetve valamely tagállam tisztviselőinek jelenlétét egy másik tagállam területén.
(16)
A piaci szereplők egyre többet folyamodnak a héaazonosító számok érvényességének internetes megerősítéséhez. A héaazonosító szám érvényességének megerősítésére szolgáló rendszernek biztosítania kell a piaci szereplőknek számára a megfelelő információk automatizált megerősítését.
(17)
Egyes adóalanyokra a letelepedés helye szerinti tagállamukban hatályostól eltérő, sajátos kötelezettségek vonatkozhatnak - különösen a számlázás tekintetében -, ha egy másik tagállam területén letelepedett ügyfeleknek szállítanak árut vagy nyújtanak szolgáltatást. Olyan mechanizmust kell bevezetni, amely az ilyen kötelezettségekről azonnal rendelkezésre álló információt tud szolgáltatni a szóban forgó adóalanyok részére.
(18)
Az 1798/2003/EK rendeletnek a „körhintacsalás” elleni küzdelem keretében történt alkalmazása során nyert közelmúltbeli gyakorlati tapasztalat azt mutatja, hogy a csalás elleni küzdelem esetenként olyan mechanizmust igényel, amely sokkal gyorsabb, az információk sokkal szélesebb körére kiterjedő és sokkal célzottabb információcserét tesz lehetővé. A 2008. október 7-i tanácsi következtetésekkel összhangban e rendelet keretében létre kell hozni az összes tagállam számára hozzáférhető, Eurofisc elnevezésű, jogi személyiség nélküli decentralizált hálózatot, annak érdekében, hogy előmozdítsa és elősegítse a többoldalú és decentralizált együttműködést az egyes meghatározott csalástípusok elleni célzott és gyors fellépés érdekében.
(19)
A fogyasztás szerinti tagállam elsődleges kötelezettsége annak biztosítása, hogy a nem letelepedett szolgáltatásnyújtók eleget tegyenek kötelezettségeiknek. E célból a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében az elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozóan előírt átmeneti különös szabályozás alkalmazása megköveteli azon szabályok meghatározását, amelyek az azonosítót kiadó tagállam és a fogyasztás szerinti tagállam közötti adatszolgáltatásra és pénzátutalásra vonatkoznak.
(20)
A harmadik országoktól valamely tagállam által szerzett információk nagyon hasznosak lehetnek más tagállamok számára. Hasonlóképpen, valamely tagállam által más tagállamoktól szerzett információk nagyon hasznosak lehetnek harmadik országok számára is. Ezért ki kell dolgozni az ilyen információk cseréjének feltételeit.
(21)
A banki titoktartásra vonatkozó hatályos nemzeti szabályozások nem hátráltathatják e rendelet alkalmazását.
(22)
Ez a rendelet nem érinti a héacsalás elleni küzdelmet elősegítő, az Unió szintjén elfogadott egyéb intézkedéseket.
(23)
A hatékonyság, a gyorsaság és a költség szempontjait figyelembe véve elengedhetetlen, hogy az e rendelet alapján átadott információk továbbítása lehetőség szerint elektronikus úton történjék.
(24)
Az információ iránti megkeresések gyorsabb feldolgozása érdekében, tekintettel bizonyos megkeresések ismétlődő jellegére és az Unióban uralkodó nyelvi sokféleségre, fontos az információcsere keretében szélesebb körűvé tenni a formanyomtatványok használatát.
(25)
Az adatszolgáltatás határidejére vonatkozóan ebben a rendeletben meghatározott határidők túl nem léphető maximális időkeretként értelmezendők, azon alapelv mentén, miszerint a hatékony együttműködés érdekében a megkeresett tagállamnak a már birtokában lévő információkat minden további késedelem nélkül rendelkezésre kell bocsátania.
(26)
E rendelet alkalmazásában helyénvaló megfontolni a személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) foglalt egyes jogok és kötelezettségek korlátozását az említett irányelv 13. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelmében. Ezek a korlátozások szükségesek és arányosak, szem előtt tartva a tagállamok lehetséges bevételkiesését és azt, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó információk elengedhetetlenül fontosak a csalás elleni hatékony küzdelemhez.
(27)
Tekintve, hogy az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedések a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (7) 2. cikke értelmében általános hatályú intézkedéseknek minősülnek, azokat az említett határozat 5. cikkében előírt szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
(1) E rendelet azon feltételeket állapítja meg, amelyek szerint a héára vonatkozó jogszabályok alkalmazásáért felelős illetékes tagállami hatóságok együttműködnek egymással és a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák e jogszabályok tiszteletben tartását.
E célból a rendelet megállapítja azon szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok illetékes hatóságai együttműködnek és átadják egymásnak a héa helyes megállapításához, a héa - különösen a Közösségen belüli ügyletek esetében történő - helyes alkalmazásának ellenőrzéséhez és a héacsalás elleni küzdelemhez szükséges információkat. E rendelet meghatározza különösen azokat a szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok elektronikus úton összegyűjtik és kölcsönösen átadják az említett információkat.
(2) Ez a rendelet meghatározza, hogy az (1) bekezdésben említett hatóságok milyen feltételek szerint nyújtanak segítséget a héabevételeknek a tagállamok összességében történő védelméhez.
(3) Ez a rendelet nem érinti a kölcsönös bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályok tagállamokbeli alkalmazását.
