ДИРЕКТИВА 2010/43/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 1 юли 2010 година
за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания, конфликтите на интереси, правилата за поведение, управлението на риска и съдържанието на споразумението между депозитар и управляващо дружество
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (1), и по-специално член 12, параграф 3, член 14, параграф 2, член 23, параграф 6, член 33, параграф 6 и член 51, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Тези правила и терминологията относно организационните изисквания, конфликтите на интереси и поведението следва във възможно най-голяма степен да бъдат приведени в съответствие със стандартите, въведени в областта на финансовите услуги по силата на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (2) и Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (3). Това привеждане в съответствие, като отделя дължимото внимание на особеностите на стопанската дейност по колективно управление на портфейла, би позволило постигането на еднакви стандарти не само между различните сектори на финансови услуги, но също и сред дейността по управление на активи като цяло, където обхватът на някои изисквания по силата на Директива 2006/73/ЕО вече беше разширен от някои държави-членки, за да бъдат включени и дружества, управляващи ПКИПЦК.
(2)
Уместно е тези правила да бъдат приети под формата на директива, за да се осигури адаптирането на правоприлагащите разпоредби към особеностите на конкретния пазар и правна система във всяка държава-членка. Директивата ще позволи и да се постигне максимално съответствие с режима, създаден по силата на Директива 2006/73/ЕО.
(3)
Въпреки че заложените в настоящата директива принципи като цяло се отнасят за всички управляващи компании, те са достатъчно гъвкави да гарантират, че тяхното прилагане и надзорът по прилагане им от страна на компетентните органи отговарят и отчитат естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество, както и разнообразието на дружествата, попадащи в обхвата на Директива 2009/65/ЕО, и различното естество на различните ПКИПЦК, които може да бъдат управлявани от управляващо дружество.
(4)
Доколкото е позволено от националното законодателство, управляващите дружества следва да могат да сключват споразумения с трети страни да извършват някои от техните дейности. Това следва да бъде съответно постановено в правоприлагащите правила. Управляващото дружество следва да извършва по-специално надлежна проверка, за да определи дали, като се имат предвид естеството на функциите, които трябва да бъдат извършени от трета страна, предприятието, извършващо тези дейности, може да се счита за квалифицирано и в състояние да извършва въпросните функции. Това предполага, че третата страна следва да спазва изискванията относно организацията и конфликтите на интереси във връзка с дейността, която трябва да бъде извършена. Също така управляващото дружество следва да провери дали третата страна е взела подходящи мерки, за да изпълни посочените изисквания, и трябва да следи ефективно дали третата страна съблюдава тези изисквания. Ако делегирано лице отговаря за прилагането на правилата относно делегираните дейности, същите изисквания по отношение на организацията и конфликтите на интереси следва да се прилагат във връзка с дейността по контрола на делегираните дейности. В хода на надлежната проверка управляващото дружество следва да бъде в състояние да отчете факта, че третата страна, на която са делегирани дейности, често ще бъде предмет на разпоредбите на Директива 2004/39/ЕО.
(5)
За да се избегне прилагането на различни стандарти по отношение на управляващите дружества и инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, последните следва да бъдат предмет на същите правила на поведение и разпоредби относно конфликтите на интереси и управлението на риска, както и управляващите дружества. Затова правилата на настоящата директива относно административните процедури и механизма за вътрешен контрол следва, като част от добрата практика, да се прилагат както към управляващите дружества, така и към инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, като се има предвид принципът на пропорционалността.
(6)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО от управляващите дружества се изисква да имат ясни административни процедури. За да съблюдават това изискване управляващите дружества следва да изградят добре документирана организационна структура, на базата на която отговорностите са ясно набелязани и която осигурява добър обмен на информация между участващите страни. Управляващите дружества следва също да създадат такива системи за съхраняване на информация и за осигуряване на стопанска приемственост, които да им позволят да изпълняват своите задължения, в случай че техните дейности се извършват от трети страни.
(7)
Управляващите дружества следва да поддържат необходимите ресурси по-специално за наемане на персонал с необходимите умения, знания и опит, за да могат да изпълняват техните задължения.
(8)
По отношение на процедурите за сигурността при обработване на данните и задължението за възпроизвеждане на всички трансакции, свързани с ПКИПЦК, управляващото дружество следва да разполага с организация, която му позволява навременно и вярно регистриране на всяка трансакция, извършена от името на ПКИПЦК.
(9)
Счетоводното отчитане е една от най-важните области на администрирането на ПКИПЦК. Затова е от изключително значение счетоводните процедури да бъдат допълнително конкретизирани в правоприлагащото законодателство. Следователно настоящата директива следва да утвърди принципа, че всички активи и задължения на ПКИПЦК или на неговите инвестиционни подразделения могат да бъдат пряко идентифицирани и че следва да се поддържат отделни сметки. Освен това, когато съществуват различни класове акции, например в зависимост от равнището на управленските такси, следва да бъде възможно нетната стойност на активите на тези различни класове да бъде директно извлечена от счетоводните отчети.
(10)
Ясното разпределяне на отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора са от основно значение за прилагането на подходящия механизъм за вътрешен контрол, както се изисква по силата на Директива 2009/65/ЕО. Това предполага, че висшето ръководство следва да бъде отговорно за изпълнението на общата инвестиционна политика, както се посочва в Регламент (ЕС) № 583/ 2010 на Комисията от 1 юли 2010 година за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на ключовата информация за инвеститорите и условията, които трябва да бъдат изпълнени при предоставяне на ключовата информация за инвеститорите или на проспекта посредством траен носител, различен от хартия, или интернет страница (4). Висшето ръководство следва също да носи отговорността за инвестиционните стратегии, които представляват общите показатели за стратегическото разпределяне на активи на ПКИПЦК, и за инвестиционните техники, необходими за правилното и ефективно прилагане на инвестиционната стратегия. Ясното разпределяне на отговорностите следва да осигури наличието на адекватен контрол, така че да гарантира, че активите на ПКИПЦК са инвестирани съгласно правилата на фонда или учредителните документи и действащите правни разпоредби и че са спазени ограниченията на риска за всяко ПКИПЦК. Разпределянето на отговорностите следва да съответства на ролята и отговорностите на висшето ръководство и на звеното по надзора по силата на действащото национално законодателство и кодекса за корпоративно управление. Възможно е във висшето ръководство да участват част или всички членове на Съвета на директорите.
(11)
Необходими са постоянно звено за проверка на съответствието и звено за вътрешен одит, за да се гарантира, че управляващо дружество има адекватен механизъм за контрол. Звеното за съответствие следва да бъде изградено по начин, който да гарантира, че може да се открие всякакъв риск от пропуск на управляващото дружество да спази своите задължения по силата на Директива 2009/65/ЕО. Звеното за одита следва да има за цел да проверява и оценява различните процедури по контрола и административните мерки, които управляващото дружество е въвело.
(12)
Необходимо е да се позволи на управляващите дружества известна гъвкавост при изграждането на организацията във връзка с управлението на риска. Дори ако съществуването на отделно звено за управление на риска не е уместно или неоправдано, управляващото дружество следва да бъде в състояние да демонстрира, че специфичните предпазни мерки срещу конфликти на интереси позволяват независимо извършване на дейностите по управление на риска.
(13)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества трябва да приемат правила относно личните трансакции. В съответствие с Директива 2006/73/ЕО управляващите дружества следва да не позволяват на своите служители, които са предмет на конфликти на интереси или притежават вътрешна информация по смисъла на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (5), да извършват лични трансакции, които са в резултат на злоупотреба с информация, която са придобили във връзка с професионалната си дейност.
(14)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да гарантират, че всяка трансакция във връзка с портфейл, включващ ПКИПЦК, може да бъде възпроизведена на базата на произхода ѝ, страните по нея, нейното естество и времето и мястото, на което е извършена. Следователно е необходимо да се определят изискванията за записване на портфейлни трансакции и за записване и откупуване на поръчки.
(15)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да разполагат с подходящи механизми за гарантиране на справедливо третиране на ПКИПЦК в случай на неизбежен конфликт на интереси. Затова управляващите дружества следва да създадат условия при такива обстоятелства висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат незабавно информирани, за да могат да вземат необходимото решение за осигуряване на справедливо третиране на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
(16)
От управляващите дружества следва да се изисква да приемат, прилагат и поддържат ефективна и адекватна стратегия за упражняване на правото на глас, свързано с финансовите инструменти, държани от управляваното от тях ПКИПЦК, с оглед да се гарантира, че такива права се упражняват в изключителния интерес на ПКИПЦК. Информацията относно стратегията и нейното прилагане следва да бъда свободно достъпна за инвеститорите, включително на интернет страница. При определени обстоятелства решение да не се упражни правото на глас би могло да се счита, че е в изключителния интерес на ПКИПЦК в зависимост от неговата инвестиционна стратегия. Не следва обаче да се изключва възможността самото инвестиционно дружество да гласува или да даде конкретни инструкции на своето управляващо дружество за това как да гласува.
(17)
Задължението за уведомяване на висшето ръководство или на друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество, за да могат да вземат необходимите решения, следва да не ограничава задължението на управляващите дружества и ПКИПЦК да докладват например в своите периодични отчети за ситуации, при които организационните и административните мерки за конфликти на интереси не са достатъчно адекватни, за да гарантират в разумна степен на увереност предотвратяването на риска от увреждане на интереси. В тези отчети следва да се обяснява и аргументира решението, взето от управляващото дружество - дори ако е взето решение да не се предприемат никакви действия - като се вземат предвид вътрешните политики и процедури, въведени с цел констатиране, предотвратяване и управление на конфликти на интереси.
(18)
По силата на Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК и на целостта на пазара. Някои видове поведение, като избор на пазарен момент и късно търгуване, могат да имат отрицателен ефект върху притежателите на дялове и могат да застрашат функционирането на пазара. Затова управляващите дружества следва да приемат подходящи процедури за предотвратяване на злоупотреби. Освен това, отчитайки инвестиционните цели и политиката на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да въведат подходящи процедури за предпазване от неоснователни такси и дейности като прекалено търгуване.
(19)
Управляващите дружества следва да действат и в най-добрия интерес на ПКИПЦК, когато пряко изпълняват поръчки за търгуване от името на управляваното от тях ПКИПЦК или ги предават на трети страни. Когато изпълняват поръчки от името на ПКИПЦК, управляващите дружества следва да предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, отчитайки цената, разходите, скоростта, вероятността от изпълнение и сетълмент, размера и естеството на поръчката или всеки друг въпрос, свързан с изпълнението на поръчката.
(20)
Необходимо е да се определят правила относно обработването на поръчките, за да се гарантира, че управляващите дружества действат с надлежното умение, грижа и внимание в най-добрия интерес на управляваното от тях ПКИПЦК, както се изисква съгласно Директива 2009/65/ЕО.
(21)
Някои такси, комисионни или непарични ползи, които могат да бъдат заплатени на управляващо дружество или то да заплати, следва да не бъдат разрешени, тъй като могат да окажат въздействие върху съблюдаването на изискванията, предвидени в Директива 2009/65/ЕО, а именно че управляващото дружество следва да действа честно, справедливо и професионално в съответствие с най-добрия интерес на ПКИПЦК. Затова е необходимо да се определят ясни правила, определящи случаите, в които заплащането на такси, комисионни и непарични ползи не се разглеждат като нарушаване на тези принципи.
(22)
Трансграничните дейности на управляващото дружество създават нови предизвикателства, свързани с отношението между управляващото дружество и депозитара на ПКИПЦК. С цел да се осигури необходимата правна сигурност, основните елементи на споразумението между депозитара на ПКИПЦК и управляващото дружество, когато последното е установено в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК, следва да бъдат уточнени в настоящата директива. Като се има предвид необходимостта това споразумение да изпълнява правилно своите цели, е важно в случай на конфликт на закони да се предвидят правила, които представляват дерогация от членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (6), по такъв начин, че действащото по отношение на това споразумение законодателство следва да бъде законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК.
(23)
В Директива 2009/65/ЕО се съдържа задължение да се конкретизират критериите за оценка на адекватността на процеса на управление на риска от страна на управляващото дружество. Тези критерии се фокусират върху установяването на адекватна и документирана политика за управление на риска, която да бъде използвана от управляващите дружества. Тази политика следва да позволи на управляващите дружества да оценяват рисковете, свързани с поверените им портфейли, и приноса на тези отделни рискове за профила на общия портфейлен риск. Политиката за управление на риска следва да бъде организирана по начин, който е адекватен и отговаря на естеството, размера и сложността на дейностите на дружеството и на управляваното от него ПКИПЦК.
(24)
Периодичното оценяване, наблюдаване и преглед на политиката за управление на риска от страна на управляващите дружества е критерий също за оценка на адекватността на процеса за управление на риска. Този критерий включва и преглед на ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
(25)
Като основен елемент на критериите за оценяване на целесъобразността на процесите за управление на риска следва управляващите дружества да приемат пропорционални и ефективни техники за измерване на риска с цел да се измерват по всяко време рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени. Тези изисквания се основават на общоприети практики, договорени между компетентните органи на държавите-членки. Те включват както количествени мерки по отношение на количествено измерими рискове, така и качествени методи. Системите за обработка на електронни данни и инструментите, използвани за изчисляване на количествените мерки, следва да бъдат взаимно интегрирани или вградени в гишетата за обслужване и счетоводните програми. Техниките за управление на риска следва да спомагат за правилното измерване на рисковете в периодите на засилена нестабилност на пазара и да бъдат преразглеждани, когато е необходимо, в интерес на притежателите на дялове. Те следва да позволяват правилна оценка на концентрацията и взаимовръзката на съответните рискове на нивото на портфейла.
(26)
Целта на работещата система за управление на риска е определените в Директива 2009/65/ЕО инвестиционни ограничения, като ограниченията върху глобалния риск и риска от контрагента да бъдат спазвани от управляващите дружества. Затова следва да бъдат определени критерии за изчисляване на глобалния риск и риска от контрагента.
(27)
При определянето на тези критерии е необходимо в настоящата директива да се уточни начинът, по който глобалният риск може да бъде изчислен, включително използването на подхода за задълженията, подхода на стойността под риск, или усъвършенствани методики за изчисляване на риска. Следва да бъдат определени и основните елементи на методиката, според която управляващото дружество ще изчислява риска от контрагента. При прилагането на тези правила следва да се отчетат условията, при които се използват тези методики, включително принципите, които трябва да се прилагат по отношение на споразумения за обезпечения, с цел да се намали експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента, както и използването на споразумения за хеджиране и нетиране, изработени от компетентни органи, работещи в рамките на Европейски комитет на регулаторите на ценни книжа.
(28)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващите дружества са задължени да прилагат процес за правилната и независима оценка на стойността на извънборсовите деривативи. Затова настоящата директива определя подробни правила за този процес в съответствие с Директива 2007/16/ЕО на Комисията oт 19 март 2007 година за изпълнение на Директива 85/611/ЕИО на Съвета относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) във връзка с изясняването на някои определения (7). Като част от добрите практики управляващите дружества следва да прилагат тези изисквания към инструментите, които излагат ПКИПЦК на оценъчен риск, подобен на този, характерен за извънборсовите деривативи, като например риска, свързан с неликвидността на продукта и/или сложността на структурата при изплащане инвеститорите. Съответно управляващите дружества следва да въведат организационни мерки и процедури, отговарящи на изискванията на член 44, за оценка на по-малко ликвидни или сложни прехвърлими ценни книжа и инструменти от паричния пазар, които изискват използването на методи за оценка, основаващи се на модел.
(29)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО управляващото дружество се задължава да предоставя на съответните компетентни органи информация относно видовете деривативни инструменти, в които са инвестирали ПКИПЦК, основните рискове, които те носят, както и действащи количествени ограничения и методи, използвани за изчисляване на рисковете, свързани с тези трансакции. Необходимо е да се конкретизират съдържанието и процедурата, която управляващото дружество трябва да следва при изпълнение на това задължение.
(30)
Комитетът на европейските регулатори на ценни книжа, създаден с Решение 2009/77/ЕО на Комисията (8), е консултиран по техническите въпроси.
(31)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са съгласувани с мнението на Комитета на европейските регулатори на ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява правилата за прилагане на Директива 2009/65/ЕО:
1.
конкретизиращи процедурите и организационните мерки, както са посочени в член 12, параграф 1, втора алинея, буква а), и структурата и организационните изисквания за минимизиране на конфликтите на интереси съгласно член 12, параграф 1, втора алинея, буква б);
2.
установяващи критериите за честна и лоялна дейност, с необходимите умения, грижа и внимание в най-добрия интерес на ПКИПЦК и критериите за определяне на вида конфликт на интереси, конкретизиращи принципите, необходими за гарантиране на ефективното използвано на ресурсите, определяне на стъпките за установяване, предотвратяване, управление или разкриване на конфликти на интереси съгласно член 14, параграфи 1 и 2;
3.
относно конкретната информация, която трябва да бъде включена в споразуменията между депозитара и управляващото дружество в съответствие с член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5, и
4.
относно предвидения в член 51, параграф 1 процес за управление на риска, по-специално критерии за оценка на адекватността на процеса за управление на риска, прилаган от управляващото дружество, както и на политиката и процесите за управление на риска, и на организационните мерки, процесите и техниките за измерване и управление на риска, свързани с тези критерии.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага по отношение на управляващи дружества, извършващи дейност по управление на предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както е посочено в член 6, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО.
Глава V от настоящата директива се прилага и по отношение на депозитарите, които упражняват задълженията си съгласно разпоредбите на глава IV и раздел 3 от глава V от Директива 2009/65/ЕО.
2. Разпоредбите на настоящата глава, на член 12 от глава II и на глави III, IV и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО.
В тези случай под „управляващо дружество“ се разбира „инвестиционно дружество“.
Член 3
Определения
За целите на директивата се прилагат следните определения в допълнение към определенията от Директива 2009/65/ЕО:
1.
„клиент“ означава физическо или юридическо лице, или всяко друго предприятие, включващо ПКИПЦК, което получава от управляващо дружество услугата по колективно управление на портфейл или услуги съгласно член 6, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО;
2.
„притежател на дялове“ означава физическо или юридическо лице, притежаващо един или повече дялове в ПКИПЦК;
3.
„заинтересовано лице“ във връзка с управляващо дружество означава едно от следните лица:
а)
директор, съдружник или подобно лице, или управител на управляващо дружество;
б)
служител на управляващо дружество, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са на разположение и под контрола на управляващото дружество, и което участва в колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
в)
физическо лице, което участва пряко в предоставянето на услуги на управляващото дружество по силата на споразумение за делегиране на трета страна за целите на колективното управление на портфейла от страна на управляващото дружество;
4.
„висше ръководство“ означава лицето или лицата, които фактически управляват стопанската дейност на управляващо дружество съгласно член 7, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО;
5.
„съвет на директорите“ означава съвета на директорите на управляващото дружество;
6.
„звено с функции по надзора“ означава съответните лица или орган(и), отговарящ(и) за надзора върху висшето ръководство и за оценката и периодическия преглед на адекватността и ефективността на процеса за управление на риска и на политиките, организацията и процедурите, одобрени за нуждите на спазване на задълженията по силата на Директива 2009/65/ЕО;
7.
„риск от контрагента“ означава риска от загуба за ПКИПЦК, в случай че контрагентът по трансакцията не изпълни своите задължения преди окончателния сетълмент на паричния поток от трансакцията;
8.
„ликвиден риск“ означава риска, че позиция в портфейла от ПКИПЦК не може да бъде продадена, ликвидирана или приключена при ограничени разходи в рамките на подходящо кратък срок и следователно е нарушена възможността ПКИПЦК да изпълнява по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО;
9.
„пазарен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на движение в пазарната стойност на позициите в портфейла на ПКИПЦК, дължащо се на промени в пазарните променливи като лихвени проценти, чуждестранни обменни курсове, цени на акциите и суровините или кредитоспособността на даден емитент;
10.
„оперативен риск“ означава риска от загуба за ПКИПЦК в резултат на неадекватни вътрешни процеси и пропуски по отношение на хората и системите на управляващото дружество или от външни събития и включва правен и документен риск, както и риск, свързан с процедурите на търгуване, сетълмент и оценка, извършвани от името на ПКИПЦК.
Понятието „съвет на директорите“, определено в първи параграф, точка 5 не включва надзорния съвет, ако управляващите дружества имат двустепенна структура, състояща се от съвет на директорите и надзорен съвет.
ГЛАВА II
АДМИНИСТРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ И КОНТРОЛЕН МЕХАНИЗЪМ
(Член 12, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 4
Общи изисквания относно процедурите и организацията
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да отговарят на следните изисквания:
а)
да установят, прилагат и поддържат процедури за вземане на решение и организационна структура, която ясно и документирано определя системите за отчитане и разпределя функциите и отговорностите;
б)
да гарантират, че съответните лица са запознати с процедурите, които трябва да се спазват за правилното изпълнение на техните служебни задължения;
в)
да установят, прилагат и поддържат адекватни механизми за вътрешен контрол, предназначени да осигурят спазването на решенията и процедурите на всички равнища на управляващото дружество;
г)
да установят, прилагат и поддържат ефективно вътрешно докладване и съобщаване на информация на всички съответни нива в управляващото дружество, както и ефективен информационен обмен с участващата трета страна;
д)
да поддържат редовно съответната документация за своята стопанска дейност и вътрешна организация.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, размера и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат системи и процедури, които осигуряват сигурността, целостта и поверителността на информацията в зависимост от нейния характер.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат адекватна политика за непрекъснатост на стопанската дейност, която има за цел, в случай на пропуски в техните системи и процедури, да предпази основната информация и функции, както и да поддържа услугите и дейностите или, когато това е невъзможно, своевременното възстановяване на информацията и функциите и своевременното възобновяване на техните услуги и дейности.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат счетоводни политики и процедури, които им позволяват при искане от страна на компетентния орган да му предоставят своевременно финансовите отчети, които отразяват вярно и действително картината на тяхното финансово положение и които спазват всички приложими счетоводни стандарти и норми.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наблюдават и редовно да оценяват адекватността и ефективността на своите системи, на механизмите за вътрешен контрол и организация, установени в съответствие с параграфи 1-4, както и да предприемат подходящи мерки за отстраняване на евентуални недостатъци.
