РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 януари 2011 година
за приключване на процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, засягащи вноса на текстилни продукти
(2011/2/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), и по-специално член 11, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРНА РЕТРОСПЕКЦИЯ
(1)
На 12 януари 1998 г. Febeltex (Fédération Belge du Textile/Белгийска текстилна федерация) депозира жалба на основание член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(2)
Жалбоподателят твърдеше, че продажбите на текстилни продукти на Европейската общност в Бразилия са възпрепятствани от различни пречки пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94, включващи неавтоматична система от лицензи за внос и начина, по който системата се прилага, и по-специално задължителни условия за плащане на вноса и минимални цени при внос.
(3)
След консултация със създадения с регламент (ЕО) № 3286/94 консултативен комитет Комисията реши, че са налице достатъчно доказателства, за да бъде оправдано започването на процедура за проучване за установяване на свързаните със случая правни и фактически обстоятелства. В резултат на това на 27 февруари 1998 г. започна процедура за проучване (2).
Б. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТ ПРОЦЕДУРАТА ЗА ПРОУЧВАНЕ
(4)
Окончателният доклад с резултатите от процедурата по разследване бе предоставен на държавите-членки на ЕС на заседанието на Консултативния комитет на 9 ноември 1998 г.
(5)
В доклада се стига до заключението, че съществуващата в Бразилия неавтоматична система от лицензи за внос, прилагана заедно с изискване за минимална цена, видимо нарушава:
а)
член 1, член 3 и член 5 от Споразумението на СТО за процедурите по лицензиране на вноса, тъй като: а) прилагането ѝ не е неутрално; б) не се прилага по честен и справедлив начин; в) с нея не се прилагат никакви съвместими със СТО изисквания и поради това нейните обхват и продължителност на прилагане не са ограничени до мярката, която се прилага; и г) тя има допълнително ограничаващо търговията въздействие и негативно въздействие върху вноса Освен това, не е публикуван списъкът на продуктите, за които не се получава автоматично лиценз, а заявленията за лицензи за внос по минимална цена са били оставяни по няколко месеца без официален отговор;
б)
член Х.1 и член Х.3 от Общото споразумение за митата и търговията (GATT (1994), тъй като системата за неавтоматично издаване на лицензи за внос не е публикувана и не се прилага по еднакъв, безпристрастен и разумен начин;
в)
член Х.I от GATT (1994), тъй като системата от минимални цени представлява ограничение, различно от мита, такси или други налози, което се прилага чрез лицензи за внос спрямо всеки продукт, който се внася от територията на всяка друга страна по споразумението, без да е представена съвместима със СТО аргументация.
В. РАЗВИТИЕ СЛЕД ПРИКЛЮЧВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(6)
На 17 март 1999 г. (3) Комисията реши да започне процедура по уреждане на спор пред СТО. На 19 ноември 1999 г. бяха проведени консултации в рамките на СТО. По този повод, въпреки че отричаше всички твърдения за практики по определяне на минимални цени както при лицензите за внос, така и при митническата оценка, Бразилия призна, че не изпълнява определени свои задължения по линия на СТО по отношение на нотифицирането във връзка със системата си за издаване на лицензи за внос.
(7)
Вследствие на консултациите, системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия претърпяха значителни промени и достъпът на промишлеността на Общността до бразилския пазар на текстилни продукти се подобри. Все още бе необходимо обаче някои аспекти на системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия да бъдат изменени, за да се гарантира пълното спазване от страна на Бразилия на нейните задължения по съответните споразумения в рамките на СТО.
(8)
Поради това с Решение 2001/429/ЕО (4) Комисията реши да преустанови посочената по-горе процедура за проучване за период от 6 месеца, през който да наблюдава ефекта от промените в системата на Бразилия.
(9)
През първото тримесечие на 2002 г. бяха осъществени на няколко пъти контакти с бразилските официални органи с цел намиране на взаимно приемливо решение. На 6 ноември 2002 г. Европейската общност и Бразилия подписаха Меморандум за разбирателство, в който са определени договореностите в областта на достъпа до пазара на текстилни продукти и облекла и по силата на който двете страни се споразумяват да се въздържат от използване на нетарифни бариери. Освен това, в Меморандума за разбирателство е засегнат и проблемът за митническата оценка.
(10)
За изминалите повече от седем години от подписването на Меморандума за разбирателство Комисията не е била уведомявана за наличието на особени проблеми или за нови пречки по отношение на достъпа на текстилни продукти до пазара на Бразилия.
Г. ЗАКЛЮЧЕНИЕ И ПРЕПОРЪКИ
(11)
Предвид горния анализ се смята, че процедурата за проучване е довела до задоволително състояние по отношение на пречките, конкретно посочени в депозираната от Febeltex жалба. На горното основание процедурата за проверка следва да бъде приключена в съответствие с член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(12)
Беше проведена консултация с Консултативния комитет относно мерките, предвидени в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, които засягат вноса на текстилни продукти, се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 5 януари 2011 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. január 5.)
a textiltermékek behozatalával kapcsolatban Brazília által hozott intézkedésekre vonatkozó vizsgálati eljárás megszüntetéséről
(2011/2/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a nemzetközi kereskedelmi szabályok, különösen a Kereskedelmi Világszervezet égisze alatt kialakított kereskedelmi szabályok alapján a Közösséget megillető jogok gyakorlásának biztosítása érdekében a közös kereskedelmi politika területén követendő közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1994. december 22-i 3286/94/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS HÁTTERE
(1)
1998. január 12-én a Febeltex (Fédération Belge du Textile, belga textilszövetség) panaszt nyújtott be a 3286/94/EK rendelet 4. cikke alapján.