(4) Ez a rendelet szabályokat és eljárásokat is megállapít a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezete szerinti különös szabályozás keretében elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó héaadatok elektronikus úton történő cseréjére, valamint az esetleges ezt követő információcserére, és - amenynyiben e különös szabályozás alá tartozó szolgáltatásokról van szó - a pénzösszegeknek az illetékes tagállami hatóságok közötti átutalására.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) „központi kapcsolattartó iroda”: a 4. cikk (1) bekezdése szerint kijelölt hivatal, amely a közigazgatási együttműködés területén a tagállamokkal történő kapcsolattartás fő felelőse;
b) „kapcsolattartó szerv”: a központi kapcsolattartó irodán kívüli bármely más szerv, amelyet az illetékes hatóság a 4. cikk (2) bekezdése szerint ekként kijelölt az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására;
c) „illetékes tisztviselő”: minden olyan tisztviselő, akit az illetékes hatóság a 4. cikk (3) bekezdése szerint felhatalmazott az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására;
d) „megkereső hatóság”: a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében segítségnyújtás iránti megkeresést küld;
e) „megkeresett hatóság”: a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében a segítségnyújtás iránti megkeresést fogadja;
f) „Közösségen belüli ügylet”: Közösségen belüli termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás;
g) „Közösségen belüli termékértékesítés”: bármely olyan termékértékesítés, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni;
h) „Közösségen belüli szolgáltatásnyújtás”: bármely olyan szolgáltatásnyújtás, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni;
i) „Közösségen belüli termékbeszerzés”: ingó vagyon feletti tulajdonosi rendelkezési jog megszerzése a 2006/112/EK irányelv 20. cikke szerint;
j) „héaazonosító szám”: a 2006/112/EK irányelv 214., 215. és 216. cikkében előírt azonosító szám;
k) „közigazgatási vizsgálat”: feladataik ellátása során a tagállamok által végzett minden olyan ellenőrzés, vizsgálat és egyéb cselekvés, amelynek célja a héára vonatkozó szabályozás megfelelő alkalmazásának biztosítása;
l) „automatikus csere”: előre meghatározott információ előzetes megkeresés nélküli szisztematikus közlése egy másik tagállammal;
m) „önkéntes csere”: információ előzetes megkeresés nélküli, nem szisztematikus közlése egy másik tagállammal bármely időpontban;
n) „személy”:
i.
természetes személy;
ii.
jogi személy; vagy
iii.
a tagállam hatályos jogszabályai alapján a jogi személyiség nélküli jogképes személyegyesülés (társulás); vagy
iv.
bármilyen jellegű vagy formájú, jogi személyiséggel rendelkező vagy jogi személyiség nélküli egyéb jogi konstrukció, amely héaköteles ügyleteket folytat;
o) „automatikus hozzáférés”: egy elektronikus rendszernek az abban foglalt bizonyos információkhoz való hozzáférés céljából történő késedelem nélküli igénybevételi lehetősége;
p) „elektronikus úton”: adatok elektronikus berendezések segítségével történő feldolgozása, a digitális tömörítést is beleértve, és tárolása vezetékes vagy rádión történő továbbítás, optikai technológiák vagy más elektromágneses megoldás alkalmazásával;
q) „CCN/CSI-hálózat”: a közös kommunikációs hálózaton (a továbbiakban: CCN) és a közös rendszerinterfészen (a továbbiakban: CSI) alapuló, az illetékes hatóságok között a vám- és adóügy területén megvalósuló teljes körű elektronikus információtovábbítás biztosítása érdekében az Unió által kifejlesztett közös felület;
r) „egyidejű ellenőrzés”: egy vagy több, egymással kapcsolatban álló adóalany adóügyi helyzetének összehangolt ellenőrzése legalább két olyan részt vevő tagállam szervezésében, amelyek közös vagy egymást kiegészítő érdekekkel rendelkeznek.
(2) 2015. január 1-jétől a 2006/112/EK irányelv 358., 358a. és 369a. cikkében foglalt fogalommeghatározások e rendelet céljaira is alkalmazandók.
3. cikk
Az illetékes hatóságok azok, amelyek nevében e rendeletet akár közvetlenül, akár átruházott hatáskörben alkalmazni kell.
2010. december 1-jéig minden tagállam megnevezi a Bizottságnak az e rendelet alkalmazása céljából illetékes hatóságát, és ezt követően annak bármely változásáról késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot.
A Bizottság a tagállamok illetékes hatóságainak jegyzékét hozzáférhetővé teszi a tagállamok számára és ezt az információt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
4. cikk
(1) Minden tagállam kijelöl egyetlen központi kapcsolattartó irodát, amelyre a közigazgatási együttműködés terén a többi tagállammal fenntartott kapcsolat tekintetében főfelelősséget ruháznak. A tagállam erről értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot. A központi kapcsolattartó iroda a Bizottsággal való kapcsolattartásért felelős hivatalként is kijelölhető.
(2) Minden tagállam illetékes hatósága kapcsolattartó szerveket jelölhet ki. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e szervek jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(3) Ezen túlmenően minden tagállam illetékes hatósága az általa meghatározott feltételeknek megfelelően kijelölhet olyan illetékes tisztviselőket is, akik e rendelet alapján közvetlenül cserélhetnek információt. Ilyen esetben a szóban forgó hatóság korlátozhatja e kijelölés hatáskörét. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e tisztviselők jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(4) Azokat a tisztviselőket, akik a 28., a 29. és a 30. cikk alapján információt cserélnek, e tekintetben illetékes tisztviselőknek kell tekinteni, összhangban az illetékes hatóságok által megállapított feltételekkel.
5. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a segítségnyújtásra vonatkozó megkeresés vagy az ilyen megkeresésre adott válasz küldéséről vagy átvételéről, az erre vonatkozó szabályok alapján értesíti tagállama központi kapcsolattartó irodáját.
6. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a területi vagy működési illetékességén túlmenő cselekvést igénylő segítségnyújtási megkeresés átvétele után a megkeresést haladéktalanul továbbítja tagállamának központi kapcsolattartó irodájához, és erről értesíti a megkereső hatóságot. Ilyen esetben a 10. cikkben megállapított határidő a kérelemnek a központi kapcsolattartó iroda részére történő továbbítását követő napon veszi kezdetét.
II. FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE MEGKERESÉSRE
1. SZAKASZ
Információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkeresés
7. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság átadja az 1. cikkben említett információkat, beleértve az egyedi esetekre vonatkozókat is.
(2) Az (1) bekezdésben említett információátadás céljából a megkeresett hatóság elvégzi az említett információk megszerzéséhez szükséges közigazgatási vizsgálatokat.
(3) 2014. december 31-ig az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal.
(4) 2015. január 1-jétől az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat egyedi közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal.