Член 5
Ресурси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да наемат персонал, притежаващ необходимите умения, знания и опит за изпълнение на възложените им отговорности.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества разполагат с необходимите ресурси и експертен опит, които им позволяват да наблюдават ефективно дейностите, извършвани от трети страни на базата на споразумение с управляващото дружество, особено по отношение на управлението на произтичащия от тези споразумения риск.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че изпълнението на повече от една функция от заинтересовани лица не възпрепятства и не е възможно да възпрепятства тези заинтересовани лица да изпълняват всяка отделна функция правилно, честно и професионално.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството, и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
РАЗДЕЛ 2
Административни и счетоводни процедури
Член 6
Обработка на жалби
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективни и прозрачни процедури за разумното и бързо обработване на подадени от инвеститорите оплаквания.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат условия за документирането на всяко оплакване и мерките, предприети за неговото разрешаване.
3. Инвеститорите имат право да подават оплаквания безплатно. Информацията относно посочените в параграф 1 процедури се предоставя безплатно на инвеститорите.
Член 7
Обработване на електронни данни
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат подходящи условия за необходимите електронни системи, които да способстват за своевременното и правилно документиране на всяка трансакция от портфейла или на поръчките за записване или за откупуване в изпълнение на членове 14 и 15.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да осигурят високо ниво на сигурност по време на обработката на електронните данни, както и целостта и поверителността на записаната информация, когато е необходимо.
Член 8
Счетоводни процедури
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, както се посочва в член 4, параграф 4, за да осигурят защитата на притежателите на дялове.
Счетоводното отчитане на ПКИПЦК се извършва по начин, който позволява всички активи и пасиви да бъдат директно идентифицирани по всяко време.
Ако ПКИПЦК има различни инвестиционни подразделения, се поддържат отделни сметки за тези инвестиционни подразделения.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да използват счетоводни политики и процедури, установени, прилагани и поддържани в съответствие със счетоводните правила на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, които да гарантират, че нетната стойност на актива на всяко ПКИПЦК е правилно изчислена въз основа на счетоводното отчитане и че поръчките за записване или за откупуване могат да бъдат правилно извършвани въз основа на тази нетна стойност на актива.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят подходящи процедури за правилно и точно оценяване на активите и задълженията на ПКИПЦК в съответствие с действащите правила, посочени в член 85 от Директива 2009/65/ЕО.
РАЗДЕЛ 3
Механизми за вътрешен контрол
Член 9
Контрол от страна на висшето ръководство и звеното с функции по надзора
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при вътрешно разпределение на функциите да възложат на висшето ръководство и при необходимост на звеното по надзора отговорността за спазването от страна на управляващото дружество на задълженията му по силата на Директива 2009/65/ЕО.
2. Управляващото дружество гарантира, че висшето ръководство:
а)
отговаря за изпълнението на общата инвестиционна политика за всяко управлявано ПКИПЦК, както е описано съответно в проспекта, правилника на фонда или учредителните инструменти на инвестиционното дружество;
б)
контролира одобрението на инвестиционните стратегии за всяко управлявано ПКИПЦК;
в)
отговаря за това управляващото дружество да разполага с постоянно и ефективно звено за проверка на съответствието, както се посочва в член 10, дори ако тази функция се изпълнява от трета страна;
г)
осигурява и проверява периодично дали общата инвестиционна политика, инвестиционните стратегии и ограниченията на риска за всяко управлявано ПКИПЦК се прилагат и спазват правилно и ефективно, дори ако функцията по управление на риска се изпълнява от трети страни;
д)
одобрява и преглежда периодично адекватността на вътрешните процедури за вземането на инвестиционни решения за всяко управлявано ПКИПЦК, за да се гарантира, че тези решения отговарят на одобрените инвестиционни стратегии;
е)
одобрява и разглежда периодично политиката за управление на риска и организацията, процесите и техниките за прилагане на тази политика, както се посочва в член 38, включително системата за ограничаване на риска за всяко управлявано ПКИПЦК.
3. Управляващото дружество гарантира също, че висшето му ръководство и, по целесъобразност, звеното по надзора:
а)
оценяват и периодично разглеждат ефективността на политиките, организацията и процедурите, установени с цел спазване на задълженията по Директива 2009/65/ЕО;
б)
вземат подходящи мерки за отстраняване на слабостите.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия техният старши ръководен състав да получава регулярно и най-малко веднъж годишно писмени отчети относно спазването, вътрешния одит и управлението на риска, в които се посочва конкретно дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на пропуски.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия тяхното висше ръководство да получава регулярно доклади относно изпълнението на инвестиционните стратегии и на вътрешните процедури за вземане на инвестиционни решения, както е посочено в параграф 2, букви б) - д).
6. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат необходимите условия звеното с функции по надзора, ако има такова, да получава редовни писмени доклади по въпросите от параграф 4.
Член 10
Постоянно звено за проверка на съответствието
1. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества установяват, прилагат и поддържат адекватни политики и процедури за установяване на всеки риск от неспазване от страна на управляващото дружество на неговите задължения съгласно Директива 2009/65/ЕО, както и свързаните с това рискове, както и че въвеждат адекватни мерки и процедури, предназначени да сведат до минимум този риск и да позволят на компетентните органи да упражнят ефективно своите правомощия по посочената директива.
Държавите-членки следят управляващите дружества да отчитат естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващото дружество, както и естеството и обхвата на услугите и дейностите, извършвани в хода на тази стопанска дейност.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и поддържат постоянно и ефективно звено по съответствието, което функционира независимо и което има следните отговорности:
а)
да наблюдава и редовно да оценява адекватността и ефективността на въведените в съответствие с параграф 1 мерки, политики и процедури, както и на действията, предприетите за отстраняване на всички пропуски при спазването на задълженията от страна на управляващото дружество;
б)
да консултира и оказва съдействие на заинтересованите лица, отговорни за изпълнението на услугите и дейностите за спазване на задълженията на управляващото дружество по Директива 2009/65/ЕО.
3. С цел да се осигури правилното и независимо изпълнение на посочените в параграф 2 задължения от страна на звеното за проверка на съответствието, управляващите дружества гарантират, че са спазени следните условия:
а)
звеното за проверка на съответствието трябва да разполага с необходимите правомощия, средства, умения и достъп до цялата съответстваща информация;
б)
служителят за проверка на съответствието трябва да бъде назначен и да отговаря за звеното за проверка на съответствието, както и за редовното докладване пред висшето ръководство, поне веднъж годишно, относно въпросите на съответствието, в които се посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
в)
заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да участват в изпълнението на контролираните от тях услуги или дейности;
г)
начинът на определяне на възнаграждението на заинтересованите лица, участващи в звеното за проверка на съответствието, не трябва да компрометира тяхната обективност и не трябва да поражда възможност за това.
Независимо от това управляващото дружество не е длъжно да спазва буква в) или г) от първа алинея, ако то може да докаже, че с оглед естеството, размера или сложността на неговата стопанска дейност, както и на характера и обхвата на инвестиционните услуги и дейности, това изискване не е оправдано и че работата на звеното за проверка на съответствието продължава да бъде ефективна.
Член 11
Постоянно звено за вътрешен одит
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато това е необходимо и пропорционално с оглед естеството, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност, както и естеството и обхвата на дейностите по колективно управление на портфейла, извършвани в хода на такава стопанска дейност, да установят и поддържат звено за вътрешен одит, което е обособено и независимо от другите звена и дейности на управляващото дружество.
2. Посоченото в параграф 1 звено за вътрешен одит има следните отговорности:
а)
формулиране, прилагане и поддържане на план за одитиране с цел проверка и оценка на адекватността и ефективността на системите на управляващото дружество, на механизмите за вътрешен контрол и другите мерки;
б)
издаване на препоръки въз основа на работата, извършена в съответствие с буква а);
в)
проверка на съответствието с посочените в буква б) препоръки;
г)
докладване във връзка с въпроси, свързани с вътрешния одит, в съответствие с член 9, параграф 4.
Член 12
Постоянно звено за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да създадат и поддържат постоянно звено за управление на риска.
2. Посоченото в параграф 1 постоянно звено за управление на риска е независимо в йерархическо и функционално отношение от оперативните единици.
Държавите-членки могат обаче да позволят управляващите дружества да приложат дерогация от това задължение, ако дерогацията е подходяща и отговаря на естеството, мащаба и сложността на дейността на управляващото дружество и на управляваното от него ПКИПЦК.
Управляващото дружество следва да бъде в състояние да докаже, че са въведени подходящи предпазни мерки срещу конфликти на интереси, с което да се позволи независимото функциониране на дейностите по управление на риска, и че неговият процес за управление на риска отговаря на изискванията на член 51 от Директива 2009/65/ЕО.
3. Постоянното звено за управление на риска:
а)
изпълнява политиката и процедурите по управление на риска;
б)
гарантира съответствие със системата за ограничаване на риска на ПКИПЦК, включително законовите ограничения относно глобалния риск и риска от контрагента съгласно членове 41, 42 и 43;
в)
консултира съвета на директорите относно определянето на рисковия профил на всяко управлявано ПКИПЦК;
г)
докладва редовно пред съвета на директорите и звеното с функции по надзора, ако съществува такова, относно:
i)
съответствието между съществуващата степен на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и одобрените рискови профили за това ПКИПЦК;
ii)
съблюдаването от страна на всяко управлявано ПКИПЦК на съответните системи за ограничаване на риска;
iii)
адекватността и ефективността на процеса за управление на риска, като посочва по-специално дали са предприети подходящи коригиращи мерки в случай на недостатъци;
д)
докладва редовно пред висшето ръководство, излагайки степента на риск, поет от всяко управлявано ПКИПЦК, и всякакво действително или очаквано нарушаване на ограниченията, с което да осигури вземането на навременни и подходящи действия;
е)
извършва преглед и осигурява подкрепа, ако е необходимо, на организацията и процедурите за оценка на извънборсовите деривативи, както се посочва в член 44.
4. Постоянното звено за управление на риска разполага с необходимите правомощия и достъп до съответната информация, необходима за изпълнение на посочените в параграф 3 задачи.
Член 13
Лични трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да формулират, прилагат и поддържат адекватна организация с цел предотвратяване извършването на следните дейности от страна на заинтересовано лице, участващо в дейности, които може да породят конфликт на интереси, или имащо достъп до вътрешна информация по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2003/6/ЕО или до друга поверителна информация, свързана с ПКИПЦК или с трансакции на ПКИПЦК по силата на дейността, която извършва от името на управляващото дружество:
а)
извършване на лична трансакция, която отговаря на поне един от следните критерии:
i)
това лице няма право да извършва такава лична трансакция по смисъла на Директива 2003/6/ЕО;
ii)
трансакцията е свързана със злоупотреба или с неправомерно разкриване на поверителна информация;
iii)
трансакцията противоречи или има вероятност да противоречи на задължение на управляващото дружество съгласно Директива 2009/65/ЕО или Директива 2004/39/ЕО;
б)
съветване или подпомагане - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги - на друго лице да извършва трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
в)
разкриване - извън нормалното за изпълнение на неговите служебни задължения или на договор за услуги и без да се засяга член 3, буква а) от Директива 2003/6/ЕО - на всякаква информация или становище на друго лице, ако заинтересованото лице знае или основателно би следвало да знае, че в резултат на такова разкриване това лице ще предприеме или има вероятност да предприеме едно от следните действия:
i)
да извърши трансакция с финансови инструменти, която, ако е лична трансакция на заинтересованото лице, би била предмет на буква а) на настоящия параграф или на член 25, параграф 2, буква а) или б) от Директива 2006/73/ЕО, или по друг начин би представлявала злоупотреба с информация, свързана с текущи поръчки;
ii)
да съветва или да подпомага друго лице да извърши такава трансакция.
2. Изискванията по параграф 1 имат за цел по-специално да гарантират, че:
а)
всяко заинтересовано лице, което попада в обхвата на параграф 1, е запознато с ограниченията към личните трансакции и с мерките, установени от управляващото дружество, във връзка с личните трансакции и разкриването на информация в съответствие с параграф 1;
б)
управляващото дружество е информирано своевременно за всяка лична трансакция, сключена от заинтересовано лице, чрез уведомление за такава трансакция или чрез други процедури, които позволяват на управляващото дружество да установи такива трансакции;
в)
се води регистър на личните трансакции, за които управляващото дружество е информирано или които са установени от него, включително всяко разрешение или забрана във връзка с такава трансакция.
За целите на буква б) от първа алинея, ако определени дейности се извършват от трети страни, управляващото дружество трябва да гарантира, че субектът, извършващ дейността, поддържа регистър на личните трансакции, извършени от заинтересовано лице, и при поискване предоставя своевременно информация на управляващото дружество.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат към следните видове лични трансакции:
а)
лични трансакции, извършени като част от услугата за неограничено управление на портфейл, когато във връзка с трансакциите няма предварителна комуникация между управителя на портфейла и заинтересованото лице или друго лице, за чиято сметка се извършва сделката;
б)
лични трансакции с ПКИПЦК или с дялове на предприятия за колективно инвестиране, които са предмет на надзора съгласно законодателството на държавата-членка, която изисква равностойно равнище на разпределение на риска сред неговите активи, когато заинтересованото лице и другото лице, за чиято сметка се извършват трансакциите, не участват в управлението на това предприятие.
4. За целите на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член „лична трансакция“ има същото значение като това в член 11 от Директива 2006/73/ЕО.
Член 14
Вписване на портфейлни трансакции
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяка портфейлна трансакция, свързана с ПКИПЦК, незабавно се извършва запис на информацията, необходима за възпроизвеждане на подробностите по отношение на поръчката и на извършената трансакция.
2. Записът по параграф 1 съдържа:
а)
името или друго обозначаване на ПКИПЦК и на лицето, действащо от името на ПКИПЦК;
б)
подробна информация, необходима за идентифициране на въпросния инструмент;
в)
количество;
г)
вид на поръчката или трансакцията;
д)
цена;
е)
за поръчки - датата и точното време на предаване на поръчката, както и името или друго обозначаване на лицето, на което е предадена поръчката, или за трансакции - датата и точното време на решението за търгуване и извършване на трансакцията;
ж)
името на лицето, предаващо поръчката или извършващо трансакцията;
з)
причините за отмяна на поръчката, когато е приложимо;
и)
за извършени трансакции - контрагента и идентификация на мястото на извършване на поръчката.
За целите на буква и) от първа алинея „място на извършване на трансакцията“ означава регулиран пазар, както се посочва в член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, многостранна търговска система (МТС) съгласно член 4, параграф 1, точка 15 от същата директива, системен интернализатор съгласно член 4, параграф 1, точка 7 от същата директива или маркет мейкър или друго предоставящо ликвидност лице, или субект, който изпълнява в трета страна функция, сходна с функциите, изпълнявани от някой от посочените по-горе субекти.
Член 15
Записване на поръчките за записване и за откупуване
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат всички разумни стъпки, за да гарантират, че получените във връзка с ПКИПЦК поръчки за записване и за откупуване са централизирани и незабавно записани след получаването на такава поръчка.
2. Този запис съдържа информация за следното:
а)
съответното ПКИПЦК;
б)
лицето, даващо или предаващо поръчката;
в)
лицето, получаващо поръчката;
г)
датата и времето на поръчката;
д)
условията и начина на плащане;
е)
вид на поръчката;
ж)
датата на извършване на поръчката;
з)
броя на записаните или обратно изкупени дялове;
и)
цената за записването или откупуването на всеки дял;
й)
общата стойност на записаните или обратно изкупените дялове;
к)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксата за откупуване.
Член 16
Изисквания относно поддържането на записите
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират съхраняването на записите, посочени в членове 14 и 15 за период от поне пет години.
Независимо от това компетентните органи могат при изключителни обстоятелства да изискват от управляващите дружества да съхраняват някои от документите или цялата документация за по-дълъг срок в зависимост от естеството на инструмента или портфейлната трансакция, ако това е необходимо, за да може компетентният орган да упражнява своите функции по надзора съгласно Директива 2009/65/ЕО.
2. След прекратяване на разрешението на управляващото дружество за извършване на дейност държавите-членки или компетентните органи могат да изискат от него да съхранява посочената в параграф 1 документация през останалата част от петгодишния период.
Ако управляващото дружество прехвърли отговорностите си по отношение на ПКИПЦК на друго управляващо дружество, държавата-членка или компетентният орган може да поиска да бъдат извършени необходимите договорености, така че записите за последните пет години да бъдат достъпни за това дружество.
3. Документацията се съхранява на носител, който позволява съхранение на информацията по начин, достъпен за бъдещи справки от страна на компетентния орган, и в такава форма и начин, че да бъдат спазени следните условия:
а)
компетентният орган трябва да бъде в състояние да я получи лесно и да възпроизведе всички основни етапи на обработка на всяка трансакция от портфейла;
б)
трябва да е възможна лесна проверка на всички поправки или други изменения, както и на съдържанието на документите преди такива поправки и изменения;
в)
трябва да бъде невъзможно документите да бъдат подправяни или изменяни по друг начин.
ГЛАВА III
КОНФЛИКТ НА ИНТЕРЕСИ
(Член 12, параграф 1, буква б) и член 14, параграф 1, буква г) и параграф 2, буква в) от Директива 2009/65/ЕО)
Член 17
Критерии за установяване на конфликт на интереси
1. Държавите-членки гарантират, че за целите на определянето на видовете конфликт на интереси, които възникват в хода на предоставянето на услуги и дейности и чието съществуване може да увреди интересите на ПКИПЦК, управляващите дружества с помощта на минимални критерии разглеждат въпроса дали управляващото дружество или заинтересовано лице, или лице, пряко или косвено свързано чрез упражняване на контрол върху управляващото дружество, попада в една от следните ситуации, независимо дали в резултат на предоставянето на услуги по колективно управление на портфейл или по друг начин:
а)
управляващото дружество или такова лице може да реализира финансова печалба или да избегне загуба за сметка на ПКИПЦК;
б)
управляващото дружество или такова лице има интерес от резултата на предоставяната на ПКИПЦК или на друг клиент услуга или дейност или от осъществяваната от името на ПКИПЦК или друг клиент трансакция, който е различен от интереса на ПКИПЦК от такъв резултат;
в)
управляващото дружеството или такова лице има финансов или друг стимул да предпочете интереса на друг клиент или група клиенти пред интересите на ПКИПЦК;
г)
управляващото дружество или такова лице извършва същите дейности за ПКИПЦК и за друг клиент или клиенти, които не са ПКИПЦК;
д)
управляващото дружество или такова лице получава или ще получи от лице, различно от ПКИПЦК, облага във връзка с предоставената на ПКИПЦК дейност по колективно управление на портфейл под формата на пари, стоки или услуги, различни от стандартната комисиона или такса за такава услуга.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества, когато определят видовете конфликти на интереси, да вземат предвид:
а)
интересите на управляващото дружество, включително тези, произтичащи от неговата принадлежност към група или от изпълнението на услуги и дейности, интересите на клиентите и задължението на управляващото дружество към ПКИПЦК;
б)
интересите на две или повече управлявани ПКИПЦК.
Член 18
Политика по отношение на конфликти на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат ефективна политика по отношение на конфликти на интереси. Тази политика е представена в писмен вид и отговаря на размера и организационната структура на управляващото дружество, както и на естеството, мащаба и сложността на неговата дейност.
Ако управляващото дружество е член на група, политиката отчита и всички обстоятелства, с които дружеството е или следва да бъде запознато, които могат да породят конфликт на интереси, произтичащи от структурата и стопанската дейност на другите членове на групата.
2. Политиката по отношение на конфликти на интереси, установена в съответствие с параграф 1, включва следното:
а)
по отношение на дейностите по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, определяне на обстоятелствата, които представляват или могат да породят конфликт на интереси, водещи до значителен риск от увреждане на интересите на ПКИПЦК или на един или повече клиенти;
б)
процедури, които трябва да бъдат прилагани, и мерки, които трябва да бъдат приети, с цел управление на такива конфликти на интереси.
Член 19
Независимост при управление на конфликти
1. Държавите-членки гарантират, че процедурите и мерките по член 18, параграф 2, буква б) целят да осигурят, че заинтересованите лица, участващи в различни дейности, свързани с конфликт на интереси, упражняват тези дейности в степен на независимост, която отговаря на мащаба и дейностите на управляващото дружество и на групата, към която то принадлежи, както и на значимостта на риска от увреждане на интересите на клиентите.
