РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 883/2011 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 25 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 25/2009 относно баланса на сектор „Парично-финансови институции“ (ЕЦБ/2008/32)
(ЕЦБ/2011/12)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид член 5 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО, и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО (3) позволи юридически лица да издават електронни пари, без да е необходимо да придобиват статут на кредитни институции.
(2)
Вследствие на това и за да продължи събирането на статистическа информация в сектора „Парично-финансови институции“ (ПФИ) относно институции за електронни пари, които са основно ангажирани с финансово посредничество под формата на издаване на електронни пари, е необходимо коригиране на определението на ПФИ, а оттук и актуализиране на определенията на „институция за електронни пари“ и „електронни пари“ в настоящия регламент. Институциите за електронни пари в рамките на сектора „ПФИ“ следва да бъдат класифицирани в категорията „други ПФИ“.
(3)
Измененията на определението на институции за електронни пари и на предвидените за тях изисквания съгласно Директива 2009/110/ЕО направиха неактуални разпоредбите на Регламент (ЕО) № 25/2009 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2008/32) (4) относно предоставянето на дерогации от изискванията за отчетност по отношение на институции за електронни пари, поради което съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) следва да бъдат заличени.
(4)
Насоките относно общо определение на европейски фондове на паричния пазар (ФПП), издадени на 19 май 2010 г. от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (Committee of European Securities Regulators - CESR), предшественика на Европейския орган за ценни книжа и пазари, имат за цел да подобрят защитата на инвеститорите чрез определяне на критерии, които се прилагат от всеки фонд, който желае да се представя на пазара като ФПП, и да служат като препоръка за европейските национални законодатели за целите на надзора. В тази връзка е уместно в Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) да се въведат съответни нови критерии за идентифициране на ФПП за статистически цели на Европейската система на централните банки, така че съвкупността от ФПП да съответства на критериите за идентифициране, които се очаква да се прилагат за целите на надзора, следвайки горепосочените насоки на CESR. Същевременно тази промяна има за цел да повиши пазарната прозрачност и да улесни управленската отчетност относно фондовете,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
първото тире се заменя със следното:
„-
„парично-финансова институция“ (ПФИ) означава резидентно предприятие, което принадлежи към някой от следните сектори:
i)
централни банки;
ii)
кредитни институции съгласно определението в член 4, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО;
iii)
други ПФИ, т.е. 1) други финансови институции, чиято дейност е i) да приемат депозити и/или близки заместители на депозити от лица, различни от ПФИ, и ii) за своя собствена сметка (поне в икономически смисъл) да предоставят кредити и/или да инвестират в ценни книжа; или 2) такива институции за електронни пари, които са основно ангажирани с финансово посредничество под формата на издаване на електронни пари;
iv)
фондове на паричния пазар (ФПП) съгласно определението в член 1а.
Относно критерия по точка iii), точка 1), подточка i) по-горе, степента на заменяемост между инструментите, емитирани от други ПФИ, и депозитите, вложени в кредитни институции, определя тяхната класификация като ПФИ, при условие че те отговарят на критерия по точка iii), точка 1), подточка ii),“;
б)
осмото тире се заменя със следното:
„-
„институция за електронни пари“ и „електронни пари“ означават институция за електронни пари и електронни пари съгласно определенията в член 2, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/110/ЕО (5).
2.