Az első albekezdés ellenére az arra vonatkozó vizsgálat, hogy egy adóalany milyen összegeket vallott be az I. melléklet szerinti olyan termékértékesítéssel vagy szolgáltatásnyújtással kapcsolatban, amelyet a megkeresett hatóság szerinti tagállamban letelepedett és a megkereső hatóság székhelye szerinti tagállamban adófizetésre kötelezett adóalany hajtott végre, csak az alábbi esetekben tagadható meg:
a)
az 54. cikk (1) bekezdésében említett indokkal, amelyet a megkeresett hatóság az e bekezdés és az 54. cikk (1) bekezdése közötti kölcsönhatással kapcsolatos, az 58. cikk (2) cikkében előírt eljárással összhangban elfogadandó legjobb gyakorlatok nyilatkozatával összhangban bírált el;
b)
az 54. cikk (2), (3) és (4) bekezdésében foglalt indokkal; vagy
c)
azzal az indokkal, hogy a megkeresett hatóság a megkereső hatóság részére ugyanarról az adóalanyról már szolgáltatott két évnél nem régebben lefolytatott közigazgatási vizsgálatból származó információkat.
Amennyiben a megkeresett hatóság a második albekezdésben említett közigazgatási vizsgálat elvégzését az a) vagy b) pontban szereplő indokkal utasítja el, a megkereső hatóságot ennek ellenére is tájékoztatja az adóalany által a megelőző két év során a megkereső hatóság szerinti tagállamban nyújtott valamennyi vonatkozó szolgáltatás teljesítési időpontjáról és értékéről.
(5) A kért információ megszerzése, illetve a kért közigazgatási vizsgálat lefolytatása céljából a megkeresett hatóság vagy a közigazgatási hatóság, amelyhez a megkeresett hatóság fordult, úgy jár el, mintha az eljárást saját feladatai ellátása során vagy saját tagállama valamely más hatóságának megkeresésére folytatná le.
8. cikk
A 7. cikkben említett, információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkereséseket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban elfogadott formanyomtatvány felhasználásával küldik meg, kivéve az 50. cikkben említett esetekben vagy kivételes esetben, ha a megkereséshez magyarázatot is mellékelnek arról, hogy a megkereső hatóság miért nem tartja megfelelőnek a formanyomtatványt.
9. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság az összes, birtokában lévő vagy megszerzett, az ügyre vonatkozó információt, valamint a közigazgatási vizsgálat eredményeit jelentések, nyilatkozatok és egyéb dokumentumok vagy ezek hitelesített másolatainak vagy kivonatainak formájában továbbítja a megkereső hatóságnak.
(2) Eredeti dokumentumok átadására csak akkor kerülhet sor, ha ez nem ellentétes a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hatályos rendelkezéseivel.
2. SZAKASZ
Az információszolgáltatás határideje
10. cikk
A megkeresett hatóság a 7. és a 9. cikkben említett információt a lehető leggyorsabban, de legkésőbb a megkeresés kézhezvételétől számított három hónapon belül átadja.
Amennyiben azonban a kért információ már a megkeresett hatóság rendelkezésére áll, az említett határidő egy hónap.
11. cikk
Bizonyos különleges kategóriákba tartozó esetekben a megkeresett és a megkereső hatóság a 10. cikkben megállapított határidőktől eltérő határidőkben is megállapodhat.
12. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság a megkeresésre a határidő végéig nem tud választ adni, a megkereső hatósággal haladéktalanul közli írásban ennek okát és a válasz várható időpontját.
III. FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE ELŐZETES MEGKERESÉS NÉLKÜL
13. cikk
(1) Az 1. cikkben említett információt minden tagállam illetékes hatósága előzetes megkeresés nélkül továbbítja a többi érintett tagállam illetékes hatóságának, a következő esetekben:
a)
az adóztatásra a rendeltetési tagállamban kerül sor, és a rendeltetési tagállam ellenőrzési rendszerének hatékony működéséhez szükség van a származási tagállam által szolgáltatott információra;
b)
valamely tagállam okkal feltételezi, hogy a másik tagállamban a héára vonatkozó szabályozást megsértették vagy feltehetőleg megsértették;
c)
a másik tagállamban az adóbevétel-kiesés veszélye áll fenn.
(2) Az előzetes megkeresés nélküli információcsere vagy a 14. cikk értelmében automatikus, vagy a 15. cikk értelmében önkéntes.
(3) Az információk továbbítására az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással elfogadott formanyomtatványok segítségével kerül sor.
14. cikk
(1) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban meg kell határozni az alábbiakat:
a)
az automatikusan kicserélendő információ pontos kategóriáit;
b)
az automatikusan kicserélendő minden egyes információkategória esetében az információcsere gyakoriságát; és
c)
az automatikus információcserével kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy vagy több információkategória vonatkozásában nem vesznek részt az automatikus információcserében, amennyiben az információcsere érdekében folytatandó adatgyűjtés ez a hozzáadottértékadó-köteles személyekre nézve új kötelezettségek előírását tenné szükségessé, vagy a tagállamra aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna.
Az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak minden egyes kategória esetében évente egyszer át kell tekintenie az automatikus információcsere eredményeit annak biztosítása érdekében, hogy az adott típusú információcsere csak abban az esetben történjen meg, amikor ez jelenti az információcsere leghatékonyabb módját.
(2) 2015. január 1-jétől minden tagállam illetékes hatósága különösen olyan automatikus információcserét folytat, amely a fogyasztás szerinti tagállamok számára lehetővé teszi annak ellenőrzését, hogy a területükön nem letelepedett adóalanyok helyesen bevallják és megfizetik-e az azon távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és az elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokat terhelő héát, tekintet nélkül arra, hogy ezek az adóalanyok élnek-e a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással. A letelepedés szerinti tagállam a tudomására jutó valamennyi eltérésről tájékoztatja a fogyasztás szerinti tagállamot.
15. cikk
A tagállamok illetékes hatóságai a többi tagállam illetékes hatóságának önkéntes csere útján átadják azokat a 13. cikk (1) bekezdésében említett, a 14. cikk szerinti automatikus csere keretében nem továbbított információkat, amelyek tudomásukra jutnak, és amelyek véleményük szerint ez utóbbi hatóságok számára hasznosak lehetnek.
