РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1189/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2011 година
за определяне на подробни правила по отношение на някои разпоредби на Директива 2010/24/ЕС на Съвета относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (1), и по-специално член 26 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2010/24/ЕС съществено измени правилата относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки и определи по нов начин изпълнителните правомощия на Комисията в сравнение с разпоредбите на Директива 2008/55/ЕО на Съвета (2). Следователно е целесъобразно действащите правила за изпълнение, приети от Комисията, да бъдат заменени с нов регламент за изпълнение.
(2)
С цел да се гарантира бърза комуникация между компетентните органи, следва да се приемат подробни правила относно практическите мерки и сроковете за комуникация между запитания и запитващия орган.
(3)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочи, че предаването на документите по електронен път не засяга тяхната валидност.
(4)
С цел да се потвърди, че предадените по пощата документи са изпратени от компетентен орган, е целесъобразно да се предвидят отделни правила, отнасящи се до този вид комуникация.
(5)
С цел да се гарантира предаването на подходящи данни и информация, следва да се изготвят образци на стандартния формуляр, придружаващ искането за уведомяване, и на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
(6)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочат изрично правните последици от уведомяванията, направени от запитаната държава-членка по искане на запитващата държава-членка.
(7)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно също така да се уточни, че уведомяването или предоставянето на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху последиците от уведомяването за първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки и че преработеният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху първоначалното вземане или върху първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки.
(8)
Регламент (ЕО) № 1179/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои разпоредби на Директива 2008/55/ЕО на Съвета относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) следва да бъде отменен.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по събиране на вземания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробните правила за прилагане на член 5, параграф 1, член 8, член 10, член 12, параграф 1, член 13, параграфи 2, 3, 4 и 5, член 15, член 16, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, включително подробните правила за конвертирането и прехвърлянето на събраните суми, както и средствата за комуникация, които могат да бъдат използвани от съответните органи.
Член 2
1. Всички искания за информация, уведомяване, събиране на вземания или за обезпечителни мерки в съответствие с член 5, параграф 1, член 8, член 10 и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС (наричани по-долу „искания за помощ“) и всички приложени инструменти, формуляри и други документи, както и всяка друга информация, предоставена във връзка с тези искания, се изпращат чрез „мрежа CCN“, освен в случаите, когато това е неприложимо по технически причини.
2. Приема се, че предадените по електронен път документи или тяхната разпечатка върху хартиен носител имат същите правни последици като документите, изпратени по пощата.
3. Ако дадено искане не може да бъде изпратено чрез „мрежа CCN“, то се изпраща по пощата. В този случай се прилагат следните правила:
а)
искането се подписва от длъжностно лице на запитващия орган, надлежно оправомощено да отправя такива искания;
б)
стандартният формуляр, придружаващ искането за уведомяване, посочен в член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС (наричан по-долу „единен формуляр за уведомяване“) или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, посочен в член 12 от посочената директива, се подписва от надлежно оправомощено длъжностно лице на запитващия орган;
в)
ако искането е придружено от копие на документ, различен от единния формуляр за уведомяване или от единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, запитващият орган удостоверява съответствието на копието с оригинала, като вписва върху копието, на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която се намира, думите „вярно с оригинала“, името на длъжностното лице, заверило документа, и датата на заверката.
За целите на първа алинея, буква б) държавите-членки използват единния формуляр за уведомяване, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент, и единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
4. Когато единният формуляр за уведомяване или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изпраща по електронен път, структурата и форматът му може да бъдат адаптирани към изискванията на системата за електронна комуникация с цел да се улесни комуникацията между компетентните органи, при условие че данните и информацията, съдържащи се в него, не са съществено променени в сравнение с образците, посочени в приложения I и II.
Член 3
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а)
основния длъжник или съдлъжника;
б)
лице, различно от съдлъжника, отговорно за плащане на данъците, таксите и другите мерки, или за други вземания, отнасящи се до тези данъци, такси и други мерки съгласно действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира запитващият орган;
в)
всяка трета страна, която държи активи, собственост на едно от лицата, посочени в буква а) или б) или имаща дългове към това лице.