Добавя се следният член 1a:
„Член 1а
Идентифициране на ФПП
За целите на настоящия правен акт като ФПП ще се третират предприятия за колективно инвестиране, които отговарят на всички посочени по-долу критерии, при което:
а)
преследват инвестиционната цел да поддържат главница на фонд и да осигуряват възвръщаемост, съизмерима с лихвените проценти на инструментите на паричния пазар;
б)
инвестират в инструменти на паричния пазар, които отговарят на критериите за инструменти на паричния пазар, определени в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (6) или в депозити в кредитни институции, или като алтернатива, гарантират, че ликвидността и стойността на портфейла, в който инвестират, са оценени на еквивалентна основа;
в)
гарантират, че инструментите на паричния пазар, в които инвестират, са с високо качество съгласно определеното от управляващото дружество. Качеството на инструмент на паричния пазар се определя, inter alia, въз основа на следните фактори:
-
кредитното качество на инструмента на паричния пазар,
-
естеството на категориите активи, представени от инструмента на паричния пазар,
-
за структурирани финансови инструменти, оперативния риск и риска, свързан с контрагента, присъщи на структурираната финансова транзакция,
-
ликвидния профил;
г)
гарантират, че техният портфейл има среднопретеглен матуритет не повече от шест месеца и среднопретеглен срок на живот не повече от дванадесет месеца;
д)
представят ежедневно нетна стойност на активите и изчисление на цената на техните акции/дялове, както и ежедневно записване и изкупуване на акции/дялове;
е)
ограничават инвестициите в ценни книжа до такива с остатъчен матуритет до датата на обратно изкупуване, по-малък от или равен на две години, при условие че оставащият срок до датата на следваща актуализация на лихвения процент е по-малък от или равен на 397 дни, при което ценните книжа с плаващ лихвен процент следва да се актуализират спрямо лихвен процент или индекс на паричния пазар;
ж)
ограничават инвестициите в други предприятия за колективно инвестиране до такива, отговарящи на определението на ФПП;
з)
не поемат преки или непреки капиталови или стокови експозиции, включително чрез деривативи, и използват деривативи само в съответствие със стратегията на фонда за инвестиране на паричния пазар. Деривативи, които водят до валутна експозиция, могат да бъдат използвани само с цел хеджиране. Инвестиции в ценни книжа, които не са в основна валута, са разрешени, при условие че валутната експозиция е изцяло хеджирана;
и)
имат постоянна или променлива нетна стойност на активите.
3.
В член 8 параграф 4 се заличава.
4.
Без да се засяга член 2 от настоящия регламент, в част 1 от приложение I раздел 2 се заменя със следното:
„Раздел 2:
Спецификации за критериите за идентифициране на ФПП
За целите на член 1а от настоящия регламент:
а)
инструментът на паричния пазар се счита с високо кредитно качество, ако му е присъден един от двата най-високи възможни краткосрочни кредитни рейтинга от всяка призната агенция за кредитен рейтинг, която е оценила този инструмент, или ако не е оценен, инструментът е с равностойно качество съгласно установеното чрез вътрешния процес на определяне на кредитни рейтинги на управляващото дружество. Когато призната агенция за кредитен рейтинг разделя своя най-висок краткосрочен кредитен рейтинг на две категории, тези два рейтинга се считат за една категория и следователно за най-високия възможен рейтинг;
б)
фондът на паричния пазар може като изключение от изискването в буква а) да държи държавна емисия поне с инвестиционен рейтинг, при което „държавна емисия“ означава инструменти на паричния пазар, които са емитирани или гарантирани от органи на централната, регионалната или местната власт, централна банка на държава-членка, ЕЦБ, Европейския съюз или Европейската инвестиционна банка;
в)
при изчисляване на среднопретегления срок на живот за ценни книжа, включително структурирани финансови инструменти, изчисляването на матуритета се основава на остатъчния матуритет до обратното изкупуване на инструментите. Когато обаче финансов инструмент включва пут опция, датата на упражняване на пут опцията може да бъде използвана вместо законния остатъчен матуритет, само ако по всяко време са изпълнени следните условия:
-
пут опцията може да бъде свободно упражнена от управляващото дружество на датата на нейното упражняване,
-
цената на упражняване на пут опцията остава близка до очакваната стойност на инструмента на следващата дата на упражняване,
-
инвестиционната стратегия на ФПП предполага съществуване на голяма вероятност опцията да бъде упражнена на следващата дата на упражняване;
г)
при изчисляване на среднопретегления срок на живот и на среднопретегления матуритет се вземат предвид влиянието на финансовите деривативни инструменти, депозитите и техниките за ефективно управление на портфейла;
д)
„среднопретеглен матуритет“ означава мярка за средната продължителност на времето до матуритета на всички основни ценни книжа във фонда, претеглена така, че да отразява относителния дял във всеки от държаните инструменти, допускайки, че матуритетът на инструменти с плаващ лихвен процент е времето, оставащо до датата на следваща актуализация на лихвения процент спрямо лихвения процент на паричния пазар, а не оставащото време преди момента, в който трябва да се погаси стойността на главницата на ценните книжа. На практика среднопретегленият матуритет се използва за измерване на чувствителността на ФПП към променящите се лихвени проценти на паричния пазар;
е)