IV. FEJEZET
VISSZAJELZÉS
16. cikk
Amennyiben valamely illetékes hatóság a 7. vagy a 15. cikk alapján információt ad át, felkérheti az információt kapó illetékes hatóságot, hogy arról adjon visszajelzést. Ilyen felkérés esetén az információt kapó illetékes hatóság - a tagállamában alkalmazandó, az adótitokra és az adatvédelemre vonatkozó szabályok sérelme nélkül - a lehető leghamarabb megküldi a visszajelzést, amennyiben ez nem jelent számára aránytalanul nagy adminisztratív terhet. A gyakorlati szabályokat az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
V. FEJEZET
MEGHATÁROZOTT INFORMÁCIÓK CSERÉJE ÉS TÁROLÁSA
17. cikk
(1) Mindegyik tagállam elektronikus rendszerben tárolja a következő információkat:
a)
a 2006/112/EK irányelv XI. címének 6. fejezetével összhangban általa összegyűjtött információk;
b)
az általa héaazonosító számmal ellátott személyek azonosítására, tevékenységére szervezeti formájára és címére vonatkozó, a 2006/112/EK irányelv 213. cikkének alkalmazásában összegyűjtött adatok, valamint a héaazonosító szám kiadásának dátuma;
c)
az általa kiadott, érvénytelenné vált héaazonosító számokra és az azok érvénytelenné válásának dátumára vonatkozó adatok; és
d)
a 2006/112/EK irányelv 360., 361., 364., 365. cikkével összhangban általa összegyűjtött információk, továbbá a 2015. január 1-jétől az irányelv 369c., 369f. és 369 g. cikkével összhangban általa összegyűjtött adatok.
(2) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontban említett információk automatikus lekérdezésének technikai részleteit az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban állapítják meg.
18. cikk
Annak érdekében, hogy a 17. cikkben említett információkat az e rendeletben előírt eljárásokban fel lehessen használni, a szóban forgó információknak legalább öt évig hozzáférhetőeknek kell lenniük annak az első naptári évnek a végétől számítva, amelyben az információt rendelkezésre kell bocsátani.
19. cikk
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 17. cikkben említett elektronikus rendszerben szereplő információk naprakészek, teljesek és pontosak legyenek.
Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kritériumokat állapítanak meg annak meghatározására, hogy mely változtatások nem érdemlegesek, lényegesek vagy hasznosak és ezért nem kötelezően végrehajtandók.
20. cikk
(1) A 17. cikkben említett információ haladéktalanul bekerül az elektronikus rendszerbe.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve az elektronikus rendszerbe a 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk legkésőbb az információk tárgyidőszakának végétől számított egy hónapon belül kerülnek bevitelre.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve, ha az elektronikus rendszerben tárolt információknak a 19. cikk alkalmazásában történő kiigazítása vagy kiegészítése szükséges, az érintett információkat legkésőbb az azon időszakot követő hónapban kell bevinni, amelyben az információkat gyűjtötték.
21. cikk
(1) Minden tagállam bármely más tagállam illetékes hatóságainak automatikus hozzáférést biztosít a 17. cikk szerint tárolt információkhoz.
(2) A 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk vonatkozásában legalább a következő adatoknak hozzáférhetőknek kell lenniük:
a)
az információt átvevő tagállam által kiadott héaazonosító számok;
b)
mindazon Közösségen belüli termékértékesítések és mindazon Közösségen belüli szolgáltatásnyújtások összértéke, amelyeket az információt adó tagállamban a héa tekintetében nyilvántartásba vett piaci szereplők teljesítettek az a) pont szerinti héaazonosító számmal rendelkező személyeknek;
c)
azon személyek héaazonosító száma, amelyek a b) pontban említett termékértékesítést és szolgáltatásnyújtást végezték;
d)
a c) pontban említett egyes személyek által az a) pont szerinti héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített - a b) pontban említett - termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke;
e)
a c) pontban említett egyes személyek által a más tagállamban héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített - a b) pontban említett - termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke az alábbi feltételek mellett:
i.
a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik;
ii.
a hozzáférés a rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említettek szerinti Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik; és
iii.
a hozzáférés csak a rendes munkaidő alatt adható meg.
A b), d) és e) pontban említett értékeket az információt adó tagállam pénznemében fejezik ki, és azok az összesítő nyilatkozatok benyújtására az adott adóalany esetében alkalmazandó, a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének megfelelően meghatározott időszakokra vonatkoznak.
22. cikk
(1) Annak érdekében, hogy az adóhatóságok számára megfelelő szinten biztosított legyen a 17. cikkben említett elektronikus rendszeren keresztül hozzáférhető információk minősége és megbízhatósága, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az adóalanyok és nem adóalany jogi személyek által a 2006/112/EK irányelv 214. cikke szerinti héa szempontjából történő nyilvántartásba vételük céljából közölt adatok - saját értékelésük szerint - hiánytalanok és pontosak legyenek.
A tagállamok ezen adatoknak az általuk végzett kockázati értékelések eredményei alapján szükséges ellenőrzésére eljárásokat vezetnek be. Az ellenőrzésekre elsősorban héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel előtt, illetve, amennyiben a nyilvántartásba vétel előtt csak előzetes ellenőrzéseket végeznek, az ilyen nyilvántartásba vételt követő legfeljebb hat hónapon belül kerül sor.
(2) A tagállamok tájékoztatják az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot az (1) bekezdéssel összhangban az információk minőségére és megbízhatóságának biztosítása érdekében bevezetett nemzeti szintű intézkedésekről.
23. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy a 2006/112/EK irányelv 214. cikkében említett héaazonosító szám az e rendelet 17. cikkében említett elektronikus rendszerben érvénytelenként jelenjen meg, legalább az alábbi helyzetekben:
a)
ha a héa szempontjából nyilvántartott személyek bejelentették, hogy beszüntették a 2006/112/EK irányelv 9. cikkében meghatározott gazdasági tevékenységüket, vagy ha az illetékes adóhatóság a gazdasági tevékenységét megszűntnek tekinti. Az adóhatóság különösen akkor feltételezheti, hogy valamely személy megszüntette gazdasági tevékenységét, ha annak ellenére, hogy erre kötelezve van, nem nyújt be héabevallást és összesítő nyilatkozatot az első be nem nyújtott bevallás, illetve nyilatkozat határidejének lejártát követő egyéves időszakban. A szóban forgó személynek joga van más módon igazolni a gazdasági tevékenység folytatását;
b)
ha valamely személy a héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel céljából valótlan adatokat közölt, vagy elmulasztotta közölni ezen adatok megváltozását, és, ha erről az adóhatóság tudott volna, akkor az adott személy héa szempontjából történő nyilvántartásba vételét megtagadta volna, vagy héa azonosító számát törölte volna.
24. cikk
Amennyiben a 17-21. cikk alkalmazásában a tagállamok illetékes hatóságai az információt elektronikus úton cserélik ki, megteszik az 55. cikk betartásához szükséges intézkedéseket.