2. Ако е необходимо и целесъобразно за управляващото дружество да гарантира изискваната степен на независимост, задължителните процедури и мерките, които трябва да бъдат приети в съответствие с член 18, параграф 2, буква б), включват следното:
а)
ефективни процедури за предотвратяване или за контрол на обмена на информация между заинтересованите лица, участващи в дейности по колективно управление на портфейл, свързани с риск от конфликт на интереси, когато такъв обмен на информация може да увреди интересите на един или повече клиенти;
б)
обособен надзор на заинтересованите лица, чиито основни функции са свързани с извършване на дейности по колективно управление на портфейл от името на клиенти или на инвеститори или по предоставяне на услуги на клиенти или на инвеститори, чиито интереси могат да бъдат в конфликт, или които представляват по друг начин различни интереси, които могат да бъдат в конфликт включително с интересите на управляващото дружество;
в)
премахване на всякаква пряка връзка между възнаграждението на заинтересованите лица, участващи главно в извършването на дадена дейност, и възнаграждението на различни заинтересовани лица, участващи главно в извършването на друга дейност, или приходите, създадени от тях, когато може да се породи конфликт на интереси относно тези дейности;
г)
мерки за предотвратяване или ограничаване на което и да е лице да упражнява неуместно влияние върху начина, по който заинтересовано лице извършва дейности по колективно управление на портфейл;
д)
мерки за предотвратяване или контрол на едновременно или последователно участие на заинтересовано лице в отделни дейности по колективно управление на портфейл, когато такова участие може да попречи на правилното управление на конфликтите на интереси.
Ако приемането или действието на една или повече от тези мерки и процедури не осигурява необходимата степен на независимост, държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат такива алтернативни или допълнителни мерки и процедури, каквито са необходими и подходящи за тези цели.
Член 20
Управление на дейности, пораждащи увреждащ конфликт на интереси
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да водят и редовно да актуализират регистър на видовете дейности по колективно управление на портфейл, извършвани от управляващото дружество или от негово име, при които е възникнал или - в случай на продължаващи дейности по колективно управление на портфейл- може да възникне конфликт на интереси, пораждащ значителен риск от увреждане на интересите на едно или повече ПКИПЦК или други клиенти.
2. В случаите когато организационната или административна уредба, установена от управляващото дружество по отношение на управлението на конфликти на интереси, не може да осигури в достатъчна и разумна степен на увереност, че рисковете от увреждане интересите на ПКИПЦК или на неговите притежатели на дялове ще бъдат предотвратени, държавите-членки изискват висшето ръководство или друг компетентен вътрешен орган на управляващото дружество да бъдат своевременно информирани, за да вземат необходимото решение, с което да гарантират, че при всички положения управляващото дружество действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
3. Управляващото дружество докладва пред инвеститорите по надежден начин относно ситуации, като описаните в параграф 2, и обосновава своето решение.
Член 21
Стратегии за упражняване на право на глас
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да разработят подходящи и ефективни стратегии за определяне на времето и начина, по който ще бъде упражнявано правото на глас, произтичащо от инструментите в управляваните портфейли, в изключителния интерес на съответното ПКИПЦК.
2. В посочената в параграф 1 стратегия се определят мерките и процедурите за:
а)
контрол на съответните корпоративни събития;
б)
гарантиране, че упражняването на правото на глас е в съответствие с инвестиционните цели и политика на съответното ПКИПЦК;
в)
предотвратяване или управление на всякакви конфликти на интереси, възникващи от упражняването на правото на глас.
3. На инвеститорите се предоставя обобщено описание на посочените в параграф 1 стратегии.
Подробности относно действията, предприети във връзка с тези стратегии, се обявяват на притежателите на дялове безплатно и при поискване от тяхна страна.
ГЛАВА IV
ПРАВИЛА ЗА ПОВЕДЕНИЕ
(Член 14, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2, букви а) и б) от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Общи принципи
Член 22
Задължение за действие в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират справедливото отношение към притежателите на дялове от управлявани ПКИПЦК.
Управляващите дружества се въздържат от поставяне на интересите на която и да е група от притежатели на дялове над интересите на друга група от притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат подходящи политики и процедури, имащи за цел да предотвратят злоупотреби, които могат основателно да се очаква да засегнат стабилността и целостта на пазара.
3. Без да се засягат изискванията на националното законодателство, държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че използват справедливи, правилни и прозрачни ценови модели и системи за оценяване на управляваните от тях ПКИПЦК, за да спазят задължението за действие в най-добрия интерес на притежателите на дялове. Управляващите дружества трябва да бъдат в състояние да демонстрират, че портфейлите на ПКИПЦК са правилно оценени.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат по начин, по който ще предотврати начисляването на излишни разходи на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
Член 23
Изисквания за надлежна проверка
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че надлежните проверки при избора и текущия контрол на инвестициите се извършват на високо равнище и в най-добрия интерес на ПКИПЦК и неговите притежатели на дялове.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че разполагат с необходимите знания и разбиране за активите, в които инвестират ПКИПЦК.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят политики и процедури в писмена форма относно надлежните проверки и да прилагат ефективни споразумения за гарантиране, че инвестиционните решения от името на ПКИПЦК се взимат в съответствие с целите, инвестиционната стратегия и ограниченията на риска на ПКИПЦК.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества преди да извършат инвестицията, при изпълнение на техните политики за управление на риска и, когато това е целесъобразно, след като вземат предвид естеството на очакваната инвестиция, да изработят прогнози и да извършат анализи относно приноса на инвестицията към структурата, ликвидността, профила на риска и на възвръщаемостта на портфейла на ПКИПЦК. Анализите трябва да се извършват въз основа на надеждна и актуална информация, в количествено и качествено изражение.
Управляващите дружества упражняват надлежни умения, грижа и старание при сключването, управлението или прекратяването на споразумения с трети страни по отношение на извършването на дейности по управление на риска. Преди сключването на такива споразумения управляващите дружества предприемат необходимите стъпки, за да проверят умението и способността на третата стана да изпълнява по надежден, професионален и ефективен начин дейностите по управление на риска. Управляващите дружества приемат методи за текущо оценяване на стандартите за изпълнение на дейността от третата страна.
РАЗДЕЛ 2
Обработване на поръчките за записване и за откупуване
Член 24
Задължения за докладване по отношение на изпълнението на поръчки за записване и откупуване
1. Държавите-членки гарантират, че когато управляващите дружества изпълнят записване или откупуване на поръчка на притежател на дялове, те уведомят възможно най-бързо притежателя на дялове посредством съобщение на траен носител, потвърждаващо изпълнението на поръчката, но не по-късно от първия работен ден след изпълнението, или, ако управляващото дружество е получило потвърждението от трета страна, не по-късно от първия работен ден след получаване на потвърждението от третата страна.
Първа алинея обаче не се прилага, когато потвърждението би съдържало същата информация, както и потвърждението, което се изпраща незабавно на притежателя на дялове от друго лице.
2. Посоченото в параграф 1 съобщение, когато е целесъобразно, включва следната информация, доколкото е приложима:
а)
идентификация на управляващото дружество;
б)
име или друго обозначение на притежателя на дялове;
в)
дата и време на получаване на поръчката и формата на плащане;
г)
дата на изпълнение на поръчката;
д)
идентификация на ПКИПЦК;
е)
естество на поръчката (записване или откупуване);
ж)
броя на участващите дялове;
з)
стойност на дела, при която дяловете са били записани или откупени;
и)
дата на референтната стойност;
й)
брутната стойност на поръчката, включително такси за записване или нетната сума след таксите за откупуване.
к)
обща сума на начислените комисиони и разходите и, когато инвеститорът пожелае това, разбивка по пера.
3. В случай на поръчки на притежател на дялове, които се изпълняват периодично, управляващите дружества предприемат посочените в параграф 1 действия или поне веднъж на всеки шест месеца предоставят на притежателя на дялове описаната в параграф 2 информация по отношение на тези трансакции.
4. Управляващите дружества предоставят на притежателя на дялове, при поискване, информация относно статута на поръчката.
РАЗДЕЛ 3
Най-добро изпълнение
Член 25
Изпълнение на решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато изпълняват решения за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. За определяне на съответното значение на тези фактори се прилагат следните критерии:
а)
целите, инвестиционната политика и специфичните рискове за ПКИПЦК, както са посочени в проспекта, в правилата на фонда или в учредителния акт на ПКИПЦК, според случая;
б)
характеристиките на поръчката;
в)
характеристиките на финансовите инструменти, предмет на поръчката;
г)
характеристиките на мястото на изпълнение, към което може да бъде отнесена поръчката.
3. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и изпълняват ефективни организационни мерки за спазване на задължението по параграф 2. По-специално управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да получат във връзка с поръчките на ПКИПЦК най-добрия резултат в съответствие с параграф 2.
Управляващите дружества получават предварителното съгласие на инвестиционното дружество относно политиката за изпълнение на поръчки. Управляващото дружество предоставя на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия член политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
4. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на своите организационни мерки и политика във връзка с изпълнението на поръчки, за да установят и, ако е необходимо, да отстранят всякакви недостатъци.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиките за изпълнение на поръчките на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
5. Управляващите дружества трябва да са в състояние да демонстрират, че изпълняват поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с политиката за изпълнение на поръчките на управляващото дружество.
Член 26
Възлагане на поръчки за търгуване от името на ПКИПЦК на други изпълняващи субекти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да действат в най-добрия интерес на управляваните от тях ПКИПЦК, когато възлагат на други изпълняващи субекти поръчки за търгуване от името на управляваното ПКИПЦК в контекста на управлението на техните портфейли.
2. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества предприемат всички разумни стъпки да получат възможно най-добрия резултат за ПКИПЦК, като се вземат предвид цената, разходите, срокът, вероятността от изпълнение и сетълмънт, обемът и естеството на поръчката или всяко друго съображение, свързано с изпълнението на поръчката. Съответното значение на тези фактори се определя чрез позоваване на член 25, параграф 2.
За тези цели управляващите дружества установяват и изпълняват политика, която да им позволи да спазват задължението по първа алинея. Политиката установява по отношение на всеки клас инструменти субектите, на които може да бъде възложена поръчката. Управляващото дружество сключва споразумения за изпълнение на поръчка, само ако тези споразумения отговарят на задълженията в настоящия член. Управляващите дружества предоставят на притежателите на дялове подходяща информация относно установената в съответствие с настоящия параграф политика, както и относно всякакви съществени промени на своята политика.
3. Управляващите дружества редовно следят за ефективността на установената в съответствие с параграф 2 политика, и по-специално за качеството на изпълнението от страна на определените в тази политика субекти и, ако е необходимо, отстраняват слабостите.
Освен това управляващите дружества преглеждат политиката на годишна основа. Преглед се извършва и при наличието на съществена промяна, която влияе на способността на управляващото дружество да продължи да получава възможно най-добрия резултат за управляваните ПКИПЦК.
4. Управляващите дружества следва да са в състояние да покажат, че възлагат поръчките от името на ПКИПЦК в съответствие с установената съгласно параграф 2 политика.
РАЗДЕЛ 4
Обработка на поръчки
Член 27
Общи принципи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят и прилагат процедури и административни мерки, които осигуряват надлежно, правилно и бързо изпълнение на трансакциите от портфейла от името на ПКИПЦК.
Процедурите и административните мерки, прилагани от управляващите дружества, удовлетворяват следните условия:
а)
гарантират, че изпълнените от името на ПКИПЦК поръчки са надлежно и вярно вписани и разпределени;
б)
извършват последователно и надлежно сравними поръчки на ПКИПЦК, освен ако това е трудно осъществимо поради характеристиките на поръчката или съществуващите пазарни условия или ако интересите на ПКИПЦК изискват друго.
Финансовите инструменти или парични суми, получени при сетълмент на изпълнени поръчки, се превеждат незабавно и точно по сметката на съответното ПКИПЦК.
2. Управляващото дружество няма да злоупотребява с информацията, свързана с висящи поръчки от ПКИПЦК, и предприема всички разумни стъпки да предотврати злоупотребата с такава информация от страна на неговите заинтересовани лица.
Член 28
Комбиниране и разпределяне на поръчки за търгуване
1. Държавите-членки не разрешават на управляващите дружества да изпълняват поръчка на дадено ПКИПЦК съвместно с поръчка на друго ПКИПЦК или друг клиент или с поръчка за своя собствена сметка, освен ако не са изпълнени следните условия:
а)
трябва да е малко вероятно комбинирането на поръчките да накърнява интересите на което и да е ПКИПЦК или клиенти, чиито поръчки са комбинирани;
б)
трябва да се установи и ефективно да се прилага политика за разпределяне на поръчките, която да съдържа достатъчно конкретни правила за справедливото разпределяне на комбинираните поръчки, включително за това как обемът и цената на поръчките определят разпределянето и обработването на частични изпълнения.
2. Когато управляващо дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК с една или повече поръчки на друго ПКИПЦК или клиенти и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки гарантират, че дружеството разпределя съответните търговски трансакции в съответствие със своята политика за разпределяне на поръчки.
3. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка, държавите-членки изискват дружеството да разпределя съответните търговски трансакции по начин, който не ощетява ПКИПЦК или друг клиент.
4. Когато управляващото дружество комбинира поръчка на дадено ПКИПЦК или друг клиент с трансакция за своя собствена сметка и комбинираната поръчка е частично изпълнена, държавите-членки изискват дружеството да разпредели съответните търговски трансакции на ПКИПЦК или на другия клиент приоритетно, преди да разпредели трансакциите за своя собствена сметка.
Ако управляващото дружество обаче е в състояние да обоснове разумно пред ПКИПЦК или своите други клиенти, че без да комбинира поръчката дружеството нямаше да може да я изпълни при такива изгодни условия или въобще да я изпълни, то може да разпредели пропорционално трансакцията за своя собствена сметка в съответствие с политиката, посочена в параграф 1, буква б).
РАЗДЕЛ 5
Оказване на натиск
Член 29
Защита на най-добрия интерес на ПКИПЦК
1. Държавите-членки гарантират, че дейността на управляващите дружества няма да се разглежда като честна, справедлива и професионална съгласно най-добрия интерес на ПКИПЦК, ако във връзка с дейностите по управление и администриране на инвестициите на ПКИПЦК, плащат или получават такса или комисиона, или предоставят или получават непарични облаги, освен:
а)
такса, комисиона или непарична облага, платена на ПКИПЦК или на лице от името на ПКИПЦК или получена от него;
б)
такса, комисионна или непарична облага, платена на трета страна или получена от нея или лице, действащо от името на трета страна, когато са изпълнени следните условия:
i)
съществуването, естеството и размерът на таксата, комисионата или облагата или, когато размерът не може да бъде установен, методът за изчисляване на сумата, трябва да бъдат ясно оповестени на ПКИПЦК по изчерпателен, точен и разбираем начин, преди предоставянето на съответната услуга;
ii)
плащането на такса или комисиона или предоставянето на непарични облаги трябва да има за цел да подобри качеството на съответната услуга, а не да възпрепятства спазването на задължението на управляващото дружество да действа в най-добрия интерес на ПКИПЦК;
в)
подходящи такси, които позволяват или са необходими за предоставянето на съответната услуга, включително попечителски такси, такси за сетълмент и обмяна на валута, законови налози или правни такси, и които по своя характер не могат да доведат до конфликти на интереси със задълженията на управляващото дружество да действа честно, справедливо и професионално в най-добрия интерес на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки разрешават на управляващото дружество за целите на параграф 1, буква б), подточка i) да оповестяват в обобщена форма основните условия на споразуменията относно таксите, комисионите или непаричните облаги, при условие че управляващото дружество се задължава при искане от страна на притежателя на дялове да разкрие допълнителни подробности и спазва това задължение.
ГЛАВА V
ОСОБЕНОСТИ НА СТАНДАРТНОТО СПОРАЗУМЕНИЕ МЕЖДУ ДЕПОЗИТАР И УПРАВЛЯВАЩО ДРУЖЕСТВО
(Член 23, параграф 5 и член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО)
Член 30
Елементи, свързани с процедурите, които трябва да се изпълняват от страните по споразумението
Държавите-членки изискват от депозитара и управляващото дружество, наречени в настоящата глава „страни по споразумението“, да включват в писменото споразумение, посочено в член 23, параграф 5 или в член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, най-малко следните особености, свързани с услугите, предоставяни от страните по споразумението, и процедури, които трябва да следват:
а)
описание на процедурите, включително тези, свързани с отговорното пазене, което трябва да бъде възприето за всеки вид актив на ПКИПЦК, поверен на депозитара;
б)
описание на процедурите, които трябва да се следват, ако управляващото дружество възнамерява да промени правилата на фонда или проспекта на ПКИПЦК, и определящи случаите, при които депозитарът следва да бъде информиран или при които е необходимо предварително споразумение от депозитара, за да се пристъпи към изменението;
в)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще предаде на управляващото дружество цялата важна информация, необходима на управляващото дружество за изпълнение на неговите задължения, включително описание на средствата и процедурите относно упражняването на всякакви права, произтичащи от финансовите инструменти, и средствата и процедурите, прилагани с цел да се позволи на управляващото дружество и на ПКИПЦК да разполагат със своевременен и подходящ достъп до информацията, свързана със сметките на ПКИПЦК;
г)
описание на средствата и процедурите, посредством които депозитарът ще има достъп до цялата важна информация, която му е необходима за изпълнение на неговите задължения;
д)
описание на процедурите, посредством които депозитарът е в състояние да изпраща запитвания относно дейността на управляващото дружество и да оценява качеството на предадената информация, включително чрез посещения на място;
е)
описание на процедурите, посредством които управляващото дружество може да разглежда работата на депозитара по отношение на договорните му задължения.
Член 31
Елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари
1. Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с обмена на информация и със задълженията за поверителност и изпиране на пари:
а)
списък на цялата информация, която трябва да се обмени между ПКИПЦК, управляващото дружество и депозитара, свързана с вписването, откупуването, издаването, анулирането и повторното закупуване на дялове на ПКИПЦК;
б)
задълженията за поверителност, приложими по отношение на страните по споразумението;
в)
информация относно задачите и отговорностите на страните по споразумението по отношение на задълженията в областта на предотвратяване изпирането на пари и борбата с финансовия тероризъм, ако е приложимо.
2. Посочените в параграф 1, буква б) задължения са формулирани, така че да не нарушават способността нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество, нито на компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК да получат достъп до важни документи и информация.
Член 32
Елементи, свързани с назначаването на трети страни
Ако депозитарът или управляващото дружество възнамеряват да определят трети страни за изпълнение на техните съответни задължения, държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следната информация:
а)
задължение на двете страни по споразумението да предоставят редовно подробности за всяка трета страна, определена от депозитара или управляващото дружество да изпълнява техните съответни задължения;
б)
задължение, че при искане от една от страните, другата страна ще предостави информация относно критериите, използвани при избора на третата страна и стъпките, предприети за контрол на дейностите, извършвани от избраната трета страна;
в)
заявление, че отговорността на депозитара съгласно член 24 или член 34 от Директива 2009/65/ЕО не се променя от обстоятелството, че е предал всички или част от активите на отговорно пазене при трета страна.
Член 33
Елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да включат в него поне следните елементи, свързани с евентуални изменения и прекратяване на споразумението:
а)
срокът на валидност на споразумението;
б)
условията, при които споразумението може да бъде изменено или прекратено;
в)
условията, необходими за улесняване на преминаването към друг депозитар и в случай на такова преминаване, процедурата, посредством която цялата съществена информация се изпраща на другия депозитар.
Член 34
Приложимо право
Държавите-членки изискват от страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да конкретизират законодателството на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, което се прилага по отношение на споразумението.
Член 35
Електронно предаване на документи
Когато страните по споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, се съгласят да използват електронни средства за предаване на част или на цялата информация, която се обменя между тях, държавите-членки изискват в това споразумение да се включат разпоредби относно съхраняването на такава информация.
Член 36
Обхват на споразумението
Държавите-членки може да позволят споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, да обхваща повече от едно ПКИПЦК, управлявано от управляващото дружество. В този случай в споразумението се изброяват съответните ПКИПЦК.
Член 37
Договор за обслужване
Държавите-членки дават право на страните по споразумението да включат или в споразумението, посочено в член 23, параграф 5 или член 33, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, или в отделен писмен договор подробности относно средствата и процедурите, посочени в член 30, букви в) и г).
ГЛАВА VI
УПРАВЛЕНИЕ НА РИСКА
(Член 51, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО)
РАЗДЕЛ 1
Политика за управление на риска и измерване на риска
Член 38
Политика за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да установят, прилагат и поддържат подходяща и документирана политика за управление на риска, с помощта на която се установяват рисковете, на които са или могат да бъдат изложени управляваните от тях ПКИПЦК.
Политиката за управление на риска обхваща необходимите процедури, които позволят на управляващото дружество да оцени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК експозицията на ПКИПЦК на пазарния, ликвидния риск и риска от контрагента, както и експозицията на ПКИПЦК на всички други рискове, включително оперативните рискове, които могат да бъдат съществени за всяко управлявано от тях ПКИПЦК.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества в политиката за управление на риска да бъдат разгледани следните елементи:
а)
техники, инструменти и мерки, позволяващи им да спазват задълженията, предвидени в членове 40 и 41;
б)
разпределяне на отговорностите в рамките на управляващото дружество относно управлението на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че в посочената в параграф 1 политика за управление на риска са определени условията, съдържанието и честотата на отчитане на посоченото в член 12 звено за управление на риска пред съвета на директорите, пред висшето ръководство и по целесъобразност, пред звеното по надзора.
3. За целите на параграфи 1 и 2 държавите-членки гарантират, че управляващите дружества вземат предвид характера, мащаба и сложността на тяхната стопанска дейност и на управляваното от тях ПКИПЦК.
Член 39
Оценяване, контрол и преглед на политиката на управление за риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да оценяват, контролират и да правят периодичен преглед на:
а)
адекватността и ефективността на политиката за управление на риска и на мерките, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
б)
степента на съблюдаване от страна на управляващото дружество на политиката за управление на риска и на споразуменията, процесите и техниките, посочени в членове 40 и 41;
в)
адекватността и ефективността на мерките, предприети за отстраняване на слабостите в процеса за управление на риска.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да уведомят компетентните органи на тяхната държава-членка по произход относно всякакви съществени промени в процеса на управление на риска.