„среднопретеглен срок на живот“ означава среднопретеглен остатъчен матуритет на всяка държана във фонда ценна книга, представляващ времето до пълното погасяване на главницата, независимо от лихвения процент и без дисконтиране. За разлика от изчисляването на среднопретегления матуритет, изчисляването на среднопретегления срок на живот за ценните книжа с плаващ лихвен процент и структурираните финансови инструменти не позволява използването на дати на актуализация на лихвения процент, а вместо това използва единствено посочения краен матуритет на ценната книга. Среднопретегленият срок на живот се използва за измерване на кредитния риск, като колкото повече се отлага изплащането на главницата, толкова по-голям е кредитният риск. Среднопретегленият срок на живот също така се използва за ограничаване на ликвидния риск;
ж)
„инструменти на паричния пазар“ означава инструменти, които обичайно се търгуват на паричния пазар и които са ликвидни и имат стойност, която може да бъде точно определена по всяко време;
з)
„управляващо дружество“ означава дружество, чиято обичайна дейност е управление на портфейла на ФПП.“
Член 2
Преходна разпоредба
Националните централни банки (НЦБ) могат да продължават да събират статистическа информация съгласно Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) от ФПП, които са резиденти в техните държави-членки и които са идентифицирани в съответствие с предишния раздел 2 от приложение I, част 1 към Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32), най-късно до 31 януари 2012 г. Те уведомяват всички засегнати ФПП за решението си да прилагат настоящата преходна разпоредба. НЦБ започват да събират статистическа информация от ФПП, идентифицирани в съответствие с член 1а от Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32), най-късно от 1 февруари 2012 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено във Франкфурт на Майн на 25 август 2011 година.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 883/2011/EU RENDELETE
(2011. augusztus 25.)
a monetáris pénzügyi intézményi szektor összevont mérlegéről szóló 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet módosításáról
(EKB/2011/12)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmánya 5. cikkére,
tekintettel az Európai Központi Bank általi statisztikai információgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság véleményére (2),
mivel:
(1)
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról, valamint a 2000/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) lehetővé tette jogi személyeknek elektronikus pénz hitelintézeti jogállás megszerzése nélküli kibocsátását.
(2)
Ennek következtében és annak érdekében, hogy folytatódjon a monetáris pénzügyi intézményi (MPI) szektorban azon elektronikuspénz-kibocsátó intézményekre vonatkozó adatgyűjtés, amelyek főtevékenysége elektronikuspénz-kibocsátás formájában történő pénzügyi közvetítés, ki kell igazítani az MPI-k fogalommeghatározását, és ezért egyidejűleg ebben a rendeletben frissíteni kell az „elektronikuspénz-kibocsátó intézmény” és az „elektronikus pénz” fogalmát. Az MPI-szektorba tartozó elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket az „egyéb MPI-k” kategóriájába kell besorolni.
(3)
Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények fogalmának módosítása, és az ilyen intézményekre a 2009/110/EK irányelv rendelkezéseivel előírt követelmények a 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendeletnek (4) az adatszolgáltatási követelmények alóli eltérés elektronikuspénz-kibocsátó intézmények részére történő engedélyezésére vonatkozó rendelkezéseit meghaladottá tette, és ezért a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet vonatkozó rendelkezéseit el kell hagyni.
(4)
Az Európai Értékpapírpiaci Felügyeleti Hatóság jogelődjének, az Európai Értékpapírpiaci Szabályozók Bizottságának (CESR) az európai pénzpiaci alapok (PPA-k) közös fogalommeghatározásáról szóló, 2010. május 19-i iránymutatásának az a célja, hogy javuljon a befektetővédelem a magát piaci célból PPA-ként megnevező minden alapra alkalmazandó kritériumok meghatározásával, illetve felügyeleti célú ajánlásként is szolgál az európai nemzeti jogalkotók számára. Erre figyelemmel helyénvaló a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendeletbe beiktatni a PPA-k új, a Központi Bankok Európai Rendszerének statisztikai céljaira szolgáló azonosítási kritériumait annak érdekében, hogy az MPI-kör összhangba kerüljön - a fent említett CESR-iránymutatás követésével - azokkal az azonosítási kritériumokkal, amelyeknek alkalmazása felügyeleti célokra elvárás. Egyben ennek a módosításnak célja a piaci átláthatóság fokozása és az ezen alapokra vonatkozó alapkezelői adatszolgáltatás megkönnyítése,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az első francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
»monetáris pénzügyi intézmény« (MPI): a következő szektorok bármelyikébe tartozó rezidens vállalkozás:
i.
központi bankok;
ii.
a 2006/48/EK irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hitelintézetek;
iii.
egyéb MPI-k, azaz 1. egyéb pénzügyi intézmények, amelyek tevékenysége i. betétek és/vagy azok közeli helyettesítőinek nem MPI-körbe tartozó vállalkozásoktól való elfogadása; és ii. saját számlára (legalábbis közgazdasági értelemben) történő hitelnyújtás és/vagy értékpapírokba való befektetés; vagy 2. olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, amelyek főtevékenysége elektronikuspénz-kibocsátás formájában történő pénzügyi közvetítés;
iv.
az 1a. cikkben meghatározott pénzpiaci alapok (PPA-k).