Az államok felelősek azért, hogy rendszereiken minden szükséges fejlesztést elvégezzenek annak érdekében, hogy ezen információk CCN/CSI-hálózaton keresztüli cseréje megvalósulhasson.
VI. FEJEZET
KÖZIGAZGATÁSI KÉZBESÍTÉS IRÁNTI MEGKERESÉS
25. cikk
A megkereső hatóság kérelmére és a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hasonló okiratokkal kapcsolatos kézbesítésre vonatkozó szabályaival összhangban, a megkeresett hatóság kézbesíti a címzettnek az illetékes hatóságoktól származó és a megkereső hatóság székhelye szerinti tagállam területén a héaszabályok alkalmazásával összefüggő valamennyi okiratot és határozatot.
26. cikk
A kézbesítés iránti megkeresés tartalmazza a kézbesítendő okirat vagy határozat tárgyát, a név és cím megjelölését, valamint bármilyen egyéb, a címzett azonosítására vonatkozó releváns adatot.
27. cikk
A megkeresett hatóság a kézbesítés eredményéről haladéktalanul tájékoztatja a megkereső hatóságot, különösen arról az időpontról, amikor a címzett részére a határozatot vagy okiratot kézbesítette.
VII. FEJEZET
JELENLÉT A KÖZIGAZGATÁSI HIVATALOKBAN ÉS RÉSZVÉTEL A KÖZIGAZGATÁSI VIZSGÁLATOKBAN
28. cikk
(1) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett hatóság hivatalaiban, illetőleg bármilyen olyan helyen, ahol ezen hatóságok tevékenységüket végzik. Amennyiben a kért információt olyan dokumentum tartalmazza, amelyhez a megkeresett hatóság tisztviselői hozzáférhetnek, úgy a megkereső hatóság tisztviselői másolatot kapnak arról.
(2) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett tagállam területén elvégzett közigazgatási vizsgálatoknál. Az ilyen közigazgatási vizsgálatokat kizárólag a megkeresett hatóság tisztviselői végezhetik. A megkereső hatóság tisztviselői a megkeresett hatóság tisztviselőinek ellenőrzési jogkörét nem gyakorolhatják. Ugyanakkor beléphetnek ugyanazokba a helyiségekbe, és hozzáférhetnek ugyanazokhoz a dokumentumokhoz, mint a megkeresett hatóság tisztviselői, de csak a megkeresett hatóság tisztviselőinek a közvetítésével és kizárólag a folyamatban lévő közigazgatási vizsgálat céljából.
(3) A megkereső hatóság azon tisztviselőinek, akik az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban egy másik tagállamban tartózkodnak, bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazásukat.
VIII. FEJEZET
EGYIDEJŰ ELLENŐRZÉSEK
29. cikk
A tagállamok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy egyidejű ellenőrzéseket végezzenek minden olyan esetben, amikor véleményük szerint az ilyen ellenőrzés hatékonyabb, mintha csak egyetlen tagállamban kerülne sor ellenőrzésre.
30. cikk
(1) Valamely tagállam önállóan határozza meg, hogy mely adóalanyokat szándékozik egyidejű ellenőrzésre javasolni. E tagállam illetékes hatósága értesíti a többi érintett tagállam illetékes hatóságait azon esetekről, amelyeket egyidejű ellenőrzésre javasol. Döntését, amennyire csak lehetséges, a döntés alapjául szolgáló információ közlésével indokolja. Meghatározza azon időszakot, amelyben célszerű az ellenőrzést végrehajtani.
(2) Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága egyidejű ellenőrzésre vonatkozó javaslatot kap, a javaslat kézhezvételétől számított fő szabály szerint két héten, de legfeljebb egy hónapon belül megerősíti egyetértését vagy közli indokolással ellátott elutasítását a másik tagállam illetékes hatóságával.
(3) Az érintett tagállamok minden illetékes hatósága kijelöl egy képviselőt, aki felelős az ellenőrzési műveletet felügyeletéért és összehangolásáért.
IX. FEJEZET
AZ ADÓALANYOK TÁJÉKOZTATÁSA
31. cikk
(1) Minden tagállam illetékes hatósága biztosítja azt, hogy bármely adott személy héaazonosító számának érvényességéről, valamint az ahhoz tartozó névről és címről elektronikus úton megerősítést kaphassanak a Közösségen belüli termékértékesítésben vagy szolgáltatásnyújtásban részt vevő személyek, valamint különösen a 2006/112/EK irányelv II. mellékletében említett távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és elektronikusan nyújtott szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyok az ilyen típusú ügyletek céljára. Az említett információknak meg kell felelniük a 17. cikkben említett adatoknak.
(2) Mindegyik tagállam a saját nemzeti adatvédelmi szabályainak megfelelően, elektronikus úton megerősítést ad azon személy nevével és címével kapcsolatban, akinek vagy amelynek részére héaazonosító számot adtak ki.
(3) A 2006/112/EK irányelv 357. cikkében meghatározott időszak alatt e cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a távközlési, rádió- és televízióműsor-szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyokra.
32. cikk
(1) A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információ alapján internetes oldalán közzéteszi az egyes tagállamok által jóváhagyott, a 2006/112/EK irányelv XI. címének 3. fejezetét átültető rendelkezésekre vonatkozó információkat.
(2) A tájékoztatásban feltüntetendő információk részleteit és formátumát az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
X. FEJEZET
EUROFISC
33. cikk
(1) A héacsalás elleni küzdelem terén folytatott többoldalú együttműködés elősegítése és megkönnyítése érdekében e fejezet létrehoz egy hálózatot, amely a célzott információk tagállamok közötti gyors cseréjére szolgál (a továbbiakban: Eurofisc).
(2) Az Eurofisc keretein belül a tagállamok
a)
héacsalás elleni küzdelmet szolgáló, többoldalú korai riasztórendszert hoznak létre;
b)
koordinálják a célzott információk gyors többoldalú cseréjét minden olyan területen, amelyen az Eurofisc működik (a továbbiakban: az Eurofisc tevékenységi területei);
c)
koordinálják a részt vevő tagállamok Eurofisc-kapcsolattartóinak a kapott figyelmeztetésekre való reagálásával összefüggő munkáját.
34. cikk
(1) A tagállamok az Eurofisc általuk kiválasztott tevékenységi területein vesznek részt, és dönthetnek arról is, hogy valamely területen beszüntetik a részvételüket.