3. Държавите-членки гарантират, че предвидените в параграф 1 изисквания подлежат на преглед от компетентните органи на държава-членка по произход на управляващото дружество, който се извършва на текуща основа и съответно при предоставяне на разрешително за извършване на дейност.
РАЗДЕЛ 2
Процеси на управление на риска, експозиция на риска от контрагента и концентрация на емитента
Член 40
Измерване и управление на риска
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да приемат подходящи и ефективни организационни мерки, процеси и техники с цел:
а)
измерване и управление по всяко време на рисковете, на които управляваните от тях ПКИПЦК са или могат да бъдат изложени;
б)
гарантиране на спазване на ограниченията относно глобалния риск и риска от контрагента в съответствие с членове 41 и 43.
Тези организационни мерки, процеси и техники са съобразени с естеството, мащаба и сложността на стопанската дейност на управляващите дружества и на управляваните от тях ПКИПЦК или отговарят на профила на риска на ПКИПЦК.
2. За целите на параграф 1 държавите-членки изискват от управляващите дружества да предприемат следните действия за всяко управлявано от тях ПКИПЦК:
а)
да установят организационни мерки, процеси и техники за измерване на риска, необходими да гарантират, че рисковете, свързани със заетите позиции, и техният принос към общия рисков профил са правилно измерени въз основа на ясни и надеждни данни и че организационните мерки, процесите и техниките за измерване на риска са адекватно документирани;
б)
да извършват при необходимост периодични бек тестове за преглед на валидността на мерките за измерване на риска, които включват базирани на модел прогнози и оценки;
в)
да извършват при необходимост периодични стрес тестове и анализи на сценария, с цел да се отговори на рисковете, възникващи от потенциални промени в пазарните условия, които може да повлияят неблагоприятно на ПКИПЦК;
г)
да установят, прилагат и поддържат документирана система за вътрешни ограничения относно мерките, използвани за управление и контрол на съответните рискове за всяко ПКИПЦК, като се отчитат всички рискове, които могат да бъдат съществени за ПКИПЦК, както се посочва в член 38, и като осигуряват съответствие с рисковия профил на ПКИПЦК;
д)
да гарантират, че за всяко ПКИПЦК текущото равнище на риск отговаря на системата за ограничаване на риска, както е определено в буква г);
е)
да установят, прилагат и поддържат подходящи процедури, които в случай на действителни или очаквани нарушения на системата на ПКИПЦК за ограничаване на риска водят до коригиращи действия в най-добрия интерес на притежателите на дялове.
3. Държавите-членки гарантират, че управляващите дружества прилагат подходящ процес за управление на ликвидния риск, за да се гарантира, че управляваното от тях ПКИПЦК е в състояние да спазва по всяко време член 84, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО.
Където е целесъобразно, управляващите дружества провеждат стрес тестове, които позволяват да се оцени ликвидният риск на ПКИПЦК при изключителни обстоятелства.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че за всяко управлявано от тях ПКИПЦК управляват ликвидния профил на инвестициите на ПКИПЦК в съответствие с политиката за откупуване, установена в правилата на фонда, в учредителните актове или в проспектите.
Член 41
Изчисляване на глобалния риск
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят глобалния риск на управляваното от тях ПКИПЦК, както се посочва в член 51, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, като едно от следното:
а)
допълнителния риск или левъридж, генерирани от управляваното ПКИПЦК чрез използването на финансови деривативни инструменти, включително внедрени деривативи съгласно член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, които не могат да надхвърлят общата нетна стойност на ПКИПЦК;
б)
пазарния риск на портфейла на ПКИПЦК.
2. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчисляват глобалния риск на ПКИПЦК поне ежедневно.
3. Държавите-членки може да разрешат на управляващите дружества да изчисляват глобалния риск чрез използване по целесъобразност на подхода за задълженията, подхода за стойността под риск или други усъвършенствани методики за измерване на риска. За целите на тази разпоредба „стойността под риск“ означава измерване на максималния размер на очакваната загуба при определен доверителен праг за определен период от време.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че избраният метод за измерване на глобалния риск е подходящ, като се има предвид преследваната от ПКИПЦК инвестиционна стратегия, както и видовете и сложността на използваните финансови деривативни инструменти и частта от портфейла на ПКИПЦК, съставена от финансови деривативни инструменти.
4. Ако в съответствие с член 51, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО ПКИПЦК прилага техники и инструменти, включително споразумения за обратно изкупуване или трансакции за даване на заем на ценни книжа, за да създаде допълнителен левъридж или пазарен риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да вземат предвид тези трансакции, когато изчисляват глобалния риск.
Член 42
Подход за задълженията
1. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да прилагат този подход към всички позиции на финансови деривативни инструменти, включително внедрените деривативи, както се посочва в член 51, параграф 3, четвърта алинея от Директива 2009/65/ЕО, независимо дали се използва като част от общата инвестиционна политика на ПКИПЦК за целите на намаляване на риска или за целите на ефективно управление на портфейла, както се посочва в член 51, параграф 2 от същата директива.
2. Ако подходът за задълженията се използва за изчисляване на глобалния риск, държавите-членки изискват от управляващите дружества да обърнат всяка позиция на финансов деривативен инструмент в пазарната стойност на еквивалентна позиция в базисния актив на този дериватив (стандартен подход за задължения).
Държавите-членки могат да позволят на управляващите дружества да използват други методи за изчисляване, които са подобни на стандартния подход за задълженията.
3. Държавите-членки могат да позволят на управляващото дружество, когато изчислява глобалния риск да вземе предвид споразумения за нетиране и хеджиране, ако тези споразумения не пренебрегват очевидни и съществени рискове и водят да ясно намаляване на рисковата експозиция.
4. Ако използването на финансови деривативни инструменти не създава допълнителен риск за ПКИПЦК, базисният риск не трябва да се включва в изчисляването на задължението.
5. При използване на подхода за задълженията споразуменията за временно заемане на средства, сключени от името на ПКИПЦК в съответствие с член 83 от Директива 2009/65/ЕО, не трябва да се включват в изчисляването на глобалния риск.
Член 43
Риск от контрагента и концентрация на емитента
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че рискът от контрагента, възникващ от извънборсов финансов деривативен инструмент, е предмет на ограниченията по член 52 от Директива 2009/65/ЕО.
2. При изчисляване на експозицията на ПКИПЦК към риска от контрагента в съответствие с ограниченията, предвидени в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, управляващите дружества използват положителната пазарна стойност на извънборсовия деривативен договор с този контрагент.
Управляващите дружества може да нетират деривативните позиции на ПКИПЦК със същия контрагент, при условие че могат законно да наложат споразумения за нетиране с контрагента от името на ПКИПЦК. Нетиране се разрешава единствено по отношение на извънборсови деривативни инструменти със същия контрагент, но не се разрешава във връзка с други експозиции, които ПКИПЦК може да има към същия контрагент.
3. Държавите-членки могат да разрешат на управляващите дружества да намалят експозицията на ПКИПЦК към контрагента по трансакцията с извънборсови деривативи посредством получаването на обезпечение. Полученото обезпечение трябва да е достатъчно ликвидно, така че да може да бъде продадено бързо на цена, която е близка до оценката на стойността преди продажбата.
4. Държавите-членки изискват от управляващите дружества при изчисляване на експозицията към риска от контрагента да вземат предвид обезпеченията, както се посочва в член 52, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО, когато управляващото дружество предава обезпечението на извънборсовия контрагент от името на ПКИПЦК. Предаденото обезпечение може да бъде взето предвид по нетната му стойност само ако управляващото дружество е в състояние законово да приведе в действие споразумения за нетиране с този контрагент от името на ПКИПЦК.
5. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да изчислят ограниченията на концентрацията на емитента съгласно член 52 от Директива 2009/65/ЕО въз основа на базисната експозиция, създадена чрез използването на финансови деривативни инструменти съгласно подхода за задълженията.
6. По отношение на експозицията, възникваща от трансакциите с извънборсови деривативи съгласно член 52, параграф 2 от Директива 2009/65/ЕО, държавите-членки изискват от управляващите дружества да включват в изчисленията всякаква експозиция към риска от контрагента на извънборсовия дериватив.
РАЗДЕЛ 3
Процедури за оценка на извънборсовите деривативи
Член 44
Процедури за оценка на стойността на извънборсовите деривативи
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да потвърдят, че на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи са определени справедливи стойности, които не разчитат единствено на пазарните котировки от контрагенти на извънборсови трансакции и които изпълняват критериите по член 8, параграф 4 от Директива 2007/16/ЕО.
2. За целите на параграф 1 управляващите дружества установяват, изпълняват и поддържат организационни мерки и процедури, които гарантират правилното, прозрачно и справедливо оценяване на експозицията на ПКИПЦК към извънборсови деривативи.
Държавите-членки изискват от управляващите дружества да гарантират, че справедливата стойност на извънборсовите деравитиви е предмет на адекватна, точна и независима оценка.
Мерките и процедурите за оценяване са адекватни и отговарят на естеството и сложността на съответните извънборсови деривативи.
Управляващите дружества спазват изискванията по член 5, параграф 2 и член 23, параграф 4, втора алинея, когато мерките и процедурите относно оценката на извънборсовите деривативи включва извършването на определени дейности от трети страни.
3. За целите на параграфи 1 и 2 на звеното по управление на риска се възлагат специфични задачи и задължения.
4. Посочените в параграф 2 мерки и процедури за оценяване се документират адекватно.
РАЗДЕЛ 4
Предаване на информация за деривативни инструменти
Член 45
Доклади за деривативни инструменти
1. Държавите-членки изискват от управляващите дружества да представят на компетентните органи на тяхната държава-членка по произход, поне веднъж годишно доклади, съдържащи информация, която отразява вярно и безпристрастно видовете деривативни инструменти, използвани за всяко управлявано от тях ПКИПЦК, свързаните с тях рискове, количествените ограничения и методите, които са избрани за оценяване на рисковете, свързани с трансакциите на деравитиви.
2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество преглеждат редовността и пълнотата на посочената в параграф 1 информация и, когато е необходимо, могат да се предприемат съответни действия.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 46
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, не по-късно от 30 юни 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата за съответствие между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 47
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 48
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 1 юли 2010 година.
A BIZOTTSÁG 2010/43/EU IRÁNYELVE
(2010. július 1.)
a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szervezeti követelmények, az összeférhetetlenség, az üzletvitel, a kockázatkezelés, valamint a letétkezelő és az alapkezelő társaság közötti megállapodás tartalma tekintetében történő végrehajtásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 12. cikke (3) bekezdésére, 14. cikke (2) bekezdésére, 23. cikke (6) bekezdésére, 33. cikke (6) bekezdésére és 51. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
A szervezeti követelményekkel, az összeférhetetlenséggel és az üzletvitellel kapcsolatos szabályokat és terminológiát a lehető legnagyobb mértékben össze kell hangolni azokkal a követelményekkel, amelyeket a pénzügyi szolgáltatások terén a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2), valamint a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a befektetési vállalkozások szervezeti követelményei és működési feltételei, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2006. augusztus 10-i 2006/73/EK bizottsági irányelv (3) vezetett be. Egy ilyen összehangolás - kellően figyelembe véve a kollektív portfóliókezelési üzletág jellegzetességeit - lehetővé tenné egyenlő követelmények bevezetését nemcsak a különböző pénzügyi szolgáltatási ágazatok között, hanem tágabb értelemben az alapkezelési üzletágon belül is, ahol a 2006/73/EK irányelv bizonyos követelményeit néhány tagállam már kiterjesztette az ÁÉKBV-alapkezelő társaságokra.
(2)
E szabályokat irányelv formájában szükséges elfogadni annak érdekében, hogy a végrehajtási rendelkezéseket az egyes tagállamok piacának és jogrendszerének sajátosságaihoz lehessen igazítani. Az irányelv lehetővé teszi továbbá a 2006/73/EK irányelv által létrehozott rendszerrel való összhang legmagasabb szintjének megvalósítását.
(3)
Bár az ebben az irányelvben meghatározott alapelvek valamennyi alapkezelő társaságra nézve általános érvényűek, mégis kellően rugalmasak annak biztosításához, hogy alkalmazásuk és az ilyen alkalmazásnak az illetékes hatóságok általi felügyelete arányos legyen, és figyelembe vegye az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, valamint a 2009/65/EK irányelv alkalmazási körébe tartozó vállalkozások sokféleségét, továbbá az egy adott alapkezelő társaság által kezelhető különféle ÁÉKBV-k eltérő jellegét.
(4)
Amennyiben azt a nemzeti jogszabályok megengedik, úgy indokolt lehetővé tenni, hogy az alapkezelő társaságok tevékenységeik egy részének elvégzését harmadik felekre ruházzák át. A végrehajtási szabályokat ennek megfelelően kell értelmezni. Az alapkezelő társaságnak átvilágítást kell végeznie annak meghatározására, hogy - figyelemmel a harmadik felek által ellátandó feladatok jellegére - az e tevékenységeket ellátó vállalkozás tekinthető-e a kérdéses feladatok ellátására jogosult és képes vállalkozásnak. Következésképpen a harmadik félnek teljesítenie kell az ellátandó tevékenységgel kapcsolatos valamennyi szervezeti és összeférhetetlenségi követelményt. Ebből az is következik, hogy az alapkezelő társaságnak ellenőriznie kell, hogy a harmadik fél megtette-e a megfelelő intézkedéseket az említett követelményeknek való megfelelés érdekében, és hatékonyan nyomon kell követnie, hogy a harmadik fél megfelel-e ezeknek a követelményeknek. Amennyiben az átruházott hatáskörben eljáró fél felelős az átruházott tevékenységeket szabályozó előírások alkalmazásáért, úgy az átruházott tevékenységek nyomon követésére is egyenértékű szervezeti és összeférhetetlenségi követelményeket kell alkalmazni. Indokolt lehetővé tenni, hogy az alapkezelő társaság az átvilágítási eljárás során figyelembe vehesse azt a tényt, hogy a harmadik fél, akire a tevékenységeket átruházza, gyakran a 2004/39/EK irányelv hatálya alá tartozik.
(5)
Annak elkerülése érdekében, hogy az alapkezelő társaságokra és az alapkezelő társaságot meg nem bízó befektetési társaságokra eltérő követelmények vonatkozzanak, az utóbbiak tekintetében ugyanazokat a magatartási szabályokat, valamint összeférhetetlenségi és kockázatkezelési rendelkezéseket kell alkalmazni, mint az alapkezelő társaságok esetében. Következésképpen ennek az irányelvnek az igazgatási eljárásokra és a belsőkontroll-mechanizmusokra vonatkozó szabályait a bevált gyakorlat kialakítása érdekében - az arányosság elvét is szem előtt tartva - alkalmazni kell mind az alapkezelő társaságokra, mind pedig azokra a befektetési társaságokra, amelyek nem bíztak meg alapkezelő társaságot.
(6)
A 2009/65/EK irányelv megköveteli, hogy az alapkezelő társaságok szilárd igazgatási eljárásokkal rendelkezzenek. Az e követelménynek való megfelelés érdekében az alapkezelő társaságoknak olyan jól dokumentált szervezeti struktúrát kell kialakítaniuk, amely egyértelműen meghatározza a felelősségeket, és biztosítja a megfelelő információáramlást az érintett felek között. Az alapkezelő társaságok kötelesek továbbá olyan információvédelmi és üzletmenet-folytonosságot biztosító rendszereket kialakítani, amelyek megfelelő módon lehetővé teszik a számukra, hogy kötelezettségeiket akkor is teljesítsék, ha a tevékenységeiket harmadik felek útján látják el.
(7)
Az alapkezelő társaságok kötelesek továbbá fenntartani a szükséges erőforrásokat, különös tekintettel arra, hogy a kötelezettségeik teljesítéséhez szükséges képzettségű, tudású és gyakorlattal rendelkező személyzetet alkalmazzanak.
(8)
Tekintettel a biztonságos adatfeldolgozási eljárásokra és arra a kötelezettségre, hogy az ÁÉKBV részvételével lebonyolított minden ügyletet visszakereshetővé kell tenni, az alapkezelő társaságnak olyan intézkedéseket kell tennie, amelyek lehetővé teszik az ÁÉKBV nevében végzett valamennyi ügylet időben történő megfelelő rögzítését.
(9)
A számvitel az ÁÉKBV-k igazgatásának egyik kulcsterülete. Ennélfogva kiemelten fontos, hogy a számviteli eljárásokat a végrehajtási jogszabályok részletesebben szabályozzák. Ennek az irányelvnek ezért azon alapelvekre kell támaszkodnia, amelyek egy ÁÉKBV vagy befektetési részalapjai eszközeinek és kötelezettségeinek közvetlen azonosíthatóságára, illetve elkülönített számlák vezetésére vonatkoznak. Ezen túlmenően, ha különböző befektetésijegy-osztályok léteznek - pl. a kezelési díj szintjétől függően -, lehetővé kell tenni, hogy a különböző befektetésijegy-osztályok nettó eszközértéke közvetlenül a számviteli adatokból megállapítható legyen.
(10)
A 2009/65/EK irányelv által előírt megfelelő belsőkontroll-mechanizmusok végrehajtása szempontjából központi jelentőségű, hogy egyértelműen elhatárolódjanak a felső vezetés és a felügyeleti funkció felelősségei. Ennek megfelelően a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a kiemelt befektetői információk tekintetében, valamint a papírtól eltérő tartós adathordozón vagy weboldalon rendelkezésre bocsátott kiemelt befektetői információk vagy tájékoztató esetében teljesítendő különleges feltételek tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2010. július 1-jei 583/2010/EU bizottsági rendelet (4) szerinti általános befektetési politika megvalósításáért a felső vezetésnek kell felelősséget vállalnia. A felső vezetésnek kell továbbá felelősséget vállalnia a befektetési stratégiákért, amelyek az ÁÉKBV stratégiai eszközkihelyezésére vonatkozó általános jelzéseket szolgáltatják, valamint a befektetési politika megfelelő és eredményes megvalósításához szükséges befektetési technikákért. A felelősségek egyértelmű elhatárolásával azt is el kell érni, hogy megfelelő ellenőrzést lehessen gyakorolni annak biztosítása céljából, hogy az ÁÉKBV eszközeit az alapszabálynak vagy a létesítő okiratnak megfelelően és a vonatkozó jogszabályok szerint fektessék be, és betartsák az egyes ÁÉKBV-k kockázati korlátait. A felelősségek elhatárolásának összhangban kell állnia a felső vezetés és a felügyeleti funkció nemzeti jogszabályok és vállalatirányítási kódexek által előírt feladataival és felelősségeivel. A felső vezetésbe az igazgatóság néhány vagy összes tagja is beletartozhat.
(11)
Annak biztosítása érdekében, hogy az alapkezelő társaság megfelelő kontrollmechanizmussal rendelkezzen, állandó megfelelőségi funkcióra és belső ellenőrzési funkcióra van szükség. A megfelelőségi funkciót úgy kell kialakítani, hogy képes legyen minden arra vonatkozó kockázat feltárására, hogy az alapkezelő társaság elmulasztja a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek teljesítését. A belső ellenőrzési funkció céljául azt kell kitűzni, hogy ellenőrizze és értékelje az alapkezelő társaság által bevezetett különböző kontrolleljárásokat és igazgatási intézkedéseket.
(12)
Az alapkezelő társaságok részére célszerű biztosítani némi rugalmasságot kockázatkezelési szervezetük kialakítása során. Ha külön kockázatkezelési funkció kialakítása indokolatlan vagy aránytalan elvárás lenne, az alapkezelő társaságnak akkor is képesnek kell lennie annak igazolására, hogy az összeférhetetlenség ellen hozott egyedi védintézkedései lehetővé teszik a kockázatkezelési tevékenységek független végzését.
(13)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy alkossanak szabályokat a személyes ügyletekre vonatkozóan. A 2006/73/EK irányelvvel összhangban az alapkezelő társaságoknak meg kell akadályozniuk, hogy azok a dolgozóik, akikkel kapcsolatban összeférhetetlenség áll fenn vagy akik a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) értelmében vett bennfentes információval rendelkeznek, olyan személyes ügyleteket köthessenek, amelyekre a szakmai tevékenységük során megszerzett információkkal való visszaélés eredményeként kerül sor.
(14)
A 2009/65/EK irányelv előírja, hogy az alapkezelő társaságok biztosítsák minden egyes, ÁÉKBV-t érintő portfólióügylet eredetének, az azokban részt vevő feleknek, az ügylet jellegének, időpontjának és helyének utólagos visszakeresését és ellenőrzését. Ennek megfelelően meg kell állapítani a portfólióügyletek, valamint a jegyzési és visszaváltási megbízások rögzítésének követelményeit.
(15)
A 2009/65/EK irányelv értelmében az ÁÉKBV-alapkezelő társaságoknak megfelelő mechanizmusokkal kell rendelkezniük annak érdekében, hogy az elkerülhetetlen összeférhetetlenségek esetében tisztességes bánásmódot biztosítsanak az ÁÉKBV-nek. Következésképpen az alapkezelő társaságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a felső vezetés vagy az alapkezelő társaság más illetékes belső szerve haladéktalanul tájékoztatást kapjon az ilyen esetekről, és ezáltal meghozhassa azon döntéseket, amelyek az ÁÉKBV és a befektetésijegy-tulajdonosok tisztességes bánásmódjának biztosítása érdekében szükségesek.