Член 4
Информацията и другите елементи, съобщени от запитания орган на запитващия орган в съответствие с член 5, параграф 1, членове 8 и 10, и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, се предоставят на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган или на друг език, договорен между запитващия и запитания орган.
Член 5
Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите от Директива 2010/24/ЕС, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и при всички случаи в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
Член 6
Във всяко искане за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ГЛАВА II
ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 7
Запитаният орган потвърждава получаването на искането за информация във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 8
1. Запитаният орган предава всяка част от исканата информация до запитващия орган, както и когато тя е получена.
2. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялата искана информация или част от нея не може да бъде получена в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаването на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от проучванията, които е провел, за да получи исканата информация.
Въз основа на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от запитания орган да продължи проучванията. Това искане се прави в срок от два месеца от получаването на уведомяването за резултата от проучванията, проведени от запитания орган, и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, които се прилагат към първоначалното искане.
Член 9
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането за информация, което е изпратил до запитания орган. Решението за оттегляне се изпраща на запитания орган.
ГЛАВА III
ИСКАНИЯ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 10
1. Всяко искане за уведомяване включва оригинала или завереното копие на всеки документ, за който се иска уведомяване.
Единният формуляр за уведомяване, който придружава искането в съответствие с член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност. С него се предоставя информация на адресата относно документите, за които се иска помощ при уведомяване.
2. По отношение на информацията, посочена в единния формуляр за уведомяване, се прилага следното:
а)
размерът на вземането се посочва, когато вече е установен;
б)
периодът, в рамките на който трябва да се извърши уведомяването, може да се определи, като се посочи датата, преди която запитващият орган предвижда да се извърши уведомяването.
Член 11
Искането за уведомяване може да се отнася до всяко от лицата, посочени в член 3, буква в) от Директива 2010/24/ЕС, което, в съответствие с действащия закон в запитващата държава-членка, следва да бъде информирано за всеки документ, който се отнася до него.
Член 12
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за уведомяване във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
Веднага след получаване на искането за уведомяване запитаният орган взема необходимите мерки, за да извърши уведомяването в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган незабавно информира запитващия орган за датата на уведомяването, като потвърждава уведомяването във формуляра на искането, който се връща на запитващия орган.
Член 13
1. Смята се, че уведомяване, извършено от запитаната държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики, има същите последици в запитващата държава-членка като уведомяване, извършено от самата запитващата държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
2. Уведомяване за документ, който се отнася за повече от един вид данък, такса или друга мярка, се счита за валидно, ако е извършено от орган на запитаната държава-членка, който е компетентен най-малко за един от видовете данъци, такси или други мерки, посочени в документа, за който е било извършено уведомяване, при условие че това е позволено от националното законодателство на запитаната държава-членка.
Член 14
За целите на уведомяването запитаната държава-членка може да използва единния формуляр за уведомяване, посочен в член 10, параграф1, на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
ГЛАВА IV
ИСКАНИЯ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНЕ ИЛИ ЗА ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 15
Исканията за събиране на вземане или за обезпечителни мерки включват декларация, че условията, предвидени в Директива 2010/24/ЕС за откриване на процедура за взаимна помощ, са изпълнени.
Член 16
1. Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, придружаващ искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
Административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/24/ЕС, и лихвите и разходите, посочени в член 2, параграф 2, буква в) от същата директива, които, в съответствие с действащите правила в запитващата държава-членка могат да са дължими от датата на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки до датата преди тази, на която е изпратено искането за събиране на вземане, могат да бъдат добавени в единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
2. За няколко вземания или за няколко лица може да бъде издаден само един единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, в съответствие с първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
3. Доколкото дадени първоначални инструменти за предприемане на изпълнителни мерки относно няколко вземания в запитващата държава-членка вече са били заменени с общ инструмент за предприемане на изпълнителни мерки за всички тези вземания в посочената държава-членка, единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка може да се основава на първоначалните инструменти за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или на общия инструмент, който обединява първоначалните инструменти в запитващата държава-членка.