(2) Az Eurofisc valamely tevékenységi területén való részvétel mellett döntő tagállamok aktívan részt vesznek a célzott információknak a valamennyi részt vevő tagállam közötti többoldalú cseréjében.
(3) A megosztott információ az 55. cikknek megfelelően bizalmas.
35. cikk
A Bizottság technikai és logisztikai segítséget nyújt az Eurofisc számára. A Bizottság nem fér hozzá az 1. cikkben említett információkhoz, amelyek cseréjére az Eurofiscen keresztül sor kerülhet.
36. cikk
(1) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai legalább egy-egy Eurofisc-kapcsolattartót jelölnek ki. Az Eurofisc-kapcsolattartóknak a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében illetékes tisztviselőknek kell lenniük, és nekik kell végezniük a 33. cikk (2) bekezdésében említett tevékenységeket. Az Eurofisc-kapcsolattartók továbbra is kizárólag a saját nemzeti hatóságuk felé tartoznak felelősséggel.
(2) Az Eurofisc adott tevékenységi területén részt vevő tagállamok kapcsolattartó tisztviselői (a továbbiakban: részt vevő Eurofisc kapcsolattartó tisztviselők) koordinátort neveznek ki (a továbbiakban: Eurofisc tevékenységi területi koordinátor) a részt vevő Eurofisc kapcsolattartó tisztviselők közül, meghatározott időre. Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok:
a)
összegyűjtik és hozzáférhetővé teszik a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott valamennyi információt a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára. Az információcserét elektronikus úton kell végezni;
b)
biztosítják, hogy a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott információk az adott tevékenységi területen részt vevők által elfogadott feltételeknek megfelelően feldolgozásra kerüljenek, és elérhetővé teszik az eredményt a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók számára;
c)
visszajelzést adnak a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóknak.
37. cikk
Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok éves jelentést nyújtanak be valamennyi tevékenységi területen végzett tevékenységekről az 58. cikk (1) bekezdésében meghatározott bizottságnak.
XI. FEJEZET
A 2006/112/EK IRÁNYELV XII. CÍMÉNEK 6. FEJEZETE SZERINTI KÜLÖNÖS SZABÁLYOZÁSOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
2014. december 31-ig alkalmazandó rendelkezések
38. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében meghatározott különös szabályozásra kell alkalmazni. Az említett irányelv 358. cikkében található meghatározásokat e fejezet céljaira is alkalmazni kell.
39. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A többi tagállam illetékes hatóságai ugyanilyen módon értesülnek a kiadott hozzáadottértékadó-azonosító számról. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Ha az azonosítási nyilvántartásból egy nem letelepedett adóalanyt törölnek, az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul értesíti a többi tagállam illetékes hatóságait.
40. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írják elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azokat az adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
41. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
42. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 41. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó normál kulcsának minden változásáról.
2. SZAKASZ
2015. január 1-jétől alkalmazandó rendelkezések
43. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében előírt különös szabályozásra kell alkalmazni.
44. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam az (1) bekezdésben említett adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a Közösségben nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A 2006/112/EK irányelv 369b. cikke szerinti különös szabályozást alkalmazó adóalany azonosítására szolgáló megfelelő adatokat továbbítani kell a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben az adóalany az említett irányelv 369b. cikkének hatálya alá tartozó adóztatandó tevékenységének megkezdését bejelentette. A többi tagállam illetékes hatóságait ugyanilyen módon kell értesíteni a kiadott héaazonosító számról.
A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam illetékes hatóságait, ha a Közösségben nem letelepedett adóalany vagy a fogyasztás szerinti tagállamban nem letelepedett adóalany kikerül a különleges szabályozásból.
45. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. és 369 g. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett fogyasztás szerinti tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. A 2006/112/EK irányelv 369 g. cikkének második bekezdésében meghatározott információkat szintén továbbítani kell az érintett letelepedés szerinti tagállam illetékes hatósága részére. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által az adott napra vonatkozóan közzétett átváltási árfolyam szerint kell elvégezni, vagy ha azon a napon ilyet nem tettek közzé, akkor a következő közzétételi napon kiadott szerint. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azon adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
46. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
(3) A fogyasztás szerinti tagállamba a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással összhangban továbbítandó kifizetéseket illetően az azonosítót kiadó tagállam e cikk (1) és (2) bekezdésében említett összegek meghatározott százalékát a következők szerint tartja meg:
a)
2015. január 1-jétől2016. december 31-ig: 30 %;
b)
2017. január 1-jétől2018. december 31-ig: 15 %;
c)
2019. január 1-jétől: 0 %.
47. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 46. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó távközlési szolgáltatásokra, műsorszolgáltatásokra és elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó kulcsának minden változásáról.
XII. FEJEZET
A NEM A VISSZATÉRÍTÉS HELYE SZERINTI TAGÁLLAMBAN, HANEM EGY MÁSIK TAGÁLLAMBAN LETELEPEDETT ADÓALANYOK RÉSZÉRE TÖRTÉNŐ HÉA-VISSZATÉRÍTÉSI ELJÁRÁSSAL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓCSERE ÉS INFORMÁCIÓMEGŐRZÉS
48. cikk
(1) Abban az esetben, amikor a letelepedés helye szerinti tagállam illetékes hatósága a 2008/9/EK irányelv 5. cikke szerinti héa-visszatérítési kérelmet kap kézhez, és az említett irányelv 18. cikke nem alkalmazandó, a kérelem kézhezvételét követő 15 naptári napon belül elektronikus úton továbbítja a kérelmet valamennyi érintett, visszatérítés szerinti tagállam illetékes hatósága felé, megerősítve ezzel, hogy a kérelmező héa szempontjából adóalanynak számít, és hogy a 2008/9/EK irányelv 2. cikkének 5. pontjában meghatározott kérelmező által adott azonosító vagy nyilvántartási szám a visszatérítési időszakra érvényes.
(2) A visszatérítés szerinti tagállamok illetékes hatóságai elektronikus úton továbbítják a többi tagállam illetékes hatóságai részére a 2008/9/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének alapján általuk kért információkat. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) A visszatérítés szerinti valamennyi tagállam illetékes hatóságai elektronikus úton értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait, amennyiben élni kívánnak azzal a lehetőséggel, amely szerint előírható a kérelmező számára üzleti tevékenységének a 2008/9/EK irányelv 11. cikkében említett harmonizált kódokkal való leírása.