(16)
Az alapkezelő társaságok számára elő kell írni, hogy fogadjanak el, alkalmazzanak és tartsanak fenn eredményes és megfelelő stratégiát az általuk kezelt ÁÉKBV által birtokolt pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó szavazati jogok gyakorlására, annak biztosítása céljából, hogy e jogokat kizárólag az ÁÉKBV érdekében gyakorolják. A stratégiára és annak alkalmazására vonatkozó információt szabadon hozzáférhetővé kell tenni a befektetők számára, akár honlapon történő közzététellel is. Adott esetben, az ÁÉKBV befektetési stratégiájától is függően, a szavazati jogok gyakorlásától való tartózkodás is tekinthető olyan döntésnek, amely kizárólag az ÁÉKBV érdekét szolgálja. Mindazonáltal nem szabad kizárni annak lehetőségét, hogy a befektetési társaság saját maga szavazzon, vagy egyedi szavazási utasításokat adjon alapkezelő társaságának.
(17)
A felső vezetésnek vagy az alapkezelő társaság más illetékes belső szervének a tájékoztatására, és ezáltal az általuk hozandó szükséges döntések elősegítésére irányuló kötelezettség nem korlátozhatja az alapkezelő társaságok és az ÁÉKBV azon kötelezettségét, hogy - például időszakos beszámolóikban - jelentést tegyenek azokról a helyzetekről, amikor az összeférhetetlenségre vonatkozó szervezeti vagy igazgatási intézkedések az ésszerű bizalom mellett nem voltak elegendők a kárkockázat megelőzésének biztosítására. A jelentésben magyarázatot és indokolást kell adni az alapkezelő társaság által hozott döntésekről, még akkor is, ha a döntés a cselekvéstől való tartózkodást jelentette, figyelemmel az összeférhetetlenségek azonosítása, megelőzése és kezelése terén elfogadott belső politikákra és eljárásokra.
(18)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva és a piaci integritásra figyelemmel tevékenykedjenek. Bizonyos magatartási formák, például a piaci időzítés és a késői kereskedés, hátrányosan érinthetik a befektetésijegy-tulajdonosokat, és veszélyeztethetik a piac működését. Ezért célszerű, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő eljárásokkal rendelkezzenek a visszaélések megelőzése érdekében. Indokolt továbbá, hogy az alapkezelő társaságok az ÁÉKBV befektetési céljaira és stratégiájára is figyelemmel megfelelő eljárásokat léptessenek életbe az indokolatlan költségek és az olyan tevékenységek megelőzése érdekében, mint amilyen a túlzott kereskedés.
(19)
Az alapkezelő társaságoknak továbbá az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva kell eljárniuk akkor, amikor közvetlenül végrehajtják az általuk kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízásokat, vagy azokat harmadik felek részére továbbítják. Az ÁÉKBV nevében történő megbízás-végrehajtás során az alapkezelő társaságoknak minden ésszerű lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy az ÁÉKBV folyamatosan a lehető legjobb eredményt érje el, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy a megbízás végrehajtásával kapcsolatos bármely egyéb szempontra.
(20)
Annak biztosítása céljából, hogy az alapkezelő társaságok a 2009/65/EK irányelvnek megfelelően kellő szakértelemmel, gondossággal és körültekintéssel, az általuk kezelt ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el, célszerű megállapítani a megbízások kezelésére vonatkozó szabályokat.
(21)
Bizonyos díjak, jutalékok vagy nem pénzbeli juttatások, amelyeket egy alapkezelő társaság fizet ki, vagy annak fizetnek ki, nem minősülnek megengedhetőnek, mivel hatást gyakorolhatnak a 2009/65/EK irányelvben lefektetett azon követelmények figyelembevételére, amelyek szerint az alapkezelő társaságnak az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően kell eljárnia. Így egyértelmű szabályok segítségével célszerű meghatározni azokat az eseteket, amikor a díjak, jutalékok és nem pénzbeli juttatások kifizetése nem tekinthető ezen alapelvek megsértésének.
(22)
Az alapkezelő társaság határokon átnyúló tevékenységei új kihívásokat jelentenek az alapkezelő társaság és az ÁÉKBV letétkezelője közötti kapcsolatban. A szükséges jogbiztonság megvalósítása céljából ezen irányelvben célszerű meghatározni az ÁÉKBV letétkezelője és az alapkezelő társaság közötti megállapodás fő elemeit arra az esetre, ha az alapkezelő társaság nem az ÁÉKBV székhely szerinti tagállamában letelepedett. Mivel biztosítani kell az említett megállapodás célnak megfelelő működését, indokolt eltérni a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról (Róma I.) szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 3. és 4. cikkében szereplő kollíziós szabályoktól, oly módon, hogy a megállapodásra alkalmazandó jog az ÁÉKBV székhely szerinti tagállamának joga legyen.
(23)
A 2009/65/EK irányelv előírja, hogy meg kell határozni azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelni lehet az alapkezelő társaságok kockázatkezelési eljárásának megfelelőségét. E kritériumok az alapkezelő társaságok által alkalmazandó megfelelő és dokumentált kockázatkezelési politika létrehozására összpontosítanak. E politikának lehetővé kell tennie, hogy az alapkezelő társaságok értékelhessék az általuk kezelt portfóliók pozícióihoz fűződő kockázatokat, és azt, hogy ezek az egyedi kockázatok milyen mértékben járulnak hozzá a portfólió általános kockázati profiljához. A kockázatkezelési politikának az alapkezelő társaság tevékenysége és az általa kezelt ÁÉKBV jellege, nagyságrendje és összetettsége szempontjából megfelelőnek és arányosnak kell lennie.
(24)
A kockázatkezelési eljárás megfelelőségének értékelési kritériumai közé tartozik az is, hogy az alapkezelő társaságok rendszeresen elvégezzék a kockázatkezelési politika értékelését, nyomon követését és felülvizsgálatát. Ez a kritérium magában foglalja azon intézkedések eredményességének vizsgálatát, amelyeket a kockázatkezelési eljárás megvalósítása során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tettek.
(25)
Az alapkezelő társaságoknak - a kockázatkezelési eljárások megfelelőségének értékelési kritériumai közé tartozó lényeges elemként - arányos és eredményes kockázatmérési technikákat kell bevezetniük, hogy bármikor képesek legyenek azon kockázatok mérésére, amelyeknek az általuk kezelt ÁÉKBV ki van téve vagy ki lehet téve. A vonatkozó követelmények alapját a tagállamok illetékes hatóságai által elfogadott közös gyakorlatok képezik. Ezek között egyaránt találhatók számszerűsíthető kockázatokat mérő kvantitatív módszerek, illetve kvalitatív módszerek. A kvantitatív mérések elvégzéséhez használt elektronikus adatfeldolgozó rendszereket és eszközöket integrálni kell egymással vagy az ügyfélszolgálati és a számviteli alkalmazásokkal. A kockázatmérési technikákat úgy kell kialakítani, hogy a fokozott piaci turbulencia időszakaiban is lehetővé tegyék a kockázatok megfelelő mérését, továbbá, ha a befektetésijegy-tulajdonosok érdekei ezt szükségessé teszik, bármikor módosítani lehessen azokat. Ezenkívül portfóliószinten is biztosítaniuk kell a releváns kockázatok koncentrációjának és kölcsönhatásának megfelelő értékelését.
(26)
A működő kockázatkezelési rendszer célja, hogy az alapkezelő társaságok betartsák a 2009/65/EK irányelvben meghatározott befektetési korlátokat, például az átfogó kockázatra és a partnerkockázatra vonatkozó korlátot. Következésképpen meg kell állapítani az átfogó kockázat és a partnerkockázat kiszámítási módjára vonatkozó kritériumokat.
(27)
E kritériumok megállapításakor az irányelvnek tisztáznia kell az átfogó kockázat kiszámítására vonatkozó lehetőségeket, ideértve a kötelezettségvállalási megközelítést, a kockázatiérték-megközelítést vagy a továbbfejlesztett kockázatmérési módszereket. Rögzítenie kell továbbá annak a módszertannak a fő elemeit, amelyet az alapkezelő társaságnak a partnerkockázat kiszámítására kell alkalmaznia. E szabályok alkalmazásakor figyelembe kell venni az említett módszertanok alkalmazásának feltételeit, ideértve azokat az alapelveket is, amelyeket az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságában együttműködő illetékes hatóságok dolgoztak ki az ÁÉKBV partnerkockázati kitettségének csökkentésére szolgáló biztosítéki megállapodásokkal, valamint a fedezeti és nettósítási megállapodások alkalmazásával kapcsolatban.
(28)
A 2009/65/EK irányelv értelmében az alapkezelő társaságok kötelesek egy olyan folyamatot működtetni, amely a tőzsdén kívüli (OTC) származékos ügyletek értékének pontos és független meghatározását szolgálja. Ezzel összefüggésben ez az irányelv megállapítja az említett folyamat részletes szabályait, összhangban az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv egyes fogalommeghatározások pontosítása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2007. március 19-i 2007/16/EK bizottsági irányelvvel (7). A bevált gyakorlat kialakítása érdekében az alapkezelő társaságoknak ezeket a szabályokat alkalmazniuk kell azon eszközökre is, amelyek az ÁÉKBV-t a tőzsdén kívüli származékos ügyletek olyan kockázataival egyenértékű értékelési kockázatoknak teszik ki, mint például a termék illikviditásával és/vagy a kifizetési struktúra összetettségével kapcsolatos kockázatok. Ennek megfelelően az alapkezelő társaságoknak olyan intézkedéseket és eljárásokat kell kidolgozniuk, amelyek összhangban állnak a kevésbé likvid vagy összetett átruházható értékpapírok, valamint a modellalapú értékelési módszerek használatát igénylő pénzpiaci eszközök értékelésére vonatkozóan a 44. cikkben meghatározott követelményekkel.
(29)
A 2009/65/EK irányelv arra kötelezi az alapkezelő társaságokat, hogy az érintett illetékes hatóságokat tájékoztassák arról, milyen típusú származékos eszközökbe fektetett be az ÁÉKBV, valamint a mögöttes kockázatokról, továbbá arról, hogy milyen mennyiségi korlátokat és módszereket választottak az ilyen ügyletekhez kapcsolódó kockázatok becslésére. Célszerű meghatározni, hogy az alapkezelő társaságnak e kötelezettség teljesítése során mely tartalmi és eljárási követelményeket kell teljesítenie.
(30)
A 2009/77/EK bizottsági határozattal (8) létrehozott európai értékpapír-szabályozók bizottságával konzultációt folytattak technikai tanácsadás céljából.
(31)
Az ebben az irányelvben meghatározott intézkedések összhangban állnak az európai értékpapír-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez az irányelv megállapítja a 2009/65/EK irányelv azon végrehajtási szabályait, amelyek:
(1)
meghatározzák a 12. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a) pontjában említett eljárásokat, valamint a 12. cikk (1) bekezdése második albekezdésének b) pontja szerinti, az összeférhetetlenségek minimalizálását szolgáló szerkezeti és szervezeti követelményeket;
(2)
kritériumokat állapítanak meg az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartó, becsületes, tisztességes, a kellő képességek, körültekintés és gondosság jegyében történő eljárás vonatkozásában, megállapítják az összeférhetetlenség meghatározására szolgáló kritériumokat, meghatározzák az erőforrások hatékony felhasználását biztosító alapelveket, rögzítik a 14. cikk (1) és (2) bekezdésében említett összeférhetetlenségek típusainak azonosítása, megelőzése, kezelése és közzététele céljából hozandó lépéseket;
(3)
a 23. cikk (5) bekezdésének és a 33. cikk (5) bekezdésének megfelelően részletezik a letétkezelő és az alapkezelő társaság közötti megállapodásban feltüntetendő adatokat; továbbá
(4)
részletezik az 51. cikk (1) bekezdésében említett kockázatkezelési eljárást, különösen az alapkezelő társaság által alkalmazott kockázatkezelési eljárás megfelelőségének értékeléséhez használandó kritériumok, továbbá e kritériumok kapcsán a kockázatkezelési politika és folyamatai, a kockázatmérési intézkedések, folyamatok és technikák tekintetében.
2. cikk
Hatály
(1) Ez az irányelv azokra az alapkezelő társaságokra vonatkozik, amelyek a 2009/65/EK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése értelmében átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozás (ÁÉKBV) kezelésével foglalkoznak.
Ennek az irányelvnek az V. fejezete azokra a letétkezelőkre is vonatkozik, amelyek a feladataikat a 2009/65/EK irányelv IV. fejezetének és V. fejezete 3. szakaszának rendelkezései szerint látják el.
(2) E fejezet rendelkezéseit, a II. fejezet 12. cikkét, valamint a III., a IV. és a VI. fejezetet értelemszerűen alkalmazni kell azokra a befektetési társaságokra is, amelyek nem bíztak meg a 2009/65/EK irányelv alapján engedélyezett alapkezelő társaságot.
Ezekben az esetekben az „alapkezelő társaság” alatt „befektetési társaságot” kell érteni.
3. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában - a 2009/65/EK irányelvben meghatározottak mellett - a következő fogalmak alkalmazandók:
1.
„ügyfél”: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy más vállalkozás, ideértve az ÁÉKBV-t is, amelynek részére az alapkezelő társaság kollektív portfóliókezelési szolgáltatást vagy a 2009/65/EK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti szolgáltatásokat nyújt;
2.
„befektetésijegy-tulajdonos”: bármely olyan természetes vagy jogi személy, amely egy vagy több befektetési jeggyel rendelkezik egy ÁÉKBV-ben;
3.
„releváns személy”: az alapkezelő társasággal kapcsolatban a következők bármelyike:
a)
az alapkezelő társaság igazgatója, tulajdonosa vagy ezzel egyenértékű személy, illetve vezetője;
b)
az alapkezelő társaság alkalmazottja vagy bármely más olyan természetes személy, akinek a szolgáltatásai az alapkezelő társaság rendelkezésére vagy annak ellenőrzése alatt állnak, és aki részt vesz kollektív portfóliókezelési szolgáltatás alapkezelő társaság általi nyújtásában;
c)
olyan természetes személy, aki közvetlenül részt vesz az alapkezelő társaság részére történő szolgáltatásnyújtásban egy harmadik fél részére szóló, az alapkezelő társaság által nyújtandó kollektív portfóliókezelési szolgáltatásra vonatkozó hatáskör-átruházási megállapodás alapján;
4.
„felső vezetés”: az alapkezelő társaság tényleges üzleti irányítását végző, a 2009/65/EK irányelv 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelő személy vagy személyek;
5.
„igazgatóság”: az alapkezelő társaság igazgatósága;
6.
„felügyeleti funkció”: azok a releváns személyek vagy azon szervek, amelyek a felső vezetés felügyeletéért, továbbá a kockázatkezelési folyamat és a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeknek való megfelelés érdekében hatályba léptetett politikák, intézkedések és eljárások megfelelőségének és eredményességének értékelésért és rendszeres felülvizsgálatáért felelősek;
7.
„partnerkockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely abból ered, hogy az ügyletben részt vevő másik fél adott esetben nem teljesíti a kötelezettségeit, azt megelőzően, hogy az ügylet pénzforgalmát véglegesen elszámolnák;
8.
„likviditási kockázat”: annak a kockázata, hogy az ÁÉKBV-portfólió valamely pozíciója nem adható el, számolható fel vagy zárható le korlátozott költséggel megfelelően rövid időhatáron belül, és ezáltal sérül az ÁÉKBV azon képessége, hogy bármely időpontban megfeleljen a 2009/65/EK irányelv 84. cikke (1) bekezdésének;
9.
„piaci kockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely az ÁÉKBV-portfólióban lévő pozíciók piaci értékének a piaci változók - például a kamatlábak, a valutaárfolyamok, az értékpapírok és az áruk ára vagy a kibocsátó hitelképessége - változásából származó fluktuációjából ered;
10.
„működési kockázat”: az ÁÉKBV-t érő olyan veszteség kockázata, amely a nem megfelelő belső folyamatokból, illetve az alapkezelő társaságnak az emberi erőforrásokkal és a rendszerekkel kapcsolatos hibáiból ered, vagy azt külső események okozzák, ideértve a jogi és dokumentációs kockázatokat és az ÁÉKBV nevében működtetett kereskedési, elszámolási és értékelési eljárásokból származó kockázatokat.
Ha az alapkezelő társaság igazgatóságból és felügyelőbizottságból álló kettős struktúrát alkalmaz, az első bekezdés 5. pontjában meghatározott „igazgatóság” fogalmába nem tartozik bele a felügyelőbizottság.
II. FEJEZET
IGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK ÉS KONTROLLMECHANIZMUSOK
(A 2009/65/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja és 14. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
1. SZAKASZ
Általános alapelvek
4. cikk
Az eljárásokra és a szervezetre vonatkozó általános követelmények
(1) A tagállamok kötelezik az alapkezelő társaságokat a következő előírásoknak való megfelelésre:
a)
olyan döntéshozatali eljárások és szervezeti felépítés kiépítése, megvalósítása és fenntartása, amely egyértelműen és dokumentált módon meghatározza a beszámolási kötelezettségeket, és kiosztja a funkciókat és a feladatokat;
b)
annak biztosítása, hogy a releváns személyeik ismerjék a feladataik megfelelő ellátása érdekében követendő eljárásokat;
c)
megfelelő belsőkontroll-mechanizmus kiépítése, megvalósítása és fenntartása annak érdekében, hogy az alapkezelő társaság minden szintjén biztosítsák a döntéseknek és az eljárásoknak való megfelelést;
d)
hatékony belső beszámolási és tájékoztatási rendszer kiépítése, megvalósítása és fenntartása az alapkezelő társaság minden releváns szintjén, illetve hatékony információáramlás megteremtése bármely érintett harmadik féllel;
e)
megfelelő és rendszerezett nyilvántartás vezetése üzleti tevékenységükről és belső szervezetükről.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan rendszereket és eljárásokat építsenek ki, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelyek megfelelőek az információk biztonságának, integritásának és bizalmas jellegének megőrzésére, figyelemmel a kérdéses információ jellegére.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan megfelelő üzletmenet-folytonossági politikát fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelynek célja, hogy a rendszerek és eljárások működésének megszakadása esetén biztosítsa a létfontosságú adatok és funkciók megőrzését és a szolgáltatások és tevékenységek fenntartását, vagy amennyiben ez nem lehetséges, hogy biztosítsa az adatok és funkciók mielőbbi helyreállítását, illetve a szolgáltatások és tevékenységek mielőbbi újraindítását.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan számviteli politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn, amelyek képessé teszik őket arra, hogy az illetékes hatóságok felszólítására kellő időben olyan pénzügyi jelentéseket legyenek képesek szolgáltatni az illetékes hatóságok részére, amelyek valós és tisztességes képet adnak a pénzügyi helyzetükről, és amelyek megfelelnek minden alkalmazandó számviteli előírásnak és szabálynak.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy nyomon kövessék és rendszeresen értékeljék a rendszereik megfelelőségét és eredményességét, az (1)-(4) bekezdéssel összhangban létrehozott belsőkontroll-mechanizmusaikat és intézkedéseiket, és hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak a hiányosságok kiküszöbölése érdekében.
5. cikk
Erőforrások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan személyzetet alkalmazzanak, akik a rájuk rótt feladatok ellátásához szükséges képzettséggel, tudással és szakértelemmel rendelkeznek.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok rendelkezzenek mindazon erőforrásokkal és szakértelemmel, amely ahhoz szükséges, hogy hatékonyan nyomon kövessék a harmadik felek által, az alapkezelő társasággal kötött megállapodás alapján végzett tevékenységeket, különös tekintettel az ilyen megállapodásokkal kapcsolatos kockázatok kezelésére.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy amennyiben a releváns személyek több feladatot látnak el, akkor ez ne akadályozza és ne akadályozhassa azt, hogy ezek a releváns személyek az adott feladatokat megbízhatóan, becsületesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően lássák el.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1), (2) és (3) bekezdésben meghatározott célok megvalósítása során az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
2. SZAKASZ
Igazgatási és számviteli eljárások
6. cikk
Panaszkezelés
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy eredményes és átlátható eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn a befektetőktől érkező panaszok ésszerű és gyors kezelése érdekében.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy minden egyes panaszt és a megoldása érdekében tett intézkedést nyilvántartásba vegyenek.
(3) A befektetők számára biztosítani kell azt, hogy díjmentesen tehessenek panaszt. Az (1) bekezdésben említett eljárásokra vonatkozó tájékoztatást díjmentesen a befektetők rendelkezésére kell bocsátani.
7. cikk
Elektronikus adatfeldolgozás
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a megfelelő elektronikus rendszerek alkalmazására, hogy ezáltal a 14. és a 15. cikknek megfelelően képesek legyenek a portfólióügyletek, valamint a jegyzési és visszavásárlási megbízások időben történő megfelelő rögzítésére.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy magas szintű biztonságot nyújtsanak az elektronikus adatfeldolgozás során, és adott esetben biztosítsák a rögzített információk integritását és bizalmas kezelését.
8. cikk
Számviteli eljárások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a befektetésijegy-tulajdonosok védelme érdekében biztosítsák a 4. cikk (4) bekezdésében említett számviteli politikák és eljárások alkalmazását.
Az ÁÉKBV számvitelét oly módon kell vezetni, hogy az ÁÉKBV eszközei és kötelezettségei mindenkor közvetlenül azonosíthatók legyenek.
Ha az ÁÉKBV különböző befektetési részalapokkal rendelkezik, akkor e befektetési részalapok tekintetében elkülönített számlákat kell fenntartani.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy számviteli politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn összhangban az ÁÉKBV hazai tagállamának számviteli szabályaival, annak biztosítása érdekében, hogy az egyes ÁÉKBV-k nettó eszközértéke pontosan kiszámítható legyen a számvitel alapján, valamint, hogy a jegyzési és visszavásárlási megbízások megfelelően végrehajthatók legyenek az adott nettó eszközértéken.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV eszközeinek és kötelezettségeinek megfelelő és pontos értékelése céljából megfelelő eljárásokat alakítsanak ki, összhangban a 2009/65/EK irányelv 85. cikkében említett vonatkozó szabályokkal.