A fenti iii. pont 1. i. alpontja szerinti kritériumot illetően az egyéb MPI-k által kibocsátott pénzügyi eszközök, illetve a hitelintézeteknél elhelyezett betétek közötti helyettesíthetőség mértéke határozza meg az „egyéb MPI”-ként történő besorolást, feltéve, hogy megfelelnek a iii. pont 1. ii. alpontjában szereplő kritériumnak,”.
b)
A nyolcadik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
»elektronikuspénz-kibocsátó intézmény« és »elektronikus pénz«: a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott elektronikuspénz-kibocsátó intézmény, illetve a 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott elektronikus pénz,
2.
A szöveg a következő 1a. cikkel egészül ki:
„1a. cikk
A PPA-k azonosítása
E jogi aktus alkalmazásában azokat a következő kritériumoknak megfelelő kollektív befektetési vállalkozásokat kell PPA-knak tekinteni, amelyek:
a)
befektetési célkitűzése az alap tőkéjének megőrzése és arra a pénzpiaci eszközök kamatlábainak megfelelő hozam biztosítása;
b)
a következőkbe fektetnek be: olyan pénzpiaci eszközök, amelyek megfelelnek az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) a pénzpiaci eszközökre meghatározott kritériumoknak, vagy hitelintézetnél elhelyezett betétek, vagy ehelyett biztosítják, hogy a befektetett eszközök portfóliójának likviditása és értékelése egyenértékű módon kerüljön meghatározásra;
c)
biztosítják, hogy a pénzpiaci eszközök, amelyekbe befektetnek, az alapkezelő által meghatározott jó minőségű eszközök legyenek. A pénzpiaci eszközök minősége többek között a következő tényezők alapján határozható meg:
-
a pénzpiaci eszköz hitelminősítése,
-
a pénzpiaci eszköz által képviselt eszközosztály jellege,
-
strukturált pénzügyi eszközök esetében a strukturált pénzügyi tranzakcióval járó operatív és partnerkockázat,
-
a likviditási profil;
d)
biztosítják, hogy portfóliójuk súlyozott átlagos lejárata (WAM) legfeljebb 6 hónap és súlyozott átlagos élettartama (WAL) legfeljebb 12 hónap legyen;
e)
napi nettó eszközértéket (net asset value - NAV) és részvényeik/befektetési jegyeik tekintetében napi árfolyamot jegyeznek, és a részvények/befektetési jegyek jegyzése és visszaváltása napi alapon történik;
f)
az értékpapír-befektetéseket azon értékpapírokra korlátozzák, amelyeknek a jogszerű visszaváltás napjáig hátralévő futamideje legfeljebb két év, feltéve, hogy legfeljebb 397 nap a következő olyan kamatláb újramegállapítási időpontig hátralévő idő, amikor a változó kamatozású értékpapír kamatozását piaci vagy indexhez kötött kamatozásra kell visszaállítani;
g)
a befektetéseket a PPA-k fogalommeghatározásának megfelelő más kollektív befektetési vállalkozásokba történő befektetésre korlátozzák;
h)
nem vállalnak közvetlen vagy közvetett tulajdonosi vagy árupiaci kitettséget, beleértve a származtatott eszközök révén történő kitettséget, és származtatott eszközöket csak az alap pénzpiaci befektetési stratégiájának megfelelően használnak. Kizárólag fedezeti célból használhatóak az árfolyam-kockázati kitettséget eredményező származtatott eszközök. A nem bázisvalutában denominált értékpapírokba való befektetés az árfolyamkockázat teljes fedezettsége mellett megengedett;
i)
állandó vagy változó nettó eszközértékkel rendelkeznek.
3.
A 8. cikkben a (4) bekezdést el kell hagyni.
4.