4. За да се изпълнят мерките относно вземанията, за които е поискана помощ при събирането, запитаната държава-членка може да използва единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в нея на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
Член 17
Адресатът на искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки не може да се позовава на уведомяване или съобщаване на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, за да иска удължаване или възстановяване на срока за обжалване на вземането или на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, ако за него е направено валидно уведомяване.
Член 18
1. Ако паричната единица на запитаната държава-членка е различна от паричната единица на запитващата държава-членка, запитващият орган посочва размера на вземането, което подлежи на събиране, и в двете парични единици.
2. Обменният курс, който се използва за целите на помощта при събиране на вземане, е последният обменен курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди датата на изпращане на искането.
Член 19
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за събиране на вземането или за обезпечителни мерки във възможно най-кратък срок и във всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването на съответното искане.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 20
1. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или обезпечителните мерки не могат да бъдат предприети в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Въз основа на информацията, получена от запитания орган, запитващият орган може да поиска от запитания орган да открие отново процедурата за събиране на вземане или за обезпечителни мерки. Това искане се прави в срок от два месеца от получаване на уведомяването за резултата от тази процедура и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, приложими към първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Член 21
1. Запитващият орган уведомява писмено запитания орган за всяко действие за обжалване на вземането или на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки по него в държавата-членка на запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
2. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в запитаната държава-членка, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или събирането на вземане в съответствие с член 14, параграф 4, алинеи втора и трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в параграф 1.
3. За всяко действие, предприето в запитаната държава-членка, за възстановяване на събрани суми или на компенсация във връзка със събиране на обжалвани вземания в съответствие с член 14, параграф 4, алинея трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
В рамките на възможното, запитаният орган осигурява участието на запитващия орган в процедурите по уреждане на сумата за възстановяване и на дължимата компенсация. При получаване на мотивирано искане от страна на запитания орган, запитващият орган превежда възстановените суми и платената компенсация в срок от два месеца от получаването на посоченото искане.
Член 22
1. Ако искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки стане безпредметно в резултат на изплащане на вземането или на неговото отменяне или по някаква друга причина, запитващият орган незабавно информира запитания орган, така че последният да може да спре всяко предприето от него действие.
2. Ако размерът на вземането, за което е отправено искане за възстановяване или за обезпечителни мерки, е коригиран с решение на компетентния орган, посочен в член 14, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, запитващият орган информира запитания орган за решението и, ако е поискано възстановяване, предоставя преработен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изготвя от запитващия орган или на негова отговорност, въз основа на решението за коригиране на размера на вземането.
3. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не води до каквито и да било последици по отношение на възможността да се обжалва първоначалното вземане, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или решението, посочено в предходната алинея.
4. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до намаление на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел за събиране на вземане или за обезпечителни мерки, но това действие се отнася само до все още неуредената сума.
Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, вече е била събрана сума, надвишаваща все още неуредената сума по вземането, но процедурата по превода, посочена в член 23, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
5. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до увеличение на размера на вземането, запитващият орган може да отправи до запитания орган допълнително искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Запитаният орган дава ход на допълнителното искане, доколкото е възможно, едновременно с първоначалното искане от запитващия орган. Когато, предвид етапа, до който е стигнала съществуващата процедура, не е възможна консолидация на допълнителното искане с първоначалното искане, запитаният орган е длъжен да се съобрази с допълнителното искане само ако то се отнася за сума, не по-малка от посочената в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
6. За превръщането на сумата на вземането, получена в резултат на корекцията, посочена в параграф 2, в паричната единица на държавата-членка на запитания орган, запитващият орган използва обменния курс, използван при първоначалното искане.
Член 23
1. Сумите, които трябва да бъдат изплатени на запитващия орган, в съответствие с член 13, параграф 5 от Директива 2010/24/ЕС, се превеждат на запитващия орган в паричната единица на запитаната държава-членка.