Az első albekezdésben említett harmonizált kódok az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárással összhangban, a gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása NACE Rev. 2. rendszerének létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) megállapított NACE osztályozási rendszer alapján kerülnek meghatározásra.
XIII. FEJEZET
KAPCSOLAT A BIZOTTSÁGGAL
49. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság megvizsgálják és értékelik az e rendeletben meghatározott közigazgatási együttműködésre vonatkozó intézkedések működését. A Bizottság az intézkedések működésének javítása céljából összefoglalja a tagállamok tapasztalatait.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal az összes olyan rendelkezésükre álló információt, amely az e rendelet általuk történő alkalmazásával függ össze.
(3) Az e rendelet értékeléséhez szükséges statisztikai adatjegyzéket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg. A tagállamok közlik a Bizottsággal a statisztikai adatokat, amennyiben azok rendelkezésre állnak, és amennyiben azok közlése nem jár indokolatlan adminisztratív terhekkel.
(4) Az adócsalás és adókikerülés leküzdésére irányuló közigazgatási együttműködési rendszer hatékonyságának értékelése céljából a tagállamok bármely egyéb, az 1. cikkben említett információt közölhetnek a Bizottsággal.
(5) A Bizottság a (2), (3) és (4) bekezdésben említett információt továbbítja a többi érintett tagállamnak.
(6) Amennyiben szükséges, a Bizottság az e rendeletben szereplő rendelkezések előírásain túl valamennyi tagállam illetékes hatóságát haladéktalanul tájékoztatja a héacsalás elleni küzdelem szempontjából lényeges, birtokába jutott információkról.
(7) A Bizottság az e rendeletben meghatározott célok elérése érdekében tagállami kérésre szakértői véleményét nyújthatja vagy technikai vagy logisztikai segítséget vagy bármely egyéb támogatást biztosíthat.
XIV. FEJEZET
KAPCSOLAT HARMADIK ORSZÁGOKKAL
50. cikk
(1) Amennyiben valamely tagállam illetékes hatósága egy harmadik országtól kap információt, úgy e hatóság az információt továbbíthatja a feltehetően érdekelt tagállamok illetékes hatóságai felé, az ezt kérő tagállamoknak pedig minden esetben, amennyiben ezt az adott harmadik országgal fennálló segítségnyújtási megállapodások megengedik.
(2) Az illetékes hatóságok - a személyes adatok harmadik országok felé történő kiadására vonatkozó hazai rendelkezéseikkel összhangban - közölhetik az e rendelet alapján gyűjtött adatokat harmadik országokkal, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
azon tagállam illetékes hatósága, amelytől az információ származik, beleegyezett ebbe az adatközlésbe;
b)
az érintett harmadik ország vállalta, hogy biztosítja a hozzáadottértékadó-előírásokkal feltehetően ütköző ügyletek szabálytalan jellegének bizonyításához szükséges együttműködést.
XV. FEJEZET
AZ INFORMÁCIÓCSERÉT SZABÁLYOZÓ FELTÉTELEK
51. cikk
(1) Az e rendeletnek megfelelően átadott információt lehetőleg elektronikus úton, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell közölni.
(2) Amennyiben a megkeresést nem teljes egészében az (1) bekezdésben említett elektronikus rendszeren keresztül nyújtották be, a megkeresett hatóság elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül megerősíti a megkeresés kézhezvételét.
Amennyiben valamely hatóság olyan megkeresést vagy információt kap, amelynek nem ő a címzettje, elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül üzenetet küld a megkeresés, illetve az információ küldőjének.
52. cikk
A segítségnyújtási megkeresések, a kézbesítési megkereséseket is beleértve, és az azokhoz csatolt dokumentumok a megkereső és a megkeresett hatóság között egyeztetett nyelven készülhetnek. E megkereséseket csak olyan különleges esetekben kíséri a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek valamelyikén készült fordítás, ha a megkeresett hatóság az ilyen fordítás kérését megindokolja.
53. cikk
A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az információcseréhez az e rendelet szerint szükséges, meglévő vagy új kommunikációs és információcsere-rendszerek működőképesek legyenek. A Bizottság és a tagállamok által az e kommunikációs és információcsere-rendszerek működtetése érdekében nyújtandó szolgáltatások műszaki minőségét és mennyiségét garantáló szolgáltatói megállapodást az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell létrehozni. A Bizottság felelős a CCN/CSI hálózat bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges a tagállamok közötti információcseréhez. A tagállamok felelősek a saját rendszereik bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges az információ CCN/CSI hálózat segítségével történő cseréjéhez.
A tagállamok lemondanak az e rendelet alkalmazásából eredő költségek visszatérítésével kapcsolatos minden igényükről, kivéve az adott esetben igénybe vett szakértőknek fizetett díjakat.
54. cikk
(1) Az egyik tagállam megkeresett hatósága a másik tagállam megkereső hatóságának az 1. cikkben említett információt a következő feltétellel szolgáltatja:
a)
a megkereső hatóság megkereséseinek száma és jellege egy adott időszakon belül nem ró aránytalanul nagy adminisztratív terhet a megkeresett hatóságra;
b)
a megkereső hatóság már kimerítette azon szokásos információforrásokat, amelyeket a kívánt cél elérésének veszélyeztetése nélkül, az adott körülmények között a kért információ megszerzéséhez felhasználhatott volna.
(2) Ez a rendelet nem kötelez egy adott esettel kapcsolatban vizsgálatok elvégzésére vagy információ szolgáltatására, ha azon tagállam jogszabályai vagy közigazgatási gyakorlata, amelynek szolgáltatnia kellene az információt, nem jogosítja fel a tagállamot az ilyen vizsgálatok végrehajtására, illetve az ilyen információnak a tagállam saját céljára történő beszerzésére vagy hasznosítására.
(3) A megkeresett tagállamok illetékes hatóságai elutasíthatják az információ szolgáltatását, amennyiben a megkereső tagállam jogi okokból nem tud hasonló jellegű adatokat szolgáltatni. A megkeresett tagállam tájékoztatja a Bizottságot az elutasítás okairól.