3. SZAKASZ
Belsőkontroll-mechanizmusok
9. cikk
A felső vezetés általi kontroll és a felügyeleti funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára azt, hogy a funkciók belső elosztása során biztosítsák, hogy a felső vezetés és - adott esetben - a felügyeleti funkció legyen felelős azért, hogy az alapkezelő társaság megfeleljen a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek.
(2) Az alapkezelő társaság gondoskodik arról, hogy felső vezetése:
a)
legyen felelős minden egyes kezelt ÁÉKBV általános befektetési politikájának végrehajtásáért, adott esetben a tájékoztatóban, a befektetési társaság alapszabályában vagy létesítő okiratában megadott meghatározás szerint;
b)
felügyelje az egyes kezelt ÁÉKBV-k befektetési stratégiáinak jóváhagyását;
c)
legyen felelős annak biztosításáért, hogy az alapkezelő társaság állandó és hatékony megfelelőségi funkcióval rendelkezzen, a 10. cikkben foglaltak szerint, még akkor is, ha ezt a funkciót harmadik fél látja el;
d)
rendszeresen gondoskodjon arról és ellenőrizze, hogy minden egyes kezelt ÁÉKBV általános befektetési politikáját, befektetési stratégiáját és kockázati korlátait megfelelően és eredményesen végrehajtják és azoknak megfelelnek, még akkor is, ha a kockázatkezelési funkciót harmadik fél látja el;
e)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja az egyes kezelt ÁÉKBV-k befektetési döntéseire vonatkozó belső eljárások megfelelőségét, annak biztosítása érdekében, hogy ezek a döntések összhangban álljanak a jóváhagyott befektetési stratégiákkal;
f)
rendszeresen jóváhagyja és felülvizsgálja a kockázatkezelési politikát és az e politika végrehajtását szolgáló intézkedéseket, folyamatokat és technikákat a 38. cikkben említettek szerint, ideértve az egyes kezelt ÁÉKBV-k kockázati korlátainak rendszereit is.
(3) Az alapkezelő társaság arról is gondoskodik, hogy felső vezetése és - adott esetben - felügyeleti funkciója:
a)
értékelje és rendszeresen vizsgálja felül azon politikák, intézkedések és eljárások hatékonyságát, amelyeket a 2009/65/EK irányelvben foglalt kötelezettségeknek való megfelelés érdekében fogadtak el;
b)
tegye meg a megfelelő intézkedéseket a hiányosságok megoldása érdekében.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felső vezetésük gyakori, de legalább évenkénti írásos beszámolót kapjon a megfelelőség, a belső ellenőrzés és a kockázatkezelés kérdéseiről, különösen kitérve arra, hogy az esetleges hiányosságok orvoslása érdekében születtek-e megfelelő intézkedések.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felső vezetésük rendszeresen beszámolót kapjon a befektetési stratégiák végrehajtásáról és a (2) bekezdés b)-e) pontjában említett befektetési döntések meghozatalára vonatkozó belső eljárásokról.
(6) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy gondoskodjanak arról, hogy felügyeleti funkciójuk - ha működik ilyen - rendszeresen írásbeli beszámolót kapjon a (4) bekezdésben említett kérdésekről.
10. cikk
Állandó megfelelőségi funkció
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő politikákat és eljárásokat fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn abból a célból, hogy feltárjanak minden arra vonatkozó kockázatot, hogy az alapkezelő társaság elmulasztja a 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek teljesítését olyan, ideértve a kapcsolódó kockázatokat is, és fogadjanak el olyan megfelelő intézkedéseket és eljárásokat, amelyeknek célja az ilyen kockázatok minimalizálása és annak lehetővé tétele, hogy az illetékes hatóságok hatékonyan gyakorolhassák az említett irányelv alapján fennálló hatásköreiket.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe a társaság üzleti tevékenységének jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett szolgáltatások és tevékenységek jellegét és körét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy hozzanak létre és tartsanak fenn állandó és hatékony megfelelőségi funkciót, amely függetlenül működik, és amelynek a következők a feladatai:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban hatályba léptetett intézkedések, politikák és eljárások, valamint az alapkezelő társaság kötelezettségeinek való megfelelés hiányosságainak kiküszöbölését célzó cselekvések megfelelőségének és eredményességének nyomon követése és rendszeres értékelése;
b)
azon releváns személyek támogatása és a részükre történő tanácsadás, akik az alapkezelő társaság 2009/65/EK irányelv szerinti kötelezettségeinek való megfelelése érdekében végzett szolgáltatások és tevékenységek végzéséért felelősek.
(3) Annak érdekében, hogy a (2) bekezdésben említett megfelelési funkció a feladatait szabályszerűen és függetlenül láthassa el, az alapkezelő társaságok gondoskodnak a következő feltételek teljesítéséről:
a)
a megfelelési funkciónak rendelkeznie kell a szükséges hatáskörrel, erőforrásokkal, szakértelemmel és valamennyi releváns információhoz való hozzáféréssel;
b)
megfelelési felelőst kell kinevezni, aki felelős a megfelelési funkcióért, továbbá azért, hogy gyakori rendszerességgel, de legalább évente beszámolót készítsen a felső vezetés részére a megfeleléssel kapcsolatos kérdésekről, jelezve különösen azt, hogy megtették-e a szükséges intézkedéseket az esetleges hiányosságok orvoslása érdekében;
c)
a megfelelőségi funkcióban részt vevő releváns személyek nem vehetnek részt az általuk nyomon követett szolgáltatások vagy tevékenységek végzésében;
d)
a megfelelőségi funkcióban részt vevő releváns személyek díjazásának megállapítási módszere nem sértheti elfogulatlanságukat, és ennek veszélye sem állhat fenn.
Az alapkezelő társaság azonban nem köteles megfelelni az első albekezdés c) vagy d) pontjának, ha igazolni tudja, hogy tekintettel az üzleti tevékenysége jellegére, nagyságrendjére vagy összetettségére, továbbá figyelemmel a szolgáltatásai és tevékenységei jellegére és körére, az érintett előírás aránytalan, és hogy a megfelelőségi funkciója továbbra is eredményes.
11. cikk
Állandó belső ellenőrzési funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy amennyiben ez az üzleti tevékenységük jellegére, nagyságrendjére vagy összetettségére, továbbá az ilyen üzleti tevékenység során végzett portfóliókezelési szolgáltatásaik és tevékenységeik jellegére és körére figyelemmel indokolt és arányos, úgy olyan belső ellenőrzési funkciót alakítsanak ki és tartsanak fenn, amely az alapkezelő társaság többi funkciójától és tevékenységétől elkülönül és független.
(2) Az (1) bekezdésben említett belső ellenőrzési funkció feladatai a következők:
a)
egy ellenőrzési terv kialakítása, megvalósítása és fenntartása az alapkezelő társaság rendszerei, belsőkontroll-mechanizmusai és -intézkedései megfelelőségének és eredményességének vizsgálata és értékelése céljából;
b)
ajánlások kibocsátása az a) ponttal összhangban végzett munka eredményére alapozva;
c)
a b) pontban említett ajánlások betartásának ellenőrzése;
d)
beszámoló készítése a belső ellenőrzéssel kapcsolatos kérdésekben, összhangban a 9. cikk (4) bekezdésével.
12. cikk
Állandó kockázatkezelési funkció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy állandó kockázatkezelési funkciót hozzanak létre és tartsanak fenn.
(2) Az (1) bekezdésben említett állandó kockázatkezelési funkciónak hierarchikusan és funkcionálisan függetlennek kell lennie az operatív szervezeti egységektől.
A tagállamok azonban engedélyezhetik, hogy az alapkezelő társaságok eltérjenek ettől a kötelezettségtől, ha az eltérés az alapkezelő társaság üzleti tevékenységének és az általa kezelt ÁÉKBV-nek a jellegére, nagyságrendjére és összetettségére figyelemmel indokolt és arányos.
Az alapkezelő társaságnak képesnek kell lennie annak igazolására, hogy megfelelő védintézkedéseket fogadott el az összeférhetetlenségek elkerülésére, annak érdekében, hogy a kockázatkezelési tevékenységeket függetlenül végezzék, és hogy kockázatkezelési eljárása megfelel a 2009/65/EK irányelv 51. cikkében megfogalmazott követelményeknek.
(3) Az állandó kockázatkezelési funkció:
a)
végrehajtja a kockázatkezelési politikát és eljárásokat;
b)
biztosítja az ÁÉKBV kockázati korlátaira vonatkozó rendszernek való megfelelést, ideértve az átfogó kockázatra és a partnerkockázatára vonatkozó jogszabályi korlátokat, összhangban a 41., a 42. és a 43. cikkel;
c)
tanácsokat ad az igazgatóság részére az egyes kezelt ÁÉKBV-k kockázati profiljának azonosításával kapcsolatban;
d)
rendszeres beszámolókat készít az igazgatóság és - amennyiben létezik - a felügyeleti funkció részére a következőkről:
i.
az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetén felmerülő aktuális kockázati szint összhangja az adott ÁÉKBV-re megállapított kockázati profillal;
ii.
az egyes kezelt ÁÉKBV-k megfelelése a releváns kockázati korlátok rendszerének;
iii.
a kockázatkezelési folyamat megfelelősége és eredményessége, megjelölve különösen azt, hogy az esetleges hiányosságok orvoslására megtették-e az indokolt lépéseket;
e)
rendszeres beszámolókat készít a felső vezetés részére, megjelölve az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetén felmerülő aktuális kockázati szintet, valamint a kockázati korlátok tényleges vagy előre látható megsértését, annak érdekében, hogy azonnali és megfelelő lépéseket lehessen tenni;
f)
felülvizsgálja és - adott esetben - támogatja a 44. cikkben említett tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére szolgáló intézkedéseket és eljárásokat.
(4) Az állandó kockázatkezelési funkciónak rendelkeznie kell a szükséges felhatalmazással és hozzáféréssel minden releváns információhoz, amely ahhoz szükséges, hogy megvalósítsa a (3) bekezdésben megjelölt feladatokat.
13. cikk
Személyes ügyletek
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő intézkedéseket léptessenek életbe, hajtsanak végre és tartsanak fenn az alábbi tevékenységek megelőzése érdekében, amennyiben bármely releváns személy, aki olyan tevékenységekben érintett, amely összeférhetetlenséget eredményezhet, vagy aki a 2003/6/EK irányelv 1. cikke (1) bekezdése szerinti belső információkhoz, illetve az ÁÉKBV-re vagy az ÁÉKBV-vel vagy annak részére végzett ügyletekre vonatkozó bármely egyéb bizalmas információhoz fér hozzá azáltal, hogy az alapkezelő társaság nevében valamilyen tevékenységet végez:
a)
olyan személyes ügyletet végez, amely legalább az alábbi feltételek egyikét kimeríti:
i.
az adott személynek a 2003/6/EK irányelv értelmében tilos az adott személyes ügyletet végeznie;
ii.
az ügylet bizalmas információval való visszaéléssel vagy illetéktelen átadásával jár;
iii.
az ügylet ellentétben áll vagy állhat az alapkezelő társaságnak a 2009/65/EK irányelv vagy a 2004/39/EK irányelv szerinti kötelezettségével;
b)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve bármely más személynek ad tanácsot vagy felkérést arra, hogy pénzügyi eszközökre vonatkozó olyan ügyletet végezzen, amely ha a releváns személy személyes ügylete lenne, akkor vonatkozna rá e bekezdés a) pontja vagy a 2006/73/EK irányelv 25. cikke (2) bekezdésének a) vagy b) pontja, vagy más módon a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősülne;
c)
munkakörének vagy szolgáltatási szerződésének szokásos keretein túllépve és a 2003/6/EK irányelv 3. cikke a) pontjának sérelme nélkül bármilyen információt vagy véleményt közöl más személyekkel, amennyiben a releváns személy tudja vagy az ésszerűséget figyelembe véve tudnia kellene, hogy e közlés eredményeként a másik személy biztosan vagy valószínűsíthetően a következő lépések valamelyikét teszi:
i.
pénzügyi eszközökre vonatkozó olyan ügyletet végez, amely ha a releváns személy személyes ügylete lenne, akkor vonatkozna rá e bekezdés (a) pontja vagy a 2006/73/EK irányelv 25. cikke (2) bekezdésének (a) vagy (b) pontja, vagy más módon a folyamatban lévő megbízásokkal kapcsolatos információval való visszaélésnek minősülne;
ii.
más személynek ad tanácsot vagy felkérést ilyen ügylet végzésére.
(2) Az (1) bekezdésben előírt intézkedések célja különösen a következők biztosítása:
a)
az (1) bekezdés hatálya alá tartozó minden releváns személy legyen tudatában a személyes ügyletekre vonatkozó korlátozásoknak és annak, hogy az alapkezelő társaság milyen intézkedéseket hozott a személyes ügyletekkel és az információadással kapcsolatban, összhangban az (1) bekezdéssel;
b)
az alapkezelő társaságot haladéktalanul tájékoztassák a releváns személyek által végzett bármely személyes ügyletről, akár az adott ügyletre vonatkozó értesítés formájában, akár más eljárás útján, amely lehetővé teszi az alapkezelő társaság számára az ilyen ügyletek azonosítását;
c)
az alapkezelő társaság részére megküldött vagy általa azonosított személyes ügyletekről nyilvántartást kell vezetni, ideértve az ilyen ügylettel kapcsolatos bármely felhatalmazást vagy tiltást is.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában, ha bizonyos tevékenységeket harmadik felek látnak el, az alapkezelő társaság köteles gondoskodni arról, hogy a tevékenységet végző jogalany nyilvántartást vezessen a releváns személyek által végzett személyes ügyletekről és erről kérésre haladéktalanul tájékoztassa az alapkezelő társaságot.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés nem vonatkozik a következő típusú személyes ügyletekre:
a)
a diszkrecionális portfóliókezelési szolgáltatás keretében végzett személyes ügyletek, amennyiben nincs előzetes kommunikáció az ügylettel kapcsolatban a portfóliókezelő és a releváns személy vagy más olyan személy között, akinek a számlájára az ügyletet végzik;
b)
olyan, ÁÉKBV-re vagy kollektív befektetési vállalkozás befektetési jegyeire vonatkozó személyes ügyletek, amelyek a tagállam joga szerint olyan felügyelet alatt állnak, amely az eszközeik tekintetében egyenértékű szintű kockázatmegosztást ír elő, ha a releváns személy és bármely más személy, akinek a számlájára az ügyletet végzik, nem vesz részt az adott vállalkozás kezelésében.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés alkalmazásában a „személyes ügylet” fogalma ugyanazzal a jelentéssel bír, mint a 2006/73/EK irányelv 11. cikkében.
14. cikk
A portfólióügyletek rögzítése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV-re vonatkozó valamennyi portfólióügylet tekintetében biztosítsák azt, hogy az információt haladéktalanul rögzítsék oly módon, hogy az lehetővé tegye a megbízás és a végrehajtott ügylet részleteinek visszakeresését.
(2) Az (1) bekezdésben említett rögzített információknak a következőket kell tartalmaznia:
a)
az ÁÉKVB és az ÁÉKBV számlájára eljáró személy neve vagy más megjelölése;
b)
a kérdéses eszköz azonosításához szükséges részletek;
c)
a mennyiség;
d)
a megbízás vagy az ügylet típusa;
e)
az ár;
f)
megbízások esetében a megbízás továbbításának a napja és pontos időpontja, továbbá annak a személynek a neve vagy más megjelölése, akinek a részére a megbízást továbbították, ügylet esetében pedig az ügylet megkötésére vonatkozó döntés és az ügylet végrehajtásának a napja és pontos időpontja;
g)
a megbízást továbbító vagy az ügyletet végrehajtó személy neve;
h)
adott esetben a megbízás visszavonásának indokai;
i)
végrehajtott ügyletek esetében a másik fél és a végrehajtási helyszín azonosítása.
Az első albekezdés i) pontja alkalmazásában a „végrehajtás helyszíne” a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piac, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszer, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 7. pontja szerinti rendszeres internalizáló vagy árjegyző, illetve más likviditásszolgáltató vagy olyan jogalany, amely a fentiek bármelyike által ellátott funkciókhoz hasonló feladatot tölt be egy harmadik országban.
15. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások rögzítése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy minden ésszerű lépéssel biztosítsák a fogadott ÁÉKBV-jegyzési és -visszaváltási megbízások központi úton, elektronikus formában történő rögzítését, közvetlenül az ilyen megbízás kézhezvételét követően.
(2) A rögzített adatok a következőkről adnak információt:
a)
az érintett ÁÉKBV;
b)
a megbízást adó vagy továbbító személy;
c)
a megbízást fogadó személy;
d)
a megbízás napja és időpontja;
e)
a fizetés feltételei és módja;
f)
a megbízás típusa;
g)
a megbízás végrehajtásának napja;
h)
a jegyzett vagy visszaváltott befektetési jegyek száma;
i)
az egyes befektetési jegyek jegyzési vagy visszaváltási ára;
j)
a befektetési jegyek teljes jegyzési vagy visszaváltási értéke;
k)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg.
16. cikk
Nyilvántartással kapcsolatos előírások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy biztosítsák a 14. és a 15. cikkben említett feljegyzések legalább öt évig tartó megőrzését.
Az illetékes hatóságok azonban kivételes körülmények esetén előírhatják az alapkezelő társaságok számára, hogy e nyilvántartások egészét vagy egy részét az eszköz vagy a portfólióügylet jellegének megfelelően hosszabb ideig őrizzék meg, ha ez szükséges ahhoz, hogy a hatóság képes legyen a 2009/65/EK irányelv szerinti felügyeleti funkcióit gyakorolni.
(2) Az alapkezelő társaság engedélyének megszűntével a tagállamok vagy az illetékes hatóságok előírhatják, hogy az alapkezelő társaság az (1) bekezdésben említett nyilvántartásokat további öt évig megőrizze.
Ha az alapkezelő társaság az ÁÉKBV-re vonatkozó feladatait átruházza egy másik alapkezelő társaságra, a tagállamok vagy az illetékes hatóságok előírhatják, hogy az elmúlt öt év ilyen nyilvántartásait tegyék hozzáférhetővé e másik társaság számára.
(3) A nyilvántartásokat olyan adathordozón kell megőrizni, amely olyan módon biztosítja az információk tárolását, hogy azokat később egy illetékes hatóság használni tudja, továbbá olyan formában és módon, amely biztosítja a következő feltételek teljesülését:
a)
az illetékes hatóságnak képesnek kell lennie az adatokhoz való közvetlen hozzáférésre és minden egyes portfólióügylet-feldolgozás legfontosabb szakaszainak visszakeresésére;
b)
bármely javításnak vagy más módosításnak és az adatok javítás vagy módosítás előtti tartalmának könnyen megállapíthatónak kell lennie;
c)
a nyilvántartások nem lehetnek más módon manipulálhatók vagy megváltoztathatók.
III. FEJEZET
ÖSSZEFÉRHETETLENSÉG
(A 2009/65/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint 14. cikke (1) bekezdésének d) pontja és (2) bekezdésének c) pontja)
17. cikk
Az összeférhetetlenségek azonosításának kritériumai
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szolgáltatások nyújtása és a tevékenységek során felmerülő olyan összeférhetetlenség-típusok azonosítása céljából, amelyek fennállása sérteti az ÁÉKBV érdekeit, az alapkezelő társaságok minimális kritériumként vegyék figyelembe azt a kérdést, hogy az alapkezelő társaság, a releváns személy vagy az alapkezelő társasághoz közvetett vagy közvetlen ellenőrzés útján kapcsolódó személy esetében fennáll-e az alábbi helyzetek valamelyike, akár kollektív portfóliókezelési tevékenységek ellátása miatt, akár más okból:
a)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy az ÁÉKBV-nek hátrányt okozva képes pénzügyi nyereséget elérni vagy pénzügyi veszteséget elkerülni;
b)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy érdekelt az ÁÉKBV vagy más ügyfél részére nyújtott szolgáltatás vagy tevékenység, illetve az ÁÉKBV vagy más ügyfél nevében végzett ügylet eredményében, és ez az érdek eltér az ÁÉKBV-nek az adott eredményre vonatkozó érdekétől;
c)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy pénzügyi vagy más ösztönzővel rendelkezik arra nézve, hogy egy másik ügyfélnek vagy ügyfelek csoportjának érdekeit részesítse előnyben az ÁÉKBV érdekeivel szemben;
d)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy azonos tevékenységeket végez az ÁÉKBV számára és más, nem ÁÉKBV ügyfél vagy ügyfelek számára;
e)
az alapkezelő társaság vagy az adott személy az ÁÉKBV-től eltérő személytől pénz, áru vagy szolgáltatás formájában olyan ösztönzőt kapott vagy fog kapni az ÁÉKBV részére nyújtott kollektív portfóliókezelési tevékenységekkel kapcsolatban, amely eltér az adott szolgáltatás szokásos jutalékától vagy díjától.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az összeférhetetlenség-típusok azonosításakor vegyék figyelembe a következőket:
a)
az alapkezelő társaság érdekei, ideértve annak csoporttagságból, vagy szolgáltatások és tevékenységek nyújtásából származó érdekeit is, az ügyfelek érdekei és az alapkezelő társaságnak az ÁÉKBV-vel szemben fennálló kötelezettségei;
b)
két vagy több kezelt ÁÉKBV érdekei.