E rendelet 2. cikkének sérelme nélkül, az I. melléklet 1. részében a 2. szakasz helyébe az alábbi szöveg lép:
„2. szakasz:
A PPA-k azonosítási kritériumainak részletes meghatározása
E rendelet 1a. cikkének alkalmazásában:
a)
a pénzpiaci eszköz hitelminősítése akkor minősül magasnak, ha azt az eszközt értékelő minden egyes elismert hitelminősítő intézet a két legjobb rövid távú hitelminősítés valamelyikére minősíti, illetve amennyiben az eszköz hitelminősítése nem történt meg, az alapkezelő belső minősítési folyamatában meghatározottak szerint e minősítéssel egyenértékű minőségű. Amennyiben valamely elismert hitelminősítő ügynökség legmagasabb rövid távú hitelminősítését két kategóriára osztja, e két minősítést egyetlen, és ennélfogva a legmagasabb minősítésnek kell tekinteni;
b)
a pénzpiaci alap az a) pont alatti követelmény alóli kivételként tarthat legalább befektetési besorolású minőségű állampapírt; az állampapír ebben az összefüggésben a valamely tagállam központi, regionális vagy helyi hatósága vagy központi bankja, az EKB, az Európai Unió vagy az Európai Beruházási Bank által kibocsátott vagy garantált értékpapír;
c)
az értékpapírok súlyozott átlagos élettartamának kiszámításakor - a strukturált pénzügyi eszközöket is beleértve - a lejárat számítása az eszköz jogszerű visszaváltásig hátralévő futamidő alapján történik. Amennyiben azonban a pénzügyi eszközbe eladási opció van beépítve, az eladási opció beváltásának napja akkor használható a jogszerű visszaváltásig hátralévő futamidő helyett, ha a következő feltételek minden időpontban teljesülnek:
-
az alapkezelő az eladási opciót annak beváltása napján szabadon gyakorolhatja,
-
az eladási opció kötési ára az eszköz következő beváltási napon várható értékéhez közeli,
-
a PPA befektetési stratégiája szerint nagy a valószínűsége annak, hogy a következő beváltási napon az opciót beváltják;
d)
a súlyozott átlagos élettartam és a súlyozott átlagos lejárat számításakor egyaránt figyelembe kell venni a pénzügyi származatatott eszközök, a betétek és a hatékony portfóliókezelési technikák hatását;
e)
»súlyozott átlagos lejárat (weighted average maturity - WAM)«: az alap összes értékpapírjának lejáratáig terjedő átlagos időtartam hossza az egyes instrumentumok portfólióban képviselt relatív részarányát tükröző aránnyal súlyozva, feltételezve, hogy a változó kamatozású eszköz lejárata a kamatláb pénzpiaci kamatozásra való következő visszaállításának időpontja, nem pedig az értékpapír tőkeösszegének visszafizetési napja. A gyakorlatban a WAM mutatót használják a PPA változó pénzpiaci kamatlábakra való érzékenységének mérésére;
f)
»súlyozott átlagos élettartam (weighted average life - WAL)«: az alapot képező minden egyes értékpapír lejáratáig hátralévő futamidő súlyozott átlaga, mely esetben a lejárat a tőkeösszeg kamatok és diszkont nélküli teljes visszafizetésének időpontja. A WAM számításával szemben a WAL változó kamatozású értékpapírok és strukturált pénzügyi eszközök tekintetében történő számításához nem használható a kamatláb újramegállapítás napja, hanem ehelyett az értékpapírnak a benne feltüntett végső lejárata. A WAL mutató a hitelkockázat mérésére használatos, mivel minél későbbre halasztott a tőke visszafizetése, annál nagyobb a hitelkockázat. A WAL-t használják továbbá a likviditási kockázat korlátozására is;
g)
»pénzpiaci eszköz«: olyan likvid eszköz, amellyel pénzpiacon szokásosan kereskednek, és amelynek értéke bármely időpontban pontosan meghatározható;
h)
»alapkezelő«: olyan vállalkozás, amelynek szokásos üzleti tevékenysége PPA-portfóliók kezelése.”
2. cikk
Átmeneti rendelkezés
A nemzeti központi bankok („NKB-k”) a tagállamukban rezidens és a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet I. melléklete 1. részének korábbi 2. szakasza szerinti azonosított MPI-ktől a statisztikai adatokat legkésőbb 2012. január 31-ig továbbra is gyűjthetik a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet szerint. Az átmeneti rendelkezés alkalmazására vonatkozó döntésükről valamennyi érintett MPI-t értesítik. Az NKB-k legkésőbb 2012. február 1-jén megkezdik a statisztikai adatok gyűjtését a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet 1a. cikke szerint azonosított MPI-ktől.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. augusztus 25-én.