Събраните суми се превеждат в срок от два месеца от датата, на която е събрано вземането.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на запитващата държава-членка, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането на запитващата държава-членка до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а)
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и
б)
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна.
Ако запитващият орган е направил декларация за възстановяване в съответствие с трета алинея, буква б), той връща събраните по вземането суми, които са вече преведени от запитания орган, в срок от един месец от получаването на искането за възстановяване. Всяка друга дължима компенсация в този случай остава изцяло за сметка на запитания орган.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да договорят различни условия за превода на сумите под прага, посочен в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
Член 24
Независимо дали запитаният орган е събрал някакви суми от лихвата, посочена в член 13, параграф 4 от Директива 2010/24/ЕС, вземането се счита за събрано съразмерно на събраната сума, изразена в националната парична единица на държавата-членка на запитания орган, въз основа на обменния курс, посочен в член 18, параграф 2 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Регламент (ЕО) № 1179/2008 се отменя.
Член 26
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2011 година.
A BIZOTTSÁG 1189/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. november 18.)
az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 2010/24/EU tanácsi irányelv egyes rendelkezéseivel kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2010. március 16-i, 2010/24/EU tanácsi irányelvre (1), és különösen annak 26. cikkére,
mivel:
(1)
A 2010/24/EU irányelv jelentősen módosította az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó szabályokat, és újra meghatározta a Bizottság végrehajtási hatásköreit a 2008/55/EK tanácsi irányelvben (2) foglaltakkal kapcsolatban. Ezért helyénvaló a Bizottság által elfogadott meglévő végrehajtási szabályokat egy új végrehajtási rendelettel felváltani.
(2)
Az illetékes hatóságok közötti gyors kommunikáció biztosítása érdekében részletes szabályokat kell elfogadni, figyelembe véve a megkeresett és a megkereső hatóságok közötti kommunikációval kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket és határidőket.
(3)
A jogbiztonság garantálása érdekében helyénvaló annak megállapítása, hogy a dokumentumok érvényességét nem érinti az a tény, hogy elektronikusan kerültek továbbításra.
(4)
Annak megerősítése érdekében, hogy a postai úton továbbított dokumentumokat egy illetékes hatóság küldi, helyénvaló különös szabályokat megállapítani a kommunikáció e formájára vonatkozóan.
(5)
A megfelelő adatok és információk továbbításának biztosítása érdekében ki kell alakítani a kézbesítési megkeresést kísérő standard űrlapok mintáit, valamint a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező okirat mintáit.
(6)
A jogbiztonság biztosítása érdekében kifejezetten meg kell határozni a megkeresett tagállam által a megkereső tagállam kérésére teljesített kézbesítések joghatását.
(7)
A jogbiztonság biztosítása érdekében azt is meg kell határozni, hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítése vagy közlése semmilyen hatással nincs a végrehajtást engedélyező eredeti okirat kézbesítésének következményeire, és hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező felülvizsgált okirat semmilyen hatással nincs az eredeti követelésre vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okiratra.
(8)
Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008/55/EK tanácsi irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. november 28-i 1179/2008/EK bizottsági rendeletet (3) hatályon kívül kell helyezni.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a behajtási bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikke (1) bekezdésének, 8. cikkének, 10. cikkének, 12. cikke (1) bekezdésének, 13. cikke (2), (3), (4) és (5) bekezdésének, 15. cikkének, 16. cikke (1) bekezdésének és 21. cikke (1) bekezdésének részletes végrehajtási szabályait, ideértve a behajtott összegek átváltására, átutalására vonatkozó részletes szabályokat, valamint a hatóságok közötti információközlés lehetséges eszközeit.
2. cikk
1. A 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti összes információkéréssel, kézbesítéssel, behajtással vagy biztosítási intézkedéssel kapcsolatos megkeresést (a továbbiakban: „a segítségnyújtás iránti megkeresések”), minden kísérő okiratot, formanyomtatványt és egyéb dokumentumot, valamint a szóban forgó megkeresésekre tekintettel közölt minden egyéb információt a CCN-hálózaton belül kell elküldeni, kivéve, ha az technikai okokból kivitelezhetetlen.