18. cikk
Összeférhetetlenségi politika
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy eredményes összeférhetetlenségi politikát fogadjanak el, valósítsanak meg és tartsanak fenn. E politikát írásban kell rögzíteni, és arányban kell állnia az alapkezelő társaság méretével és szervezetével, valamint az általa folytatott üzleti tevékenység jellegével, nagyságrendjével és összetettségével.
Ha az alapkezelő társaság egy csoport tagja, akkor a politikának figyelembe kell vennie továbbá minden olyan körülményt, amelyről a társaság tud vagy tudnia kellene, és amely összeférhetetlenséget eredményezhet a csoport más tagjainak felépítéséből vagy üzleti tevékenységéből fakadóan.
(2) Az (1) bekezdéssel összhangban létrehozott összeférhetetlenségi politika a következőket tartalmazza:
a)
az alapkezelő társaság által vagy nevében végzett kollektív portfóliókezelési tevékenységek tekintetében azoknak a körülményeknek az azonosítását, amelyek az ÁÉKBV, illetve egy vagy több ügyfél érdeksérelmével járó lényeges kockázatot jelentő összeférhetetlenséggel járnak vagy járhatnak;
b)
az összeférhetetlenségek kezeléséhez követendő eljárásokat és hozandó intézkedéseket.
19. cikk
A konfliktuskezelés függetlensége
(1) A tagállamoknak gondoskodnak arról, hogy a 18. cikk (2) bekezdésének (b) pontjában meghatározott eljárások és intézkedések biztosítsák, hogy az összeférhetetlenséggel járó különböző üzleti tevékenységeket folytató releváns személyek e tevékenységeket olyan függetlenségi szinten végezzék, amely arányban áll az alapkezelő társaság és csoportja méretével és tevékenységeivel, illetve az ügyfelek érdeksérelmével kapcsolatos kockázat súlyával.
(2) A 18. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint követendő eljárások és elfogadandó intézkedések tartalmazzák a következőket, amennyiben azok szükségesek és arányosak ahhoz, hogy az alapkezelő társaság biztosítsa a függetlenség kellő szintjét:
a)
hatékony eljárások az olyan kollektív portfóliókezelési tevékenységekben részt vevő releváns személyek közötti információcsere megelőzése vagy ellenőrzése érdekében, amelyek összeférhetetlenség kockázatával járnak, ha az adott információcsere egy vagy több ügyfél érdekeit sértheti;
b)
olyan releváns személyek elkülönített felügyelete, akiknek a fő feladata az olyan ügyfelek vagy befektetők nevében végzett vagy részükre szolgáltatott kollektív portfóliókezelési tevékenység, akiknek érdekei ellentétesek lehetnek, vagy az akik által más módon képviselt különböző érdekek, ideértve az alapkezelő társaság érdekeit is, egymással ellentétesek lehetnek;
c)
minden közvetlen kapcsolat megszüntetése a főként egy adott tevékenységet végző releváns személyek díjazása és más olyan releváns személyek díjazása vagy az általuk generált bevételek között, akik főként egy másik tevékenységet folytatnak, amennyiben e tevékenységek között összeférhetetlenség merülhet fel;
d)
annak megakadályozása vagy korlátozása, hogy bármely személy jogtalan befolyást gyakoroljon azon mód felett, hogy egy releváns személy hogyan végzi a kollektív portfóliókezelési tevékenységeket;
e)
intézkedések annak megelőzésére vagy ellenőrzésére, hogy egy releváns személy egy időben vagy egymás után részt vesz-e kollektív portfóliókezelési tevékenységekben, amennyiben az ilyen részvétel akadályozhatja az összeférhetetlenségek megfelelő kezelését.
Ha egy vagy több fenti intézkedés és eljárás elfogadása vagy gyakorlása nem biztosítja a megfelelő szintű függetlenséget, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan alternatív vagy kiegészítő intézkedéseket és eljárásokat fogadjanak el, amelyek e célok elérése érdekében szükségesek és arányosak.
20. cikk
A súlyos összeférhetetlenséggel járó tevékenységek kezelése
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy nyilvántartást vezessenek - és azt rendszeresen frissítsék - az alapkezelő társaság által vagy nevében végzett olyan kollektív portfóliókezelési tevékenységtípusokról, amelyekben felmerült - vagy folyamatban lévő kollektív portfóliókezelési tevékenység esetén, felmerülhet - egy vagy több ÁÉKBV, illetve más ügyfelek érdeksérelmének súlyos kockázatával járó összeférhetetlenség.
(2) A tagállamok előírhatják, hogy amennyiben az alapkezelő társaság által az összeférhetetlenség kezelése érdekében tett szervezeti vagy igazgatási intézkedések az ésszerű bizalom mellett nem elegendőek annak biztosítására, hogy megelőzzék az ÁÉKBV vagy a befektetésijegy-tulajdonosai érdeksérelmének kockázatát, akkor az alapkezelő társaság felső vezetését vagy más illetékes belső szervét haladéktalanul tájékoztatni kell annak érdekében, hogy meghozhassák az ahhoz szükséges döntéseket, hogy az alapkezelő társaság mindenkor maximálisan az ÁÉKBV és annak befektetésijegy-tulajdonosai legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjon el.
(3) Az alapkezelő társaság köteles a (2) bekezdésben említett helyzetekről beszámolni a befektetők felé bármely megfelelő tartós adathordozó útján, és köteles indokolni döntését.
21. cikk
A szavazati jogok gyakorlására vonatkozó stratégiák
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő és hatékony stratégiákat alakítsanak ki annak meghatározására, hogy a kezelt portfóliókban lévő eszközökhöz kapcsolódó szavazati jogokat mikor és hogyan kell kizárólag az érintett ÁÉKBV érdekében gyakorolni.
(2) Az (1) bekezdésben említett stratégia meghatározza a következőkhöz szükséges intézkedéseket és eljárásokat:
a)
a releváns vállalati események nyomon követése;
b)
annak biztosítása, hogy a szavazati jogok gyakorlása összhangban álljon az adott ÁÉKBV befektetési céljaival és politikájával;
c)
a szavazati jogok gyakorlásából eredő bármely összeférhetetlenség megelőzése vagy kezelése.
(3) Az (1) bekezdésben említett stratégiák összegző leírását a befektetők rendelkezésére kell bocsátani.
Az e stratégiák alapján tett lépések részleteit kérésre díjmentesen a befektetésijegy-tulajdonosok rendelkezésére kell bocsátani.
IV. FEJEZET
MAGATARTÁSI SZABÁLYOK
(A 2009/65/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja, valamint (2) bekezdésének a) és b) pontja)
1. SZAKASZ
Általános alapelvek
22. cikk
Az ÁÉKBV és befektetésijegy-tulajdonosai legfontosabb érdekeit szem előtt tartó eljárásra vonatkozó kötelezettség
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy tisztességes bánásmódot biztosítsanak a kezelt ÁÉKBV befektetésijegy-tulajdonosai részére.
Az alapkezelő társaságok nem részesíthetik előnyben a befektetésijegy-tulajdonosok egyik csoportját a befektetésijegy-tulajdonosok másik csoportjával szemben.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő politikákat és eljárásokat fogadjanak el az olyan szabálytalanságok megelőzése érdekében, amelyekről indokoltan feltételezhető, hogy hátrányosan érintik a piac stabilitását és integritását.
(3) A nemzeti jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV esetében biztosítsák a tisztességes, pontos és átlátható árazási modellek és értékelési rendszerek használatát, annak érdekében, hogy megfeleljenek a befektetésijegy-tulajdonosok legfontosabb érdekeit szem előtt tartó eljárás kötelezettségének. Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV-portfóliókat pontosan értékelték.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy úgy járjanak el, hogy megelőzzék az ÁÉKBV és befektetésijegy-tulajdonosai számára indokolatlan költségek felszámítását.
23. cikk
Az átvilágítással kapcsolatos követelmények
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az ÁÉKBV-k legfontosabb érdekeit és a piaci integritást szem előtt tartva magas szintű körültekintést tanúsítsanak a befektetések kiválasztása és folyamatos ellenőrzése terén.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő ismeretekkel és tudással rendelkezzenek azokról az eszközökről, amelyekbe az ÁÉKBV-t befektették.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy fogadjanak el írásbeli átvilágítási politikákat és eljárásokat, és hozzanak eredményes intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az ÁÉKBV nevében hozott befektetési döntéseiket az ÁÉKBV céljaival, befektetési politikájával és kockázati korlátaival összhangban hajtsák végre.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a kockázatkezelési politika végrehajtása során, és amennyiben ez a tervezett befektetés jellegét tekintve szükséges, a befektetések végrehajtása előtt készítsenek előrejelzéseket és végezzenek elemzéseket azt illetően, hogy a befektetés hogyan járul hozzá az ÁÉKBV portfóliójának összetételéhez, likviditásához, valamint kockázat/nyereség profiljához. Az akár kvantitatív, akár kvalitatív elemzéseket csak megbízható és naprakész információk alapján szabad elvégezni.
Az alapkezelő társaságok megfelelő szakértelemmel, gondossággal és körültekintéssel járnak el, amikor harmadik felekkel bármilyen, a kockázatkezelési tevékenységek végrehajtásával kapcsolatos megállapodást kötnek vagy szüntetnek meg. Az ilyen megállapodások megkötése előtt az alapkezelő társaságok megteszik a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy megbizonyosodjanak arról, hogy a harmadik fél képes a kockázatkezelési tevékenységek megbízható, szakmai elvárásoknak megfelelő és hatékony ellátására. Az alapkezelő társaság módszereket dolgoz ki a harmadik fél teljesítményének folyamatos értékelésére.
2. SZAKASZ
A jegyzési és visszaváltási megbízások kezelése
24. cikk
A jegyzési és visszaváltási megbízások végrehajtásával kapcsolatos beszámolási kötelezettségek
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ha az alapkezelő társaság végrehajtotta a befektetésijegy-tulajdonos jegyzési vagy visszaváltási megbízását, erről tartós adathordozó útján köteles legyen értesíteni a befektetésijegy-tulajdonost, a lehető leghamarabb visszaigazolva a megbízás végrehajtását, legkésőbb a végrehajtást követő első munkanapon, illetve ha az alapkezelő társaság harmadik féltől kapja meg a visszaigazolást, akkor legkésőbb a visszaigazolás harmadik féltől való beérkezését követő első munkanapon.
Az első albekezdést azonban nem kell alkalmazni, ha a visszaigazolási értesítés ugyanazt az információt tartalmazná, mint az a visszaigazolás, amit egy másik személynek azonnal el kell küldenie a befektetésijegy-tulajdonos részére.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítés adott esetben a következő információkat tartalmazza:
a)
az alapkezelő társaság azonosító adatai;
b)
a befektetésijegy-tulajdonos neve vagy más megjelölése;
c)
a megbízás kézhezvételének napja és időpontja és a fizetés módja;
d)
a végrehajtás időpontja;
e)
az ÁÉKBV azonosító adatai;
f)
a megbízás jellege (jegyzés vagy visszaváltás);
g)
az érintett befektetési jegyek száma;
h)
a befektetési jegyek egységnyi jegyzési vagy visszaváltási értéke;
i)
a referencia-értéknap;
j)
a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg;
k)
a felszámított jutalékok és költségek teljes összege és - ha a befektető kéri - ezek tételes bontása.
(3) Amennyiben egy befektetésijegy-tulajdonos megbízásait rendszeres időszakonként hajtják végre, az alapkezelő társaság választhat, hogy az (1) bekezdésben meghatározott tevékenységet végzi, vagy a befektetőt legalább hathavonta tájékoztatja ezen ügyletekről, a (2) bekezdésben felsorolt információk megadásával.
(4) Az alapkezelő társaságok a befektetésijegy-tulajdonost - annak kérésére - tájékoztatják a megbízás státusáról.
3. SZAKASZ
A legjobb végrehajtás
25. cikk
A kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó döntések végrehajtása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a portfóliók kezelésével összefüggésben az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el a kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötési döntések végrehajtása során.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megtegyenek minden ésszerű lépést az ÁÉKBV számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a következő szempontokra figyelemmel kell meghatározni:
a)
az ÁÉKBV-t jellemző célok, befektetési politika és kockázatok, a tájékoztatóban, vagy adott esetben az ÁÉKBV alapszabályában vagy létesítő okiratában jelzettek szerint;
b)
a megbízás jellemzői;
c)
a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszköz jellemzői;
d)
azon végrehajtási helyszínek jellemzői, ahová a megbízás továbbítható.
(3) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a (2) bekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés érdekében eredményes intézkedéseket hozzanak és valósítsanak meg. Az alapkezelő társságok különösen kötelesek olyan politikát kialakítani és megvalósítani, amely lehetővé teszi a számukra, hogy az ÁÉKBV-megbízások tekintetében a lehető legjobb eredményt érjék el, összhangban a (2) bekezdéssel.
Az alapkezelő társaságok beszerzik a befektetési társaság előzetes jóváhagyását a végrehajtási politikához. Az alapkezelő társaság a befektetésijegy-tulajdonosokat megfelelően tájékoztatja az e cikkel összhangban elfogadott politikáról és annak bármely lényeges módosításáról.
(4) Az alapkezelő társaságok rendszeresen ellenőrzik az intézkedések és a megbízások végrehajtását szolgáló politika eredményességét annak érdekében, hogy azonosítsák és szükség esetén kijavítsák az esetleges hiányosságokat.
Ezen túlmenően az alapkezelő társaságok évente felülvizsgálják a végrehajtási politikát. Felülvizsgálatot kell tartani akkor is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az alapkezelő társaságnak azt a képességét, hogy a kezelt ÁÉKBV számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(5) Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV nevében végrehajtott megbízások kapcsán az alapkezelő társaság végrehajtási politikájával összhangban jártak el.
26. cikk
Az ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a portfóliók kezelésével összefüggésben az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjanak el a kezelt ÁÉKBV nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére történő, végrehajtási célú továbbítása során.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megtegyenek minden ésszerű lépést az ÁÉKBV számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelemmel az árra, a költségekre, a gyorsaságra, a végrehajtás és az elszámolás valószínűségére, a megbízás nagyságára és jellegére vagy bármely más olyan szempontra, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet. E tényezők viszonylagos fontosságát a 25. cikk (2) bekezdése alapján kell meghatározni.
E célok eléréséhez az alapkezelő társaságok elfogadnak és végrehajtanak egy olyan politikát, amelynek révén képesek megfelelni az első albekezdésben említett kötelezettségüknek. A politika minden egyes eszközosztály tekintetében meghatározza azokat a jogalanyokat, amelyekhez a megbízások továbbíthatók. Az alapkezelő társaság csak akkor köthet ilyen végrehajtási célú megállapodást, ha az megfelel az e cikkben megállapított kötelezettségeknek. Az alapkezelő társaságok a befektetésijegy-tulajdonosokat megfelelően tájékoztatják az e bekezdéssel összhangban elfogadott politikáról és annak bármely lényeges módosításáról.
(3) Az alapkezelő társaságok rendszeresen ellenőrzik a (2) bekezdéssel összhangban kialakított politikájuk eredményességét, különös tekintettel az adott politikában meghatározott jogalanyok általi végrehajtás minőségére és adott esetben, az esetleges hiányosságok kijavítására.
Ezen túlmenően az alapkezelő társaságok évente felülvizsgálják e politikát. Ilyen felülvizsgálatot kell tartani akkor is, ha olyan lényeges változás merül fel, amely hátrányosan érinti az alapkezelő társaságnak azt a képességét, hogy a kezelt ÁÉKBV számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(4) Az alapkezelő társaságoknak képesnek kell lenniük annak igazolására, hogy az ÁÉKBV nevében továbbított megbízások kapcsán a (2) bekezdésben meghatározott politikával összhangban jártak el.
4. SZAKASZ
A megbízások kezelése
27. cikk
Általános alapelvek
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő vállalkozások számára, hogy olyan eljárásokat és intézkedéseket fogadjanak el és hajtsanak végre, amelyek biztosítják az ÁÉKBV nevében végzett portfólióügyletek azonnali, tisztességes és gyors végrehajtását.
Az alapkezelő társaságok által végrehajtott eljárásoknak és intézkedéseknek teljesíteniük kell a következő feltételeket:
a)
biztosítaniuk kell, hogy az ÁÉKBV nevében végrehajtott megbízásokat haladéktalanul és pontosan rögzítsék és allokálják;
b)
az egyébként összehasonlítható ÁÉKBV-megbízásokat egymás után és haladéktalanul végre kell hajtaniuk, kivéve, ha a megbízás jellemzői vagy a fennálló piaci feltételek ezt kivitelezhetetlenné teszik, illetve ha az ÁÉKBV érdekei mást kívánnak.
A végrehajtott megbízás elszámolásaként kapott bármely pénzügyi eszközt vagy pénzösszeget haladéktalanul és pontosan át kell vezetni a megfelelő ÁÉKBV számlájára.
(2) Az alapkezelő társaság nem élhet vissza a függő ÁÉKBV-megbízásokra vonatkozó információkkal, és meg kell tennie minden ésszerű lépést annak megakadályozása érdekében, hogy bármely releváns személy visszaéljen az ilyen információkkal.
28. cikk
Kereskedési megbízások összevonása és allokációja
(1) A tagállamok nem engedélyezik az alapkezelő vállalkozások számára, hogy egy ÁÉKBV-megbízást egy másik ÁÉKBV vagy egy másik ügyfél megbízásával, vagy egy sajátszámlás megbízással összevonva hajtsanak végre, kivéve, ha teljesülnek a következő feltételek:
a)
nem valószínűsíthető, hogy a megbízások összevonása végül bármely olyan ÁÉKBV vagy ügyfél hátrányára lenne, akinek a megbízásait összevonják;
b)
ki kell alakítani és végre kell hajtani a megbízásallokációs politikát, amely kellően pontos feltételeket ír elő az összevont megbízások tisztességes allokációjára, ideértve annak megadását is, hogy a megbízások volumene és ára hogyan határozza meg az allokációkat és a részleges végrehajtások kezelését.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy ha egy alapkezelő társaság egy ÁÉKBV-megbízást összevon más ÁÉKBV-k vagy ügyfelek egy vagy több megbízásával, és az összevont megbízást részlegesen hajtja végre, akkor a társaság a kapcsolódó kereskedéseket a megbízásallokációs politikával összhangban allokálja.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy ha egy alapkezelő társaság sajátszámlás ügyleteit összevonja egy vagy több ÁÉKBV vagy más ügyfelek megbízásaival, akkor a társaság a kapcsolódó kereskedéseket ne allokálhassa oly módon, hogy az az ÁÉKBV-k vagy a másik ügyfelek számára hátrányos legyen.
(4) A tagállamok előírják, hogy ha egy alapkezelő társaság egy ÁÉKBV vagy egy másik ügyfél megbízását összevonja egy sajátszámlás megbízással, és az összevont megbízást részlegesen hajtja végre, akkor a kapcsolódó kereskedések allokációja során az ÁÉKBV vagy a másik ügyfél prioritást élvez a sajátszámlás megbízással szemben.
Ha azonban egy alapkezelő társaság képes ésszerű alapon igazolni az ÁÉKBV vagy a másik ügyfél előtt, hogy az összevonás nélkül nem lett volna képes ilyen előnyös feltételekkel - vagy egyáltalán - végrehajtani a megbízást, akkor az (1) bekezdés b) pontjában említett politikának megfelelő arányban a saját számlás ügyletet is bevonhatja az allokációba.
5. SZAKASZ
Ösztönzők
29. cikk
Az ÁÉKBV legfontosabb érdekeinek védelme
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az alapkezelő vállalkozások nem minősülhetnek az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartóan, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően működőnek, ha az ÁÉKBV befektetéskezelési és igazgatási tevékenységeivel kapcsolatban bármilyen díjat vagy jutalékot fizetnek vagy kapnak, illetve bármilyen nem pénzbeli juttatást adnak vagy kapnak, az alábbiak kivételével:
a)
az ÁÉKBV vagy az ÁÉKBV nevében eljáró személy részére vagy által fizetett vagy nyújtott díj, jutalék vagy nem pénzbeli juttatás;
b)
harmadik fél vagy harmadik fél nevében eljáró személy részére vagy által fizetett vagy nyújtott díj, jutalék vagy nem pénzbeli juttatás, az alábbi feltételek teljesülése esetén:
i.
a díj, jutalék vagy juttatás létét, jellegét és összegét, illetve ha az összeg nem állapítható meg, akkor az összeg kiszámításának a módját a releváns szolgáltatás nyújtása előtt világosan az ÁÉKBV tudomására kell hozni olyan módon, hogy az átfogó, pontos és érthető legyen;
ii.
a díj vagy jutalék kifizetését, illetve a nem pénzbeli juttatás nyújtását úgy kell kialakítani, hogy az növelje a releváns szolgáltatás minőségét, és ne akadályozza az alapkezelő társaság azon kötelezettségének teljesítését, hogy az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva járjon el;
c)
olyan megfelelő díjak, amelyek a releváns szolgáltatás nyújtását lehetővé teszik vagy ahhoz szükségesek - mint például őrzési költségek, elszámolási és átváltási költségek, szabályozói díjak vagy jogi költségek -, és amelyek jellegüknél fogva nem összeférhetetlenek az alapkezelő társaság azon kötelezettségével, hogy az ÁÉKBV legfontosabb érdekeit szem előtt tartva, becsületesen, tisztességesen és a szakmai elvárásoknak megfelelően kell eljárnia.
(2) A tagállamok az (1) bekezdés b) pontja i. alpontjának alkalmazásában engedélyezik az alapkezelő társaság számára, hogy a díjra, jutalékra és nem pénzbeli juttatásokra vonatkozó intézkedések alapvető feltételeit összefoglalóként hozza nyilvánosságra, feltéve, hogy az alapkezelő társaság vállalja, hogy a befektetésijegy-tulajdonos kérésére további részleteket is nyilvánosságra hoz és ezt a vállalását be is tartja.