(4) Az információszolgáltatás megtagadható, amennyiben az üzleti, ipari vagy szakmai titok, kereskedelmi folyamat vagy olyan információ felfedéséhez vezet, amelynek felfedése sérti a közrendet.
(5) A (2), (3) és (4) bekezdést semmi esetre sem lehet úgy értelmezni, hogy az lehetővé teszi egy tagállam megkeresett hatósága számára a megkereső hatóság tagállamában héa szempontjából nyilvántartásba vett adóalanyra vonatkozó információszolgáltatás visszautasítását, kizárólag azért, mert ez az információ egy bank, más pénzügyi intézmény, egy meghatalmazott vagy egy ügynökként, illetve vagyonkezelőként fellépő személy birtokában van, vagy mert egy jogi személyre vonatkozó tulajdoni érdekeltségekre vonatkozik.
(6) A megkeresett hatóság közli a megkereső hatósággal azon okokat, amelyek alapján a segítségnyújtás iránti megkeresést elutasította.
(7) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban lehet elfogadni azt a minimális összeget, amelytől kezdődően élni lehet a segítségnyújtás iránti megkereséssel.
55. cikk
(1) Az e rendelet alkalmazásában bármilyen formában közölt vagy gyűjtött információra, beleértve valamennyi olyan információt, amelyhez a VII. fejezetben, a VIII. fejezetben és a X. fejezetben előírt körülmények között, valamint az e cikk (2) bekezdésében említett esetekben egy tisztviselő hozzáférhetett, hivatali titoktartási kötelezettség vonatkozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint amilyet az információt kapó tagállam nemzeti joga és az uniós hatóságokra alkalmazandó megfelelő rendelkezések az ilyen jellegű információnak biztosítanak. Az ilyen információ felhasználására kizárólag az e rendeletben előírt körülmények között kerülhet sor.
Ezt az információt fel lehet használni az adóalap megállapításához, illetve az adóalap megállapítása céljából az adó beszedéséhez vagy annak közigazgatási ellenőrzéséhez.
Az információt fel lehet használni egyéb olyan lefölözések, vámok és adók megállapításához is, amelyek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv (9) 2. cikke alá tartoznak.
Továbbá fel lehet használni az adóüggyel kapcsolatos olyan bírósági és közigazgatási eljárások során is, amelyek az adójogszabályok megsértésének következményeként szankciókat vonhatnak maguk után, az ilyen eljárásokban az eljárások résztvevőinek jogait szabályozó általános szabályok és jogi rendelkezések sérelme nélkül.
(2) A Bizottság Biztonsági Akkreditációs Hatósága által megfelelően akkreditált személyek ezen információhoz csak a CCN/CSI hálózat gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékben férhetnek hozzá.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve az információt szolgáltató tagállam illetékes hatósága engedélyezi annak más célokra történő felhasználását a megkereső hatóság tagállamában, ha a megkeresett hatóság tagállamának joga szerint az információt ott hasonló célokra fel lehet használni.
(4) Amennyiben a megkereső hatóság úgy véli, hogy a megkeresett hatóságtól kapott információ egy harmadik tagállam illetékes hatósága számára hasznos lehet, továbbíthatja ezen információt az utóbbi hatóságnak. Erről előzetesen értesíti a megkeresett hatóságot. A megkeresett hatóság kikötheti, hogy az információ harmadik fél részére történő átadásához a saját előzetes beleegyezése szükséges.
(5) Az ebben a rendeletben említett minden információtárolás vagy információcsere a 95/46/EK irányelvet végrehajtó rendelkezések hatálya alá tartozik. A tagállamok e rendelet helyes alkalmazásának érdekében azonban korlátozzák a 95/46/EK irányelv 10. cikkében, 11. cikke (1) bekezdésében, 12. cikkében és 21. cikkében meghatározott kötelezettségek és jogok alkalmazási körét az irányelv 13. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelme érdekében.
56. cikk
Azon jelentéseket, nyilatkozatokat és egyéb dokumentumokat vagy ezek hitelesített másolatait vagy kivonatait, amelyeket a megkeresett hatóság munkatársai szereztek meg és az e rendeletben meghatározott segítségnyújtás során közöltek a megkereső hatósággal, a megkereső hatóság tagállamának illetékes szervei ugyanúgy bizonyítékként használhatják fel, mint a megkereső ország hatóságai által kiállított hasonló dokumentumokat.
57. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy
a)
az illetékes hatóságok között hatékony belső koordinációt biztosítsanak;
b)
az ilyen koordináció céljára általuk felhatalmazott hatóságok között közvetlen együttműködés jöjjön létre;
c)
biztosítsák az e rendeletben meghatározott információcserére vonatkozó rendelkezések zavartalan működését.
(2) A Bizottság a rendelkezésére álló, átadható információkat haladéktalanul közli a tagállamokkal.
XVI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
58. cikk
(1) A Bizottságot a Közigazgatási Együttműködési Állandó Bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikkére is figyelemmel.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.
59. cikk
(1) 2013. november 1-jéig, ezt követően pedig ötévente a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére e rendelet alkalmazásáról.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el.
60. cikk
(1) E rendelet nem érinti az egyéb jogi aktusokból, a tagállamok közötti kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokból származó szélesebb körű kölcsönös segítségnyújtási kötelezettségek teljesítését.
(2) Az egyedi esetek kezelésének kivételével a tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot, amennyiben az e rendelet alá tartozó területen és különösen a 11. cikk alapján, kétoldalú megállapodást kötnek. A Bizottság ezt követően tájékoztatja erről a többi tagállamot.
61. cikk
Az 1798/2003/EK rendelet 2012. január 1-jétől hatályát veszti. Érvényben marad ugyanakkor az említett rendelet 2. cikkének (1) bekezdése mindaddig, amíg a Bizottság közzé nem teszi az e rendelet 3. cikkében említett illetékes hatóságok jegyzékét.
Az említett rendelet V. fejezete a 27. cikk (4) bekezdésének kivételével, 2012. december 31-ig továbbra is alkalmazandó.
A hatályát vesztett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
62. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Mindazonáltal, a 33-37. cikket 2010. november 1-jétől kell alkalmazni;
az V. fejezetet a 22. cikk és a 23. cikk kivételével 2013. január 1-jétől kell alkalmazni;
-
a 38-42. cikket 2012. január 1-jétől2014. december 31-ig kell alkalmazni;
-
a 43-47. cikket 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2010. október 7-én.