2. Az elektronikus vagy nyomtatott formában továbbított dokumentumok ugyanolyan joghatással bírnak, mint a postai úton továbbítottak.
3. Amennyiben a megkeresést a CCN-hálózaton keresztül nem lehet továbbítani, akkor postán kell továbbítani. Ebben az esetben a következő szabályokat kell alkalmazni:
a)
a megkeresést a megkereső hatóság adott megkeresésre felhatalmazott tisztviselője írja alá.
b)
a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, a kézbesítési megkeresést kísérő egységes formanyomtatványt (a továbbiakban: „az egységes kézbesítési formanyomtatvány”) vagy az említett irányelv 12. cikkében említett, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság megfelelően felhatalmazott tisztviselője írja alá.
c)
amennyiben a megkereséshez az egységes kézbesítési formanyomtatványon vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiraton kívüli egyéb dokumentum másolatát mellékelték, akkor a megkereső hatóságnak a másolaton a székhelyéül szolgáló tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén a „hitelesített valódi másolat” felirat, a hitelesítő tisztviselő neve és a szóban forgó hitelesítés időpontjának feltüntetésével igazolnia kell, hogy a szóban forgó másolat megfelel az eredetinek.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában a tagállamok a jelen rendelet I. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes kézbesítési formanyomtatványt, valamint a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, a jelen rendelet II. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes okiratot kötelesek használni.
4. Ha az egységes kézbesítési formanyomtatványt vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot elektronikus úton továbbítják, szerkezetüket és elrendezésüket az illetékes hatóságok közötti kommunikáció megkönnyítése érdekében hozzá lehet igazítani az elektronikus kommunikációs rendszer követelményeihez, feltéve, hogy a benne szereplő adatok és információk nem módosulnak jelentősen az I. és a II. mellékletben meghatározott mintákhoz képest.
3. cikk
1. A megkereső hatóság segítségnyújtás iránti megkeresést nyújthat be egy adott követelésre, illetve több követelésre vonatkozóan, amennyiben egy és ugyanazon személytől behajtandó követelésekről van szó.
2. Az információkérés, a behajtási megkeresés vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a következő személyek bármelyikére vonatkozhat:
a)
a főadós vagy valamely társadós;
b)
az adóson (társadóson) kívül bármilyen olyan személy, aki a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai értelmében felel az adók, vámok, illetékek és egyéb intézkedések rendezéséért vagy az említett adókkal, vámokkal, illetékekkel és egyéb intézkedésekkel kapcsolatos egyéb követelésekért;
c)
az a) vagy b) pontban említett személyek vagyontárgyait birtokló, illetve velük szemben tartozással rendelkező harmadik személy.
4. cikk
A megkeresett hatóság saját tagállamának hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén, illetve a megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás szerinti nyelven továbbítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti információt és egyéb adatokat a megkereső hatóságnak.
5. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság megtagadja a segítségnyújtás iránti megkeresés elintézését, értesíti a megkereső hatóságot a megtagadás okáról, megjelölve a 2010/24/EU irányelv azon rendelkezéseit, amelyekre döntését alapítja. Ezt az értesítést a megkeresett hatóság döntésének meghozatalát követően azonnal, de legfeljebb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított egy hónapon belül megküldi.
6. cikk
Minden egyes információkérésben, behajtási megkeresésben vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresésben jelezni kell, ha bármilyen egyéb hatósághoz is intéztek hasonló megkeresést.
II. FEJEZET
INFORMÁCIÓKÉRÉS
7. cikk
A megkeresett hatóság az információkérés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételét követően szükség szerint bekéri a további szükséges információkat a megkereső hatóságtól. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
8. cikk
1. A megkeresett hatóság a kért információ minden részletét eljuttatja a megkereső hatóságnak, ahogy és amikor azt megszerezte.