V. FEJEZET
A LETÉTKEZELŐ ÉS AZ ALAPKEZELŐ TÁRSASÁG KÖZÖTTI SZABVÁNYMEGÁLLAPODÁS RÉSZLETEI
(A 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdése és 33. cikkének (5) bekezdése)
30. cikk
A megállapodást kötő felek által követendő eljárások elemei
A tagállamok előírják a letétkezelő és az alapkezelő társaság - e fejezetben: „a megállapodás felei” - részére, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett írásbeli megállapodásba foglalják bele legalább a következő adatokat, amelyek a megállapodás felei által nyújtott szolgáltatásokra és az általuk követendő eljárásokra vonatkoznak:
a)
a letétkezelőre bízott valamennyi ÁÉKBV-eszköztípus tekintetében elfogadandó eljárások leírása, ideértve a letéti őrzéssel kapcsolatos eljárásokat is;
b)
a követendő eljárások leírása arra az esetre, ha az alapkezelő társaság az ÁÉKBV alapszabályának vagy tájékoztatójának a módosítását tervezi, meghatározva azokat a helyzeteket, amelyekben a letétkezelőt tájékoztatni kell, vagy amikor a módosítás véghezviteléhez a letétkezelővel kötött előzetes megállapodás szükséges;
c)
azon eszközök és eljárások leírása, amelyek útján a letétkezelő az alapkezelő társaság részére továbbítja azokat a vonatkozó információkat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az alapkezelő társaság teljesíthesse a kötelezettségeit, ideértve a pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó bármely jog gyakorlásával összefüggő eszközök és eljárások leírásait, valamint az annak érdekében alkalmazott eszközöket és eljárásokat, hogy az alapkezelő társaság és az ÁÉKBV képes legyen a kellő időben és pontossággal hozzáférni az ÁÉKBV számláival kapcsolatos információkhoz;
d)
azon eszközök és eljárások leírása, amelyekkel a letétkezelő hozzáférhet minden olyan vonatkozó információhoz, amely a feladatai teljesítéséhez szükséges;
e)
azon eljárások leírása, amelyek útján a letétkezelő képes felvilágosítást kérni az alapkezelő társaság magatartásáról, és képes értékelni az átadott információ minőségét, ideértve a helyszíni látogatást is;
f)
azon eljárások leírása, amelyekkel az alapkezelő társaság felülvizsgálhatja a letétkezelő teljesítményét a letétkezelő szerződéses kötelezettségei tekintetében.
31. cikk
Az információcseréhez, a titoktartási kötelezettséghez és a pénzmosáshoz kapcsolódó elemek
(1) A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei legalább a következő, az információcseréhez, a titoktartási kötelezettséghez és a pénzmosáshoz kapcsolódó elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
egy jegyzék minden olyan információról, amelyet az ÁÉKBV befektetési jegyeinek jegyzésével, visszaváltásával, kibocsátásával, érvénytelenítésével vagy visszavásárlásával kapcsolatban ki kell cserélni az ÁÉKBV, az alapkezelő társasága és a letétkezelő között;
b)
a megállapodás feleire vonatkozó titoktartási kötelezettségek;
c)
a megállapodás feleinek feladataira és felelősségére vonatkozó információk a pénzmosás megelőzésével és adott esetben a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségek terén.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett kötelezettségeket úgy kell meghatározni, ahogy azok ne akadályozzák sem az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállama illetékes hatóságait, sem pedig az ÁÉKBV székhely szerinti tagállama illetékes hatóságait abban, hogy hozzáférjenek a releváns dokumentumokhoz és információkhoz.
32. cikk
Harmadik felek kinevezésével kapcsolatos elemek
Amennyiben a letétkezelő vagy az alapkezelő társaság harmadik felet bíz meg feladatai ellátásával, úgy a tagállamok előírják a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei részére, hogy legalább a következő elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
egy vállalást, amely szerint a megállapodás mindkét fele rendszeresen megadja a letétkezelő vagy az alapkezelő társaság által a feladatai ellátásával megbízott bármely harmadik félre vonatkozó adatokat;
b)
egy vállalást, amely szerint a felek bármelyikének kérésére a másik fél tájékoztatást ad a harmadik fél kiválasztására szolgáló szempontokról és a kiválasztott harmadik fél által végzett tevékenység ellenőrzése érdekében tett lépésekről;
c)
egy nyilatkozatot, amely szerint a letétkezelőnek a 2009/65/EK irányelv 24. cikkében vagy 34. cikkében említett felelősségét nem befolyásolja az a tény, hogy az eszközök egy részét vagy egészét egy harmadik félnek letéti őrzés céljából átadta.
33. cikk
A megállapodás esetleges módosításával és megszűnésével kapcsolatos elemek
A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei legalább a következő, a megállapodás módosításához és megszűnéséhez kapcsolódó elemeket foglalják bele a megállapodásba:
a)
a megállapodás érvényességi ideje;
b)
a megállapodás módosítására és megszűnésére vonatkozó feltételek;
c)
a letétkezelő-váltás megkönnyítéséhez szükséges feltételek, továbbá az az eljárás, amelyet ilyen szolgáltatóváltás esetén a letétkezelőnek alkalmaznia kell a releváns információknak az új letétkezelőhöz való eljuttatására.
34. cikk
Az alkalmazandó jog
A tagállamok előírják, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei rögzítsék, hogy a megállapodásra alkalmazandó jog az ÁÉKBV székhely szerint tagállamának joga.
35. cikk
Elektronikus információtovábbítás
Amennyiben a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás felei vállalják, hogy a közöttük történő információáramlás egy része vagy egésze tekintetében elektronikus információtovábbítást alkalmaznak, úgy a tagállamok előírják, hogy az ilyen megállapodásnak ki kell térnie arra, hogy az így továbbított információkat rögzítik.
36. cikk
A megállapodás hatálya
A tagállamok engedélyezhetik, hogy a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodás az alapkezelő társaság által kezelt több ÁÉKBV-re is kiterjedjen. Ilyen esetben a megállapodásban fel kell sorolni a hatálya alá tartozó ÁÉKBV-ket.
37. cikk
Szolgáltatási szintre vonatkozó megállapodás
A tagállamok engedélyezik a megállapodás felei számára, hogy a 30. cikk c) és d) pontjában említett eszközök és eljárások részleteit a 2009/65/EK irányelv 23. cikkének (5) bekezdésében vagy 33. cikkének (5) bekezdésében említett megállapodásba vagy külön írásbeli megállapodásba foglalják.
VI. FEJEZET
KOCKÁZATKEZELÉS
(A 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (1) bekezdése)
1. SZAKASZ
Kockázatkezelési politika és kockázatmérés
38. cikk
Kockázatkezelési politika
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy olyan megfelelő és dokumentált kockázatkezelési politikát alakítsanak ki, hajtsanak végre és tartsanak fenn, amely azonosítja, hogy az általuk kezelt ÁÉKBV milyen kockázatoknak van vagy lehet kitéve.
A kockázatkezelési politikának tartalmaznia kell azokat az eljárásokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az alapkezelő társaság képes legyen az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében felmérni az adott ÁÉKBV piaci, likviditási és partnerkockázatnak való kitettségét, továbbá az ÁÉKBV kitettségét minden olyan egyéb kockázatnak, ideértve a működési kockázatokat is, amelyek az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében lényegesek lehetnek.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a kockázatkezelési politikában legalább a következő elemeket szabályozzák:
a)
azok a technikák, eszközök és intézkedések, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy teljesítsék a 40. és a 41. cikkben meghatározott kötelezettségeket;
b)
a kockázatkezelésre vonatkozó felelősségeknek az alapkezelő társaságon belüli megosztása.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési politika nevezze meg a 12. cikkben említett kockázatkezelési funkció által az igazgatóság és a felső vezetés felé -, illetve adott esetben a felügyeleti funkció felé - teljesítendő beszámolás feltételeit, tartalmát és gyakoriságát.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában a tagállamok biztosítják, hogy az alapkezelő társaságok vegyék figyelembe az üzleti tevékenységük és az általuk kezelt ÁÉKBV jellegét, méretét és összetettségét.
39. cikk
A kockázatkezelési politika értékelése, nyomon követése és felülvizsgálata
(1) A tagállamok előírják, hogy az alapkezelő társaságok értékeljék, kövessék nyomon és rendszeresen vizsgálják felül:
a)
a kockázatkezelési politika, valamint a 40. és a 41. cikkben említett intézkedések, eljárások és technikák megfelelőségét és eredményességét;
b)
azt, hogy az alapkezelő társaság milyen szinten felel meg a kockázatkezelési politikának, valamint a 40. és a 41. cikkben említett intézkedéseknek, eljárásoknak és technikáknak;
c)
a kockázatkezelési eljárás megvalósítás során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tett intézkedések megfelelőségét és eredményességét.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a székhely szerinti tagállamuk illetékes hatóságait a kockázatkezelési eljárásukat érintő bármely lényeges változásról értesítsék.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben rögzített követelményeket az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállamának illetékes hatóságai folyamatosan, tehát egyúttal az engedélyezéskor is, felülvizsgálják.
2. SZAKASZ
Kockázatkezelési eljárás, partnerkockázati kitettség és kibocsátói koncentráció
40. cikk
Kockázatmérés és -kezelés
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy megfelelő és eredményes intézkedéseket, eljárásokat és technikákat fogadjanak el az alábbiak érdekében:
a)
az általuk kezelt ÁÉKBV-t érintő valós vagy lehetséges kockázatok mindenkori mérése és kezelése;
b)
az átfogó kockázatra és a partnerkockázatra vonatkozó korlátok betartásának biztosítása a 41. és 43. cikkel összhangban.
Ezeknek az intézkedéseknek, eljárásoknak és technikáknak arányosnak kell lenniük az alapkezelő vállalkozások üzleti tevékenységének, valamint az általuk kezelt ÁÉKBV-nek a jellegével, nagyságrendjével és összetettségével, továbbá összhangban kell állniuk az ÁÉKBV kockázati profiljával.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy az általuk kezelt minden egyes ÁÉKBV tekintetében tegyék meg a következő lépéseket:
a)
olyan kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák bevezetése, amelyek szükségesek annak biztosításához, hogy megalapozott és megbízható adatok alapján pontosan felmérjék a foglalt pozíciók kockázatát és ezek hozzájárulását az átfogó kockázati profilhoz, és hogy a kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák megfelelően dokumentáltak legyenek;
b)
szükség esetén időszakos visszamenőleges vizsgálatok végzése a - modellalapú előrejelzéseket és becsléseket is tartalmazó - kockázatmérési intézkedések validitásának felülvizsgálata céljából;
c)
szükség esetén időszakos stressztesztek és forgatókönyv-elemzések végzése a piaci feltételek lehetséges változásaiból fakadó olyan kockázatok kezelése érdekében, amelyek hátrányosan érinthetik az ÁÉKBV-t;
d)
a minden egyes ÁÉKBV-t érintő releváns kockázatok kezelésére és kontrolljára használt intézkedésekkel kapcsolatos dokumentált belsőkorlát-rendszer kialakítása, végrehajtása és fenntartása, figyelembe véve minden olyan kockázatot, amely a 38. cikk alapján lényeges lehet az ÁÉKBV tekintetében, valamint összhangot biztosítva az ÁÉKBV kockázati profiljával;
e)
annak biztosítása, hogy az aktuális kockázati szint megfelel az egyes ÁÉKBV-k tekintetében a d) pontban meghatározott kockázatikorlát-rendszernek;
f)
olyan megfelelő eljárások kialakítása, megvalósítása és fenntartása, amelyek az ÁÉKBV kockázatikorlát-rendszerének tényleges vagy várható megsértése esetén időben meghozott lépésekkel orvosolják a helyzetet, a befektetésijegy-tulajdonosok legfontosabb érdekeit szem előtt tartva.
(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaságok megfelelő likviditásikockázat-kezelő eljárást alkalmazzanak annak érdekében, hogy az általuk kezelt valamennyi ÁÉKBV mindenkor képes legyen megfelelni a 2009/65/EK irányelv 84. cikke (1) bekezdésének.
Adott esetben az alapkezelő társaságok stresszteszteket végeznek, ami lehetővé teszi az ÁÉKBV kivételes körülmények közötti likviditási kockázatának az értékelését.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az általuk kezelt valamennyi ÁÉKBV esetében az ÁÉKBV befektetéseinek likviditási profilja megfeleljen, az alapszabályban, a létesítő okiratban vagy a tájékoztatóban meghatározott visszaváltási politikának.
41. cikk
Az átfogó kockázat kiszámítása
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára azt, hogy a kezelt ÁÉKBV 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (3) bekezdése szerinti átfogó kockázatát az alábbi módszerek valamelyikével számítsák ki:
a)
a kezelt ÁÉKBV által származékos pénzügyi eszközök - ideértve a 2009/65/EK irányelv 51. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti beágyazott származékos eszközöket is - használatával generált járulékos kitettség és tőkeáttétel, amely nem haladhatja meg az ÁÉKBV nettó eszközértékének teljes összegét;
b)
az ÁÉKBV-portfólió piaci kockázata.
(2) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy legalább napi rendszerességgel számítsák ki az ÁÉKBV átfogó kockázatát.
(3) A tagállamok engedélyezhetik, hogy az alapkezelő társaságok a kötelezettségvállalási megközelítés, a kockázatiérték-megközelítés vagy adott esetben más továbbfejlesztett kockázatmérési módszerek alkalmazásával számítsák ki az átfogó kockázatot. E rendelkezés alkalmazásában a „kockázati érték” a maximális várható veszteség mértékét jelenti adott konfidenciaszinten egy adott időszakban.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy az átfogó kockázat mérésére kiválasztott módszer megfelelő legyen, figyelemmel az ÁÉKBV által célzott befektetési stratégiára, valamint a használt származékos pénzügyi eszközök típusára és összetettségére, valamint a származékos pénzügyi eszközöket tartalmazó ÁÉKBV-portfólió arányára.
(4) Ha egy ÁÉKBV a tőkeáttétel vagy a piaci kockázatnak való kitettség növelése céljából a 2009/65/EK irányelv 51. cikkének (2) bekezdésével összhangban bizonyos technikákat és eszközöket alkalmaz - ideértve a visszavásárlási megállapodásokat vagy az értékpapír-kölcsönzési ügyleteket -, akkor a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy ezeket az ügyleteket vegyék figyelembe az átfogó kockázat kiszámítása során.
42. cikk
Kötelezettségvállalási megközelítés
(1) Ha az átfogó kockázat kiszámítására a kötelezettségvállalási megközelítést alkalmazzák, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára ennek a megközelítésnek az alkalmazását minden származékospénzügyieszköz-pozícióra, ideértve a 2009/65/EK irányelv 51. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti beágyazott származékos eszközöket is, akár az ÁÉKBV általános befektetési politikájának részeként használva kockázatcsökkentés céljából, akár pedig az említett irányelv 51. cikkének (2) bekezdésében említett hatékony portfóliókezelés céljából kerül sor használatukra.
(2) Ha az átfogó kitettség kiszámítása a kötelezettségvállalási megközelítés használatával történik, a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy minden egyes származékospénzügyieszköz-pozíciót az adott származékos eszköz mögöttes eszközében található egyenértékű pozíció piaci értékére váltsanak át (szabványos kötelezettségvállalási megközelítés).
A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságok számára más olyan számítási módszerek alkalmazását is, amelyek egyenértékűek a szabványos kötelezettségvállalási megközelítéssel.
(3) A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságnak, hogy az átfogó kockázat kiszámítása során nettósítási és fedezeti megállapodásokat vegyen figyelembe, amennyiben ezek a megállapodások nem hagynak figyelmen kívül nyilvánvaló és lényeges kockázatokat, és a kockázati kitettség egyértelmű csökkenését eredményezik.
(4) Amennyiben a származékos pénzügyi eszközök használata nem eredményez járulékos kitettséget az ÁÉKBV számára, akkor a mögöttes kitettséget nem kell figyelembe venni a kötelezettségvállalási számításban.
(5) Amennyiben a kötelezettségvállalási megközelítést alkalmazzák, úgy az ÁÉKBV nevében a 2009/65/EK irányelv 83. cikke szerint megkötött ideiglenes kölcsönmegállapodásokat nem kell figyelembe venni az átfogó kockázat kiszámításakor.
43. cikk
Partnerkockázat és kibocsátói koncentráció
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy a tőzsdén kívüli (OTC) származékos pénzügyi eszközből eredő partnerkockázat a 2009/65/EK irányelv 52. cikkében meghatározott korlátok hatályába tartozzon.
(2) Amikor az alapkezelő társaság a 2009/65/EK irányelv 52. cikke (1) bekezdésében említett határokkal összefüggésben kiszámítja, hogy mekkora az ÁÉKBV-nek egy adott partnerrel szembeni kitettsége, akkor az adott partnerrel kötött tőzsdén kívüli származékos szerződés pozitív valós értékét (mark-to-market value) kell használnia.
Az alapkezelő társaságok az ÁÉKBV-nek ugyanazzal a partnerrel fennálló származékos pozícióit nettósíthatják is, feltéve, hogy képesek a partnerrel kötött nettósítási megállapodások jogi érvényesítésére az ÁÉKBV nevében. A nettósítás csak az ugyanazon partnerrel fennálló tőzsdén kívüli származékos eszközök tekintetében engedhető meg, és nem engedélyezett egyéb más olyan kitettség tekintetében, amely az ÁÉKBV-t ugyanazon partner vonatkozásában jellemezheti.
(3) A tagállamok megengedhetik az alapkezelő társaságok számára, hogy biztosítékok elfogadásával csökkentsék az ÁÉKBV adott partnernek való, tőzsdén kívüli származékos ügyletből eredő kitettségét. A kapott biztosítéknak kellően likvidnek kell lennie, hogy gyorsan el lehessen adni olyan áron, ami közel van az eladás előtti értékeléséhez.
(4) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a biztosítékot vegyék figyelembe a partnerkockázati kitettségnek a 2009/65/EK irányelv 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben történő számítása során, amikor az alapkezelő társaság az ÁÉKBV nevében továbbadja a biztosítékot a tőzsdén kívüli ügyletben részt partnernek. A továbbadott biztosíték csak akkor vehető figyelembe nettó alapon, ha az alapkezelő társaság képes jogilag érvényesíteni az ÁÉKBV nevében az ezzel a partnerrel kötött nettósítási megállapodásokat.
(5) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a 2009/65/EK irányelv 52. cikkében említett kibocsátói koncentrációra vonatkozó korlátokat a származékos pénzügyi eszközök használatával teremtett mögöttes kitettség alapján számítsák ki a kötelezettségvállalási megközelítés szerint.
(6) A 2009/65/EK irányelv 52. cikkének (2) bekezdésében említett tőzsdén kívüli származékos ügyletekből eredő kitettség tekintetében a tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a számítás során vegyék figyelembe a tőzsdén kívüli származékos ügyletben részt vevő partnerekkel szembeni kitettségeket.
3. SZAKASZ
A tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére szolgáló eljárások
44. cikk
A tőzsdén kívüli származékos eszközök értékének megállapítására szolgáló eljárások
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak ellenőrzését, hogy az ÁÉKBV tőzsdén kívüli származékos eszközökkel szembeni kitettségéhez olyan valós értékeket rendelnek, amelyek nem csupán a tőzsdén kívüli származékos ügyletben részt vevő partner piaci ajánlatain alapulnak, és amelyek megfelelnek a 2007/16/EK irányelv 8. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az alapkezelő társaságoknak olyan intézkedéseket és eljárásokat kell létrehozniuk, megvalósítaniuk és fenntartaniuk, amelyek biztosítják az ÁÉKBV tőzsdén kívüli származékos eszközökkel szembeni kitettségének arányos, átlátható és valós értéken történő értékelését.
A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára annak biztosítását, hogy a tőzsdén kívüli származékos eszközök valós értékét megfelelő, pontos és független értékelés során állapítsák meg.
Az értékelési intézkedések és eljárások megfelelőek és arányosak az érintett tőzsdén kívüli származékos eszközök jellegével és összetettségével.
Ha a tőzsdén kívüli származékos eszközök értékelésére vonatkozó intézkedések és eljárások harmadik felek tevékenységeinek bevonásával járnak, akkor az alapkezelő társaságoknak be kell tartaniuk az 5. cikk (2) bekezdésében és a 23. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében meghatározott követelményeket.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában a kockázatkezelési funkciót egyedi kötelezettségekkel és feladatokkal kell ellátni.
(4) A (2) bekezdésben említett értékelési intézkedéseket és eljárásokat megfelelően dokumentálni kell.
4. SZAKASZ
A származékos eszközökre vonatkozó információk átadása
45. cikk
A származékos eszközökre vonatkozó beszámolók
(1) A tagállamok előírják az alapkezelő társaságok számára, hogy a székhely szerinti tagállamuk illetékes hatóságai részére legalább évente beszámolót küldjenek olyan tájékoztatással, amely valós és tisztességes képet ad az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetében alkalmazott származékos eszközök típusairól, a mögöttes kockázatokról, a mennyiségi korlátokról és azokról a módszerekről, amelyeket a származékos ügyletekkel járó kockázatok becslésére választottak ki.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az alapkezelő társaság székhely szerinti tagállamának illetékes hatóságai felülvizsgálják az (1) bekezdésben említett tájékoztatás rendszerességét és teljességét, és arról, hogy szükség esetén legyen beavatkozási lehetőségük.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
46. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2011. június 30-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
47. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételét követő huszadik napon lép hatályba.
48. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 1-jén.