(2)
A panaszos állítása szerint Brazíliában a közösségi textiltermékek értékesítését a 3286/94/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett számos kereskedelmi akadály korlátozza, többek között a nem automatikus importengedélyezési rendszer és annak egyes jellemzői, nevezetesen a behozatallal összefüggő kötelező fizetési feltételek és minimális importárak.
(3)
A Bizottság a 3286/94/EK rendelet által létrehozott tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően úgy döntött, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre ahhoz, hogy vizsgálati eljárást indítson azzal a céllal, hogy mérlegelje az érintett jogi és ténykérdéseket. Ennek megfelelően 1998. február 27-én vizsgálati eljárást indított (2).
B. A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGÁLLAPÍTÁSAI
(4)
Az EU tagállamai az említett tanácsadó bizottság 1998. november 9-i ülésén megkapták a vizsgálati eljárásról készült zárójelentést.
(5)
A jelentés megállapította, hogy a kötelező minimálár alkalmazásával működő brazil nem automatikus importengedélyezési rendszer ellentétesnek tűnik:
a)
az importengedélyezési eljárásokról szóló WTO-megállapodás 1., 3. és 5. cikkével, mivel: a) alkalmazása nem semleges; b) működtetése nem igazságos és méltányos módon történik; c) nem a WTO követelményeivel összeegyeztethető megszorításokat alkalmaz, és így hatálya és időtartama nem korlátozódott a rendszer keretében végrehajtott intézkedésre; valamint d) a behozatal szempontjából további, a kereskedelmet korlátozó és torzító hatásai voltak. Ezenkívül a nem automatikus engedélyezési rendszer hatálya alá tartozó termékek jegyzéke nincs közzétéve, valamint a minimáláras importszállítmányok engedélykérelmei hónapokig hivatalos válasz nélkül maradtak;
b)
az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT 1994) X. cikkének 1. és 3. pontjával, mivel a nem automatikus importengedélyezési rendszer közzététele nem valósult meg, valamint a rendszer működtetése nem egységes, pártatlan és ésszerű módon történt;
c)
a GATT (1994) XI. cikkének 1. pontját, mivel a többi szerződő fél területéről származó termékek behozatalára vonatkozó engedélyezés keretében érvényesülő minimálár a vámoktól, adóktól vagy egyéb díjaktól eltérő korlátozás, amelyet nem támaszt alá semmilyen, a WTO előírásaival összeegyeztethető indok.
C. A VIZSGÁLATI IDŐSZAK UTÁNI FEJLEMÉNYEK
(6)
A Bizottság 1999. március 17-én úgy határozott, hogy vitarendezési eljárást kezdeményez a Kereskedelmi Világszervezetnél (WTO) (3). A WTO-val 1999. november 19-én került sor konzultációkra. Ennek keretében Brazília visszautasított ugyan minden, az importengedélyezés vagy a vámérték-megállapítás terén alkalmazott minimálárra vonatkozó állítást, de elismerte, hogy az importengedélyezési rendszerét illetően több, bejelentéssel kapcsolatos WTO-kötelezettségnek nem felelt meg.
(7)
A konzultációkat követően Brazília jelentős mértékben módosította importengedélyezési és vámérték-megállapítási rendszerét, és a textiltermékek vonatkozásában javult a közösségi iparág brazíliai piacra jutása. Ennek ellenére a brazil importengedélyezési és vámérték-megállapítási rendszer több szempontból továbbra is módosításra szorult, hogy Brazília teljes mértékben megfeleljen a vonatkozó WTO-megállapodások keretében rá háruló kötelezettségeknek.
(8)
A Bizottság ezért 2001/429/EK határozatában (4) úgy döntött, hogy 6 hónapra felfüggeszti a szóban forgó vizsgálati eljárást, és ezalatt nyomon követi a brazil rendszerben bekövetkezett változások hatásait.
(9)
2002 első negyedévében többször is sor került kapcsolatfelvételre a brazil hatóságokkal, hogy sikerüljön kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Az Európai Közösség és Brazília 2002. november 6-án egyetértési megállapodást írt alá a textil- és ruhaipari termékek piacra jutásával kapcsolatos szabályokról, amelynek értelmében a felek megállapodtak abban, hogy tartózkodnak a nem vámjellegű akadályok alkalmazásától. Az egyetértési megállapodás kitért továbbá a vámérték-meghatározással kapcsolatos problémára is.
(10)
Az egyetértési megállapodás aláírása óta eltelt több mint hét év alatt a Bizottság nem értesült a textiltermékek brazil piacra jutásával kapcsolatos konkrét problémáról vagy újabb akadályról.
D. KÖVETKEZTETÉS ÉS AJÁNLÁSOK
(11)
A fenti elemzés alapján megállapítható, hogy a vizsgálati eljárás kielégítő helyzetet eredményezett a Febeltex által benyújtott panaszban szereplő akadályok tekintetében. A vizsgálati eljárást ezért a 3286/94/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése értelmében meg kell szüntetni.
(12)
Az e határozatban említett intézkedésekről a tanácsadó bizottsággal konzultációt folytattak,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A textiltermékek behozatalára Brazília által előírt intézkedésekkel kapcsolatos vizsgálati eljárást a Bizottság megszünteti.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2011. január 5-én.