2. Amennyiben az adott esetre vonatkozóan a kért információ ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem szerezhető be, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított hat hónap elteltével minden esetben tájékoztatja a megkereső hatóságot a kért információ beszerzése céljából lefolytatott vizsgálat eredményéről.
A megkeresett hatóságtól kapott információk alapján a megkereső hatóság felkérheti a megkeresett hatóságot vizsgálatának folytatására. Ezt a megkeresést a megkeresett hatóság által végrehajtott vizsgálat eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban kezeli.
9. cikk
A megkereső hatóság bármikor visszavonhatja a megkeresett hatóságnak elküldött információkérést. A visszavonásról szóló döntést eljuttatja a megkeresett hatóságnak.
III. FEJEZET
KÉZBESÍTÉSI MEGKERESÉS
10. cikk
1. Minden kézbesítési megkeresésnek tartalmaznia kell minden egyes olyan dokumentum eredeti vagy hiteles másolati példányát, amelynek kézbesítését kérik.
A megkeresést a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint kísérő egységes kézbesítési formanyomtatványt a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni. Ez a formanyomtatvány információt szolgáltat a címzettnek azokról a dokumentumokról, amelyek tekintetében a kézbesítési segítségnyújtást kérik.
2. Az egységes kézbesítési formanyomtatványban megemlített információkra az alábbiak vonatkoznak:
a)
meg kell említeni a követelés összegét, amennyiben az már megállapításra került;
b)
azt az időszakot, amelyen belül a kézbesítésnek meg kell történnie, oly módon is fel lehet tüntetni, hogy közlik azt az időpontot, amely előtt a megkereső hatóság szándéka szerint a kézbesítésnek meg kell történnie.
11. cikk
A kézbesítési megkeresés a 2010/24/EU irányelv 3. cikkének c) pontjában említett bármely személyre vonatkozhat, akinek - a megkereső tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban - tájékoztatást kell kapnia a személyét érintő összes dokumentumról.
12. cikk
1. A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét követően meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban teljesítse a kézbesítést.
A megkeresett hatóság szükség esetén, a kézbesítési megkeresésben feltüntetett kézbesítési határidő veszélyeztetése nélkül, további információt kér a megkereső hatóságtól.
A megkereső hatóság megadja mindazt a további információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
2. A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot a kézbesítés időpontjáról, mihelyt az megtörtént, olyan módon, hogy a kézbesítést igazolja a megkereső hatóság részére visszaküldött, megkeresést szolgáló formanyomtatványon.
13. cikk
1. A megkeresett tagállam által a hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint teljesített kézbesítés úgy tekintendő, hogy a megkereső tagállamban ugyanolyan hatású, mintha maga a megkereső tagállam hajtotta volna végre saját hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint.
2. Az egynél többféle adóval, vámmal, illetékkel vagy egyéb intézkedéssel kapcsolatos dokumentum kézbesítése akkor tekintendő érvényesnek, ha a megkeresett tagállam olyan hatósága teljesíti, amely a kézbesített dokumentumban említett adók, vámok, illetékek vagy egyéb intézkedések közül legalább az egyik tekintetében illetékes, feltéve, hogy ezt a megkeresett tagállam nemzeti joga megengedi.
14. cikk
A kézbesítés céljából a megkeresett tagállam saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban használhatja a 10. cikk (1) bekezdésében említett egységes kézbesítési formanyomtatványt.
IV. FEJEZET
BEHAJTÁSI VAGY BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉSEKRE IRÁNYULÓ MEGKERESÉSEK
15. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkereséseknek nyilatkozatot kell tartalmazniuk arról, hogy a kölcsönös segítségnyújtási eljárás elindításának a 2010/24/EU irányelvben lefektetett feltételei teljesültek.
16. cikk
1. A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresést kísérő, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okirat alapján.
A 2010/24/EU irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett azon közigazgatási szankciók, bírságok, díjak és pótdíjak, valamint az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában szereplő azon kamatok és költségek, amelyek - a megkereső tagállam hatályos szabályainak megfelelően - a végrehajtást engedélyező eredeti okirat keltétől a behajtási megkeresés elküldésének dátumát megelőző időpontig esedékesek lehetnek, feltüntethetők a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratban.
2. Több követelés és több személy tekintetében egyetlen, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat is kibocsátható, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratnak megfelelően.
3. Amennyiben a megkereső tagállamban több követelés tekintetében végrehajtást engedélyező eredeti okiratokat már felváltották egy átfogó, a tagállamban az összes szóban forgó követelés végrehajtását engedélyező okirattal, a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező, egységes okirat alapulhat a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratokon vagy az említett eredeti okiratokat a megkereső tagállamban átcsoportosító átfogó okiraton.
4. Azoknak a követeléseknek a végrehajtása érdekében, amelyek tekintetében behajtási segítségnyújtást kértek, a megkeresett tagállam alkalmazhatja az adott tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban.
17. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés címzettje nem hivatkozhat a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítésére vagy közlésére a követelés vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okirat megtámadására vonatkozó határidő meghosszabbításának vagy újrakezdésének kérelmezése érdekében, ha azt érvényesen kézbesítették.
18. cikk
1. Amennyiben a megkeresett tagállam pénzneme eltér a megkereső tagállam pénznemétől, a megkereső hatóság mindkét pénznemben megállapítja a behajtandó követelés összegét.
2. A behajtási segítségnyújtás körében alkalmazandó átváltási árfolyam az Európai Unió Hivatalos Lapjában a megkeresés elküldését megelőzően megjelent legutóbbi átváltási árfolyam lesz.
19. cikk
1. A megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb a behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja a megkeresés átvételét.
2. Ha szükséges, a megkeresett hatóság kérheti a megkereső hatóságot, hogy bocsásson rendelkezésre további információkat vagy hogy töltse ki a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
20. cikk
1. Amennyiben az adott eset sajátosságaira tekintettel a követelés ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem hajtható be, illetve biztosítási intézkedések nem hozhatók, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkereső hatóság a megkeresett hatóságtól kapott információk alapján felkérheti ez utóbbit a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló eljárás ismételt megindítására. Ezt a megkeresést az eljárás eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kezeli.
2. A megkeresett hatóság legkésőbb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított minden hat hónapos időszak elteltével tájékoztatja a megkereső hatóságot a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó eljárás előrehaladásáról vagy eredményéről.
21. cikk
1. A megkereső hatóság a megkeresett hatóságot értesíti minden, a követelés vagy az annak végrehajtását engedélyező okirat megtámadására vonatkozó, a megkereső hatóság tagállamában megtett intézkedésről közvetlenül azután, hogy értesült róla.
2. Amennyiben a megkeresett tagállamban hatályban lévő jogszabályok vagy a közigazgatási gyakorlat nem teszik lehetővé a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének második és harmadik albekezdése értelmében kérelmezett biztosítási intézkedéseket vagy behajtást, a megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb az (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja erről a megkereső hatóságot.
3. A megkeresett hatóság - közvetlenül azután, hogy értesült róla - értesíti a megkereső hatóságot minden olyan intézkedésről, amelyet a megkeresett tagállamban tesznek a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében behajtott követelések visszatérítése vagy a vitatott követelések behajtásával kapcsolatos kártérítés érdekében.
A megkeresett hatóság a lehetőségekhez mérten bevonja a megkereső hatóságot a visszatérítendő vagy kártérítésként fizetendő összegek rendezési eljárásába. A megkeresett hatóság indokolt megkeresése alapján a megkereső hatóság e megkeresés kézhezvételétől számított két hónapon belül átutalja a megtérített összegeket és a kifizetett kártérítéseket.
22. cikk
1. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a követelés megfizetése vagy megszüntetése, illetve egyéb ok miatt tárgytalanná válik, a megkereső hatóság erről haladéktalanul tájékoztatja a megkeresett hatóságot, hogy ez utóbbi az általa megkezdett intézkedéseket leállíthassa.
2. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés tárgyát képező követelés összege a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (1) bekezdésében említett illetékes szerv határozata alapján módosul, a megkereső hatóság a megkeresett hatóságot tájékoztatja erről a határozatról, és - behajtás iránti megkeresés esetén - továbbítja a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles elkészíteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell elkészíteni a követelés összegét módosító határozat alapján.
3. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratnak semmilyen következménye nincs az eredeti követelés, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező, eredeti okirat vagy az előző albekezdésben említett határozat megtámadásával kapcsolatos lehetőségek tekintetében.
4. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének csökkentését jelenti, a megkeresett hatóság folytatja a behajtási vagy a biztosítási intézkedések megtételét, amely azonban a még fennálló összegre korlátozódik.
Amennyiben addig az időpontig, amikor a megkeresett hatóság tájékoztatást kap a követelés összegének csökkentéséről, az említett hatóság a még fennálló összeget meghaladó összeget hajtott be, a 23. cikkben említett átutalási eljárást viszont még nem indította meg, a megkeresett hatóság a túlfizetés összegét visszafizeti az arra jogosult személynek.
5. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének növekedését jelenti, a megkereső hatóság a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló kiegészítő megkeresést nyújthat be a megkeresett hatósághoz.
Ezzel a kiegészítő megkereséssel a megkeresett hatóság - amennyire lehetséges - a megkereső hatóság eredeti megkeresésével egyidejűleg foglalkozik. Amennyiben a folyamatban lévő eljárás előrehaladására való tekintettel nem lehetséges a kiegészítő és az eredeti megkeresés összevonása, a megkeresett hatóságnak csak akkor kell a kiegészítő megkeresésnek eleget tennie, ha az legalább a 2010/24/EU irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett összegre vonatkozik.
6. A követelés (2) bekezdésben említett módosításából eredő összegének a megkeresett hatóság tagállamának pénznemére történő átváltásakor a megkereső hatóság az eredeti megkeresésben alkalmazott árfolyamot veszi alapul.
23. cikk
1. A megkereső hatóság részére a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (5) bekezdése szerint átutalandó összegeket a megkeresett tagállam pénznemében kell átutalni a megkereső hatóságnak.
A behajtott összegek átutalására a behajtástól számított két hónapon belül kerül sor.
Ha azonban a megkeresett hatóság által alkalmazott behajtási intézkedéseket olyan okból támadják meg, amely nem tartozik a megkereső tagállam felelősségi körébe, a megkeresett hatóság mindaddig várhat a megkereső tagállam követelésével kapcsolatban behajtott összegek átutalásával, amíg a vita rendezésre nem kerül, amennyiben az alábbi feltételek egyszerre teljesülnek:
a)
a megkeresett hatóság valószínűnek találja, hogy a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező lesz az érintett félre nézve, és
b)
a megkereső hatóság nem jelentette ki, hogy visszafizeti a már átutalt összegeket, amennyiben a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező az érintett félre nézve.
Ha a megkereső hatóság olyan nyilatkozatot tett, amely szerint vállalta a harmadik albekezdés b) pontjában említett visszafizetés teljesítését, köteles a visszafizetési kérelem kézhezvételétől számított egy hónapon belül visszaszolgáltatni a megkeresett hatóság által már átutalt behajtott összegeket. Ilyen esetben minden egyéb esedékes kártérítést kizárólag a megkeresett hatóság visel.
2. A tagállamok illetékes hatóságai eltérő rendelkezésekről is megállapodhatnak a 2010/24/EU irányelv 18. cikke (3) bekezdésének megfelelően alkalmazott küszöbérték alatti összegek átutalása esetére.
24. cikk
Függetlenül attól az összegtől, amelyet a megkeresett hatóság a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (4) bekezdésében említett kamat útján hajtott be, a követelés a megkeresett hatóság tagállamának pénznemében kifejezett, e rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében említett árfolyam alapján számított összeg behajtásának arányában tekintendő behajtottnak.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
25. cikk
Az 1179/2008/EK rendelet hatályát veszti.
26. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2012. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazható valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 18-án.